ROZHODNUTÍ KOMISE (EU, Euratom) 2015/444
ze dne 13. března 2015
o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 249 této smlouvy,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 106 této smlouvy,
s ohledem na Protokol č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie připojený ke Smlouvám, a zejména na článek 18 uvedeného protokolu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Bezpečnostní předpisy Komise týkající se ochrany utajovaných informací Evropské unie je třeba revidovat a aktualizovat, aby se zohlednil institucionální, organizační, provozní a technický vývoj.
(2)
S vládou Belgie, Lucemburska a Itálie uzavřela Evropská komise dohody o bezpečnostních otázkách týkající se jejích hlavních sídel (1).
(3)
Komise, Rada a Evropská služba pro vnější činnost se zavázaly k uplatňování rovnocenných bezpečnostních standardů pro ochranu utajovaných informací EU.
(4)
Je důležité, aby zásady, standardy a pravidla pro ochranu utajovaných informací nezbytné pro ochranu zájmů Unie a jejích členských států v příslušných případech uplatňoval i Evropský parlament a další orgány, instituce a jiné subjekty Unie.
(5)
Rizika související s utajovanými informacemi EU jsou řízena jako proces. Tento proces se zaměřuje na určení známých bezpečnostních rizik, na stanovení bezpečnostních opatření ke snížení těchto rizik na přijatelnou úroveň v souladu se základními zásadami a minimálními standardy stanovenými tímto rozhodnutím a na uplatňování těchto opatření v souladu s koncepcí hloubkové ochrany. Účinnost těchto opatření se průběžně vyhodnocuje.
(6)
V rámci Komise se fyzickou bezpečností zaměřenou na ochranu utajovaných informací rozumí uplatňování fyzických a technických ochranných opatření s cílem předejít neoprávněnému přístupu k utajovaným informacím EU.
(7)
Správou utajovaných informací EU se rozumí uplatňování administrativních opatření, která slouží ke kontrole těchto informací během celého jejich životního cyklu a která doplňují opatření stanovená v kapitolách 2, 3 a 5 tohoto rozhodnutí, a pomáhají tak zabránit úmyslnému či neúmyslnému ohrožení či ztrátě takových informací, jejich ohrožení nebo ztrátu zjistit a následně zajistit nápravu. Tato opatření se týkají zejména vytváření, uchovávání, evidence, kopírování, překladů, snižování stupně utajení, odtajňování, přenášení a ničení utajovaných informací EU a doplňují obecné předpisy pro správu dokumentů Komise (rozhodnutí 2002/47/ES (2), ESUO, Euratom a 2004/563/ES, Euratom (3)).
(8)
Tímto rozhodnutím nejsou dotčeny:
a)
nařízení (Euratom) č. 3 (4);
b)
nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 (5);
c)
nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (6);
d)
nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 354/83 (7);
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA 1
ZÁKLADNÍ ZÁSADY A MINIMÁLNÍ STANDARDY
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
1)
„útvarem Komise“ generální ředitelství či služba Komise nebo kabinet člena Komise;
2)
„kryptografickými materiály“ šifrovací algoritmy, hardwarové a softwarové kryptografické moduly a prostředky, včetně prováděcích pravidel a související dokumentace, a klíčový materiál;
3)
„odtajněním“ odstranění veškerých stupňů utajení;
4)
„hloubkovou ochranou“ uplatňování řady bezpečnostních opatření, která jsou uspořádána jako několik obranných linií;
5)
„dokumentem“ jakékoli zaznamenané informace bez ohledu na jejich fyzickou podobu či povahu;
6)
„snížením stupně utajení“ označení informace nižším stupněm utajení;
7)
„nakládáním“ s utajovanými informacemi EU veškeré možné činnosti, jimž mohou být podrobovány utajované informace EU během celého svého životního cyklu. K těmto činnostem patří vytváření, evidence, zpracovávání, přenášení, snižování stupně utajení, odtajňování a ničení informací. V souvislosti s komunikačními a informačními systémy tento pojem zahrnuje rovněž jejich shromažďování, zobrazování, přenos a uchovávání;
8)
„držitelem“ řádně oprávněná osoba, která jednoznačně potřebuje znát utajované informace EU, má některé z nich v držení, a je tedy odpovědná za jejich ochranu;
9)
„prováděcími pravidly“ soubor pravidel nebo bezpečnostních upozornění přijatý v souladu s kapitolou 5 rozhodnutí Komise (EU, Euratom) 2015/443 (8);
10)
„materiálem“ jakékoli médium, datový nosič nebo část technického zařízení či vybavení, ať vyhotovené, či v procesu zhotovování;
11)
„původcem“ orgán, instituce nebo jiný subjekt Unie, členský stát, třetí stát nebo mezinárodní organizace, z jejichž pověření byly utajované informace vytvořeny nebo uvedeny do struktur Unie;
12)
„prostory“ všechny nemovitosti a přidružené věci ve vlastnictví či v držení Komise;
13)
„procesem řízení bezpečnostních rizik“ celý proces rozpoznávání, kontrolování a minimalizace nejistých událostí, které mohou ovlivnit bezpečnost organizace nebo jakýchkoli systémů, které používá. Zahrnuje všechny činnosti týkající se rizik, včetně hodnocení, řešení, přijímání a sdělování;
14)
„služebním řádem“ služební řád úředníků Evropské unie a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropské unie stanovený nařízením Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (9);
15)
„hrozbou“ možná příčina nežádoucího incidentu, jež může vést k poškození určité organizace nebo jakéhokoli systému, který používá; hrozby mohou být neúmyslné či úmyslné (zlovolné) a vyznačují se ohrožujícími prvky, potenciálními cíli a metodami útoku;
16)
„zranitelností“ jakákoli slabina, které může být využito v souvislosti s jednou či vícero hrozbami. Zranitelnost může být výsledkem opomenutí nebo může souviset s nedostatky v rámci kontrol, pokud jde o jejich intenzitu, úplnost nebo důslednost, a může být technické, procedurální, fyzické, organizační nebo provozní povahy.
Článek 2
Předmět a oblast působnosti
1. Toto rozhodnutí stanoví základní zásady a minimální bezpečnostní standardy pro ochranu utajovaných informací EU.
2. Toto rozhodnutí se použije na všechny útvary Komise a ve všech prostorách Komise.
3. Bez ohledu na jakékoli zvláštní pokyny ohledně konkrétních skupin zaměstnanců se toto rozhodnutí použije na členy Komise, na zaměstnance Komise, na něž se vztahuje služební řád a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství, na národní odborníky vyslané do Komise, na poskytovatele služeb a jejich zaměstnance, na stážisty a na každého, kdo má přístup do budov či k majetku Komise nebo k informacím, s nimiž Komise nakládá.
4. Tímto rozhodnutím není dotčeno rozhodnutí 2002/47/ES, ESUO, Euratom a rozhodnutí 2004/563/ES, Euratom.
Článek 3
Definice utajovaných informací EU, stupně utajení a označení
1. „Utajovanými informacemi Evropské unie“ se rozumí jakékoli informace nebo materiály označené stupněm utajení EU, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo různou měrou poškodit zájmy Evropské unie nebo jednoho či více členských států.
2. Utajované informace EU jsou utajovány jedním z následujících stupňů utajení:
a) TRES SECRET UE/EU TOP SECRET: informace a materiály, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo vést k mimořádně závažnému poškození zásadních zájmů Evropské unie nebo jednoho či více členských států;
b) SECRET UE/EU SECRET: informace a materiály, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo závažně poškodit podstatné zájmy Evropské unie nebo jednoho či více členských států;
c) CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL: informace a materiály, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo poškodit podstatné zájmy Evropské unie nebo jednoho či více členských států;
d) RESTREINT UE/EU RESTRICTED: informace a materiály, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo být nevýhodné pro zájmy Evropské unie nebo jednoho či více členských států.
3. Utajované informace EU jsou označeny stupněm utajení podle odstavce 2. Mohou nést doplňující označení, jež neoznačují stupeň utajení, ale mají uvést oblast činnosti, k níž se informace vztahují, identifikovat původce, omezovat distribuci či použití nebo uvádět informace o způsobilosti k předání.
Článek 4
Pravidla stanovování stupňů utajení
1. Každý člen Komise či útvaru Komise zajistí, aby utajované informace EU, jež vytváří, byly odpovídajícím způsobem utajeny, jasně označeny jako utajované informace EU a stupeň utajení si zachovaly pouze po nezbytnou dobu.
2. Aniž je dotčen článek 26, bez předchozího písemného souhlasu původce nelze snížit stupeň utajení utajovaných informací EU, odtajnit je a ani nelze změnit či zrušit žádné z označení stupně utajení uvedených v čl. 3 odst. 2.
3. Je-li to vhodné, přijmou se v souladu s článkem 60 prováděcí pravidla pro nakládání s utajovanými informacemi EU, včetně příručky pro stanovování stupňů utajení.
Článek 5
Ochrana utajovaných informací
1. Ochrana utajovaných informací EU se řídí tímto rozhodnutím a jeho prováděcími pravidly.
2. Držitel jakékoli utajované informace EU je odpovědný za její ochranu podle tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel, v souladu s pravidly stanovenými v kapitole 4.
3. Pokud členské státy poskytnou do struktur či sítí Komise utajované informace označené vnitrostátním stupněm utajení, Komise tyto informace chrání v souladu s požadavky na ochranu utajovaných informací EU na odpovídající úrovni podle srovnávací tabulky stupňů utajení uvedené v příloze I.
4. Soubor shromážděných utajovaných informací EU může být důvodem pro úroveň ochrany odpovídající vyššímu stupni utajení než v případě jednotlivých složek takového souboru.
Článek 6
Řízení bezpečnostních rizik
1. Bezpečnostní opatření na ochranu utajovaných informací EU během celého jejich životního cyklu musí být přiměřená zejména stupni utajení, podobě a objemu informací nebo materiálů, umístění a konstrukci zařízení, v nichž jsou utajované informace EU uchovávány, a na místě vyhodnocené hrozbě zlovolných nebo trestných činností, včetně vyzvědačství, sabotáže nebo terorismu.
2. V pohotovostních plánech se zohlední potřeba chránit utajované informace EU v mimořádných situacích s cílem předejít neoprávněnému přístupu, vyzrazení nebo ztrátě integrity či dostupnosti.
3. Plány zajištění kontinuity provozu v každém útvaru zahrnují preventivní a nápravná opatření, která minimalizují dopad velkých selhání nebo incidentů na nakládání s utajovanými informacemi EU a na uchovávání těchto informací.
Článek 7
Provádění tohoto rozhodnutí
1. Je-li to nezbytné, přijmou se v souladu s článkem 60 prováděcí pravidla, která toto rozhodnutí doplní či podpoří.
2. Útvary Komise přijmou veškerá nezbytná opatření spadající do jejich pravomoci, aby zajistily, že se při nakládání s utajovanými informacemi EU či jinými utajovanými informacemi nebo při jejich uchovávání uplatňuje toto rozhodnutí a příslušná prováděcí pravidla.
3. Bezpečnostní opatření přijatá při provádění tohoto rozhodnutí musí být v souladu s bezpečnostními zásadami v Komisi stanovenými v článku 3 rozhodnutí (EU, Euratom) 2015/443.
4. Generální ředitel pro lidské zdroje a bezpečnost zřídí v rámci Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost bezpečnostní orgán Komise. Bezpečnostní orgán Komise má pravomoci, které mu ukládá toto rozhodnutí a jeho prováděcí pravidla.
5. V rámci každého útvaru Komise má místní bezpečnostní úředník (LSO), jak je uveden v článku 20 rozhodnutí (EU, Euratom) 2015/443, v úzké spolupráci s Generálním ředitelstvím pro lidské zdroje a bezpečnost při ochraně utajovaných informací EU v souladu s tímto rozhodnutím následující obecné úkoly:
a)
vyřizovat žádosti o bezpečnostní oprávnění pro zaměstnance;
b)
podílet se na bezpečnostním školení a informativních schůzích;
c)
mít dohled nad vedoucím registru v daném útvaru;
d)
podávat zprávy o případech narušení bezpečnosti a ohrožení utajovaných informací EU;
e)
mít v držení náhradní klíče a písemné záznamy o nastavení každého kódu;
f)
zastávat další úkoly související s ochranou utajovaných informací EU nebo vymezené v prováděcích pravidlech.
Článek 8
Narušení bezpečnosti a ohrožení utajovaných informací EU
1. K narušení bezpečnosti dochází v důsledku jednání nebo opomenutí určité osoby, jež je v rozporu s bezpečnostními pravidly stanovenými tímto rozhodnutím a jeho prováděcími pravidly.
2. K ohrožení utajovaných informací EU dochází, pokud byly tyto informace v důsledku narušení bezpečnosti zcela nebo zčásti zpřístupněny neoprávněným osobám.
3. Jakékoli narušení bezpečnosti nebo podezření na něj se neprodleně oznámí bezpečnostnímu orgánu Komise.
4. Je-li známo nebo existují-li oprávněné důvody se domnívat, že došlo k ohrožení či ztrátě utajovaných informací EU, provede se bezpečnostní šetření v souladu s článkem 13 rozhodnutí (EU, Euratom) 2015/443.
5. Přijmou se veškerá náležitá opatření, aby bylo možné:
a)
informovat původce;
b)
zajistit, aby za účelem zjištění faktů byla událost vyšetřena pracovníky, kteří nejsou za dané narušení bezpečnosti bezprostředně zapojeni;
c)
posoudit možnou škodu z hlediska zájmů Unie nebo členských států;
d)
přijmout vhodná opatření, která zabrání opakování události, a
e)
oznámit přijatá opatření příslušným orgánům.
6. Vůči kterékoli osobě, která je odpovědná za porušení bezpečnostních pravidel stanovených tímto rozhodnutím, mohou být přijata disciplinární opatření v souladu se služebním řádem. Vůči kterékoli osobě, která je odpovědná za ohrožení či ztrátu utajovaných informací EU, se přijmou disciplinární opatření nebo právní kroky v souladu s příslušnými právními předpisy.
KAPITOLA 2
PERSONÁLNÍ BEZPEČNOST
Článek 9
Definice
Pro účely této kapitoly se použijí tyto definice:
1)
„Oprávněním pro přístup k utajovaným informacím EU“ se rozumí rozhodnutí, jež na základě ujištění ze strany příslušného orgánu členského státu přijímá bezpečnostní orgán Komise a podle něhož může být úředníkovi Komise, jinému zaměstnanci nebo vyslanému národnímu odborníkovi, u něhož byla zjištěna potřeba znát utajované informace a jenž byl řádně informován o svých povinnostech, umožněn přístup k utajovaným informacím EU až do konkrétního stupně utajení (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyššího) a do konkrétního data; osoba odpovídající tomuto popisu se označuje za „osobu s bezpečnostním oprávněním“.
2)
„Personálním bezpečnostním opravňováním“ se rozumí uplatňování opatření, jež zajistí, že přístup k utajovaným informacím EU bude umožněn pouze osobám, které:
a)
utajované informace potřebují znát;
b)
případně mají bezpečnostní oprávnění pro odpovídající stupeň utajení a
c)
byly poučeny o svých povinnostech.
3)
„Bezpečnostní prověrkou personálu“ se rozumí prohlášení příslušného orgánu členského státu, které je vydáno po skončení bezpečnostního řízení vedeného příslušnými orgány členského státu a kterým se osvědčuje, že určité osobě může být za podmínky, že bylo stanoveno, že utajované informace potřebuje znát, a že byla náležitě poučena o svých povinnostech, umožněn přístup k utajovaným informacím EU až do konkrétního stupně utajení (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyššího) a do konkrétního data.
4)
„Potvrzením o bezpečnostní prověrce personálu“ se rozumí osvědčení vydané příslušným orgánem, kterým se osvědčuje, že určitá osoba je držitelem platné bezpečnostní prověrky nebo bezpečnostního oprávnění vydaného bezpečnostním orgánem Komise, a které udává, k jakému stupni utajovaných informací EU může být dané osobě umožněn přístup (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyššímu), uvádí dobu platnosti příslušné bezpečnostní prověrky či bezpečnostního oprávnění a datum skončení platnosti vlastního potvrzení.
5)
„Bezpečnostním řízením“ se rozumí postupy šetření prováděné příslušným orgánem členského státu v souladu s jeho právními předpisy za účelem získání jistoty, že nejsou známy žádné negativní skutečnosti, které by bránily tomu, aby byla určité osobě udělena bezpečnostní prověrka až do konkrétního stupně utajení (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyššího).
Článek 10
Základní principy
1. Určité osobě lze udělit přístup k utajovaným informacím EU pouze v případě, že:
1)
byla zjištěna potřeba této osoby znát utajované informace;
2)
tato osoba byla poučena o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU a o souvisejících bezpečnostních standardech a pokynech a vzala na vědomí své povinnosti ohledně ochrany těchto informací;
3)
má v případě utajovaných informací se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším bezpečnostní oprávnění pro odpovídající stupeň utajení nebo jiné řádné oprávnění z titulu své funkce v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
2. Všechny osoby, jejichž povinnosti mohou vyžadovat, aby měly přístup k utajovaným informacím EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, musí předtím, než je jim k takovým utajovaným informacím EU umožněn přístup, získat bezpečnostní oprávnění pro odpovídající stupeň utajení. Dotčená osoba musí předložit písemný souhlas s tím, že podstoupí bezpečnostní prověrku personálu. Pokud tak neučiní, znamená to, že této osobě nemůže být přiděleno místo, funkce nebo úkol, které zahrnují přístup k informacím se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším.
3. Bezpečnostní prověrka personálu je koncipována tak, aby určila, zda může být určitá osoba s přihlédnutím k její loajalitě, důvěryhodnosti a spolehlivosti oprávněna k přístupu k utajovaným informacím EU.
4. Loajalita, důvěryhodnost a spolehlivost určité osoby pro účely bezpečnostní prověrky pro přístup k informacím se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším se ověřuje prostřednictvím bezpečnostního řízení, jež provádějí příslušné orgány členského státu v souladu se svými vnitrostátními předpisy.
5. Bezpečnostní orgán Komise nese výhradní odpovědnost za komunikaci s vnitrostátními bezpečnostními orgány nebo jinými příslušnými vnitrostátními orgány ohledně všech záležitostí týkajících se bezpečnostních prověrek. Veškeré kontakty mezi útvary Komise a jejich zaměstnanci a vnitrostátními bezpečnostními orgány a jinými příslušnými orgány probíhají prostřednictvím bezpečnostního orgánu Komise.
Článek 11
Udělování bezpečnostního oprávnění
1. Každý generální ředitel nebo vedoucí útvaru v Komisi určí v rámci svého útvaru pozice, jejichž držitelé potřebují mít k plnění svých úkolů přístup k informacím se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, a v důsledku toho potřebují mít bezpečnostní oprávnění.
2. Jakmile je známo, že bude určitá osoba jmenována na pracovní místo vyžadující přístup k utajovaným informacím se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, informuje LSO daného útvaru Komise bezpečnostní orgán Komise, který uvedené osobě předá dotazník bezpečnostní prověrky vydaný vnitrostátním bezpečnostním orgánem členského státu, jehož státní příslušnost má daná osoba při svém jmenování jako zaměstnanec evropských orgánů. Osoba vydá písemný souhlas s podstoupením bezpečnostní prověrky a vyplněný dotazník vrátí v co nejkratší lhůtě bezpečnostnímu orgánu Komise.
3. Bezpečnostní orgán Komise předá vyplněný dotazník bezpečnostní prověrky vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu členského státu, jehož státní příslušnost má daná osoba při svém jmenování jako zaměstnanec evropských orgánů, a požádá o provedení bezpečnostního řízení pro stupeň utajení utajovaných informací EU, k nimž bude dotyčná osoba potřebovat přístup.
4. Jsou-li bezpečnostnímu orgánu Komise v souvislosti s osobou, která požádala o bezpečnostní prověrku, známy informace významné pro bezpečnostní řízení, oznámí je bezpečnostní orgán Komise postupem podle příslušných pravidel a předpisů příslušnému vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu.
5. Po skončení bezpečnostního řízení a co nejdříve poté, co příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán oznámí svůj celkový posudek výsledků bezpečnostního řízení, bezpečnostní orgán Komise:
a)
může dotyčné osobě vydat povolení pro přístup k utajovaným informacím EU a oprávnit ji k přístupu k utajovaným informacím EU až do odpovídajícího stupně a po dobu, kterou sám stanoví, nejdéle však na 5 let, pokud je výsledkem bezpečnostního řízení ujištění, že nejsou známy žádné nepříznivé skutečnosti, které by zpochybňovaly loajalitu, důvěryhodnost a spolehlivost dané osoby;
b)
v případě, že z bezpečnostního řízení takové ujištění nevyplývá, oznámí tuto skutečnost v souladu s příslušnými pravidly a předpisy dotyčné osobě, která jej může požádat o slyšení, a pak má bezpečnostní orgán Komise možnost požádat příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán, aby v souladu s vnitrostátními právními předpisy poskytl veškerá další možná upřesnění. Je-li výsledek bezpečnostního řízení potvrzen, nelze oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU vydat.
6. Bezpečnostní řízení spolu se získanými výsledky podléhají příslušným právním předpisům platným v daném členském státě, včetně předpisů týkajících se opravných prostředků. Rozhodnutí bezpečnostního orgánu Komise podléhají opravným prostředkům v souladu se služebním řádem.
7. Komise uzná oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU udělené jakýmkoli jiným orgánem, institucí nebo jiným subjektem Unie, za předpokladu, že je toto oprávnění i nadále platné. Oprávnění se vztahují na veškeré úkoly přidělené dotyčné osobě v rámci Komise. Orgán, instituce nebo jiný subjekt Unie, kde dotyčná osoba nastupuje k výkonu zaměstnání, vyrozumí o změně zaměstnavatele příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán.
8. Nenastoupí-li dotyčná osoba do služby do 12 měsíců od oznámení výsledku bezpečnostního řízení bezpečnostnímu orgánu Komise nebo dojde-li k přerušení služby dotyčné osoby v délce 12 měsíců, během nichž není tato osoba zaměstnána v Komisi ani v žádném jiném orgánu, instituci či jiném subjektu Unie ani na pracovním místě ve vnitrostátních správních orgánech některého členského státu, oznámí bezpečnostní orgán Komise tuto skutečnost příslušnému vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu za účelem potvrzení, že bezpečnostní prověrka je i nadále platná a odpovídající.
9. Pokud bezpečnostní orgán Komise zjistí informace týkající se bezpečnostního rizika, jež představuje osoba, která je držitelem platného bezpečnostního oprávnění, oznámí tuto skutečnost postupem podle příslušných pravidel a předpisů příslušnému vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu.
10. Pokud vnitrostátní bezpečnostní orgán informuje bezpečnostní orgán Komise o tom, že v případě osoby, která je držitelem platného oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU, již není platné ujištění podle odst. 5 písm. a), může bezpečnostní orgán Komise vnitrostátní bezpečnostní orgán požádat, aby v souladu s vnitrostátními právními předpisy poskytl veškerá další možná upřesnění. Pokud vnitrostátní bezpečnostní orgán negativní skutečnosti potvrdí, zruší se výše uvedené oprávnění, dané osobě se zamezí v přístupu k utajovaným informacím EU a daná osoba je odvolána z pracovních míst, u nichž je přístup k utajovaným informacím EU možný nebo v jejichž rámci by mohla ohrožovat bezpečnost.
11. Jakékoli rozhodnutí zrušit či pozastavit oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU v případě osoby spadající do oblasti působnosti tohoto rozhodnutí a případné odůvodnění se oznámí dotyčné osobě, která může požádat bezpečnostní orgán Komise o slyšení. Informace poskytované vnitrostátním bezpečnostním orgánem podléhají příslušným právním předpisům platným v daném členském státě. Rozhodnutí bezpečnostního orgánu Komise učiněná v této souvislosti podléhají opravným prostředkům v souladu se služebním řádem.
12. Útvary Komise zajistí, aby národní odborníci vyslaní na pracovní místa v Komisi, jež vyžadují bezpečnostní oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU, před nástupem do služby předložili platnou bezpečnostní prověrku personálu nebo potvrzení o bezpečnostní prověrce personálu podle vnitrostátních právních předpisů bezpečnostnímu orgánu Komise, který jim na základě toho udělí bezpečnostní oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU až do stupně utajení rovnocenného stupni uvedenému ve vnitrostátní bezpečnostní prověrce, jež bude platné nejvýše po dobu jejich vyslání.
13. Členové Komise, kteří mají na základě smlouvy přístup k utajovaným informacím EU z titulu své funkce, musí být poučeni o svých bezpečnostních povinnostech při ochraně utajovaných informací EU.
14. Záznamy o bezpečnostních prověrkách a oprávněních udělených pro přístup k utajovaným informacím EU vede bezpečnostní orgán Komise v souladu s tímto rozhodnutím. Tyto záznamy obsahují informace alespoň o stupni utajení utajovaných informací EU, k nimž může být dotčené osobě umožněn přístup, o datu vydání a době platnosti bezpečnostní prověrky.
15. Bezpečnostní orgán Komise může vydat potvrzení o bezpečnostní prověrce personálu, v němž uvede stupeň utajení utajovaných informací EU, k nimž může mít tato osoba přístup (stupeň utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšší), dobu platnosti příslušného oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU a datum skončení platnosti potvrzení.
16. Po počátečním udělení bezpečnostních oprávnění a za předpokladu, že daná osoba byla nepřetržitě ve službě v Evropské komisi nebo jiném orgánu, instituci nebo jiném subjektu Unie a nadále potřebuje přístup k utajovaným informacím EU, se bezpečnostní oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU přezkoumá za účelem obnovení zpravidla každých pět let ode dne oznámení výsledku posledního bezpečnostního řízení, na kterém bylo oprávnění založeno.
17. Pokud příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán nebo jiný příslušný vnitrostátní orgán ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy mu byla předána žádost o obnovení platnosti a odpovídající dotazník bezpečnostní prověrky, neposkytne žádné nepříznivé informace, může bezpečnostní orgán Komise prodloužit platnost stávajícího bezpečnostního oprávnění na dobu až 12 měsíců. Pokud do konce tohoto dvanáctiměsíčního období příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán nebo jiný příslušný vnitrostátní orgán bezpečnostnímu orgánu Komise nepodá své stanovisko, přidělí se dotyčné osobě úkoly, které nevyžadují bezpečnostní oprávnění.
Článek 12
Informativní schůze o bezpečnostním oprávnění
1. Všechny osoby s bezpečnostním oprávněním poté, co se zúčastní informativní schůze o bezpečnostním oprávnění organizované bezpečnostním orgánem Komise, písemně potvrdí, že chápou své povinnosti, pokud jde o ochranu utajovaných informací EU, a jsou si vědomy důsledků v případě ohrožení utajovaných informací EU. Záznamy o těchto písemných potvrzeních vede bezpečnostní orgán Komise.
2. Všechny osoby, které jsou oprávněny přistupovat k utajovaným informacím EU nebo po nichž se vyžaduje, aby s nimi nakládaly, jsou nejprve poučeny a poté pravidelně informovány o možném ohrožení bezpečnosti a musí neprodleně informovat bezpečnostní orgán Komise o jakémkoli pokusu o kontakt nebo o činnosti, které považují za podezřelé nebo neobvyklé.
3. Všechny osoby, které přestanou vykonávat pracovní povinnosti vyžadující přístup k utajovaným informacím EU, musí být poučeny o své povinnosti utajované informace EU i nadále chránit a případně tuto skutečnost písemně potvrdí.
Článek 13
Dočasná bezpečnostní oprávnění
1. Ve výjimečných případech, pokud to vyžadují zájmy služby a není-li skončeno bezpečnostní řízení v plném rozsahu, může bezpečnostní orgán Komise, po konzultaci s vnitrostátním bezpečnostním orgánem členského státu, jehož je daná osoba státním příslušníkem, a pod podmínkou, že předběžné šetření potvrdí, že nejsou známy žádné negativní skutečnosti, vydat osobám dočasné oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU pro konkrétní funkci, aniž by tím byla dotčena ustanovení o obnově bezpečnostní prověrky. Dočasná oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU jsou platná jednorázově nejdéle po dobu šesti měsíců a neumožňují přístup k informacím se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET.
2. Všechny osoby, kterým bylo vydáno dočasné oprávnění, poté, co byly poučeny v souladu s čl. 12 odst. 1, písemně potvrdí, že rozumí tomu, jaké mají povinnosti, pokud jde o ochranu utajovaných informací EU, a jsou si vědomy důsledků v případě ohrožení utajovaných informací EU. Záznamy o těchto písemných potvrzeních vede bezpečnostní orgán Komise.
Článek 14
Účast na neveřejných jednáních organizovaných Komisí
1. Útvary Komise odpovědné za organizaci jednání, na niž se projednávají informace se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, oznámí prostřednictvím svého LSO nebo prostřednictvím pořadatele jednání bezpečnostnímu orgánu Komise s dostatečným předstihem data, časy, místa a účastníky těchto jednání.
2. S výhradou ustanovení čl. 11 odst. 13 se osoby přizvané k účasti na jednáních organizovaných Komisí, na nichž se projednávají informace se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, mohou zúčastnit, pouze pokud je potvrzen jejich status bezpečnostní prověrky nebo bezpečnostního oprávnění. Přístup k těmto neveřejným jednáním se zamítne osobám, které bezpečnostnímu orgánu Komise nepředložily potvrzení o bezpečnostní prověrce personálu ani jiný doklad o bezpečnostní prověrce, nebo účastníkům z Komise, kteří nejsou držiteli bezpečnostního oprávnění.
3. Před uspořádáním neveřejného jednání požádá odpovědný pořadatel či LSO útvaru Komise pořádajícího jednání externí účastníky, aby bezpečnostnímu orgánu Komise předložili potvrzení o bezpečnostní prověrce personálu či jiný doklad o bezpečnostní prověrce. Bezpečnostní orgán Komise informuje LSO či pořadatele jednání o tom, že potvrzení o bezpečnostní prověrce personálu nebo jiný doklad o bezpečnostní prověrce obdržel. Je-li to vhodné, lze použít společný jmenný seznam, v němž jsou příslušné informace o bezpečnostní prověrce uvedeny.
4. Oznámí-li příslušné orgány bezpečnostnímu orgánu Komise, že osobě, jejíž úkoly vyžadují účast na jednáních pořádaných Komisí, byla bezpečnostní prověrka odebrána, bezpečnostní orgán Komise o tom uvědomí LSO útvaru Komise, který je za pořádání daného jednání odpovědný.
Článek 15
Potenciální přístup k utajovaným informacím EU
Kurýři a členové ostrahy a doprovodu musí mít bezpečnostní oprávnění pro odpovídající stupeň utajení nebo musí být jinak vhodně prověřeni v souladu s vnitrostátními právními předpisy, musí být poučeni o bezpečnostních postupech pro ochranu utajovaných informací EU a musí být seznámeni se svými povinnostmi chránit jim svěřené utajované informace EU.
KAPITOLA 3
FYZICKÁ BEZPEČNOST ZAMĚŘENÁ NA OCHRANU UTAJOVANÝCH INFORMACÍ
Článek 16
Základní zásady
1. Opatření fyzické bezpečnosti mají znemožnit podloudné nebo násilné vniknutí narušitele, odradit od neoprávněné činnosti a takové činnosti zabránit a odhalit ji a umožnit rozdělení členů personálu, pokud jde o přístup k utajovaným informacím EU, v souladu se zásadou potřeby znát utajované informace. Tato opatření se stanoví na základě procesu řízení rizik v souladu s tímto rozhodnutím a s jeho prováděcími pravidly.
2. Opatření fyzické bezpečnosti mají zejména předejít neoprávněnému přístupu k utajovaným informacím EU tím, že:
a)
zajišťují, aby s utajovanými informacemi EU bylo nakládáno a aby byly uchovávány vhodným způsobem;
b)
umožňují rozdělení členů personálu, pokud jde o přístup k utajovaným informacím EU, na základě jejich potřeby znát utajované informace a případně i na základě jejich bezpečnostního oprávnění;
c)
odrazují od neoprávněné činnosti a takové činnosti zabraňují a odhalují ji a
d)
znemožňují nebo zpomalují podloudné nebo násilné vniknutí narušitelů.
3. Opatření fyzické bezpečnosti je třeba zavést pro všechny prostory, budovy, kanceláře, místnosti a další objekty, v nichž se nakládá s utajovanými informacemi EU nebo v nichž jsou takové informace uchovávány, včetně prostor, v nichž jsou umístěny komunikační a informační systémy uvedené v kapitole 5.
4. Prostory, v nichž jsou uchovávány utajované informace EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, je třeba zřídit jako zabezpečené oblasti v souladu s touto kapitolou a musí je schválit orgán pro bezpečnostní akreditaci v Komisi.
5. Na ochranu utajovaných informací EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším se použijí pouze prostředky nebo zařízení schválené bezpečnostním orgánem Komise.
Článek 17
Požadavky na fyzickou bezpečnost a opatření fyzické bezpečnosti
1. Opatření fyzické bezpečnosti se vybírají na základě posouzení hrozeb provedeného bezpečnostním orgánem Komise a případně po konzultaci s dalšími útvary Komise, ostatními orgány, institucemi nebo jinými subjekty Unie a/nebo příslušnými orgány členských států. Komise uplatňuje ve svých prostorách proces řízení rizik na ochranu utajovaných informací EU, aby se vůči vyhodnocenému riziku poskytla přiměřená úroveň fyzické ochrany. V procesu řízení rizik se vezmou v úvahu veškeré důležité okolnosti, zejména:
a)
stupeň utajení utajovaných informací EU;
b)
podoba a objem utajovaných informací EU, přičemž je třeba brát v úvahu, že velké množství nebo kompilace utajovaných informací EU může vyžadovat použití přísnějších ochranných opatření;
c)
okolní prostředí a uspořádání budov nebo prostor, v nichž jsou utajované informace EU uchovávány, a
d)
vyhodnocené hrozby ze strany zpravodajských služeb zaměřených na Unii, její orgány, instituce či jiné subjekty nebo na členské státy a hrozba sabotáže a teroristických, podvratných nebo jiných trestných činností.
2. Bezpečnostní orgán Komise určí v souladu s koncepcí hloubkové ochrany vhodnou kombinaci opatření fyzické bezpečnosti, jež je třeba uplatňovat. Bezpečnostní orgán Komise za tímto účelem vypracuje minimální standardy, normy a kritéria stanovená v prováděcích pravidlech.
3. Bezpečnostní orgán Komise je oprávněn k provádění prohlídek při vstupu a odchodu, které mají odradit od nedovoleného vnášení materiálů nebo neoprávněného vynášení utajovaných informací EU z prostor nebo budov.
4. Hrozí-li nebezpečí, že by utajované informace EU být byť i neúmyslně zhlédnuty, příslušné útvary Komise přijmou vhodná opatření, jež definuje bezpečnostní orgán Komise, aby tomuto riziku zabránily.
5. U nových zařízení se požadavky na fyzickou bezpečnost a jejich funkční specifikace stanoví se souhlasem bezpečnostního orgánu Komise jako součást plánování a konstrukce zařízení. U stávajících zařízení se požadavky na fyzickou bezpečnost uplatňují v souladu s minimálními standardy, normami a kritérii stanovenými v prováděcích pravidlech.
Článek 18
Prostředky fyzické ochrany utajovaných informací EU
1. Pro fyzickou ochranu utajovaných informací EU se stanoví dva druhy fyzicky chráněných oblastí:
a)
administrativní oblasti a
b)
zabezpečené oblasti (včetně technicky zabezpečených oblastí).
2. Orgán pro bezpečnostní akreditaci v Komisi určí, zda daný prostor splňuje požadavky na to, aby mohl být označen jako administrativní oblast, zabezpečená oblast nebo technicky zabezpečená oblast.
3. U administrativních oblastí:
a)
musí být viditelně vymezen obvod administrativní oblasti, který umožní kontrolu osob a pokud možno i vozidel;
b)
je přístup bez doprovodu umožněn pouze osobám, které mají řádné oprávnění od bezpečnostního orgánu Komise či jiného příslušného orgánu, a
c)
pro všechny jiné osoby je třeba zajistit nepřetržitý doprovod nebo rovnocenná kontrolní opatření.
4. U zabezpečených oblastí:
a)
musí být viditelně vymezen a chráněn obvod zabezpečené oblasti, jejíž všechny vchody a východy jsou kontrolovány prostřednictvím průkazů nebo systému osobní identifikace;
b)
lze přístup bez doprovodu umožnit pouze osobám, které jsou bezpečnostně prověřeny a jsou ke vstupu do dané oblasti výslovně oprávněny na základě potřeby znát utajované informace;
c)
je pro všechny jiné osoby nutné zajistit nepřetržitý doprovod nebo rovnocenná kontrolní opatření.
5. Představuje-li vstup do zabezpečené oblasti de facto přímý přístup k utajovaným informacím, které se v ní nacházejí, musí být dále splněny tyto požadavky:
a)
je třeba jasně uvést nejvyšší stupeň utajení informací, které jsou v dané oblasti zpravidla uchovávány, a
b)
všichni návštěvníci musí být zvlášť oprávněni ke vstupu do dané oblasti, je třeba pro ně zajistit nepřetržitý doprovod a musí být náležitě bezpečnostně prověřeni, s výjimkou případů, kdy byla přijata opatření zajišťující, že k utajovaným informací EU není možný přístup.
6. Zabezpečené oblasti chráněné před odposlechem je třeba označit jako technicky zabezpečené oblasti. U těchto oblastí musí být dále splněny tyto požadavky:
a)
tyto oblasti musí být vybaveny systémy detekce narušení, musí být uzamčeny v době, kdy nejsou obsazeny, a musí být střeženy v době, kdy obsazeny jsou. Všechny klíče musí být spravovány v souladu s článkem 20;
b)
všechny osoby a materiály musí být při vstupu do těchto prostor kontrolovány;
c)
tyto oblasti musí bezpečnostní orgán Komise pravidelně fyzicky a/nebo technicky kontrolovat. Tyto kontroly se rovněž provádějí po jakémkoli neoprávněném vstupu nebo podezření, že k takovému vstupu došlo, a
d)
tyto oblasti nesmí obsahovat neschválené komunikační vedení, neschválené telefonní či jiné komunikační přístroje a neschválená elektrická nebo elektronická zařízení.
7. Bez ohledu na odst. 6 písm. d) předtím, než se komunikační přístroje a elektrická nebo elektronická zařízení jakéhokoli druhu použijí v oblastech, v nichž se konají zasedání nebo v nichž se pracuje s informacemi se stupněm utajení SECRET UE/EU SECRET nebo vyšším, a v případech, kdy je úroveň ohrožení utajovaných informací EU vyhodnocena jako vysoká, musí být veškeré přístroje a zařízení nejdříve prověřeny bezpečnostním orgánem Komise za tím účelem, aby prostřednictvím těchto zařízení nemohlo dojít k neúmyslnému či nezákonnému přenášení žádných srozumitelných informací mimo danou zabezpečenou oblast.
8. Zabezpečené oblasti, které nejsou 24 hodin denně obsazeny pracovníky ve službě, jsou podle potřeby kontrolovány na konci běžné pracovní doby a v náhodně zvolených intervalech mimo běžnou pracovní dobu, není-li zaveden systém detekce narušení.
9. Zabezpečené oblasti a technicky zabezpečené oblasti mohou být zřízeny dočasně v rámci administrativní oblasti pro uspořádání neveřejného jednání nebo pro jiný podobný účel.
10. LSO dotyčného útvaru Komise vypracuje pro každý zabezpečený prostor v jeho odpovědnosti bezpečnostní provozní postupy, které v souladu s ustanoveními tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel stanoví:
a)
stupeň utajení utajovaných informací EU, s nimiž se může nakládat nebo jež mohou být uchovávány v dané oblasti;
b)
ostrahu a ochranná opatření, jež je třeba dodržovat;
c)
osoby, které jsou oprávněny přistupovat do dané oblasti bez doprovodu vzhledem k tomu, že potřebují znát utajované informace a že mají bezpečnostní oprávnění;
d)
případně postupy pro zajištění doprovodu nebo pro ochranu utajovaných informací EU, je-li přístup do dané oblasti umožněn jiným osobám;
e)
veškerá jiná náležitá opatření a postupy.
11. Uvnitř zabezpečených oblastí se budují trezorové místnosti. Stěny, podlahy, stropy, okna a uzamykatelné dveře musí být schváleny bezpečnostním orgánem Komise a musí poskytovat ochranu na úrovni rovnocenné bezpečnostnímu úschovnému objektu schválenému pro uchovávání utajovaných informací EU se stejným stupněm utajení.
Článek 19
Opatření fyzické bezpečnosti pro nakládání s utajovanými informacemi EU a jejich uchovávání
1. S utajovanými informacemi EU se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED lze nakládat:
a)
v zabezpečené oblasti;
b)
v administrativní oblasti za předpokladu, že utajované informace EU jsou chráněny před přístupem neoprávněných osob, nebo
c)
mimo zabezpečenou oblast či mimo administrativní oblast za předpokladu, že držitel informací přenáší utajované informace EU v souladu s článkem 31 a že se zavázal k dodržování náhradních opatření stanovených v prováděcích předpisech tak, aby zajistil, že budou utajované informace EU chráněny před přístupem neoprávněných osob.
2. Utajované informace EU se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED se uchovávají ve vhodném uzamčeném kancelářském nábytku v administrativní oblasti nebo v zabezpečené oblasti. Dočasně mohou být uchovávány mimo zabezpečenou oblast či mimo administrativní oblast za předpokladu, že se držitel informací zaváže k dodržování náhradních opatření stanovených v prováděcích pravidlech.
3. S utajovanými informacemi EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo SECRET UE/EU SECRET lze nakládat:
a)
v zabezpečené oblasti;
b)
v administrativní oblasti za předpokladu, že utajované informace EU jsou chráněny před přístupem neoprávněných osob, nebo
c)
mimo zabezpečenou oblast či mimo administrativní oblast za předpokladu, že držitel informací:
i)
se zavázal k dodržování náhradních opatření stanovených v prováděcích pravidlech tak, aby zajistil, že budou utajované informace EU chráněny před přístupem neoprávněných osob,
ii)
má utajované informace EU neustále pod osobním dohledem a
iii)
v případě dokumentů v tištěné podobě oznámil tuto skutečnost příslušnému registru.
4. Utajované informace EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL a SECRET EU/EU SECRET se uchovávají v zabezpečené oblasti v bezpečnostním úschovném objektu nebo trezorové místnosti.
5. S utajovanými informacemi EU se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET se nakládá v zabezpečené oblasti zřízené a spravované bezpečnostním orgánem Komise a akreditované pro tento stupeň orgánem pro bezpečnostní akreditaci v Komisi.
6. Utajované informace EU se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET se uchovávají v zabezpečené oblasti akreditované pro tento stupeň orgánem pro bezpečnostní akreditaci v Komisi při dodržení jedné z těchto podmínek:
a)
informace se uchovávají v bezpečnostním úschovném objektu v souladu s článkem 18, přičemž je třeba uplatňovat jedno nebo více těchto dodatečných kontrolních opatření:
1)
nepřetržitá ochrana nebo kontrola ze strany prověřeného bezpečnostního nebo službu konajícího personálu,
2)
schválený systém detekce narušení v kombinaci s pohotovostním bezpečnostním personálem;
nebo
b)
informace se uchovávají v trezorové místnosti vybavené systémem detekce narušení v kombinaci s pohotovostním bezpečnostním personálem.
Článek 20
Správa klíčů a kódů používaných pro ochranu utajovaných informací EU
1. Postupy pro správu klíčů a nastavení kódů pro kanceláře, místnosti, trezorové místnosti a bezpečnostní úschovné objekty jsou stanoveny v prováděcích pravidlech podle článku 60. Cílem těchto postupů je zabránit neoprávněnému přístupu.
2. Nastavení kódů zná zpaměti co nejmenší možný počet osob, které je znát potřebují. Nastavení kódů pro bezpečnostní úschovné objekty a trezorové místnosti, v nichž se uchovávají utajované informace EU, je třeba změnit:
a)
při přijetí nového úschovného objektu;
b)
kdykoli se změní personál, který kód zná;
c)
kdykoli dojde k ohrožení informací nebo v případě podezření z ohrožení;
d)
pokud došlo k údržbě či opravě zámku a
e)
nejméně každých 12 měsíců.
KAPITOLA 4
SPRÁVA UTAJOVANÝCH INFORMACÍ EU
Článek 21
Základní zásady
1. Veškeré dokumenty s utajovanými informacemi EU by měly být spravovány v souladu s politikou Komise pro správu dokumentů, a proto by měly být zaevidovány, tříděny, uchovávány a nakonec odstraněny nebo zčásti či zcela převedeny do historických archivů v souladu se společným seznamem pro uchovávání spisů Evropské komise.
2. Informace stupně utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyššího je třeba po jejich obdržení a před jejich distribucí z bezpečnostních důvodů zaevidovat. Informace se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET musí být zaevidovány v určených registrech.
3. V rámci Komise se vytvoří systém evidence utajovaných informací EU v souladu s ustanoveními článku 27.
4. Útvary a prostory Komise, v nichž se nakládá s utajovanými informacemi EU nebo v nichž jsou takové informace uchovávány, podléhají pravidelné inspekci prováděné bezpečnostním orgánem Komise.
5. Mimo fyzicky chráněné oblasti se utajované informace EU mezi jednotlivými útvary a prostory přenášejí tímto způsobem:
a)
utajované informace EU se obecně přenášejí elektronicky při zajištění ochrany kryptografickými prostředky schválenými v souladu s kapitolou 5;
b)
pokud přenos není uskutečňován způsobem uvedeným v písmeni a), přenášejí se utajované informace EU:
i)
na elektronických nosičích informací (jako například USB paměti, kompaktní disky, pevné disky), které jsou chráněny kryptografickými prostředky schválenými v souladu s kapitolou 5, nebo
ii)
ve všech ostatních případech způsobem předepsaným v prováděcích pravidlech.
Článek 22
Stupně utajení a označení
1. Informace se utajují v případě, že vyžadují ochranu z důvodu své důvěrnosti v souladu s čl. 3 odst. 1.
2. Původce utajovaných informací EU odpovídá za stanovení stupně utajení podle příslušných prováděcích pravidel, standardů a pokynů pro utajování informací a za počáteční distribuci informací.
3. Stupeň utajení utajovaných informací EU se stanoví v souladu s čl. 3 odst. 2 a příslušnými prováděcími pravidly.
4. Stupeň utajení musí být jasně a správně označen bez ohledu na to, zda mají utajované informace EU tištěnou, ústní, elektronickou či jinou podobu.
5. Jednotlivé části daného dokumentu (tj. stránky, odstavce, oddíly, přílohy, dodatky a připojené části dokumentu) mohou vyžadovat různé stupně utajení a být podle toho označeny, a to i v případě, že jsou uloženy v elektronické podobě.
6. Stupeň utajení dokumentu nebo spisu jako celku musí být alespoň stejně vysoký jako u jeho části s nejvyšším stupněm utajení. Jestliže dokument vznikl sloučením informací z různých zdrojů, konečný produkt se přezkoumá za účelem stanovení celkového stupně utajení, neboť může vyžadovat vyšší stupeň utajení než jeho jednotlivé části.
7. Dokumenty obsahující části s různými stupni utajení musí být v co nejvyšší míře strukturovány tak, aby části s různým stupněm utajení mohly být v případě potřeby snadno rozpoznány a odděleny.
8. Stupeň utajení dopisu nebo průvodní poznámky k připojeným částem musí být stejně vysoký jako nejvyšší stupeň utajení těchto připojených částí. Původce jasně vyznačí jejich stupeň utajení, pokud budou odděleny od připojených částí, pomocí odpovídajícího označení, například:
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
Bez příloh(y) RESTREINT UE/EU RESTRICTED
Článek 23
Označení
Kromě jednoho z označení stupňů utajení uvedených v čl. 3 odst. 2 mohou utajované informace EU nést doplňující označení, například:
a)
označení určující původce;
b)
jakákoli upozornění, kódová slova nebo zkratky k upřesnění oblasti činnosti, k níž se daný dokument vztahuje, k označení zvláštního způsobu distribuce na základě potřeby znát utajované informace nebo k omezení použití;
c)
označení týkající se způsobilosti k předání;
d)
případně datum nebo určitou událost, po nichž lze stupeň utajení snížit nebo informace odtajnit.
Článek 24
Zkrácená označení stupňů utajení
1. Pro označení stupně utajení jednotlivých odstavců určitého textu lze použít standardizované zkratky. Tyto zkratky nenahrazují úplné označení stupňů utajení.
2. V utajovaných dokumentech EU je možné použít pro označení stupně utajení oddílů nebo částí textu kratších než jedna strana tyto standardní zkratky:
TRES SECRET UE/EU TOP SECRET
TS-UE/EU-TS
SECRET UE/EU SECRET
S-UE/EU-S
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
C-UE/EU-C
RESTREINT UE/EU RESTRICTED
R-UE/EU-R
Článek 25
Vyhotovování utajovaných dokumentů EU
1. Při vyhotovování utajovaného dokumentu EU:
a)
se na každé straně jasně vyznačí příslušný stupeň utajení;
b)
se každá strana očísluje;
c)
se na dokumentu uvede evidenční číslo a předmět, které samy o sobě nejsou utajovanými informacemi, pokud tak nejsou označeny;
d)
se na dokumentu uvede datum;
e)
se na dokumentech se stupněm utajení SECRET UE/EU SECRET nebo vyšším, které mají být distribuovány ve více výtiscích, na každé straně uvede číslo výtisku.
2. Nelze-li na utajované informace EU použít odstavec 1, přijmou se jiná patřičná opatření v souladu s prováděcími pravidly.
Článek 26
Snížení stupně utajení a odtajnění utajovaných informací EU
1. Je-li to možné, uvede původce v době vytvoření utajovaných informací EU, zda je k určitému datu nebo po určité události možné jejich stupeň utajení snížit nebo je odtajnit.
2. Každý útvar Komise pravidelně přezkoumává utajované informace EU, kterých je původcem, za účelem zjištění, zda je příslušný stupeň utajení stále odpovídající. Pomocí prováděcích pravidel se zavede systém, v rámci něhož budou stupně utajení evidovaných utajovaných informací EU, jež mají původ v Komisi, přezkoumávány nejméně jednou za pět let. Tento přezkum není třeba provést v případě, že původce na počátku uvedl, že u daných informací bude automaticky snížen stupeň utajení či budou odtajněny, a dané informace jsou odpovídajícím způsobem označeny.
3. Informace se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED, jež mají původ v Komisi, se v souladu s nařízením Rady (EHS, Euratom) č. 354/83 ve znění nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1700/2003 (10) považují za automaticky odtajněné po třiceti letech.
Článek 27
Systém evidence utajovaných informací EU v Komisi
1. Aniž je dotčen čl. 52 odst. 5, v každém útvaru Komise, v němž se nakládá s utajovanými informacemi EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL a SECRET UE/EU SECRET nebo v němž jsou tyto informace uchovávány, se určí odpovědný místní registr utajovaných informací EU s cílem zajistit, aby se s utajovanými informacemi EU nakládalo v souladu s tímto rozhodnutím.
2. Centrálním registrem Komise pro utajované informace EU je registr utajovaných informací EU spravovaný generálním sekretariátem. Působí jako:
-
místní registr utajovaných informací EU pro generální sekretariát Komise,
-
registr utajovaných informací EU pro soukromé kanceláře členů Komise, nemají-li tito členové zvláštní místní registr utajovaných informací EU,
-
registr utajovaných informací EU pro generální ředitelství nebo služby, které nemají místní registr utajovaných informací EU,
-
hlavní vstupní a výstupní místo pro všechny informace se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED a až do stupně utajení SECRET UE/EU SECRET včetně, které si mezi sebou vyměňují Komise a její útvary, třetí státy a mezinárodní organizace, a stanoví-li tak zvláštní ujednání, též jako hlavní vstupní a výstupní místo pro ostatní orgány, agentury a instituce Unie.
3. Bezpečnostní orgán Komise určí v Komisi registr, který bude působit jako ústřední orgán pro příjem a odesílání informací se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET. V případě potřeby mohou být určeny podřízené registry pro nakládání s těmito informacemi za účelem evidence.
4. Podřízené registry nesmějí bez výslovného písemného souhlasu ústředního registru pro dokumenty se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET poskytovat dokumenty se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET přímo jiným registrům podřízeným stejnému ústřednímu registru ani externím subjektům.
5. Registry utajovaných informací EU se zřizují jako zabezpečené oblasti podle kapitoly 3 a jsou akreditovány orgánem pro bezpečnostní akreditaci v Komisi.
Článek 28
Vedoucí registru
1. Každý registr utajovaných informací EU spravuje vedoucí registru.
2. Vedoucí registru musí mít náležitou bezpečnostní prověrku.
3. Vedoucí registru podléhá dohledu LSO v daném útvaru Komise, pokud jde o uplatňování ustanovení o nakládání s dokumenty obsahujícími utajované informace EU a o dodržování příslušných bezpečnostních pravidel, standardů a pokynů.
4. V rámci své odpovědnosti za správu registru utajovaných informací EU, ke kterému byl přidělen, má vedoucí registru v souladu s tímto rozhodnutím a příslušnými prováděcími pravidly, standardy a pokyny následující okruhy úkolů:
-
řídit operace, které se týkají evidence, uchovávání, reprodukce, překladu, přenosu, odesílání a ničení utajovaných informací EU či jejich převodu do oddělení historických archivů,
-
pravidelně ověřovat, zda je nadále třeba uchovávat informace v utajení;
-
zastávat další úkoly související s ochranou utajovaných informací EU vymezené v prováděcích pravidlech.
Článek 29
Evidence utajovaných informací EU z bezpečnostních důvodů
1. Pro účely tohoto rozhodnutí se evidencí z bezpečnostních důvodů (dále jen „evidence“) rozumí uplatňování postupů, kterými se zaznamenává životní cyklus utajovaných informací EU, včetně jejich distribuce.
2. Veškeré informace či materiál se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL a vyšším je třeba evidovat v určených registrech, kdykoli jsou přijaty v určité organizační složce nebo kdykoli jsou z ní odeslány.
3. Při nakládání s utajovanými informacemi EU nebo jejich uchovávání pomocí komunikačního a informačního systému, mohou být evidenční postupy provedeny přímo v rámci systému.
4. Podrobnější ustanovení týkající se evidence utajovaných informací EU z bezpečnostních důvodů se určí v prováděcích pravidlech.
Článek 30
Kopírování a překládání dokumentů s utajovanými informacemi EU
1. Dokumenty se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET se nesmí kopírovat ani překládat bez předchozího písemného souhlasu původce.
2. Pokud původce dokumentů se stupněm utajení SECRET UE/EU SECRET a nižším nevydal upozornění týkající se jejich kopírování nebo překladu, mohou být tyto dokumenty kopírovány či překládány podle pokynů držitele.
3. Na kopie a překlady dokumentů se použijí bezpečnostní opatření platná pro původní dokument.
Článek 31
Přenos utajovaných informací EU
1. Utajované informace EU se přenášejí takovým způsobem, aby byly během přenosu chráněny před neoprávněným vyzrazením.
2. Přenos utajovaných informací EU podléhá ochranným opatřením, jež:
-
jsou úměrná stupni utajení přenášených utajovaných informací EU a
-
jsou přizpůsobena konkrétním podmínkám jejich přenosu, zejména v závislosti na tom, zda jsou utajované informace EU přenášeny:
-
uvnitř budovy Komise nebo uzavřené skupiny budov Komise,
-
mezi budovami Komise nacházejícími se ve stejném členském státě,
-
v rámci Unie,
-
z Unie na území třetího státu a
-
jsou přizpůsobena povaze a formě utajovaných informací EU.
3. Ochranná opatření jsou podrobně stanovena v prováděcích pravidlech, nebo jsou v případě projektů a programů uvedených v článku 42 nedílnou součástí bezpečnostních pokynů k příslušnému programu nebo projektu.
4. Prováděcí pravidla či bezpečnostní pokyny k programu/projektu obsahují ustanovení úměrná stupni utajení utajovaných informací EU, pokud jde o:
-
druh přenosu, například ruční přenos, přepravu diplomatickým nebo vojenským kurýrem, poštovními službami či komerčními kurýrními službami,
-
balení utajovaných informací EU,
-
technická protiopatření pro utajované informace EU přenášené na elektronických nosičích,
-
jakékoli další procedurální, fyzické nebo elektronické opatření,
-
postup evidence,
-
využití personálu s bezpečnostním oprávněním.
5. V případech, kdy jsou utajované informace EU přenášeny na elektronických nosičích, a to bez ohledu na čl. 21 odst. 5, mohou být ochranná opatření uvedená v prováděcích pravidlech doplněna vhodnými technickými protiopatřeními schválenými bezpečnostním orgánem Komise s cílem minimalizovat riziko ztráty nebo ohrožení.
Článek 32
Ničení utajovaných informací EU
1. Utajované dokumenty EU, které již nejsou potřebné, mohou být zničeny, se zohledněním nařízení o archivech a pravidel a předpisů Komise týkajících se správy dokumentů a archivace, a zejména společného seznamu pro uchovávání spisů Komise.
2. Utajované informace EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL a vyšším zničí vedoucí příslušného registru utajovaných informací EU podle pokynů držitele nebo příslušného orgánu. Vedoucí registru odpovídajícím způsobem aktualizuje záznamy a jiné informace o evidenci.
3. Ničení dokumentů se stupněm utajení SECRET UE/EU SECRET nebo TRES SECRET UE/EU TOP SECRET provádí vedoucí registru za přítomnosti svědka, který je bezpečnostně prověřen alespoň pro stupeň utajení ničeného dokumentu.
4. Pracovník registru a svědek, pokud je přítomnost svědka vyžadována, podepíší zápis o zničení, který se uloží v registru. Vedoucí příslušného registru utajovaných informací EU uchovává zápisy o zničení dokumentů se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET alespoň po dobu deseti let a dokumentů se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL a SECRET UE/EU SECRET alespoň po dobu pěti let.
5. Ničení utajovaných dokumentů, včetně dokumentů se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED, se provádí v souladu s postupy, které jsou vymezeny v prováděcích pravidlech a které splňují příslušné standardy EU či jim rovnocenné standardy.
6. Počítačová paměťová média používaná pro utajované informace EU se ničí v souladu s postupy stanovenými v prováděcích pravidlech.
Článek 33
Ničení utajovaných informací EU v mimořádných situacích
1. Útvary Komise, jež mají utajované informace EU v držení, vypracují s ohledem na místní podmínky plány pro zabezpečení utajovaných materiálů EU v případě krize včetně případných plánů na zničení a vyklizení v případech nouze. Vyhlásí pokyny, které považují za nezbytné pro zamezení tomu, aby se utajované informace EU dostaly do nepovolaných rukou.
2. Ustanovení přijatá pro zabezpečení a/nebo zničení materiálů se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL a SECRET UE/EU SECRET v případě krize nesmí za žádných okolností negativně ovlivnit zabezpečení nebo zničení materiálů se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET, včetně kódovacího zařízení, jejichž opatrování má přednost před všemi ostatními úkoly.
3. V mimořádné situaci, kdy hrozí bezprostřední riziko neoprávněného vyzrazení, zničí utajované informace EU jejich držitel tak, aby nebylo možné znovu sestavit celý dokument ani jeho část. O nouzovém zničení evidovaných utajovaných informací EU jsou informováni původce a příslušný registr.
4. Podrobnější ustanovení týkající se ničení utajovaných informací EU stanoví prováděcí pravidla.
KAPITOLA 5
OCHRANA UTAJOVANÝCH INFORMACÍ EU V KOMUNIKAČNÍCH A INFORMAČNÍCH SYSTÉMECH
Článek 34
Základní zásady zabezpečení informací
1. Zabezpečení informací v oblasti komunikačních a informačních systémů je jistota, že takové systémy ochrání informace, s nimiž nakládají, a že budou fungovat správně, když jsou zapotřebí, pod dohledem oprávněných uživatelů.
2. Účinné zabezpečení informací zajišťuje odpovídající úroveň:
autenticity
:
záruka, že informace jsou autentické a z důvěryhodných zdrojů;
dostupnosti
:
přístupnost a použitelnost informací na žádost oprávněného subjektu;
důvěrnosti
:
skutečnost, že informace se nezpřístupňují neoprávněným osobám a subjektům nebo pro nedovolené účely;
integrity
:
zajištění správnosti a úplnosti aktiv a informací;
nepopiratelnosti
:
schopnost prokázat zpětně jednání či událost tak, aby dané jednání či událost nemohly být následně popřeny.
3. Zabezpečení informací je založeno na procesu řízení rizik.
Článek 35
Definice
Pro účely této kapitoly se použijí tyto definice:
a)
„akreditací“ se rozumí formální povolení nebo schválení, které orgán pro bezpečnostní akreditaci udělil komunikačnímu a informačnímu systému, aby ve svém provozním prostředí mohl zpracovávat utajované informace EU, a které následuje po formálním schválení a správném provádění bezpečnostního plánu;
b)
„akreditačním řízením“ se rozumí nutné kroky a úkoly, jež je třeba provést předtím, než orgán pro bezpečnostní akreditaci udělí akreditaci. Tyto kroky a úkoly se upřesní ve standardu pro akreditační řízení;
c)
„komunikačním a informačním systémem“ se rozumí jakýkoli systém, který umožňuje nakládat s informacemi v elektronické podobě. Komunikační a informační systém zahrnuje všechna aktiva nezbytná k jeho fungování, včetně infrastruktury, organizace, personálu a informačních zdrojů;
d)
„zbytkovým rizikem“ se rozumí riziko, které přetrvává poté, co byla zavedena bezpečnostní opatření, neboť nelze čelit všem hrozbám a nelze odstranit všechna zranitelná místa;
e)
„rizikem“ se rozumí možnost, že pro účely určité hrozby budou zneužita vnitřní a vnější zranitelná místa organizace nebo kteréhokoli ze systémů, jichž využívá, a dojde tak k poškození organizace a jejích hmotných či nehmotných aktiv. Měří se jako kombinace pravděpodobnosti hrozeb a jejich dopadu;
f)
„přijetím rizika“ se rozumí rozhodnutí, kterým se vyjadřuje souhlas s tím, že po řešení rizika i nadále existuje zbytkové riziko;
g)
„hodnocení rizika“ spočívá v rozpoznání hrozeb a zranitelných míst a v provádění analýzy souvisejícího rizika, tj. analýzy pravděpodobnosti a dopadu;
h)
„sdělování rizika“ spočívá v rozvoji informovanosti o rizicích v rámci skupin uživatelů komunikačních a informačních systémů, v informování schvalovacích orgánů o těchto rizicích a podávání zpráv o těchto rizicích provozním orgánům;
i)
„řešení rizika“ spočívá ve zmírnění, odstranění a omezení rizika (prostřednictvím vhodné kombinace technických, fyzických, organizačních nebo procedurálních opatření), přenesení rizika nebo jeho monitorování.
Článek 36
Komunikační a informační systémy nakládající s utajovanými informacemi EU
1. V komunikačních a informačních systémech se nakládá s utajovanými informacemi EU v souladu s koncepcí zabezpečení informací.
2. Pro komunikační a informační systémy, které nakládají s utajovanými informacemi EU, znamená dodržování politiky bezpečnosti informačních systémů Komise, uvedené v rozhodnutí Komise K(2006) 3602 (11), že:
a)
během celého životního cyklu informačního systému se při provádění politiky bezpečnosti informačních systémů používá přístup „plánuj, udělej, zkontroluj, jednej“ (Plan-Do-Check-Act);
b)
potřeby v oblasti bezpečnosti musí být určeny prostřednictvím posouzení hospodářského dopadu;
c)
informační systém a údaje v něm obsažené musí projít formální klasifikací aktiv;
d)
všechna povinná bezpečnostní opatření, která jsou stanovena v politice bezpečnosti informačních systémů, musí být provedena;
e)
musí proběhnout proces řízení rizik, který se skládá z těchto kroků: identifikace hrozeb a zranitelných míst, hodnocení rizika, řešení rizika, přijetí rizika a sdělování rizika;
f)
je definován, prováděn, kontrolován a přezkoumáván bezpečnostní plán, včetně bezpečnostní politiky a bezpečnostních provozních postupů.
3. Všichni zaměstnanci, kteří se podílejí na návrhu, vývoji, zkoušení, provozu, řízení nebo používání komunikačních a informačních systémů nakládajících s utajovanými informacemi EU, oznámí orgánu pro bezpečnostní akreditaci všechny potenciální bezpečnostní nedostatky, incidenty, narušení bezpečnosti nebo ohrožení, které mohou mít dopad na ochranu daných systémů a/nebo utajovaných informací EU v nich obsažených.
4. Pokud je ochrana utajovaných informací EU zajišťována kryptografickými prostředky, tyto prostředky se schvalují tímto způsobem:
a)
na základě doporučení skupiny odborníků pro bezpečnost v Komisi je třeba dát přednost výrobkům, které byly schváleny Radou nebo generálním tajemníkem Rady jakožto schvalovacím orgánem pro kryptografickou ochranu v Radě;
b)
opravňují-li k tomu zvláštní provozní důvody, může schvalovací orgán pro kryptografickou ochranu v Komisi na základě doporučení skupiny odborníků pro bezpečnost v Komisi udělit výjimku z požadavků uvedených pod písmenem a) a udělit dočasné schválení na konkrétní období.
5. Během elektronického přenosu, zpracovávání a uchovávání utajovaných informací EU se použijí schválené kryptografické prostředky. Bez ohledu na tento požadavek se za mimořádných okolností nebo v případě zvláštních technických konfigurací mohou po schválení schvalovacím orgánem pro kryptografickou ochranu použít zvláštní postupy.
6. Komunikační a informační systémy nakládající s informacemi se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším jsou chráněny bezpečnostními opatřeními proti ohrožení dotyčných informací kompromitujícím elektromagnetickým vyzařováním („bezpečnostní opatření TEMPEST“). Tato bezpečnostní opatření jsou přiměřená riziku zneužití a stupni utajení daných informací.
7. Bezpečnostní orgán Komise působí jako:
-
orgán pro zabezpečení informací,
-
orgán pro bezpečnostní akreditaci,
-
orgán TEMPEST,
-
schvalovací orgán pro kryptografickou ochranu,
-
orgán pro distribuci kryptografických materiálů.
8. Bezpečnostní orgán Komise jmenuje u každého systému provozní orgán pro zabezpečení informací.
9. Úkoly spojené s funkcemi popsanými v odstavcích 7 a 8 budou vymezeny v prováděcích pravidlech.
Článek 37
Akreditace komunikačních a informačních systémů nakládajících s utajovanými informacemi EU
1. Veškeré komunikační a informační systémy, které nakládají s utajovanými informacemi EU, podléhají akreditačnímu řízení, které vychází ze zásad zabezpečení informací a které musí být natolik podrobné, aby to odpovídalo požadované úrovni ochrany.
2. Akreditační řízení zahrnuje formální schválení bezpečnostního plánu komunikačního a informačního systému orgánem pro bezpečnostní akreditaci v Komisi, aby bylo zajištěno, že:
a)
proces řízení rizik, jak je uveden v čl. 36 odst. 2, byl řádně proveden;
b)
vlastník systému vědomě přijal zbytkové riziko a
c)
bylo dosaženo dostatečné úrovně ochrany komunikačního a informačního systému a utajovaných informací EU, s nimiž se v něm nakládá, v souladu s tímto rozhodnutím.
3. Orgán pro bezpečnostní akreditaci v Komisi vydá rozhodnutí o akreditaci, které stanoví nejvyšší stupeň utajení informací EU, s nimiž lze v daném systému nakládat, a příslušné podmínky pro provoz. Tím nejsou dotčeny úkoly, které byly svěřeny radě pro bezpečnostní akreditaci podle článku 11 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 512/2014 (12).
4. Za akreditaci komunikačních a informačních systémů Komise, na nichž se podílí několik stran, odpovídá společná rada pro bezpečnostní akreditaci. Tato rada se skládá z jednoho zástupce orgánu pro bezpečnostní akreditaci každé zúčastněné strany a předsedá jí zástupce orgánu pro bezpečnostní akreditaci v Komisi.
5. Akreditační řízení zahrnuje řadu úkolů, které mají vykonat zúčastněné strany. Odpovědnost za přípravu akreditačních spisů a dokumentace nese v plné míře vlastník systému.
6. Za akreditaci je odpovědný orgán pro bezpečnostní akreditaci v Komisi, jenž má kdykoli během životního cyklu komunikačního a informačního systému právo:
a)
požadovat, aby se použilo akreditační řízení;
b)
provést audit či kontrolu systému;
c)
tam, kde podmínky pro provoz již nejsou splněny, požadovat vypracování a účinné provádění plánu na zlepšení bezpečnosti v jasně vymezeném časovém horizontu, a případně odebrat povolení pro provoz systému do té doby, než budou podmínky pro provoz opět splněny.
7. Akreditační řízení se stanoví ve standardu pro akreditační řízení pro komunikační a informační systémy, které nakládají s utajovanými informacemi EU, jež bude přijat v souladu s čl. 10 odst. 3 rozhodnutí K(2006) 3602.
Článek 38
Mimořádné okolnosti
1. Bez ohledu na ustanovení této kapitoly mohou být za mimořádných okolností, například během hrozící nebo probíhající krize, konfliktu, války nebo za výjimečných provozních okolností, použity níže popsané zvláštní postupy.
2. Utajované informace EU mohou být přenášeny za použití kryptografických prostředků schválených pro nižší stupeň utajení nebo v nešifrované podobě se souhlasem příslušného orgánu, pokud by jakékoli zpoždění způsobilo škodu nepochybně převyšující škodu způsobenou případným vyzrazením utajovaných materiálů a pokud:
a)
odesílatel a příjemce nemají požadované šifrovací zařízení a
b)
utajované materiály nelze včas předat jiným způsobem.
3. Za okolností uvedených v odstavci 1 nenesou přenášené utajované informace žádná označení ani údaje, jež by je odlišovaly od informací, které nejsou utajované nebo které mohou být chráněny dostupným kryptografickým prostředkem. Příjemce informací je třeba neprodleně uvědomit o stupni utajení jiným způsobem.
4. Následně se podá zpráva příslušnému orgánu a skupině odborníků pro bezpečnost v Komisi.
KAPITOLA 6
PRŮMYSLOVÁ BEZPEČNOST
Článek 39
Základní zásady
1. Průmyslovou bezpečností se rozumí uplatňování opatření, s jejichž pomocí ochranu utajovaných informací EU zajišťují:
a)
v rámci utajovaných smluv:
i)
zájemci nebo uchazeči po dobu nabídkového a zadávacího řízení;
ii)
dodavatelé či subdodavatelé po celý životní cyklus utajovaných smluv;
b)
v rámci utajovaných grantových dohod:
i)
žadatelé během řízení o udělování grantů;
ii)
příjemci během celého životního cyklu utajovaných grantových dohod.
2. Tyto smlouvy či grantové dohody nesmí obsahovat informace se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET.
3. Není-li stanoveno jinak, ustanovení této kapitoly týkající se utajovaných smluv nebo dodavatelů se použijí také na utajované subdodavatelské smlouvy či subdodavatele.
Článek 40
Definice
Pro účely této kapitoly se rozumí:
a)
„utajovanou smlouvou“ rámcová smlouva nebo smlouva podle nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (13), kterou uzavírá Komise nebo jeden z jejích útvarů s určitým dodavatelem na dodání movitého nebo nemovitého majetku, provedení prací nebo poskytnutí služeb, jejichž plnění vyžaduje nebo zahrnuje vytváření a uchovávání utajovaných informací EU nebo nakládání s nimi;
b)
„utajovanou subdodavatelskou smlouvou“ smlouva mezi dodavatelem Komise nebo jednoho z jejích útvarů a jiným dodavatelem (tj. subdodavatelem) o dodání movitého nebo nemovitého majetku, provedení prací nebo poskytnutí služeb, jejichž plnění vyžaduje nebo zahrnuje vytváření a uchovávání utajovaných informací EU nebo nakládání s nimi;
c)
„utajovanou grantovou dohodou“ dohoda, na jejímž základě Komise udělí grant, jak je uvedeno v části I hlavě VI nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002, a jejíž plnění vyžaduje nebo zahrnuje vytváření a uchovávání utajovaných informací EU nebo nakládání s nimi;
d)
„určeným bezpečnostním orgánem“ orgán, který podléhá vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu členského státu a který odpovídá za informování průmyslových nebo jiných subjektů o vnitrostátní politice ohledně všech otázek průmyslové bezpečnosti a za poskytování pokynů a pomoci při jejím provádění. Funkci určeného bezpečnostního orgánu může vykonávat vnitrostátní bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný orgán.
Článek 41
Postup v případě utajovaných smluv nebo utajovaných grantových dohod
1. Každý útvar Komise jakožto veřejný zadavatel zajistí, aby smlouva odkazovala na minimální standardy průmyslové bezpečnosti, které jsou stanoveny v této kapitole, či je obsahovala a aby tyto standardy byly při zadávání zakázek na základě utajovaných smluv či udělování grantů na základě utajovaných grantových dohod dodržovány.
2. Pro účely odstavce 1 příslušné útvary v rámci Komise konzultují Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost, a zejména ředitelství pro bezpečnost, a zajistí, aby vzorové smlouvy a subdodavatelské smlouvy a vzorové grantové dohody obsahovaly ustanovení odrážející základní zásady a minimální standardy pro ochranu utajovaných informací EU, jež musí splňovat dodavatelé, subdodavatelé a příjemci grantových dohod.
3. Komise úzce spolupracuje s vnitrostátním bezpečnostním orgánem, určeným bezpečnostním orgánem nebo kterýmkoli jiným příslušným orgánem dotyčného členského státu.
4. Pokud veřejný zadavatel hodlá zahájit řízení, jehož cílem je uzavření utajované smlouvy nebo grantové dohody, vyžádá si poradenství bezpečnostního orgánu Komise ohledně otázek týkajících se povahy utajení a utajovaných prvků řízení ve všech jeho fázích.
5. Šablony a vzory utajovaných smluv, subdodavatelských smluv a grantových dohod, oznámení o zahájení zadávacího řízení, pokyny ohledně okolností, za nichž je vyžadováno osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení, bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu, seznamy bezpečnostních požadavků, pravidla pro návštěvy, přenos a přepravu utajovaných informací EU v rámci utajovaných smluv nebo utajovaných grantových dohod se po konzultaci se skupinou odborníků pro bezpečnost v Komisi stanoví v prováděcích pravidlech pro průmyslovou bezpečnost.
6. Komise může uzavřít utajované smlouvy nebo grantové dohody, ve kterých plněním úkolů, které zahrnují nebo vyžadují přístup k utajovaným informacím EU nebo nakládání s nimi či jejich uchovávání, pověří hospodářské subjekty registrované v členském státě nebo ve třetím státě, s nímž byla uzavřena dohoda nebo správní ujednání podle kapitoly 7 tohoto rozhodnutí.
Článek 42
Bezpečnostní prvky v utajované smlouvě nebo utajované grantové dohodě
1. Utajované smlouvy nebo grantové dohody obsahují následující bezpečnostní prvky:
Bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu
a)
„Bezpečnostními pokyny k programu nebo projektu“ se rozumí seznam bezpečnostních postupů, které se uplatňují u konkrétního programu nebo projektu s cílem standardizovat bezpečnostní postupy. Tyto pokyny lze během celé doby trvání programu nebo projektu revidovat.
b)
Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost vypracuje obecné bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu; útvary Komise odpovědné za programy nebo projekty zahrnující nakládání s utajovanými informacemi EU nebo jejich uchovávání mohou případně vypracovat konkrétní bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu, které budou z obecných bezpečnostních pokynů vycházet.
c)
Konkrétní bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu se vypracují zejména pro programy a projekty, které se vyznačují značným rozsahem, měřítkem nebo složitostí nebo množstvím či rozmanitostí dodavatelů, příjemců a ostatních partnerů a zúčastněných stran, například pokud jde o jejich právní status. Konkrétní bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu vypracuje útvar či útvary Komise, jež program nebo projekt řídí, v úzké spolupráci s Generálním ředitelstvím pro lidské zdroje a bezpečnost.
d)
Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost předloží obecné i konkrétní bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu ke konzultaci skupině odborníků pro bezpečnost v Komisi.
Seznam bezpečnostních požadavků
a)
„Seznamem bezpečnostních požadavků“ se rozumí soubor zvláštních smluvních podmínek vydaný veřejným zadavatelem, který je nedílnou součástí kterékoli utajované smlouvy, jejíž plnění vyžaduje přístup k utajovaným informacím EU nebo jejich vytváření, a který určí bezpečnostní požadavky a části smlouvy vyžadující bezpečnostní ochranu.
b)
V seznamu bezpečnostních požadavků jsou popsány bezpečnostní požadavky pro konkrétní smlouvu. Seznam případně zahrnuje příručku pro stanovování stupně utajení a je nedílnou částí utajované smlouvy, subdodavatelské smlouvy nebo grantové dohody.
c)
Seznam bezpečnostních požadavků obsahuje ustanovení, podle nichž musí dodavatel nebo příjemce dodržovat minimální standardy stanovené tímto rozhodnutím. Veřejný zadavatel zajistí, aby v seznamu bezpečnostních požadavků bylo uvedeno, že nedodržení těchto minimálních standardů může být dostatečným důvodem pro ukončení smlouvy nebo grantové dohody.
2. Jak bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu, tak seznamy bezpečnostních požadavků obsahují jako povinný bezpečnostní prvek příručku pro stanovování stupně utajení:
a)
„Příručkou pro stanovování stupně utajení“ se rozumí dokument popisující prvky programu, projektu, smlouvy nebo grantové dohody, které jsou utajované, přičemž stanoví použitelné stupně utajení. Příručka pro stanovování stupně utajení může být v průběhu realizace programu, projektu, smlouvy nebo grantové dohody rozšířena a stupně utajení informací mohou být změněny nebo sníženy; pokud existuje příručka pro stanovování stupně utajení, je součástí seznamu bezpečnostních požadavků.
b)
Před zahájením nabídkového řízení na uzavření utajované smlouvy nebo před uzavřením takové smlouvy určí útvary Komise jakožto veřejný zadavatel stupeň utajení veškerých informací, které mají být poskytnuty zájemcům, uchazečům či dodavatelům, a rovněž stupeň utajení veškerých informací, které vytvoří dodavatel. Za tímto účelem připraví po konzultaci s bezpečnostním orgánem Komise příručku pro stanovování stupně utajení, jež se má používat pro provedení zakázky, podle tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel.
c)
Pro stanovení stupně utajení jednotlivých částí utajované smlouvy se použijí tyto zásady:
i)
při přípravě příručky pro stanovování stupňů utajení bere útvar Komise jakožto veřejný zadavatel v úvahu veškeré důležité bezpečnostní aspekty, včetně stupně utajení, který poskytnutým informacím přidělil původce informací a který původce informací schválil pro danou smlouvu;
ii)
stupeň utajení smlouvy jako celku nesmí být nižší než nejvyšší stupeň utajení kterékoli části smlouvy a
iii)
dojde-li k jakýmkoli změnám ohledně stupně utajení informací vytvářených dodavateli nebo poskytovaných dodavatelům při plnění smlouvy a provádějí-li se jakékoli dodatečné změny v příručce pro stanovování stupňů utajení, veřejný zadavatel se případně prostřednictvím bezpečnostního orgánu Komise spojí s vnitrostátními bezpečnostními orgány, s určenými bezpečnostními orgány členských států nebo s jakýmkoli jiným příslušným bezpečnostním orgánem.
Článek 43
Přístup k utajovaným informacím EU pro zaměstnance dodavatelů a příjemců
Veřejný zadavatel či poskytovatel grantu zajistí, aby utajovaná smlouva nebo utajovaná grantová dohoda obsahovaly ustanovení o tom, že zaměstnanci dodavatele, subdodavatele nebo příjemce, kteří pro plnění utajované smlouvy, subdodavatelské smlouvy nebo grantové dohody potřebují přístup k utajovaným informacím EU, tento přístup získají, pouze pokud:
a)
mají bezpečnostní oprávnění pro odpovídající stupeň utajení nebo jsou jinak řádně oprávněni a bylo rozhodnuto, že informace potřebují znát;
b)
byli poučeni o příslušných bezpečnostních pravidlech pro ochranu utajovaných informací EU a vzali na vědomí své povinnosti ohledně ochrany těchto informací;
c)
jedná-li se o informace se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo SECRET UE/EU SECRET, prošli bezpečnostní prověrkou pro odpovídající stupeň utajení, kterou provedl příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán, určený bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný orgán.
Článek 44
Bezpečnostní prověrka zařízení
1. „Bezpečnostní prověrkou zařízení“ se rozumí správní rozhodnutí vnitrostátního bezpečnostního orgánu, určeného bezpečnostního orgánu nebo jiného příslušného bezpečnostního orgánu, že určité zařízení může z hlediska bezpečnosti zajistit odpovídající úroveň ochrany utajovaných informací EU s určitým stupněm utajení.
2. Dříve, než mohou být zájemci, uchazeči či dodavateli nebo žadateli o grant či příjemci grantu poskytnuty utajované informace EU nebo než je mu k utajovaným informacím EU umožněn přístup, musí bezpečnostnímu orgánu Komise předložit osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení udělené vnitrostátním bezpečnostním orgánem nebo určeným bezpečnostním orgánem nebo jakýmkoli jiným příslušným bezpečnostním orgánem členského státu, které v souladu s vnitrostátními právními předpisy potvrzuje, že hospodářský subjekt je ve svých zařízeních schopen zajistit ochranu utajovaných informací EU na odpovídajícím stupni utajení (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo SECRET UE/EU SECRET), a bezpečnostní orgán Komise je předá útvaru Komise, jenž jedná jako veřejný zadavatel nebo poskytovatel grantu.
3. V příslušných případech veřejný zadavatel oznámí prostřednictvím bezpečnostního orgánu Komise příslušnému vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu, určenému bezpečnostnímu orgánu nebo kterémukoli jinému příslušnému bezpečnostnímu orgánu, že pro účely plnění smlouvy je vyžadováno osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení. Osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení nebo osvědčení o bezpečnostní prověrce personálu je vyžadováno v případě, že je během zadávacího řízení či řízení o udělení grantu třeba poskytovat utajované informace EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo SECRET UE/EU SECRET.
4. Veřejný zadavatel či poskytovatel grantu neuzavře utajovanou smlouvu či grantovou dohodu s upřednostňovaným uchazečem či účastníkem, dokud neobdrží od vnitrostátního bezpečnostního orgánu, určeného bezpečnostního orgánu nebo kteréhokoli jiného příslušného bezpečnostního orgánu členského státu, v němž je dotyčný dodavatel nebo subdodavatel registrován, potvrzení o tom, že bylo v případě, kdy je to vyžadováno, vydáno příslušné osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení.
5. Pokud vnitrostátní bezpečnostní orgán, určený bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný bezpečnostní orgán, který vydal osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení, uvědomí bezpečnostní orgán Komise o změnách ovlivňujících toto osvědčení, bezpečnostní orgán Komise o tom uvědomí útvar Komise, který jedná jako veřejný zadavatel nebo poskytovatel grantu. V případě subdodavatelské smlouvy je odpovídajícím způsobem informován vnitrostátní bezpečnostní orgán, určený bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný bezpečnostní orgán.
6. Zrušení osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení příslušným vnitrostátním bezpečnostním orgánem, určeným bezpečnostním orgánem nebo kterýmkoli jiným příslušným bezpečnostním orgánem je dostatečným důvodem k tomu, aby veřejný zadavatel či poskytovatel grantu vypověděl utajovanou smlouvu nebo aby vyloučil určitého zájemce, uchazeče nebo žadatele z nabídkového řízení. Ve vzorových smlouvách a grantových dohodách, jež mají být vypracovány, musí být obsaženo příslušné ustanovení.
Článek 45
Ustanovení týkající se utajovaných smluv a utajovaných grantových dohod
1. Pokud jsou během zadávacího řízení zájemci, uchazeči nebo žadateli poskytovány utajované informace EU, musí výzva k podávání nabídek či výzva k předkládání návrhů obsahovat ustanovení o tom, že zájemce, uchazeč nebo žadatel, který nabídku či návrh nepředloží nebo jehož nabídka či návrh nebudou vybrány, je povinen všechny utajované dokumenty ve stanovené lhůtě vrátit.
2. Veřejný zadavatel či poskytovatel grantu oznámí prostřednictvím bezpečnostního orgánu Komise příslušnému vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu, určenému bezpečnostnímu orgánu nebo kterémukoli jinému příslušnému bezpečnostnímu orgánu skutečnost, že utajovaná smlouva nebo grantová dohoda byla uzavřena, a rovněž oznámí příslušné údaje, jako je název dodavatelů nebo příjemců, doba trvání smlouvy a maximální stupeň utajení.
3. Jakmile je taková smlouva či grantová dohoda ukončena, veřejný zadavatel či poskytovatel grantu o tom neprodleně prostřednictvím bezpečnostního orgánu Komise uvědomí příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán, určený bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný bezpečnostní orgán členského státu, v němž je dodavatel nebo příjemce grantu registrován.
4. Obecně platí, že při ukončení utajované smlouvy či grantové dohody nebo ukončení účasti příjemce grantu musí dodavatel nebo příjemce grantu vrátit veřejnému zadavateli či poskytovateli grantu veškeré utajované informace EU, které má v držení.
5. V seznamu bezpečnostních požadavků se stanoví zvláštní ustanovení týkající se nakládání s utajovanými informacemi EU během plnění utajované smlouvy či grantové dohody nebo při jejím ukončení.
6. Pokud je dodavatel nebo příjemce grantu oprávněn ponechat si utajované informace EU po ukončení smlouvy či grantové dohody, dodavatel nebo příjemce grantu nadále dodržuje minimální standardy obsažené v tomto rozhodnutí a chrání důvěrnost utajovaných informací EU.
Článek 46
Zvláštní ustanovení týkající se utajovaných smluv
1. Podmínky týkající se ochrany utajovaných informací EU, za nichž může dodavatel uzavřít subdodavatelskou smlouvu, jsou stanoveny ve výzvě k předkládání nabídek a v utajované smlouvě.
2. Předtím, než dodavatel zadá jakékoli části utajované smlouvy subdodavateli, musí získat povolení od veřejného zadavatele. Subdodavatelská smlouva, s níž souvisí přístup k utajovaným informacím EU, nemůže být zadána subdodavatelům se sídlem ve třetí zemi, pokud neexistuje právní rámec pro bezpečnost informací stanovený v kapitole 7.
3. Dodavatel je povinen zajistit, aby veškeré subdodavatelské činnosti byly prováděny v souladu s minimálními standardy stanovenými tímto rozhodnutím, a nesmí subdodavateli poskytovat utajované informace EU bez předchozího písemného souhlasu veřejného zadavatele.
4. Pokud jde o utajované informace EU, které vytvořil nebo s nimiž nakládá dodavatel, pak se za původce považuje Komise a práva náležející původci vykonává veřejný zadavatel.
Článek 47
Návštěvy v souvislosti s utajovanými smlouvami
1. Pokud zaměstnanci Komise, dodavatelů či příjemců grantu potřebují pro plnění utajované smlouvy nebo grantové dohody přístup k informacím se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo SECRET UE/EU SECRET v prostorách druhé strany, sjednají se návštěvy ve spolupráci s příslušnými vnitrostátními bezpečnostními orgány, určenými bezpečnostními orgány nebo s kterýmkoli jiným příslušným bezpečnostním orgánem. O těchto návštěvách je vyrozuměn bezpečnostní orgán Komise. Vnitrostátní bezpečnostní orgány, určené bezpečnostní orgány nebo kterýkoli jiný příslušný bezpečnostní orgán se však mohou v rámci konkrétních programů nebo projektů dohodnout na postupu, podle kterého se mohou návštěvy sjednávat přímo.
2. Všechny navštěvující osoby musí být držiteli odpovídajícího osvědčení o bezpečnostní prověrce a musí mít potřebu znát utajované informace EU související s utajovanou smlouvou.
3. Navštěvujícím osobám je umožněn přístup pouze k utajovaným informacím EU souvisejícím s účelem návštěvy.
4. Podrobnější ustanovení se formulují v prováděcích pravidlech.
5. Dodržování ustanovení o návštěvách ve spojitosti s utajovanými smlouvami, stanovených v tomto rozhodnutí a v prováděcích pravidlech uvedených v odstavci 4, je povinné.
Článek 48
Přenos a přeprava utajovaných informací EU v rámci utajovaných smluv nebo utajovaných grantových dohod
1. Pokud jde o elektronický přenos utajovaných informací EU, použijí se příslušná ustanovení kapitoly 5 tohoto rozhodnutí.
2. Pokud jde o přepravu utajovaných informací EU, použijí se příslušná ustanovení kapitoly 4 tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
3. V případě přepravy utajovaných materiálů jako nákladu se při určování bezpečnostních opatření uplatní tyto zásady:
a)
bezpečnost musí být zajištěna během všech fází přepravy z místa původu až po konečné místo určení;
b)
stupeň ochrany poskytovaný zásilce se stanoví podle nejvyššího stupně utajení materiálů, které jsou její součástí;
c)
před jakoukoli přeshraniční přepravou materiálů se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo SECRET UE/EU SECRET musí odesílatel vypracovat přepravní plán, který schválí příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán, určený bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný bezpečnostní orgán;
d)
materiály musí být převáženy v nejvyšší možné míře po přímé trase a přeprava musí být ukončena, jak nejrychleji to okolnosti umožní;
e)
je-li to možné, přepravní trasy by měly vést pouze přes území členských států. Přeprava přes jiné než členské státy by se měla uskutečnit pouze v případě, kdy byla povolena vnitrostátním bezpečnostním orgánem, určeným bezpečnostním orgánem nebo kterýmkoli jiným příslušným bezpečnostním orgánem států odesílatele i příjemce zásilky.
Článek 49
Poskytování utajovaných informací EU dodavatelům nebo příjemcům grantů se sídlem ve třetích státech
Utajované informace EU jsou dodavatelům nebo příjemcům grantu se sídlem v třetích státech poskytovány v souladu s bezpečnostními opatřeními dohodnutými mezi bezpečnostním orgánem Komise, útvarem Komise jakožto veřejným zadavatelem či poskytovatelem grantu a vnitrostátním bezpečnostním orgánem, určeným bezpečnostním orgánem nebo jiným příslušným bezpečnostním orgánem dotyčného třetího státu, v němž je dodavatel nebo příjemce grantu registrován.
Článek 50
Nakládání s informacemi se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED v rámci utajovaných smluv nebo utajovaných grantových dohod
1. Ochrana informací se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED, s nimiž se nakládá nebo jež jsou uchovávány v rámci utajovaných smluv nebo grantových dohod se zakládá na zásadách přiměřenosti a efektivnosti nákladů.
2. Osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení nebo bezpečnostní prověrce personálu se v rámci utajovaných smluv nebo utajovaných grantových dohod zahrnujících nakládání s informacemi se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED nevyžaduje.
3. Pokud smlouva nebo grantová dohoda zahrnuje nakládání s informacemi se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED v komunikačním a informačním systému provozovaném dodavatelem nebo příjemcem grantu, veřejný zadavatel či poskytovatel grantu po konzultaci s bezpečnostním orgánem Komise zajistí, aby ve smlouvě nebo grantové dohodě byly uvedeny nezbytné technické a správní požadavky týkající se akreditace či schválení komunikačního a informačního systému, které budou přiměřené posouzenému riziku a zohlední všechny příslušné faktory. Na rozsahu akreditace či schválení takového komunikačního a informačního systému se dohodnou bezpečnostní orgán Komise a příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán nebo určený bezpečnostní orgán.
KAPITOLA 7
VÝMĚNA UTAJOVANÝCH INFORMACÍ S DALŠÍMI ORGÁNY, INSTITUCEMI NEBO JINÝMI SUBJEKTY UNIE, S ČLENSKÝMI STÁTY A SE TŘETÍMI STÁTY A MEZINÁRODNÍMI ORGANIZACEMI
Článek 51
Základní zásady
1. Pokud Komise nebo jeden z jejích útvarů rozhodne, že je třeba přistoupit k výměně utajovaných informací EU s jiným orgánem, institucí nebo jiným subjektem Unie, se třetím státem nebo s mezinárodní organizací, podniknou se nezbytné kroky k tomu, aby byl pro tento účel zaveden vhodný právní nebo správní rámec, jenž může zahrnovat ujednání o bezpečnosti informací nebo správní ujednání uzavřená v souladu s příslušnými právními předpisy.
2. Aniž je dotčen článek 57, vyměňují se utajované informace EU s jiným orgánem, institucí nebo jiným subjektem Unie, se třetím státem nebo mezinárodní organizací, pouze pokud je takový vhodný právní nebo správní rámec zaveden a pokud existují dostatečné záruky, že daný orgán, instituce nebo jiný subjekt Unie nebo třetí stát nebo mezinárodní organizace uplatňuje rovnocenné základní zásady a minimální standardy pro ochranu utajovaných informací.
Článek 52
Výměna utajovaných informací EU s dalšími orgány, institucemi nebo jinými subjekty Unie
1. Před uzavřením správního ujednání pro výměnu utajovaných informací EU s jiným orgánem, institucí nebo jiným subjektem Unie si Komise vyžádá ujištění, že daný orgán, instituce nebo jiný subjekt Unie:
a)
má zaveden právní rámec pro ochranu utajovaných informací EU, který stanoví základní zásady a minimální standardy rovnocenné těm, které jsou stanoveny v tomto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidlech;
b)
uplatňuje bezpečnostní standardy a pokyny týkající se personální bezpečnosti, fyzické bezpečnosti, správy utajovaných informací EU a bezpečnosti komunikačních a informačních systémů, které zaručují úroveň ochrany utajovaných informací EU rovnocennou ochraně v Komisi;
c)
označuje utajované informace, které vytváří, jako utajované informace EU.
2. Hlavním útvarem pro uzavírání správních ujednání o výměně utajovaných informací EU s dalšími orgány, institucemi nebo jinými subjekty Unie je v rámci Komise Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost, které úzce spolupracuje s ostatními příslušnými útvary Komise.
3. Správní ujednání mají zpravidla formu výměny dopisů podepsaných jménem Komise generálním ředitelem pro lidské zdroje a bezpečnost.
4. Před uzavřením správního ujednání o výměně utajovaných informací EU provede bezpečnostní orgán Komise hodnoticí návštěvy s cílem posoudit regulační rámec pro ochranu utajovaných informací EU a ověřit účinnost opatření prováděných na ochranu utajovaných informací EU. Správní ujednání vstupuje v platnost a utajované informace EU se vyměňují, pouze pokud výsledky této hodnoticí návštěvy byly uspokojivé a bylo vyhověno doporučením učiněným v návaznosti na návštěvu. Pravidelně se provádějí následné hodnoticí návštěvy, jejichž účelem je ověřovat, zda je správní ujednání dodržováno a zda zavedená bezpečnostní opatření i nadále splňují dohodnuté základní zásady a minimální standardy.
5. Hlavním vstupním a výstupním místem všech utajovaných informací vyměňovaných s dalšími orgány, institucemi nebo jinými subjekty Unie je v rámci Komise zpravidla registr utajovaných informací EU spravovaný generálním sekretariátem. Pokud je to však pro ochranu utajovaných informací EU z bezpečnostních, organizačních či provozních důvodů vhodnější, fungují jako hlavní vstupní a výstupní místo všech utajovaných informací ohledně záležitostí, které spadají do pravomoci dotčených útvarů Komise, místní registry utajovaných informací EU zřízené v rámci útvarů Komise podle tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel.
6. O procesu uzavírání správních ujednání podle odstavce 2 je informována skupina odborníků pro bezpečnost v Komisi.
Článek 53
Výměna utajovaných informací EU s členskými státy
1. Utajované informace EU mohou být předávány členským státům za předpokladu, že členské státy tyto informace chrání v souladu s požadavky použitelnými na utajované informace označené vnitrostátním stupněm utajení na rovnocenné úrovni podle srovnávací tabulky stupňů utajení uvedené v příloze I.
2. Pokud členské státy poskytnou do struktur či sítí Evropské unie utajované informace označené vnitrostátním stupněm utajení, Komise tyto informace chrání v souladu s požadavky na ochranu utajovaných informací EU na rovnocenné úrovni podle srovnávací tabulky stupňů utajení uvedené v příloze I.
Článek 54
Výměna utajovaných informací EU se třetími státy a mezinárodními organizacemi
1. Pokud Komise rozhodne, že je třeba dlouhodobě vyměňovat utajované informace se třetími státy nebo mezinárodními organizacemi, podniknou se nezbytné kroky k tomu, aby byl pro tento účel zaveden vhodný právní nebo správní rámec, jenž může zahrnovat ujednání o bezpečnosti informací nebo správní ujednání uzavřená v souladu s příslušnými právními předpisy.
2. Dohody o bezpečnosti informací a správní ujednání podle odstavce 1 musí obsahovat ustanovení, která zaručí, že třetí státy nebo mezinárodní organizace, obdrží-li utajované informace EU, zajistí ochranu těchto informací odpovídající jejich stupni utajení a v souladu s minimálními standardy, které jsou rovnocenné standardům stanoveným tímto rozhodnutím.
3. Komise může uzavřít správní ujednání v souladu s článkem 56, pokud stupeň utajení poskytovaných utajovaných informací EU není zpravidla vyšší než RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
4. Správní ujednání o výměně utajovaných informací podle odstavce 3 musí obsahovat ustanovení, která zaručí, že třetí státy nebo mezinárodní organizace, obdrží-li utajované informace EU, zajistí ochranu těchto informací odpovídající jejich stupni utajení a v souladu s minimálními standardy, které jsou rovnocenné minimálním standardům stanoveným tímto rozhodnutím. Uzavření dohody o bezpečnosti informací nebo správního ujednání je třeba konzultovat se skupinou odborníků pro bezpečnost v Komisi.
5. Rozhodnutí o poskytnutí utajovaných informací EU, jejichž původcem je Komise, třetímu státu nebo mezinárodní organizaci přijímá příslušný útvar Komise (jakožto původce utajovaných informací EU v Komisi) případ od případu s ohledem na povahu a obsah těchto informací, na potřebu příjemce znát utajované informace a na míru prospěchu pro Unii. Není-li Komise původcem utajovaných informací, jejichž poskytnutí se požaduje, či zdrojového materiálu, jež mohou obsahovat, útvar Komise, jenž má tyto utajované informace v držení, nejdříve získá pro poskytnutí informací písemný souhlas původce. Nelze-li původce zjistit, převezme po konzultaci se skupinou odborníků pro bezpečnost v Komisi jeho odpovědnost útvar Komise, který má tyto utajované informace v držení.
Článek 55
Dohody o bezpečnosti informací
1. Dohody o bezpečnosti informací se třetími státy nebo mezinárodními organizacemi se uzavírají v souladu s článkem 218 SFEU.
2. Dohody o bezpečnosti informací:
a)
stanoví základní zásady a minimální standardy upravující výměnu utajovaných informací mezi Unií a třetím státem nebo mezinárodní organizací;
b)
stanoví, že se příslušné bezpečnostní orgány příslušných orgánů a institucí Unie a příslušný bezpečnostní orgán dotyčného třetího státu nebo mezinárodní organizace dohodnou na technických prováděcích pravidlech. Tato pravidla zohlední úroveň ochrany zajišťovanou zavedenými bezpečnostními předpisy, strukturami a postupy v dotyčném třetím státě nebo mezinárodní organizaci;
c)
stanoví, že před zahájením výměny utajovaných informací v rámci dotyčné dohody je třeba se ujistit, že přijímající strana je schopna jí poskytované utajované informace řádným způsobem chránit a zabezpečit.
3. Pokud je v souladu s čl. 51 odst. 1 rozhodnuto, že je třeba utajované informace EU vyměňovat, konzultuje Komise, je-li to vhodné, Evropskou službu pro vnější činnost, generální sekretariát Rady a jiné orgány a instituce Unie s cílem určit, zda by mělo být předloženo doporučení podle čl. 218 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
4. Utajované informace EU nesmí být vyměňovány elektronickými prostředky, pokud tak výslovně není stanoveno v dohodě o bezpečnosti informací nebo v technických prováděcích pravidlech.
5. Hlavním vstupním a výstupním místem všech utajovaných informací vyměňovaných se třetími státy a mezinárodními organizacemi je v rámci Komise zpravidla registr utajovaných informací EU spravovaný generálním sekretariátem. Pokud je to však pro ochranu utajovaných informací EU z bezpečnostních, organizačních či provozních důvodů vhodnější, fungují jako hlavní vstupní a výstupní místo všech utajovaných informací ohledně záležitostí, které spadají do pravomoci dotčených útvarů Komise, místní registry utajovaných skutečností EU zřízené v rámci útvarů Komise podle tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel.
6. Za účelem posouzení účinnosti bezpečnostních předpisů, struktur a postupů v dotyčném třetím státě nebo mezinárodní organizaci se Komise ve spolupráci s ostatními orgány, institucemi či jinými subjekty Unie a na základě vzájemné dohody s dotyčným třetím státem nebo mezinárodní organizací účastní hodnoticích návštěv. Cílem hodnoticích návštěv je vyhodnotit:
a)
právní rámec použitelný pro ochranu utajovaných informací;
b)
veškeré zvláštnosti bezpečnostní politiky a způsobu organizace bezpečnosti v dotyčném třetím státě nebo mezinárodní organizaci, které mohou mít dopad na stupeň utajení informací, jež mohou být vyměňovány;
c)
již zavedená bezpečnostní opatření a postupy a
d)
bezpečnostní prověrky pro stupeň utajovaných informací EU, které mají být poskytovány.
Článek 56
Správní ujednání
1. Pokud je třeba v kontextu politického či právního rámce Unie dlouhodobě vyměňovat se třetím státem nebo mezinárodní organizací informace, jejichž stupeň utajení není zpravidla vyšší než RESTREINT UE/EU RESTRICTED, a pokud bezpečnostní orgán Komise po konzultaci se skupinou odborníků pro bezpečnost v Komisi zejména potvrdí, že dotyčná strana nemá dostatečně rozvinutý bezpečnostní systém, který by jí umožnil uzavřít dohodu o bezpečnosti informací, může Komise uzavřít s příslušnými orgány dotyčného třetího státu nebo mezinárodní organizace správní ujednání.
2. Taková správní ujednání mají zpravidla formu výměny dopisů.
3. Před uzavřením ujednání se provede hodnoticí návštěva. O výsledku hodnoticí návštěvy se uvědomí skupina odborníků pro bezpečnost v Komisi. Pokud existují výjimečné důvody pro naléhavou výměnu utajovaných informací, mohou být utajované informace EU poskytnuty pod podmínkou, že bude učiněno vše pro to, aby hodnoticí návštěva byla vykonána co nejdříve.
4. Utajované informace EU nesmí být vyměňovány elektronickými prostředky, pokud tak správní ujednání výslovně nestanoví.
Článek 57
Výjimečné ad hoc poskytování utajovaných informací EU
1. Není-li uzavřena dohoda o bezpečnosti informací ani správní ujednání a pokud Komise nebo některý z jejích útvarů rozhodne, že je v kontextu politického nebo právního rámce Unie výjimečně třeba předat utajované informace EU třetímu státu nebo mezinárodní organizaci, bezpečnostní orgán Komise u bezpečnostních orgánů dotyčného třetího státu nebo mezinárodní organizace v možném rozsahu ověří, zda jsou jejich bezpečnostní předpisy, struktury a postupy takové, že poskytnuté utajované informace EU budou chráněny na úrovni standardů, které nejsou méně přísné než standardy stanovené v tomto rozhodnutí.
2. Rozhodnutí o poskytnutí utajovaných informací EU předmětnému třetímu státu nebo mezinárodní organizaci učiní po konzultaci se skupinou odborníků pro bezpečnost v Komisi Komise na základě návrhu člena Komise odpovědného za bezpečnostní záležitosti.
3. Poté, co Komise vydá své rozhodnutí o poskytnutí utajovaných informací EU, a s výhradou předchozího písemného souhlasu původce, včetně původců zdrojového materiálu, který mohou obsahovat, předá příslušný útvar Komise dotčené informace, které ponesou označení týkající se způsobilosti k předání uvádějící třetí stát nebo mezinárodní organizaci, jíž byly informace poskytnuty. Před vlastním poskytnutím informací nebo při jejich poskytnutí se dotyčná třetí strana písemně zaváže k ochraně obdržených utajovaných informací EU v souladu se základními zásadami a minimálními standardy stanovenými tímto rozhodnutím.
KAPITOLA 8
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 58
Nahrazení předchozího rozhodnutí
Tímto rozhodnutím se zrušuje a nahrazuje rozhodnutí Komise 2001/844/ES, ESUO, Euratom (14).
Článek 59
Utajované informace vytvořené před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost
1. Veškeré informace EU utajované podle rozhodnutí 2001/844/ES, ESUO, Euratom jsou nadále chráněny v souladu s příslušnými ustanoveními tohoto rozhodnutí.
2. Veškeré utajované informace v držení Komise ke dni, kdy rozhodnutí 2001/844/ES, ESUO, Euratom vstoupilo v platnost, s výjimkou utajovaných informací Euratom:
a)
pokud je vytvořila Komise, se nadále považují za automaticky přeřazené do stupně utajení RESTREINT UE, ledaže se jejich autor do 31. ledna 2002 rozhodl udělit jim jiný stupeň utajení a informoval všechny subjekty, jimž je dotčený dokument určen;
b)
pokud je vytvořily osoby mimo Komisi, si zachovávají svůj původní stupeň utajení, a považují se proto za utajované informace EU rovnocenného stupně, ledaže autor souhlasí s jejich odtajněním nebo se snížením stupně jejich utajení.
Článek 60
Prováděcí pravidla a bezpečnostní upozornění
1. Na přijetí prováděcích pravidel k tomuto rozhodnutí, je-li to zapotřebí, se v plném souladu s vnitřním jednacím řádem vztahuje zvláštní rozhodnutí Komise o zmocnění určené členovi Komise, který je odpovědný za bezpečnostní záležitosti.
2. Po svém zmocnění prostřednictvím výše uvedeného rozhodnutí Komise může člen Komise odpovědný za bezpečnostní záležitosti vypracovávat bezpečnostní upozornění, v nichž stanoví bezpečnostní pokyny a osvědčené postupy v oblasti působnosti tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel.
3. Úkoly zmiňované v prvním a druhém odstavci tohoto článku může Komise plně v souladu s vnitřním jednacím řádem přenést na generálního ředitele pro lidské zdroje a bezpečnost prostřednictvím zvláštního rozhodnutí o přenesení pravomoci.
Článek 61
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 13. března 2015.
KOMMISSIONENS BESLUT (EU, Euratom) 2015/444
av den 13 mars 2015
om säkerhetsbestämmelser för skydd av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 249,
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artikel 106,
med beaktande av protokoll nr 7 om Europeiska unionens immunitet och privilegier som är fogat till fördragen, särskilt artikel 18, och
av följande skäl:
(1)
Kommissionens säkerhetsbestämmelser om skydd av säkerhetskyddsklassificerade EU-uppgifter bör ses över och uppdateras, med hänsyn till den institutionella, organisatoriska, driftsmässiga och tekniska utvecklingen.
(2)
Europeiska kommissionen har ingått avtal om säkerhetsfrågor för sina viktigaste verksamhetsställen med Belgiens, Luxemburgs och Italiens regeringar (1).
(3)
Kommissionen, rådet och Europeiska utrikestjänsten (nedan kallad utrikestjänsten) är fast beslutna ett tillämpa likvärdiga säkerhetsnormer för skyddet av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter.
(4)
Det är viktigt att Europaparlamentet och andra av EU:s institutioner, byråer, organ eller kontor ansluter sig till de principer, normer och regler för skydd av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter som är nödvändiga för att skydda unionens och medlemsstaternas intressen.
(5)
De risker som de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifterna utsätts för ska hanteras genom en process. Processen ska syfta till att identifiera kända säkerhetsrisker, fastställa säkerhetsåtgärder som ska minska riskerna till en acceptabel nivå i enlighet med de grundläggande principer och miniminormer som anges i detta beslut och till att tillämpa åtgärderna i enlighet med begreppet flernivåförsvar. Åtgärdernas effektivitet ska utvärderas kontinuerligt.
(6)
Inom kommissionen innebär fysisk säkerhet för att skydda säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter tillämpning av fysiska och tekniska skyddsåtgärder som är avsedda att hindra obehörig tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter.
(7)
Hanteringen av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter innebär tillämpning av administrativa åtgärder som är avsedda att kontrollera säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter genom hela deras livscykel i syfte att komplettera de åtgärder som anges i kapitlen 2, 3 och 5 i detta beslut och därigenom avskräcka, upptäcka och avhjälpa avsiktligt eller oavsiktligt röjande eller förlust av dessa uppgifter. Sådana åtgärder gäller särskilt upprättande, lagring, registrering, kopiering, översättning, inplacering på lägre säkerhetsskyddsklassificeringsnivå, hävande av säkerhetsskyddsklassificering, befordran och förstöring av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter, och kompletterar kommissionens allmänna bestämmelser om dokumenthantering (beslut 2002/47/EG, EKSG, Euratom (2) och 2004/563/EG, Euratom (3)).
(8)
Bestämmelserna i detta beslut påverkar inte tillämpningen av
a)
förordning (Euratom) nr 3/ (4),
b)
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 (5),
c)
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 (6),
d)
förordning (EEG, Euratom) nr 354/83 (7).
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL 1
GRUNDLÄGGANDE PRINCIPER OCH MINIMINORMER
Artikel 1
Definitioner
I detta beslut gäller följande definitioner:
1. kommissionsavdelning : kommissionens generaldirektorat eller avdelningar, eller en kommissionsledamots kansli.
2. kryptoprodukter : kryptoalgoritmer, maskinvara för kryptering och programvarumoduler, och produkter som innehåller tillämpningsdetaljer med tillhörande dokumentation och nyckelmaterial.
3. beslut att uppgifter inte längre ska vara säkerhetsskyddsklassificerade : borttagande av varje säkerhetsskyddsklassificering.
4. Flernivåförsvar : tillämpningen av ett spektrum av säkerhetsåtgärder som organiseras som multipla försvarsskikt.
5. Handling : registrerad information, oavsett fysisk form eller egenskaper.
6. inplacering på lägre säkerhetsskyddsklassificeringsnivå : sänkning av nivån på säkerhetsskyddsklassificeringen.
7. hantering av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter : all hantering som säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter kan utsättas för under hela sin livscykel; detta omfattar deras upprättande, registrering, behandling, befordran, inplacering på lägre säkerhetsskyddsklassificeringsnivå samt beslut om att uppgifterna inte längre ska vara säkerhetsskyddsklassificerade och förstöring; i samband med kommunikations- och informationssystem omfattar detta också insamling, visning, överföring och förvaring.
8. Innehavare : vederbörligen bemyndigad person som konstaterats ha behovsenlig behörighet och som förfogar över en säkerhetsskyddsklassificerad EU-uppgift och därmed ansvarar för dess skydd.
9. Genomförandebestämmelser : en uppsättning regler eller säkerhetsmeddelanden som antagits i enlighet med kapitel 5 i kommissionens beslut (EU, Euratom) 2015/443 (8).
10. materiel : varje medium, databärare eller maskin eller utrustning som tillverkats eller håller på att tillverkas.
11. Upphovsman : EU-institution, EU-byrå eller EU-organ, medlemsstat, tredjestat eller internationell organisation under vars behörighet säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter har upprättats och/eller införts i unionens strukturer.
12. Lokaler : fast egendom eller därmed likställd egendom i kommissionens ägo eller besittning.
13. process för säkerhetsriskhantering : hela processen att fastställa, kontrollera och minimera ovissa händelser som kan påverka säkerheten hos en organisation eller något av de system den använder; den omfattar all riskrelaterad verksamhet, inklusive bedömning, hantering, acceptans och kommunikation.
14. Tjänsteföreskrifter : tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska unionen och anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska unionen, såsom de fastställs i rådets förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 259/68 (9).
15. Hot : en potentiell orsak till en oönskad incident som kan ge upphov till skador i en organisation eller något av de system den använder; sådana hot kan vara oavsiktliga eller avsiktliga (uppsåtliga) och kännetecknas av hotande element, potentiella mål och angreppsmetoder.
16. sårbarhet : alla sorters svagheter som kan utnyttjas genom ett eller flera hot; sårbarhet kan vara en försummelse eller höra samman med brister i kontrollernas styrka, fullständighet eller konsekvens och kan gälla teknik, förfaranden, fysiska förhållanden, organisation eller drift.
Artikel 2
Syfte och tillämpningsområde
1. I detta beslut fastställs grundläggande principer och miniminormer för säkerhet för att skydda säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter.
2. Detta beslut ska tillämpas på alla kommissionens avdelningar och lokaler.
3. Utan hinder av särskilda beteckningar för vissa grupper av anställda, ska detta beslut tillämpas på ledamöterna av kommissionen, kommissionens personal som omfattas av tjänsteföreskrifterna och anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska gemenskaperna, nationella experter som är utstationerade vid kommissionen (nationella experter), tjänsteleverantörer och deras anställda, praktikanter samt var och en som har tillträde till kommissionens byggnader eller andra tillgångar, eller på uppgifter som hanteras av kommissionen.
4. Bestämmelserna i detta beslut ska inte påverka tillämpningen av beslut 2002/47/EG, EKSG, Euratom eller beslut 2004/563/EG, Euratom.
Artikel 3
Definition av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter, säkerhetsskyddsklassificeringsnivå och säkerhetsskyddsmarkeringar
1. Med säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter avses uppgifter eller materiel som placerats på en EU-säkerhetsskyddsklassificeringsnivå och vars obehöriga röjande skulle kunna åsamka Europeiska unionens eller en eller flera av dess medlemsstaters väsentliga intressen olika grader av skada.
2. Säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska placeras in på en av följande säkerhetsskyddsklassificeringsnivåer:
a) TRES SECRET UE/EU TOP SECRET: uppgifter och materiel vars obehöriga röjande skulle kunna medföra synnerligt men för Europeiska unionens eller en eller flera medlemsstaters väsentliga intressen.
b) SECRET UE/EU SECRET: uppgifter och materiel vars obehöriga röjande skulle kunna medföra betydande men för Europeiska unionens eller en eller flera medlemsstaters väsentliga intressen.
c) CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL: uppgifter och materiel vars obehöriga röjande skulle kunna medföra ett inte obetydligt men för Europeiska unionens eller en eller flera medlemsstaters väsentliga intressen.
d) RESTREINT UE/EU RESTRICTED: uppgifter och materiel vars obehöriga röjande skulle kunna medföra endast ringa men för Europeiska unionens eller en eller flera medlemsstaters intressen.
3. Säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska förses med en säkerhetsskyddsmarkering i enlighet med punkt 2. De kan vara försedda med ytterligare markeringar, som inte är säkerhetsskyddsmarkeringar, utan avsedda att ange vilket verksamhetsområde de avser, fastställa upphovsmannen, begränsa utlämning, begränsa användningen eller ange villkor för utlämnande.
Artikel 4
Regler för säkerhetsskyddsklassificeringen
1. Varje kommissionsledamot eller kommissionsavdelning ska se till att säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som ledamoten eller avdelningen har givit upphov till placeras på en lämplig säkerhetsskyddsklassificeringsnivå, tydligt identifieras som säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter och endast behåller sin säkerhetsskyddsklassificeringsnivå så länge som krävs.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 26 får säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter inte inplaceras på en lägre säkerhetsskyddsklassificeringsnivå och uppgifterna får inte upphöra att vara säkerhetsskyddsklassificerade, och inte heller får några av de markeringar som avses i artikel 3.2 ändras eller avlägsnas utan föregående skriftligt medgivande från upphovsmannen.
3. I tillämpliga fall ska genomförandebestämmelser om hantering av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter, inklusive en praktisk handbok om säkerhetsskyddsklassificering, antas i enlighet med artikel 60 nedan.
Artikel 5
Skydd av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter
1. Säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska skyddas i enlighet med detta beslut och dess tillämpningsföreskrifter.
2. En innehavare av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska vara ansvarig för att skydda dessa uppgifter på ett sätt som är förenligt med detta beslut och dess tillämpningsföreskrifter, i enlighet med de bestämmelser som anges i kapitel 4 nedan.
3. Om medlemsstaterna för in säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter med en nationell säkerhetsklassificering i kommissionens strukturer eller nät, ska kommissionen skydda uppgifterna i enlighet med kraven för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på motsvarande nivå i enlighet med jämförelsetabellen för säkerhetsskyddsklassificeringsnivåer i bilaga I.
4. En sammanställning av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter kan motivera skydd på en nivå motsvarande en högre säkerhetsskyddsklassificeringsnivå än de enskilda ingående delarna.
Artikel 6
Hantering av säkerhetsrisker
1. Säkerhetsåtgärder för att skydda säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter under hela deras livscykel ska motsvara uppgifternas eller materielens säkerhetsskyddsklassificeringsnivå, form och volym, läge och konstruktion för de utrymmen där de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifterna förvaras och det lokalt bedömda hotet från fientlig och/eller brottslig verksamhet, inklusive spionage, sabotage och terroristverksamhet.
2. Beredskapsplaner ska beakta behovet att skydda säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter i krislägen för att förhindra obehörig tillgång eller röjande, eller att riktighet eller tillgänglighet går förlorad.
3. Åtgärder av förebyggande och återställande karaktär för att reducera effekterna av haverier eller tillbud avseende hanteringen och lagringen av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska ingå i alla avdelningars beredskapsplaner.
Artikel 7
Genomförande av detta beslut
1. Vid behov ska tillämpningsföreskrifter för att komplettera eller understödja detta beslut antas i enlighet med artikel 60 nedan.
2. Kommissionens avdelningar ska vidta alla nödvändiga åtgärder inom sitt ansvarsområde för att säkerställa att detta beslut och relevanta tillämpningsföreskrifter tillämpas i samband med hantering eller lagring av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter eller andra säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter.
3. De säkerhetsåtgärder som vidtas för att genomföra detta beslut ska vara förenliga med kommissionens säkerhetsprinciper enligt artikel 3 i beslut (EU, Euratom) nr 2015/443.
4. Generaldirektören för personal och säkerhet ska inrätta kommissionens säkerhetsmyndighet inom generaldirektoratet för personal och säkerhet. Kommissionens säkerhetsmyndighet ska ha de befogenheter som anges i detta beslut och dess tillämpningsföreskrifter.
5. Inom varje kommissionsavdelning ska den lokalt säkerhetsansvariga som avses i artikel 20 i beslut (EU, Euratom) nr 2015/443 ha följande övergripande ansvar för att skydda säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter i enlighet med detta beslut, i nära samarbete med generaldirektoratet för personal och säkerhet:
a)
Behandla ansökningar om säkerhetsgodkännande av personal.
b)
Bidra till säkerhetsutbildning och genomgångar om säkerhetsmedvetenhet.
c)
Utöva tillsyn över avdelningens kontrolltjänsteman för registret.
d)
Rapportera om överträdelser av säkerhetsbestämmelserna och röjande av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter.
e)
Ansvara för reservnycklar och nedtecknade uppgifter om varje kombination.
f)
Utföra andra uppgifter som hör samman med skyddet av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter eller som fastställs i tillämpningsföreskrifter.
Artikel 8
Överträdelse av säkerhetsbestämmelserna och röjande av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter
1. En överträdelse av säkerhetsbestämmelserna inträffar som resultat av en handling eller försummelse som begåtts av en person och som står i strid med säkerhetsbestämmelserna i detta beslut och dess tillämpningsföreskrifter.
2. Röjande av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter inträffar när dessa som resultat av en säkerhetsöverträdelse helt eller delvis har lämnats ut till obehöriga.
3. Överträdelser av säkerhetsbestämmelserna eller misstänkta överträdelser av säkerhetsbestämmelserna ska omedelbart rapporteras till kommissionens säkerhetsmyndighet.
4. Om det är känt eller om det föreligger rimliga skäl att anta att säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter har röjts eller förlorats, ska en säkerhetsundersökning genomföras i enlighet med artikel 13 i beslut (EU, Euratom) nr 2015/443.
5. Alla nödvändiga åtgärder ska vidtas för att
a)
underrätta upphovsmannen,
b)
se till att personal som inte direkt berörs av brottet utreder ärendet för att fastställa fakta,
c)
bedöma den potentiella skada som åsamkats unionens eller medlemsstaternas intressen,
d)
vidta lämpliga åtgärder för att förhindra ett upprepande, och
e)
underrätta lämpliga myndigheter om de vidtagna åtgärderna.
6. Den som är ansvarig för en överträdelse av säkerhetsbestämmelserna kan komma att underkastas disciplinära åtgärder i enlighet med tjänsteföreskrifterna. Den som är ansvarig för röjande eller förlust av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska underkastas disciplinära och/eller rättsliga åtgärder enligt tillämpliga lagar och andra författningar.
KAPITEL 2
PERSONALSÄKERHET
Artikel 9
Definitioner
I detta kapitel gäller följande definitioner:
1. bemyndigande för tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter : ett beslut som kommissionens säkerhetsmyndighet har fattat på grundval av en positiv bedömning från en behörig myndighet i en medlemsstat om att en kommissionstjänsteman, en annan anställd vid kommissionen eller en nationell expert, under förutsättning att personens behovsenliga behörighet har fastställts och denne har fått vederbörlig information om sitt ansvar, beviljas tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter upp till en angiven nivå (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller högre) till och med ett angivet datum; sådana personer sägs vara ”säkerhetsbemyndigade”.
2. Personalsäkerhetsbemyndigade : tillämpning av åtgärder som ska garantera att tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter endast beviljas personer som
a)
har behovsenlig behörighet,
b)
i förekommande fall har säkerhetsbemyndigats för relevant säkerhetsskyddsklassificeringsnivå, och
c)
har upplysts om sitt ansvar.
3. Personalsäkerhetsgodkännande : ett utlåtande från en medlemsstats behöriga myndighet vilket görs efter genomförande av en säkerhetsprövning som utförs av en medlemsstats behöriga myndigheter och i vilket det intygas att en person får beviljas tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter upp till en angiven nivå (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller högre) till och med ett angivet datum.
4. intyg om personalsäkerhetsgodkännande : ett intyg utfärdat av en behörig myndighet där det fastställs att en person är säkerhetsprövad och innehar ett giltigt nationellt personalsäkerhetsgodkännande eller ett säkerhetsbemyndigande som utfärdats av kommissionens säkerhetsmyndighet, vilket visar vilken nivå av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som personen kan få tillgång till (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller högre), giltighetsdatum för personalsäkerhetsgodkännandet eller personalsäkerhetsbemyndigandet samt vilket datum själva intyget löper ut.
5. Säkerhetsprövning : utredningsförfarande som den behöriga nationella myndigheten genomfört i en medlemsstat i enlighet med sina nationella lagar och andra författningar för att kunna lämna en försäkran om att inget negativt är känt som hindrar att personen ges ett personalsäkerhetsgodkännande upp till en angiven nivå (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller högre).
Artikel 10
Grundläggande principer
1. En person får beviljas tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter när
1.
personens behovsenliga behörighet fastställts,
2.
personen har informerats om säkerhetsbestämmelserna om skydd av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter och relevanta normer och riktlinjer samt bekräftat sitt ansvar i fråga om skyddet av sådana uppgifter,
3.
för uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller högre vederbörande har säkerhetsbemyndigats för den berörda nivån, eller på annat sätt vederbörligen bemyndigats i kraft av sina arbetsuppgifter i enlighet med nationella lagar och andra författningar.
2. Alla personer som för sina arbetsuppgifter kan behöva ha tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller högre ska säkerhetsbemyndigas för respektive säkerhetsskyddsklassificeringsnivå innan de ges tillgång till sådana säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter. Den berörda personen ska ge sitt skriftliga medgivande till att genomgå förfarandet för säkerhetsgodkännande av personal. Underlåtenhet att göra detta innebär att vederbörande inte kan tilldelas en tjänst, funktion eller uppgift som medför att denne får tillgång till information på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller högre.
3. Förfarandena för personalsäkerhetsgodkännande ska utformas på ett sådant sätt att det kan fastställas om en person med beaktande av vederbörandes lojalitet, tillförlitlighet och pålitlighet kan få tillgång till säkerhetsskyddsklassificerad EU-information.
4. En persons lojalitet, tillförlitlighet och pålitlighet för säkerhetsgodkännande för tillgång till uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller högre ska fastställas genom en säkerhetsprövning som utförs av de behöriga myndigheterna i en medlemsstat i enlighet med dess lagar och andra författningar.
5. Kommissionens säkerhetsmyndighet ska ensam ansvara för att kontakta nationella säkerhetsmyndigheter eller andra behöriga nationella myndigheter i samband med alla frågor som rör säkerhetsgodkännande. Alla kontakter mellan kommissionen och dess personal och de nationella tillsynsmyndigheterna och andra behöriga myndigheter ska ske via kommissionens säkerhetsmyndighet.
Artikel 11
Förfarande för säkerhetsbemyndigande
1. Varje generaldirektör eller avdelningschef inom kommissionen ska fastställa vilka funktioner inom den egna avdelningen som är av sådan natur att de som utför dessa funktioner behöver ha tillgång till uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller högre för att kunna utföra sina uppgifter, och därför måste vara säkerhetsbemyndigade.
2. Så snart det är känt att en person kommer att tillsättas på en tjänst som kräver tillgång till uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller högre, ska den lokalt säkerhetsansvariga vid den berörda kommissionsavdelningen underrätta kommissionens säkerhetsmyndighet, som i sin tur till personen i fråga ska översända det frågeformulär för säkerhetsgodkännande som utfärdats av den nationella säkerhetsmyndigheten i den medlemsstat i vilken personen var medborgare när han eller hon utsågs till en tjänst vid institutionerna. Den berörda personen ska lämna skriftligt medgivande till att genomgå förfarandet för säkerhetsgodkännande och så snart som möjligt återsända det ifyllda formuläret till kommissionens säkerhetsmyndighet.
3. Kommissionens säkerhetsmyndighet ska vidarebefordra det ifyllda frågeformuläret för säkerhetsgodkännande till den nationella säkerhetsmyndigheten i den medlemsstat i vilken personen var medborgare när han eller hon utsågs till en tjänst vid institutionerna, tillsammans med en begäran om säkerhetsprövning för den nivå för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som personen kommer behöva ha tillgång till.
4. När kommissionens säkerhetsmyndighet har kännedom om information som är relevant för en säkerhetsprövning och som avser en person som har ansökt om ett säkerhetsgodkännande, ska den i enlighet med tillämpliga regler och föreskrifter meddela behörig nationell säkerhetsmyndighet detta.
5. Efter det att säkerhetsprövningen har slutförts, och så snart som möjligt efter det att kommissionens säkerhetsmyndighet har mottagit underrättelse från den berörda nationella säkerhetsmyndigheten om dess samlade bedömning av vad som framkommit vid säkerhetsprövningen, gäller att kommissionens säkerhetsmyndighet
a)
får bevilja bemyndigande för tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter för den berörda personen och godkänna tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter upp till den relevanta säkerhetsskyddsklassificeringsnivån till och med ett datum som angetts av henne eller honom, dock högst 5 år, när säkerhetsprövningen resulterar i en försäkran om att ingenting negativt är känt som skulle kunna leda till ett ifrågasättande av personens lojalitet, tillförlitlighet och pålitlighet och
b)
ska, när säkerhetsprövningen inte resulterar i en sådan försäkran, i enlighet med tillämpliga regler och föreskrifter underrätta den berörda personen, som kan begära att bli hörd av kommissionens säkerhetsmyndighet, som i sin tur får uppmana den behöriga nationella säkerhetsmyndigheten att lämna eventuella ytterligare förtydliganden som den kan tillhandahålla enligt nationella lagar och andra författningar. Om resultatet av säkerhetsprövningen bekräftas ska bemyndigandet att få tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter inte utfärdas.
6. Säkerhetsprövningen, och de resultat som framkommit, ska omfattas av gällande relevanta lagar och andra författningar i den berörda medlemsstaten, även i fråga om överklagande. Beslut av kommissionens säkerhetsmyndighet ska kunna överklagas i enlighet med tjänsteföreskrifterna.
7. Kommissionens ska godta ett eventuellt bemyndigande för tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som beviljats av någon annan av unionens institutioner, organ eller byråer, så länge detta fortfarande gäller. Bemyndigandet ska omfatta den berörda personens samtliga uppdrag inom kommissionen. Den unionsinstitution, det unionsorgan eller den unionsbyrå där personen tillträder sin tjänst kommer att meddela relevant nationell säkerhetsmyndighet om bytet av arbetsgivare.
8. Om en persons tjänstgöringstid inte påbörjas inom tolv månader efter det att resultatet av säkerhetsprövningen meddelats kommissionens säkerhetsmyndighet, eller om det uppstår ett avbrott på tolv månader i personens tjänstgöring, och vederbörande under tiden inte har varit anställd av kommissionen eller någon annan av unionens institutioner, organ eller byråer, ska kommissionens säkerhetsmyndighet ta upp saken med den berörda nationella säkerhetsmyndigheten för att få bekräftelse på huruvida säkerhetsprövningen fortfarande är giltig och tillämplig.
9. Om kommissionens säkerhetsmyndighet får kännedom om en säkerhetsrisk som avser en person med en giltig säkerhetsprövning, ska säkerhetsmyndigheten i enlighet med tillämpliga bestämmelser meddela detta till den behöriga nationella säkerhetsmyndigheten.
10. Om en nationell säkerhetsmyndighet meddelar kommissionens säkerhetsmyndighet att det inte längre finns stöd för den positiva bedömning som gjorts i överensstämmelse med punkt 5 a av en person med ett giltigt bemyndigande för tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter får kommissionens säkerhetsmyndighet be den behöriga nationella säkerhetsmyndigheten om ytterligare klargöranden i överensstämmelse med nationella lagar och andra författningar. Om de negativa uppgifterna bekräftas av den berörda nationella säkerhetsmyndigheten, ska säkerhetsbemyndigandet återkallas och personen uteslutas från tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter och från tjänster där sådan tillgång är möjlig eller där personen i fråga kan äventyra säkerheten.
11. Alla beslut om att återkalla eller tillfälligt upphäva bemyndigandet för tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter för en person som omfattas av detta beslut och, i förekommande fall, skälen till detta, ska meddelas den berörda personen, som kan begära att bli hörd av kommissionens säkerhetsmyndighet. Information från en nationell säkerhetsmyndighet ska omfattas av gällande relevanta lagar och andra författningar i den berörda medlemsstaten. Beslut som fattas av kommissionens säkerhetsmyndighet i detta sammanhang ska kunna överklagas i enlighet med tjänsteföreskrifterna.
12. Kommissionens avdelningar ska se till att nationella experter som utstationeras till dem för en tjänst som kräver tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter, innan de tillträder denna tjänst, uppvisar ett giltigt personalsäkerhetsgodkännande eller intyg om personalsäkerhetsgodkännande, i enlighet med nationella lagar och andra författningar, för kommissionens säkerhetsmyndighet, som på grundval därav beviljar ett bemyndigande för tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter upp till den säkerhetsklassificeringsnivå som motsvarar den som avses i det nationella säkerhetsgodkännandet, som maximalt får gälla så länge som utstationeringen varar.
13. Kommissionsledamöter som har tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter i kraft av sina arbetsuppgifter på grundval av fördraget, ska informeras om sina säkerhetsskyldigheter när det gäller skyddet av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter.
14. Kommissionens säkerhetsmyndighet ska i enlighet med detta beslut föra register över säkerhetsgodkännanden och säkerhetsbemyndiganden som beviljats för tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter. Dessa register ska åtminstone omfatta uppgifter om vilken säkerhetsskyddsklassificeringsnivå för EU-uppgifter personen kan få tillgång till, datum för utfärdandet av säkerhetsgodkännandet och dess giltighetstid.
15. Kommissionens säkerhetsmyndighet får utfärda ett intyg om personalsäkerhetsgodkännande som visar vilken nivå för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som personen kan få tillgång till (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller högre), giltighetsdatum för relevant bemyndigande för tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter samt vilket datum själva intyget löper ut.
16. Efter det ursprungliga beviljandet av säkerhetsbemyndiganden och under förutsättning att personen oavbrutet har tjänstgjort vid Europeiska kommissionen eller någon annan av unionens institutioner, organ eller byråer och har ett fortsatt behov av tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter, ska säkerhetsbemyndigandet för tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ses över och eventuellt förlängas i princip vart femte år från och med den dag då resultatet av den senaste säkerhetsundersökning på vilken godkännandet grundades meddelades.
17. Kommissionens säkerhetsmyndighet får förlänga giltighetstiden för det befintliga säkerhetsbemyndigandet med upp till 12 månader, om det inte har inkommit någon negativ information från en nationell säkerhetsmyndighet eller annan behörig nationell myndighet inom en period av två månader från den dag då begäran om förlängning med tillhörande frågeformulär om säkerhetsprövning översändes. Om den berörda säkerhetsmyndigheten eller en annan behörig nationell myndighet vid slutet av denna 12-månadersperiod ännu inte har meddelat kommissionen sin ståndpunkt, ska personen tilldelas uppgifter som inte kräver säkerhetsbemyndigande.
Artikel 12
Genomgångar om säkerhetsbemyndigande
1. Efter att ha deltagit i den genomgång om säkerhetsbemyndigande som anordnats av kommissionens säkerhetsmyndighet, ska alla personer som har beviljats ett säkerhetsbemyndigande skriftligen bekräfta att de känner till sina åligganden när det gäller skyddet av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter och följderna av att säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter röjs. Ett register över sådana skriftliga bekräftelser ska föras av kommissionens säkerhetsmyndighet.
2. Alla som är behöriga att ha tillgång till eller som har till uppgift att hantera säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska inledningsvis göras medvetna om och regelbundet informeras om hot mot säkerheten, och de ska omedelbart rapportera misstänkta eller ovanliga kontakter eller aktiviteter till kommissionens säkerhetsmyndighet.
3. Alla som slutar en anställning för vilken det krävs tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska göras medvetna om och vid behov skriftligt bekräfta sina åligganden när det gäller det fortsatta skyddet av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter.
Artikel 13
Tillfälliga säkerhetsbemyndiganden
1. I undantagsfall får kommissionens säkerhetsmyndighet, då detta är välmotiverat, ligger i tjänstens intresse och sker i avvaktan på en fullständig säkerhetsprövning, efter samråd med den nationella säkerhetsmyndigheten i den medlemsstat där personen är medborgare och om inte annat följer av resultatet av de inledande kontrollerna för att verifiera att inga relevanta negativa uppgifter har framkommit, bevilja personer tillfälligt bemyndigande för tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter för en viss funktion, utan att detta påverkar tillämpningen av bestämmelserna om förlängning av säkerhetsgodkännanden. Sådana tillfälliga bemyndiganden för tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska vara giltiga under en sammanhängande period på högst sex månader och får inte medge tillgång till information på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån TRES SECRET UE/EU TOP SECRET.
2. Efter att ha blivit informerade i enlighet med artikel 12.1 ska alla personer som har beviljats ett tillfälligt säkerhetsbemyndigande skriftligen bekräfta att de känner till sina åligganden när det gäller skyddet av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter och följderna av att säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter röjs. Ett register över sådana skriftliga bekräftelser ska föras av kommissionens säkerhetsmyndighet.
Artikel 14
Närvaro vid säkerhetsskyddsklassificerade möten som organiseras av kommissionen
1. Kommissionsavdelningar som ansvarar för att organisera möten där uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller högre diskuteras ska, genom sin lokalt säkerhetsansvariga eller genom mötesarrangören, underrätta kommissionens säkerhetsmyndighet i god tid om datum, klockslag och plats för samt deltagarna i sådana möten.
2. Om inte annat följer av bestämmelserna i artikel 11.13 får personer som utsetts att delta i möten som organiseras av kommissionen och vid vilka uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller högre diskuteras endast göra detta efter bekräftelse av att de erhållit säkerhetsbemyndigande eller säkerhetsgodkännande. Rätt att delta i sådana säkerhetsskyddsklassificerade möten ska nekas för personer för vilka kommissionens säkerhetsmyndighet inte har fått ett intyg om personalsäkerhetsgodkännande eller annat bevis på säkerhetsgodkännande, eller för deltagare från kommissionen som inte redan har ett säkerhetsbemyndigande.
3. Innan ett säkerhetsskyddsklassificerat möte organiseras ska den ansvariga mötesorganisatören eller den lokalt säkerhetsansvariga vid den kommissionsavdelning som organiserar mötet begära att externa deltagare överlämnar ett intyg om personalsäkerhetsgodkännande eller annat bevis på säkerhetsgodkännande till kommissionens säkerhetsmyndighet. Kommissionens säkerhetsmyndighet ska underrätta den lokalt säkerhetsansvariga eller mötesorganisatören om intyg om personalsäkerhetsgodkännande eller annat bevis på personalsäkerhetsgodkännande som mottagits. I tillämpliga fall får en konsoliderad namnförteckning användas där säkerhetsgodkännandet styrks på lämpligt sätt.
4. Om kommissionens säkerhetsmyndighet underrättas av behöriga myndigheter om att ett personalsäkerhetsbemyndigande återkallas för en person vars arbetsuppgifter kräver närvaro vid möten som organiseras av kommissionen, ska kommissionens säkerhetsmyndighet meddela den lokalt säkerhetsansvariga vid den kommissionsavdelning som ansvarar för att organisera mötet.
Artikel 15
Potentiell tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter
Kurirer, vakter och ledsagare ska säkerhetsgodkännas för respektive sekretessnivå eller prövas på annat lämpligt sätt i enlighet med nationella lagar och andra författningar samt informeras om säkerhetsförfaranden för skyddet av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter och om sina åligganden att skydda information som har anförtrotts till dem.
KAPITEL 3
FYSISK SÄKERHET SOM SYFTAR TILL ATT SKYDDA SÄKERHETSSKYDDSKLASSIFICERADE UPPGIFTER
Artikel 16
Grundprinciper
1. Fysiska säkerhetsåtgärder ska vara utformade för att förhindra intrång i smyg eller genom tvång, avskräcka, hindra och avslöja otillåtna handlingar och möjliggöra olika behandling av personalen med avseende på deras tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter utifrån principen om behovsenlig behörighet. Sådana åtgärder ska fastställas utifrån en riskhanteringsprocess, i enlighet med detta beslut och dess tillämpningsföreskrifter.
2. Fysiska säkerhetsåtgärder ska särskilt vara utformade för att hindra obehörig tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter genom att man
a)
ser till att säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter hanteras och förvaras på lämpligt sätt,
b)
möjliggör olika behandling av personalen med avseende på tillgången till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på grundval av principen om behovsenlig behörighet och, där så är lämpligt, säkerhetsbemyndigande,
c)
avskräcker, hindrar och avslöjar otillåtna handlingar, och
d)
förhindrar och försenar intrång i smyg eller genom tvång.
3. Åtgärder för fysisk säkerhet ska vidtas i alla lokaler, byggnader, kontor, rum och andra utrymmen i vilka säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter hanteras eller förvaras, inklusive utrymmen som inhyser de kommunikations- och informationssystem som avses i kapitel 5.
4. Utrymmen där säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller högre förvaras ska fastställas som säkerhetsutrymmen i enlighet med detta kapitel och ackrediteras av kommissionens myndighet för säkerhetsackreditering.
5. Endast utrustning eller anordningar som godkänts av kommissionens säkerhetsmyndighet ska användas för att skydda säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller högre.
Artikel 17
Fysiska säkerhetskrav och säkerhetsåtgärder
1. Fysiska säkerhetsåtgärder ska väljas på grundval av en hotbedömning som görs av kommissionens säkerhetsmyndighet, i förekommande fall i samråd med andra avdelningar inom kommissionen, andra EU-institutioner, -byråer och -organ och/eller behöriga myndigheter i medlemsstaterna. Kommissionen ska tillämpa ett riskhanteringsförfarande för skydd av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter i sina lokaler för att garantera att det erbjuds en fysisk skyddsnivå som står i proportion till den bedömda risken. I samband med riskhanteringsprocessen ska alla relevanta faktorer beaktas, särskilt
a)
de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifternas säkerhetsskyddsklassificeringsnivå,
b)
de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifternas form och volym, med beaktande av att stora mängder eller en sammanställning av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter kan göra det nödvändigt att tillämpa striktare skyddsåtgärder,
c)
omgivningarna kring och strukturen på byggnaderna eller området där de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifterna förvaras, och
d)
det bedömda hotet från underrättelsetjänster med unionen, dess institutioner, organ eller byråer eller medlemsstaterna som måltavla och det hot som sabotage eller terrorism samt omstörtande eller annan brottslig verksamhet bedöms medföra.
2. Kommissionens säkerhetsmyndighet ska med tillämpning av begreppet flernivåförsvar fastställa en lämplig kombination av fysiska säkerhetsåtgärder som ska tillämpas. För detta ändamål ska kommissionens säkerhetsmyndighet utarbeta minimistandarder, normer och kriterier som fastställs i tillämpningsföreskrifterna.
3. Kommissionens säkerhetsmyndighet ska ha rätt att i avskräckande syfte utföra kontroller vid in- eller utpassering mot otillåtet införande av materiel eller otillåtet bortförande av någon form av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter från utrymmen eller byggnader.
4. När det finns en risk för att utomstående kan se säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter, även oavsiktligt, ska berörda kommissionsavdelningar vidta lämpliga åtgärder, såsom de definierats av kommissionens säkerhetsmyndighet, för att motverka denna risk.
5. För nya anläggningar ska de fysiska säkerhetskraven och deras funktionsspecifikationer fastställas i samråd med kommissionens säkerhetsmyndighet i samband med planeringen och utformningen av anläggningarna. För befintliga anläggningar ska de fysiska säkerhetskraven tillämpas i enlighet med de minimistandarder, normer och kriterier som fastställs i tillämpningsföreskrifterna.
Artikel 18
Utrustning för fysiskt skydd av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter
1. Två slag av fysiskt skyddade utrymmen ska skapas för att fysiskt skydda säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter, nämligen
a)
administrativa utrymmen och
b)
säkrade utrymmen (inklusive tekniskt säkrade utrymmen).
2. Kommissionens myndighet för säkerhetsackreditering ska fastställa om ett utrymme uppfyller kraven för att betecknas som administrativt utrymme, säkrat utrymme eller tekniskt säkrat utrymme.
3. När det gäller administrativa utrymmen ska
a)
en synlig yttre gräns upprättas som gör att personer och om möjligt fordon kan kontrolleras;
b)
obeledsagat tillträde ska endast beviljas personer som har fått vederbörligt tillstånd av kommissionens säkerhetsmyndighet eller en annan behörig myndighet, och
c)
övriga personer alltid ledsagas eller genomgå likvärdiga kontroller.
4. När det gäller säkrade utrymmen ska
a)
en synlig yttre gräns upprättas genom vilken alla in- och utpasseringar kontrolleras med hjälp av ett passerkort eller ett system för personigenkänning,
b)
obeledsagat tillträde endast beviljas personer som har erhållit säkerhetsgodkännande och fått särskilt tillstånd att vistas i utrymmet enligt principen om behovsenlig behörighet,
c)
övriga personer alltid ledsagas eller genomgå likvärdiga kontroller.
5. När tillträde till ett säkrat utrymme i praktiken innebär direkt tillgång till de säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter som finns där, ska dessutom följande krav gälla:
a)
Den högsta säkerhetsskyddsklassificeringsnivån för de uppgifter som normalt sett finns i området ska vara klart angiven.
b)
Alla besökare måste ha särskilt tillstånd för tillträde till området, ska alltid ledsagas och ska ha erhållit vederbörligt säkerhetsgodkännande, såvida åtgärder inte vidtas för att garantera att ingen tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter är möjlig.
6. Säkrade utrymmen som skyddas mot avlyssning ska betecknas som tekniskt säkrade utrymmen. Följande ytterligare krav ska gälla:
a)
Utrymmena ska vara utrustade med ett system för upptäckt av intrång, vara låsta när de är tomma och bevakas när någon vistas där. Nycklar ska handhas i enlighet med artikel 20.
b)
Alla personer och all materiel som kommer in i dessa utrymmen ska kontrolleras.
c)
Utrymmena ska vara föremål för regelbundna fysiska och/eller tekniska inspektioner av kommissionens säkerhetsmyndighet. Sådana inspektioner ska också genomföras efter eventuellt obehörigt intrång eller misstanke om sådant intrång.
d)
Utrymmena får inte vara utrustade med otillåtna kommunikationslinjer, otillåtna telefoner eller annan otillåten kommunikationsutrustning och elektrisk eller elektronisk utrustning.
7. Trots vad som sägs i punkt 6 d ska all slags kommunikationsutrustning och elektrisk eller elektronisk utrustning innan denna används i utrymmen där det hålls möten eller utförs arbete som omfattar uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån SECRET UE/EU SECRET och högre och där hotet mot säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter bedöms vara allvarligt, först undersökas av kommissionens säkerhetsmyndighet, som ska försäkra sig om att inga begripliga uppgifter oavsiktligt eller olagligt kan föras ut från det säkrade utrymmet genom sådan utrustning.
8. Säkrade utrymmen där tjänstgörande personal inte vistas 24 timmar om dygnet ska, när så är lämpligt, inspekteras efter den normala arbetstidens slut och med slumpvis valda mellanrum utanför normal arbetstid, utom när system för upptäckt av intrång har installerats.
9. Säkrade utrymmen och tekniskt säkrade utrymmen får tillfälligt inrättas inom ett administrativt utrymme för ett sekretessbelagt möte eller liknande ändamål.
10. Den lokalt säkerhetsansvariga vid den berörda kommissionsavdelningen ska utarbeta säkra driftsmetoder (SecOPs) för varje säkrat utrymme under dennes ansvar, vilka i enlighet med bestämmelserna i detta beslut och dess tillämpningsföreskrifter anger följande:
a)
Sekretessgraden för de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som får hanteras och förvaras i utrymmet.
b)
Den övervakning och de skyddsåtgärder som ska upprätthållas.
c)
Vilka personer som får ges obeledsagat tillträde till utrymmet i kraft av behovsenlig behörighet och säkerhetsbemyndigande.
d)
Vid behov, förfaranden för ledsagare eller för skydd av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter när besökare beviljas tillträde till utrymmet.
e)
Andra relevanta åtgärder och förfaranden.
11. Valv ska byggas inom det säkrade utrymmet. Väggarna, golven, taken, fönstren och de låsförsedda dörrarna ska godkännas av kommissionens säkerhetsmyndighet och erbjuda skydd motsvarande ett säkerhetsskåp som godkänts för förvaring av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter med motsvarande sekretessgrad.
Artikel 19
Fysiska skyddsåtgärder för hantering och förvar av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter
1. Säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån RESTREINT UE/EU RESTRICTED får hanteras
a)
i ett säkrat utrymme,
b)
i ett administrativt utrymme, förutsatt att de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifterna skyddas från tillträde av obehöriga, eller
c)
utanför ett säkrat eller administrativt utrymme, förutsatt att innehavaren befordrar de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifterna i enlighet med artikel 31 och har åtagit sig att följa de kompensationsåtgärder som fastställs i tillämpningsföreskrifterna för att garantera att säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter skyddas från att obehöriga får tillgång till dem.
2. Säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån RESTREINT UE/EU RESTRICTED ska förvaras i lämpliga låsbara kontorsmöbler i ett administrativt eller säkrat utrymme. De får tillfälligt lagras utanför ett administrativt eller säkrat utrymme, förutsatt att innehavaren har åtagit sig att följa de kompensationsåtgärder som anges i tillämpningsföreskrifterna.
3. Säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller SECRET UE/EU SECRET får hanteras
a)
i ett säkrat utrymme,
b)
i ett administrativt utrymme, förutsatt att de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifterna skyddas från att obehöriga får tillgång till dem, eller
c)
utanför ett säkrat eller administrativt utrymme förutsatt att innehavaren
i)
har åtagit sig att vidta kompensationsåtgärder i enlighet med tillämpningsföreskrifterna för att se till att de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifterna skyddas från att obehöriga får tillgång till dem,
ii)
alltid har de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifterna under sin personliga kontroll, och
iii)
om dokumenten är i pappersform, har meddelat den behöriga registreringsenheten detta.
4. Säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller SECRET UE/EU SECRET ska förvaras i ett säkrat utrymme i ett säkerhetsskåp eller valv.
5. Säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ska hanteras i ett säkrat utrymme som inrättats och drivs av kommissionens säkerhetsmyndighet, och som har ackrediterats till den säkerhetsnivån av kommissionens myndighet för säkerhetsackreditering.
6. Säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ska förvaras i ett säkrat utrymme som har ackrediterats till den säkerhetsnivån av kommissionens myndighet för säkerhetsackreditering; förvaringen ska ske under på ett av följande sätt:
a)
I ett säkerhetsskåp, i enlighet med bestämmelserna i artikel 18, med en eller flera av följande kompletterande kontroller:
1.
Kontinuerligt skydd eller kontroll av personal eller vakthavande personal som erhållit säkerhetsgodkännande.
2.
Ett godkänt system för upptäckt av intrång i kombination med säkerhetspersonal redo att ingripa om det skulle behövas.
eller
b)
Ett valv utrustat med system för upptäckt av intrång i kombination med säkerhetspersonal redo att ingripa om det skulle behövas.
Artikel 20
Kontroll av nycklar och kombinationer som används för att skydda säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter
1. Förfaranden för hantering av nycklar och kombinationer för kontor, rum, valv och säkerhetsskåp ska fastställas i tillämpningsföreskrifter i enlighet med artikel 60. Dessa förfaranden ska vara avsedda att skydda mot obehörigt tillträde.
2. Kombinationer ska memoreras av lägsta möjliga antal personer som behöver känna till dem. Kombinationer för säkerhetsskåp och valv avsedda för förvaring av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska ändras
a)
vid mottagande av ett nytt säkerhetsskåp,
b)
vid varje byte av personal som känner till kombinationen,
c)
vid röjande eller vid misstanke om detta,
d)
när ett lås har genomgått underhållsarbete eller reparation, och
e)
minst var tolfte månad.
KAPITEL 4
HANTERING AV SÄKERHETSSKYDDSKLASSIFICERADE EU-UPPGIFTER
Artikel 21
Grundprinciper
1. Alla handlingar som innehåller säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter bör hanteras i enlighet med kommissionens policy för dokumenthantering och bör således registreras, klassificeras, bevaras och slutligen elimineras, samplas eller överföras till de historiska arkiven i enlighet med den gemensamma bevarandeförteckningen för kommissionens akter.
2. Uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller högre ska registreras för säkerhetsändamål innan de lämnas ut och när de tas emot. Uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ska registreras i de därför avsedda registren.
3. Inom kommissionen ska ett system för registrering av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter inrättas i enlighet med bestämmelserna i artikel 27.
4. Kommissionsavdelningar och kommissionsutrymmen inom vilka säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter hanteras eller förvaras ska inspekteras med jämna mellanrum av kommissionens säkerhetsmyndighet.
5. Säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska transporteras mellan enheter och utrymmen utanför fysiskt skyddade områden på följande sätt:
a)
Som allmän regel ska säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter överföras elektroniskt med kryptoprodukter som godkänts i enlighet med kapitel 5.
b)
Om produkterna i led a inte används, ska säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter överföras antingen
i)
på elektroniska medier (t.ex. USB-minnen, cd-skivor, hårddiskar) som skyddas med kryptoprodukter som godkänts i enlighet med kapitel 5, eller
ii)
i enlighet med vad som föreskrivs i tillämpningsföreskrifter, i alla övriga fall.
Artikel 22
Säkerhetsskyddsklassificeringsnivåer och säkerhetsskyddsmarkeringar
1. Uppgifter ska säkerhetsskyddsklassificeras när deras konfidentialitet behöver skyddas, i enlighet med artikel 3.1.
2. Den som är upphovsman till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska vara ansvarig för fastställandet av uppgifternas säkerhetsskyddsklassificeringsnivå i enlighet med relevanta tillämpningsföreskrifter, standarder och riktlinjer för säkerhetsskyddsklassificering och för den första spridningen av uppgifterna.
3. Säkerhetsskyddsklassificeringsnivån för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska fastställas i enlighet med artikel 3.2 och relevanta tillämpningsföreskrifter.
4. Säkerhetsskyddsklassificeringsnivån ska anges klart och korrekt, oberoende av huruvida de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifterna är i pappersform eller i muntlig, elektronisk eller någon annan form.
5. Enstaka delar av en viss handling (dvs. sidor, stycken, avsnitt, bilagor, tillägg och annat bifogat material) kan kräva inplacering på en annan säkerhetsskyddsklassificeringsnivå och ska i så fall markeras i enlighet med detta, även när de förvaras i elektronisk form.
6. Den övergripande säkerhetsskyddsklassificeringsnivån för en handling eller en datafil ska vara minst lika hög som den del som fått den högsta säkerhetsskyddsklassificeringsnivån. När uppgifter från olika källor sammanställs, ska den slutliga produkten ses över för att dess övergripande säkerhetsskyddsklassificeringsnivå ska kunna fastställas, eftersom den kan motivera en högre säkerhetsskyddsklassificeringsnivå än säkerhetsskyddsklassificeringsnivån för de enskilda delarna.
7. I största möjliga utsträckning ska handlingar som innehåller delar på olika säkerhetsskyddsklassificeringsnivåer struktureras så att delar på olika säkerhetsskyddsklassificeringsnivå vid behov lätt kan identifieras och avskiljas.
8. Ett brev eller en not som åtföljs av bifogade handlingar ska ha samma säkerhetsskyddsklassificeringsnivå som den högsta säkerhetsskyddsklassificeringsnivån hos bilagorna. Upphovsmannen ska tydligt ange på vilken nivå de ska säkerhetsskyddsklassificeras när de skilts från de bifogade handlingarna med hjälp av en lämplig markering, t.ex. följande:
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
Utan bilaga/bilagor RESTREINT UE/EU RESTRICTED
Artikel 23
Markeringar
Utöver de säkerhetsskyddsklassificeringsnivåer som anges i artikel 3.2 får säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter förses med ytterligare markeringar, till exempel följande:
a)
En markering som anger upphovsman.
b)
Delgivningsbegränsning, kodord eller akronymer som anger vilket verksamhetsområde som handlingen rör, särskild spridning grundad på principen om behovsenlig behörighet eller begränsad användning.
c)
Markering om att uppgifter får lämnas ut.
d)
I förekommande fall ett datum eller en särskild händelse efter vilken uppgifterna får inplaceras på en lägre säkerhetsskyddsklassificeringsnivå eller inte längre ska vara säkerhetsskyddsklassificerade.
Artikel 24
Förkortade säkerhetsskyddsmarkeringar
1. Standardiserade förkortade säkerhetsskyddsmarkeringar får användas för att ange säkerhetsskyddsklassificeringsnivån för enskilda stycken i en text. Förkortade säkerhetsskyddsmarkeringar får inte ersätta de fullständiga säkerhetsskyddsmarkeringarna.
2. Följande standardförkortningar får användas i säkerhetsskyddsklassificerade EU-handlingar för att ange säkerhetsskyddsklassificeringsnivån för avsnitt eller textstycken vars storlek är mindre än en sida:
TRES SECRET UE/EU TOP SECRET
TS-UE/EU-TS
SECRET UE/EU SECRET
S-UE/EU-S
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
C-UE/EU-C
RESTREINT UE/EU RESTRICTED
R-UE/EU-R
Artikel 25
Upprättande av säkerhetsskyddsklassificerade EU-handlingar
1. När en säkerhetsskyddsklassificerad EU-handling upprättas ska
a)
varje sida tydligt märkas med säkerhetsskyddsklassificeringsnivån,
b)
varje sida numreras,
c)
handlingen förses med ett registreringsnummer och en ämnesuppgift som inte i sig är en säkerhetsskyddsklassificerad uppgift, om den inte getts en sådan märkning,
d)
handlingen dateras,
e)
handlingar på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån SECRET UE/EU SECRET eller högre ha ett exemplarnummer på varje sida, om de sänds ut i flera exemplar.
2. Om det inte är möjligt att tillämpa punkt 1 på de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifterna ska andra lämpliga åtgärder vidtas i enlighet med tillämpningsföreskrifter.
Artikel 26
Inplacering på lägre säkerhetsskyddsklassificeringsnivå och beslut om att uppgifter inte längre ska vara säkerhetsskyddsklassificerade
1. I samband med att de upprättas ska upphovsmannen om möjligt ange huruvida de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifterna kan inplaceras på en lägre säkerhetsskyddsklassificeringsnivå eller huruvida beslut om att uppgifterna inte längre ska vara säkerhetsskyddsklassificerade kan meddelas vid en viss tidpunkt eller efter en särskild händelse.
2. Varje kommissionsavdelning ska regelbundet se över säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter för vilka det åligger upphovsmannen att förvissa sig om att säkerhetsskyddsklassificeringsnivån fortfarande gäller. Ett system för att minst vart femte år se över säkerhetsskyddsklassificeringsnivån för registrerade säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som har sitt ursprung i kommissionen ska fastställas genom tillämpningsföreskrifter. En sådan översyn är inte nödvändig om upphovsmannen redan från början har angett att uppgifterna automatiskt kommer att inplaceras på en lägre säkerhetsskyddsklassificeringsnivå eller att beslut om att uppgifterna inte längre behöver vara säkerhetsskyddsklassificerade kommer att meddelas och uppgifterna har märkts i enlighet med detta.
3. Uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån RESTREINT UE/EU RESTRICTED som har sitt ursprung i kommissionen kommer automatiskt att förlora sin säkerhetsskyddsklassificering efter trettio år, i enlighet med förordning (EEG, Euratom) nr 354/83, ändrad genom rådets förordning (EG, Euratom) nr 1700/2003 (10).
Artikel 27
Systemet för registrering av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter inom kommissionen
1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 52.5 ska det, inom varje kommissionsavdelning där säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter hanteras eller förvaras på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL och SECRET UE/EU SECRET, inrättas en lokal registreringsenhet med ansvar för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter för att säkerställa att uppgifterna hanteras i enlighet med detta beslut.
2. Den registreringsenhet som förvaltas av generalsekretariatet ska fungera som kommissionens centrala registreringsenhet med ansvar säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter. Den ska fungera som
-
lokal registreringsenhet med ansvar för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter,
-
registreringsenhet med ansvar för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter för kommissionsledamöters privata kontor, såvida inte dessa har en särskild lokal registreringsenhet för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter,
-
registreringsenhet med ansvar för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter för generaldirektorat eller avdelningar som inte har någon lokal registreringsenhet,
-
huvudsaklig kontaktpunkt för in- och utpassering av alla uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån RESTREINT UE/EU RESTRICTED och upp till SECRET UE/EU SECRET som utbyts mellan kommissionen och dess avdelningar och tredjeländer och internationella organisationer och, när så föreskrivs enligt särskilda arrangemang, andra av unionens institutioner, organ och byråer.
3. Inom kommissionen ska kommissionens säkerhetsmyndighet utse en registreringsenhet som ska fungera som central myndighet för mottagning eller avsändning av uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån TRES SECRET UE/EU TOP SECRET. Om det är nödvändigt får underenheter utses för att hantera dessa uppgifter för registreringsändamål.
4. Underenheterna får inte överföra handlingar på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån TRES SECRET UE/EU TOP SECRET direkt till andra underenheter som är underställda samma centrala registreringsenhet för TRES SECRET UE/EU TOP SECRET eller externt utan uttryckligt godkännande från den senare.
5. Registreringsenheter för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska inrättas som säkrade utrymmen enligt definitionen i kapitel 3, och ackrediteras av kommissionens myndighet för säkerhetsackreditering.
Artikel 28
Kontrolltjänsteman för registreringsenheten
1. Varje registreringsenhet med ansvar för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska förvaltas av en kontrolltjänsteman för registreringsenheten.
2. Kontrolltjänstemannen ska ha erhållit vederbörligt säkerhetsgodkännande.
3. Kontrolltjänstemannen ska stå under överinseende av den lokalt säkerhetsansvariga inom respektive avdelning vid kommissionen när det gäller tillämpningen av bestämmelser om hantering av handlingar som innehåller säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter och efterlevnaden av relevanta säkerhetsbestämmelser, standarder och riktlinjer.
4. Inom ramen för sin roll att sköta den registreringsenhet för säkerhetsklassificerade EU-uppgifter som den lokalt säkerhetsansvariga har anförtrotts ansvaret för, ska denne åta sig följande övergripande uppgifter i enlighet med detta beslut och relevanta tillämpningsföreskrifter, standarder och riktlinjer:
-
Handha verksamhet som avser registrering, bevarande, mångfaldigande, översättning, överföring, avsändande och förstöring av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter eller överföring av sådana uppgifter till de historiska arkiven.
-
Regelbundet kontrollera behovet av att bibehålla säkerhetsskyddsklassificeringen av uppgifterna.
-
Utföra eventuella andra uppgifter i samband med skyddet av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som fastställs i tillämpningsföreskrifter.
Artikel 29
Registrering av säkerhetsskyddsklassificerade eu-uppgifter för säkerhetsändamål
1. I detta beslut avses med registrering för säkerhetsändamål (nedan kallat registrering) tillämpning av förfaranden som innebär registrering av livscykeln för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter, inbegripet deras spridning.
2. All information och all materiel på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL och högre ska registreras i de därför avsedda registren när de anländer till eller lämnar en organisatorisk enhet.
3. När säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter hanteras eller förvaras med hjälp av ett kommunikations- och informationssystem, får registreringsförfarandena utföras genom processer i själva kommunikations- och informationssystemet.
4. Mer detaljerade bestämmelser om registrering av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter för säkerhetsändamål ska fastställas i tillämpningsföreskrifter.
Artikel 30
Kopiering och översättning av säkerhetsskyddsklassificerade EU-handlingar
1. Handlingar på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån TRES SECRET UE/EU TOP SECRET får inte kopieras eller översättas utan föregående skriftligt medgivande från upphovsmannen.
2. Om upphovsmannen till handlingar på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån SECRET UE/EU SECRET och lägre inte har angett begränsning för kopiering eller översättning, får sådana handlingar kopieras eller översättas på uppdrag av innehavaren.
3. De säkerhetsåtgärder som ska tillämpas på originalhandlingen ska även tillämpas på kopior och översättningar av denna.
Artikel 31
Befordran av säkerhetsskyddsklassificerade eu-uppgifter
1. Säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska befordras på ett sådant sätt att de skyddas från obehörigt röjande.
2. Befordran av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska omfattas av skyddsåtgärder, som ska
-
stå i proportion till säkerhetsskyddsklassificeringsnivån för de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som befordras, och
-
vara anpassade till de särskilda förutsättningarna för deras befordran, särskilt med hänsyn till om uppgifterna befordras
-
inom en kommissionsbyggnad eller ett autonomt komplex av kommissionsbyggnader,
-
mellan kommissionsbyggnader som är belägna i samma medlemsstat,
-
inom unionen,
-
från unionen till ett tredjeland, och
-
vara anpassade till uppgifternas natur och form.
3. Dessa skyddsåtgärder ska fastställas i detalj i tillämpningsföreskrifter eller, i fråga om projekt och program som avses i artikel 42, som en integrerad del av säkerhetsanvisningarna för det berörda programmet eller projektet.
4. Tillämpningsföreskrifterna eller säkerhetsanvisningarna ska innehålla bestämmelser som står i proportion till säkerhetsskyddsklassificeringsnivån för de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifterna när det gäller
-
typen av befordran, till exempel personligt överlämnande, befordran per diplomatisk eller militär kurir, befordran med posttjänster eller kommersiella kurirtjänster,
-
paketering av uppgifterna,
-
tekniska motåtgärder för uppgifter som befordras via elektroniska medier,
-
någon annan procedurmässig, fysisk eller elektronisk åtgärd,
-
registreringsförfaranden,
-
användning av säkerhetsgodkänd personal.
5. När säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter befordras via elektroniska medier får de skyddsåtgärder som fastställs i relevanta tillämpningsföreskrifter, oaktat vad som sägs i artikel 21.5, kompletteras med lämpliga tekniska motåtgärder som godkänts av kommissionens säkerhetsmyndighet för att minimera risken för att uppgifterna går förlorade eller röjs.
Artikel 32
Förstöring av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter
1. Säkerhetsskyddsklassificerade EU-handlingar som inte längre behövs får förstöras, under hänsyn tagen till arkivregler och till kommissionens regler och föreskrifter om dokumenthantering och arkivering, särskilt den gemensamma förteckningen för bevarande av kommissionens handlingar.
2. Säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL och högre ska förstöras av kontrolltjänstemannen vid den ansvariga registreringsenheten för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på instruktion från innehavaren eller en behörig myndighet. Kontrolltjänstemannen ska uppdatera diarier och annan registreringsinformation i enlighet med detta.
3. För handlingar på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån SECRET UE/EU SECRET eller TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ska sådan förstöring utföras av kontrolltjänstemannen i närvaro av ett vittne som har säkerhetsgodkänts för minst den säkerhetsskyddsklassificeringsnivå som anges på handlingen som ska förstöras.
4. Registratorn och vittnet, om den senares närvaro krävs, ska underteckna ett förstöringsintyg som ska arkiveras vid registreringsenheten. Kontrolltjänstemannen vid den ansvariga registreringsenheten för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ska bevara förstöringsintyg för handlingar på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån TRES SECRET UE/EU TOP SECRET i minst tio år och för handlingar på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL och SECRET UE/EU SECRET i minst fem år.
5. Säkerhetsskyddsklassificerade handlingar, inklusive sådana på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån RESTREINT UE/EU RESTRICTED, ska förstöras enligt metoder som ska fastställas i tillämpningsföreskrifter och som uppfyller relevanta EU-standarder eller likvärdiga standarder.
6. Lagringsmedier för datorer som använts för att lagra säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska förstöras i enlighet med förfaranden som fastställs i tillämpningsföreskrifter.
Artikel 33
Förstöring av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter i nödsituationer
1. Kommissionsavdelningar som innehar säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska utarbeta planer på grundval av lokala förhållanden för att skydda säkerhetsskyddsklassificerad EU-materiel vid en kris, inklusive nödvändig förstöring i en nödsituation samt planer för evakuering. De ska utfärda de anvisningar som bedöms nödvändiga för att förhindra att säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter faller i händerna på obehöriga.
2. Arrangemangen för att skydda och/eller förstöra materiel med beteckningarna CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL respektive SECRET UE/EU SECRET vid en kris får under inga omständigheter inverka ogynnsamt på skyddet eller förstöringen av materiel med beteckningen TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET, inklusive krypteringsutrustning, vars behandling ska prioriteras framför alla andra åtgärder.
3. I nödsituationer ska säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter, om det föreligger omedelbar risk för obehörigt röjande, förstöras av innehavaren på ett sådant sätt att de varken helt eller delvis kan rekonstrueras. Upphovsmannen och den registreringsenhet som uppgifterna härrör från ska informeras om att de registrerade säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifterna på grund av nödsituationen har förstörts.
4. Mer detaljerade bestämmelser om förstöring av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska fastställas i tillämpningsföreskrifter.
KAPITEL 5
SKYDD AV SÄKERHETSSKYDDSKLASSIFICERADE EU-UPPGIFTER I KOMMUNIKATIONS- OCH INFORMATIONSSYSTEM
Artikel 34
Grundläggande principer för informationssäkring
1. Med informationssäkring på området kommunikations- och informationssystem avses säkerställande av att dessa system kommer att skydda den information de hanterar och fungera som de ska när det krävs, under kontroll av behöriga användare.
2. Effektiv informationssäkring ska garantera lämpliga nivåer för följande:
Autenticitet
:
Garanti för att uppgifterna är riktiga och härrör från pålitliga källor.
Tillgänglighet
:
Egenskapen att finnas tillgänglig och vara användbar för en behörig enhet.
Konfidentialitet
:
Egenskapen att uppgifter skyddas mot insyn av obehöriga personer, enheter eller processer.
Riktighet
:
Egenskapen att säkersälla att uppgifter och tillgångar är exakta och fullständiga.
Oavvislighet
:
Möjlighet att bevisa att en åtgärd eller händelse har ägt rum så att denna händelse eller åtgärd inte senare kan förnekas.
3. Informationssäkring ska grundas på en riskhanteringsprocess.
Artikel 35
Definitioner
I detta kapitel gäller följande definitioner:
a) ackreditering : formellt tillstånd och godkännande som beviljas ett kommunikations- och informationssystem av myndigheten för säkerhetsackreditering att bearbeta säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter i systemets driftsmiljö, efter formellt godkännande och korrekt genomförande av skyddsplanen.
b) ackrediteringsprocess : de steg och åtgärder som krävs innan myndigheten för säkerhetsackreditering kan bevilja ackreditering; dessa steg och åtgärder ska anges i en standard för ackrediteringsförfarandet.
c) kommunikations- och informationssystem : varje system som gör det möjligt att hantera information i elektronisk form; ett kommunikations- och informationssystem ska innefatta alla de resurser som krävs för att det ska fungera, inklusive infrastruktur, organisation, personal och informationsresurser.
d) kvarstående risk : den risk som kvarstår efter det att säkerhetsåtgärder har vidtagits, med tanke på att alla hot inte kan motverkas och alla sårbarheter inte kan elimineras.
e) risk : potentialen för att ett givet hot kommer att utnyttja intern och extern sårbarhet hos en organisation eller något av de system den använder och därigenom skada organisationen och dess materiella eller immateriella tillgångar; den kan mätas som en kombination av sannolikheten att hot uppträder och följderna därav.
f) riskacceptans : ett beslut efter riskhanteringen om att godta att en kvarstående risk fortfarande existerar.
g) riskbedömning : identifiering av hot och sårbarheter och utförande av en därmed sammanhängande riskanalys, dvs. en analys av sannolikhet och konsekvenser.
h) riskkommunikation : utveckling av medvetenheten om risker bland systemanvändargrupper, information till tillståndsmyndigheter om sådana risker och rapportering av dessa risker till driftsmyndigheter.
i) riskhantering : mildra, undanröja, reducera (genom en lämplig kombination av tekniska, fysiska, organisatoriska eller procedurmässiga åtgärder), överföra eller övervaka risken.
Artikel 36
Kommunikations- och informationssystem som hanterar säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter
1. Kommunikations- och informationssystem ska hantera säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter i enlighet med informationssäkringsbegreppet.
2. För system som hanterar säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter innebär efterlevnad av kommissionens säkerhetspolicy för informationssystem, såsom denna beskrivs i kommissionens beslut K(2006) 3602 (11), att
a)
metoden för planering, utförande, kontroll, handling (Plan-Do-Check-Act) ska tillämpas vid genomförandet av säkerhetsstrategin för informationssystem under informationssystemets hela livscykel,
b)
säkerhetsbehovet ska fastställas genom en konsekvensanalys,
c)
informationssystem och data i dessa ska genomgå en formell klassificering av tillgångar,
d)
alla obligatoriska säkerhetsåtgärder som fastställts genom strategin för säkerhet i informationssystem måste genomföras,
e)
en riskhanteringsprocess, bestående av följande åtgärder, ska tillämpas: identifiering av hot och sårbarhet, riskbedömning, riskhantering, riskacceptans och riskkommunikation,
f)
en säkerhetsplan, inklusive säkerhetspolicy och säkra driftsmetoder, ska definieras, genomföras, kontrolleras och granskas.
3. All personal som arbetar med utformning, utveckling, testning, drift, förvaltning eller användning av kommunikations- och informationssystem som hanterar säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska underrätta kommissionens myndighet för säkerhetsackreditering om alla potentiella säkerhetsbrister, incidenter, överträdelser av säkerhetsbestämmelser eller röjanden som kan påverka skyddet av kommunikations- och informationssystemet och/eller säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter i systemet.
4. Om de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifterna skyddas med hjälp av kryptoprodukter, ska dessa produkter godkännas i enlighet med följande:
a)
Företräde ska ges till produkter som har godkänts av rådet eller av rådets generalsekreterare, i egenskap av rådets kryptogodkännande myndighet, på rekommendation av kommissionens grupp av säkerhetsexperter.
b)
När det är motiverat av särskilda operativa skäl får kommissionens kryptogodkännande myndighet, på rekommendation av kommissionens grupp av säkerhetsexperter, frångå det krav som anges under a och ge tillfälligt godkännande för en viss period.
5. När säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter överförs, behandlas och lagras på elektronisk väg ska godkända kryptoprodukter användas. Trots detta krav får specifika förfaranden i krissituationer eller i specifika tekniska konfigurationer tillämpas efter godkännande av kommissionens kryptogodkännande myndighet.
6. Säkerhetsåtgärder ska genomföras för att skydda system som hanterar uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller högre mot att uppgifterna komprometteras genom oavsiktliga elektromagnetiska läckor (tempestsäkerhetsåtgärder). Sådana säkerhetsåtgärder ska motsvara spridningsrisken och uppgifternas säkerhetsskyddsklassificeringsnivå.
7. Kommissionens säkerhetsmyndighet ska fungera som följande:
-
Myndighet för informationssäkring.
-
Myndighet för säkerhetsackreditering.
-
Tempestmyndighet.
-
Kryptogodkännande myndighet.
-
Kryptodistribueringsmyndighet.
8. Kommissionen säkerhetsmyndighet ska för varje system utse den driftsansvariga myndigheten för informationssäkring.
9. Ansvaret för de uppgifter som beskrivs i punkterna 7 och 8 kommer att fastställas i tillämpningsföreskrifter.
Artikel 37
Ackreditering av kommunikations- och informationssystem som hanterar säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter
1. Alla kommunikations- och informationssystem som hanterar säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska genomgå ett ackrediteringsförfarande som bygger på principerna om informationssäkring, och vars detaljnivå måste stå i proportion till den skyddsnivå som krävs.
2. Till ackrediteringsförfarandet hör att kommissionens myndighet för säkerhetsackreditering formellt validerar säkerhetsplanen för det berörda kommunikations- och informationssystemet för att säkerställa att
a)
den riskhanteringsprocess som avses i artikel 36.2 har genomförts på korrekt sätt,
b)
systemägaren medvetet har godtagit eventuellt kvarstående risk, och
c)
en tillräckligt hög skyddsnivå för de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifterna och systemen har uppnåtts i enlighet med detta beslut.
3. Kommissionens säkerhetsmyndighet ska utfärda ett ackrediteringsutlåtande som fastställer den högsta säkerhetsskyddsklassificeringsnivån för de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som får hanteras i systemet och motsvarande driftsvillkor. Detta påverkar inte de uppgifter som anförtrotts styrelsen för säkerhetsackreditering enligt artikel 11 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 512/2014 (12).
4. En gemensam styrelse för säkerhetsackreditering ska ansvara för ackreditering av kommissionens kommunikations- och informationssystem som involverar flera parter. Den ska bestå av en företrädare för respektive medverkande parts myndighet för säkerhetsackreditering, och ha en företrädare för kommissionens myndighet för säkerhetsackreditering som ordförande.
5. Ackrediteringsförfarandet ska bestå av en rad uppgifter för vars genomförande de medverkande parterna ska ansvara. Ansvaret för att förbereda ackrediteringsakter och ackrediteringsunderlag ska helt och hållet åligga ägaren av det berörda kommunikations- och informationssystemet.
6. Ackrediteringsansvaret ska helt och hållet åligga kommissionens myndighet för säkerhetsackreditering som, när som helst under kommunikation- och informationssystemets livscykel ska ha rätt att
a)
kräva att ett ackrediteringsförfarande tillämpas,
b)
granska eller inspektera systemet,
c)
om driftsvillkoren inte längre är uppfyllda, kräva fastställande och ett effektivt genomförande av en plan för förbättrad säkerhet inom en väldefinierad tidsplan, och kunna återkalla tillståndet att använda kommunikations- och informationssystemet tills driftsvillkoren är uppfyllda igen.
7. Ackrediteringsförfarandet ska fastställas i en standard för ackrediteringsförfarandet för kommunikations- och informationssystem som hanterar säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter, vilken ska antas i enlighet med artikel 10.3 i kommissionens beslut K(2006) 3602.
Artikel 38
Nödlägen
1. Trots bestämmelserna i detta kapitel får de särskilda förfaranden som beskrivs nedan tillämpas i en nödsituation, exempelvis under en överhängande eller faktisk kris, konflikt, eller krigssituationer eller under exceptionella operativa omständigheter.
2. Säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter får överföras med användning av kryptoprodukter som har godkänts för en lägre sekretessgrad eller utan kryptering med godkännande av den behöriga myndigheten, om en eventuell försening skulle förorsaka större skada än den skada som uppkommer genom ett röjande av det säkerhetsskyddsklassificerade materialet och om
a)
sändaren och mottagaren saknar den kryptoutrustning som krävs, och
b)
det säkerhetsskyddsklassificerade materialet inte kan befordras i tid på något annat sätt.
3. Säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som överförs under de omständigheter som anges i punkt 1 får inte vara försedda med någon märkning eller några tecken som skiljer dem från ett meddelande som inte är sekretessbelagt eller som kan skyddas genom någon tillgänglig kryptoprodukt. Mottagarna ska utan dröjsmål underrättas om säkerhetsskyddsklassificeringsnivån på annat sätt.
4. En rapport ska därefter överlämnas till den behöriga myndigheten och till kommissionen grupp av säkerhetsexperter.
KAPITEL 6
INDUSTRISÄKERHET
Artikel 39
Grundprinciper
1. Med industrisäkerhet avses tillämpningen av åtgärder för att garantera skydd av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter
a)
inom ramen för säkerhetsskyddsklassificerade kontrakt, av
i)
anbudssökande eller anbudsgivare under upphandlingsförfarandet,
ii)
entreprenörer eller underentreprenörer under hela löptiden av säkerhetsskyddsklassificerade kontrakt,
b)
inom ramen för säkerhetsskyddsklassificerade bidragsavtal, av
i)
de sökande under förfaranden för tilldelning av bidrag,
ii)
mottagare under hela livscykeln för säkerhetsskyddsklassificerade bidragsavtal.
2. Sådana kontrakt eller bidragsavtal ska inte omfatta uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån TRES SECRET UE/EU TOP SECRET.
3. Om inte något annat anges ska bestämmelserna i detta kapitel avseende säkerhetsskyddsklassificerade kontrakt och entreprenörer som måste underteckna säkerhetsskyddsavtal även gälla med avseende på säkerhetsskyddsklassificerade underleverantörskontrakt eller underleverantörer.
Artikel 40
Definitioner
I detta kapitel gäller följande definitioner:
a) säkerhetsskyddsklassificerat kontrakt : ett sådant ramavtal eller avtal som avses i rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 (13), och som kommissionen eller någon av dess avdelningar har ingått med en entreprenör om leverans av lös eller fast egendom, utförande av byggentreprenader eller tillhandahållande av tjänster, där genomförandet kräver eller inbegriper upprättande, hantering eller lagring av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter.
b) underentreprenörskontrakt som kräver säkerhetsskyddsavtal : kontrakt som en av kommissionens eller en av kommissionens avdelningars leverantörer ingår med en annan leverantör (dvs. underleverantören) om leverans av lös eller fast egendom, utförande av byggentreprenader eller tillhandahållande av tjänster, där genomförandet kräver eller inbegriper upprättande, hantering eller lagring av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter,
c) säkerhetsskyddsklassificerat bidragsavtal : ett avtal varigenom kommissionen beviljar ett bidrag, i den mening som avses i del I avdelning VI i förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002, och vars genomförande kräver eller inbegriper upprättande, hantering eller lagring av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter.
d) utsedd säkerhetsmyndighet : en myndighet som är ansvarig inför medlemsstatens nationella säkerhetsmyndighet och som ansvarar för att informera industrienheter eller andra enheter om den nationella strategin i alla frågor rörande industrisäkerhet och för att ge ledning och bistånd vid dess genomförande. Den utsedda säkerhetsmyndighetens verksamhet får utföras av den nationella säkerhetsmyndigheten eller av någon annan behörig myndighet.
Artikel 41
Förfarande för säkerhetsskyddsklassificerade kontrakt eller bidragsavtal
1. Varje kommissionsavdelning som är upphandlande myndighet ska se till att de minimistandarder för industrisäkerhet som fastställs i detta kapitel blir föremål för hänvisning i eller införlivas med kontraktet, och att de följs när industrienheter och andra enheter tilldelas säkerhetsskyddsklassificerade kontrakt eller bidragsavtal.
2. Vid tillämpningen av punkt 1 ska de behöriga avdelningarna inom kommissionen samråda med generaldirektoratet för personal och säkerhet, särskilt dess direktorat för säkerhet, och se till att standardkontrakt och standardunderleverantörskontrakt respektive standardbidragsavtal omfattar bestämmelser som avspeglar de grundläggande principer och minimistandarder för skydd av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som leverantörer och underleverantörer respektive mottagare av bidrag inom ramen för bidragsavtal ska följa.
3. Kommissionen ska ha ett nära samarbete med den nationella säkerhetsmyndigheten, den utsedda säkerhetsmyndigheten eller någon annan behörig myndighet i den berörda medlemsstaten.
4. När en upphandlande myndighet har för avsikt att inleda ett förfarande för att ingå ett säkerhetsskyddsklassificerat kontrakt eller bidragsavtal, ska den under alla etapper av förfarandet samråda med kommissionens säkerhetsmyndighet om frågor som rör förfarandets säkerhetsskyddsklassificerade natur och inslag.
5. Mallar och standarder för säkerhetsskyddsklassificerade kontrakt och underleverantörskontrakt, säkerhetsskyddsklassificerade bidragsavtal, meddelanden om upphandling, vägledning om under vilka omständigheter säkerhetsgodkännande av verksamhetsställe (Facility Security Clearance) krävs, säkerhetsanvisningar för program eller projekt, säkerhetsskyddsöverenskommelser, besök, överföring och befordran av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter inom ramen för säkerhetsskyddsklassificerade kontrakt eller bidragsavtal ska fastställas i tillämpningsföreskrifter för industriell säkerhet, efter samråd med kommissionens grupp av säkerhetsexperter.
6. Kommissionen får ingå säkerhetsskyddsklassificerade kontrakt eller bidragsavtal som innebär att ekonomiska aktörer som är registrerade i en medlemsstat eller en tredjestat med vilken ett avtal eller ett administrativt arrangemang har ingåtts i enlighet med artikel 7 i detta beslut anförtros uppgifter som involverar eller innebär tillgång till eller hantering eller lagring av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter.
Artikel 42
Säkerhetsinslag i ett säkerhetsskyddsklassificerat kontrakt eller bidragsavtal
1. Säkerhetsskyddsklassificerade kontrakt eller bidragsavtal ska ha följande säkerhetsrelaterade inslag:
Säkerhetsanvisningar för program eller projekt
a)
Säkerhetsanvisningar för program eller projekt: en förteckning över säkerhetsförfaranden som tillämpas på ett särskilt program eller projekt för att standardisera säkerhetsförfaranden. Den kan bli föremål för översyn under hela program- eller projekttiden.
b)
Generaldirektoratet för personal och säkerhet ska utarbeta allmänna säkerhetsanvisningar för program eller projekt; de kommissionsavdelningar som ansvarar för program eller projekt som innebär hantering eller lagring av säkerhetsklassificerade EU-uppgifter kan vid behov utarbeta särskilda säkerhetsanvisningar för program eller projekt, som ska bygga på de allmänna säkerhetsanvisningarna.
c)
Särskilda säkerhetsanvisningar för program eller projekt ska utarbetas bland annat för program och projekt som kännetecknas av sin stora räckvidd, omfattning eller komplexitet, eller av att ett stort antal entreprenörer, stödmottagare och andra berörda parter och intressenter berörs, och dessa uppvisar stora skillnader sinsemellan, exempelvis när det gäller rättslig ställning. Särskilda säkerhetsanvisningar för program eller projekt ska utarbetas av den eller de kommissionsavdelningar som förvaltar programmet eller projektet i fråga, i nära samarbete med generaldirektoratet för personal och säkerhet.
d)
Generaldirektoratet för personal och säkerhet ska överlämna både de allmänna och de särskilda säkerhetsanvisningarna för synpunkter till kommissionens grupp av säkerhetsexperter.
Säkerhetsskyddsöverenskommelse
a)
En säkerhetsskyddsöverenskommelse är särskilda kontraktsvillkor, som utfärdas av den upphandlande myndigheten och som utgör en integrerad del av varje säkerhetsskyddsklassificerat kontrakt som ger tillgång upphov till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter, och i vilka säkerhetskraven eller de delar av kontraktet som behöver omfattas av säkerhetsskydd fastställs.
b)
De kontraktsspecifika säkerhetskraven ska anges i en säkerhetsskyddsöverenskommelse. Säkerhetsskyddsöverenskommelsen ska när så är lämpligt omfatta handboken om säkerhetsklassificering och utgöra en integrerad del av kontraktet eller bidragsavtalet i fråga.
c)
Säkerhetsskyddsöverenskommelsen ska innehålla bestämmelser om att entreprenören eller mottagaren ska uppfylla de minimistandarder som fastställs i detta beslut. Den upphandlande myndigheten ska se till att det av säkerhetsskyddsöverenskommelsen framgår att underlåtenhet att iaktta dessa minimistandarder kan utgöra tillräcklig grund för att häva kontraktet eller bidragsavtalet.
2. Både säkerhetsanvisningarna och säkerhetsöverenskommelsen ska omfatta en handbok om säkerhetsskyddsklassificering som obligatoriskt säkerhetsinslag:
a)
En handbok om säkerhetsskyddsklassificering är ett dokument som beskriver de delar av ett program, projekt, kontrakt eller bidragsavtal som är säkerhetsskyddsklassificerade, och anger tillämpliga säkerhetsskyddsklassificeringsnivåer. Handboken om säkerhetsskyddsklassificering får utvidgas under hela program-, projekt-, kontrakts- eller bidragsavtalstiden, och delar av uppgifterna kan placeras på en ny eller lägre säkerhetsskyddsklassificeringsnivå; om det finns en handbok om säkerhetsskyddsklassificering ska denna ingå i säkerhetsskyddsöverenskommelsen.
b)
Före ett anbudsförfarande eller tilldelningen av ett kontrakt ska den berörda kommissionsavdelningen, i egenskap av upphandlande myndighet, fastställa säkerhetsskyddsklassificeringsnivån för alla uppgifter som ska lämnas ut till anbudssökande, anbudsgivare och entreprenörer, liksom säkerhetsskyddsklassificeringen för eventuella uppgifter som upprättas av entreprenören. För detta ändamål ska kommissionsavdelningen utarbeta en handbok om säkerhetsskyddsklassificering som ska användas vid genomförandet av kontraktet, i enlighet med detta beslut och dess tillämpningsföreskrifter och efter samråd med kommissionens säkerhetsmyndighet.
c)
Följande principer ska gälla för fastställande av säkerhetsskyddsklassificeringsnivån för de olika delarna i ett säkerhetsskyddsklassificerat kontrakt:
i)
När handboken om säkerhetsskyddsklassificering utarbetas ska den berörda kommissionsavdelningen, i egenskap av upphandlande myndighet, ta hänsyn till alla relevanta säkerhetsaspekter, inbegripet den säkerhetsskyddsklassificeringsnivå som uppgifternas upphovsman har fastställt och godkänt för användning i kontraktet.
ii)
Den övergripande säkerhetsskyddsklassificeringsnivån för ett kontrakt får inte vara lägre än den högsta klassificeringen av någon av dess delar.
iii)
Där så är lämpligt ska den upphandlande myndigheten, genom kommissionens säkerhetsmyndighet, utbyta information med medlemsstaternas nationella säkerhetsmyndigheter, utsedda säkerhetsmyndigheter eller andra berörda behöriga säkerhetsmyndigheter i samband med ändringar av säkerhetsskyddsklassificeringsnivån på uppgifter som härrör från eller har lämnats till entreprenören för fullgörandet av kontraktet och för efterföljande ändringar av handboken.
Artikel 43
Tillgång till säkerhetskyddsklassificerade EU-uppgifter för entreprenörers och stödmottagares personal
Den upphandlande eller beviljande myndigheten ska se till att det säkerhetsskyddsklassificerade kontraktet eller bidragsavtalet innehåller bestämmelser om att personal hos entreprenörer, underentreprenörer eller bidragsmottagare som för att kunna genomföra det säkerhetsskyddsklassificerade kontraktet eller bidragsavtalet måste ha tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska beviljas sådan tillgång endast om vederbörande
a)
har erhållit säkerhetsbemyndigande på relevant nivå eller på annat sätt är vederbörligen bemyndigad genom sin behovsenliga behörighet,
b)
har informerats om tillämpliga säkerhetsbestämmelser för skydd av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter och bekräftat sitt ansvar när det gäller att skydda sådana uppgifter,
c)
har erhållit säkerhetsgodkännande på en nivå som är relevant för uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller SECRET UE/EU SECRET av respektive nationell säkerhetsmyndighet, utsedd säkerhetsmyndighet eller någon annan behörig myndighet.
Artikel 44
Intyg om säkerhetsgodkännande av verksamhetsställe
1. Säkerhetsgodkännande av verksamhetsställe är ett administrativt beslut av en nationell säkerhetsmyndighet, en utsedd säkerhetsmyndighet eller någon annan behörig säkerhetsmyndighet om att ett verksamhetsställe ur säkerhetsperspektiv kan erbjuda tillräckligt säkerhetsskydd av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på en specificerad säkerhetsskyddsklassificeringsnivå.
2. Ett säkerhetsgodkännande av verksamhetsställe som beviljas av den nationella säkerhetsmyndigheten, den utsedda säkerhetsmyndigheten eller någon annan behörig säkerhetsmyndighet i en medlemsstat i syfte att visa, i enlighet med nationella lagar och andra författningar, att en ekonomisk aktör har förmåga att skydda säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på lämplig säkerhetsskyddsklassificeringsnivå (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller SECRET UE/EU SECRET) inom sina anläggningar, ska lämnas till kommissionens säkerhetsmyndighet, som ska vidarebefordra det till den kommissionsavdelning som fungerar som upphandlande eller beviljande myndighet, innan en anbudssökande, anbudsgivare eller entreprenör, eller bidragssökande eller bidragsmottagare får ges eller beviljas tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter.
3. I förekommande fall ska den upphandlande myndigheten, genom kommissionens säkerhetsmyndighet, underrätta vederbörlig nationell säkerhetsmyndighet, utsedd säkerhetsmyndighet eller någon annan behörig säkerhetsmyndighet att det krävs ett säkerhetsgodkännande av verksamhetsställe för att genomföra kontraktet. Det ska krävas ett säkerhetsgodkännande av verksamhetsställe eller ett personalsäkerhetsgodkännande när säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller SECRET UE/EU SECRET måste tillhandahållas under upphandlings- eller bidragstilldelningsförfarandets gång.
4. Den upphandlande eller bidragsbeviljande myndigheten får inte tilldela en vald anbudsgivare eller deltagare ett säkerhetskyddsklassificerat kontrakt eller bidragsavtal innan den har fått bekräftat från den nationella säkerhetsmyndigheten, den utsedda säkerhetsmyndigheten eller någon annan behörig myndighet i den medlemsstat där den berörda entreprenören eller underentreprenören är registrerad att ett giltigt intyg om säkerhetsgodkännande av verksamhetsställe har utfärdats, om ett sådant krävs.
5. När kommissionens säkerhetsmyndighet har underrättats av den nationella säkerhetsmyndigheten, den utsedda säkerhetsmyndigheten eller en annan behörig säkerhetsmyndighet som har utfärdat ett säkerhetsgodkännande av verksamhetsställe om eventuella ändringar med avseende på detta godkännande, ska den underrätta den kommissionsavdelning som fungerar som upphandlande eller bidragsbeviljande myndighet. Vid eventuell underentreprenad ska den nationella säkerhetsmyndigheten, den utsedda säkerhetsmyndigheten eller någon annan behörig säkerhetsmyndighet underrättas om detta.
6. Återkallande av ett säkerhetsgodkännande av verksamhetsställe av en nationell säkerhetsmyndighet eller en utsedd säkerhetsmyndighet eller någon annan behörig säkerhetsmyndighet ska utgöra tillräcklig grund för att den upphandlande eller bidragsbeviljande myndigheten ska kunna säga upp kontraktet eller utestänga en anbudssökande, anbudsgivare eller sökande från förfarandet. En bestämmelse om detta ska ingå i de standardkontrakt och standardbidragsavtal som ska utarbetas.
Artikel 45
Bestämmelser om säkerhetsskyddsklassificerade kontrakt och bidragsavtal
1. När säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter lämnas till en anbudssökande, en anbudsgivare eller en sökande under ett upphandlingsförfarande, ska inbjudan att lämna anbud eller inbjudan att lämna förslag innehålla en bestämmelse som förpliktigar anbudssökanden, anbudsgivaren eller den sökande som inte inkommer med ett anbud eller ett förslag eller som inte väljs ut att återlämna alla säkerhetsskyddsklassificerade handlingar inom en viss tid.
2. Den upphandlande eller beviljande myndigheten ska, genom kommissionens säkerhetsmyndighet, underrätta den behöriga nationella säkerhetsmyndigheten, den utsedda säkerhetsmyndigheten eller någon annan behörig säkerhetsmyndighet om att ett säkerhetsskyddsklassificerat kontrakt eller bidragsavtal har tilldelats, och om de uppgifter som berörs, t.ex. namnet på entreprenören (entreprenörerna) eller bidragsmottagaren (bidragsmottagarna) kontraktets löptid och den högsta säkerhetsskyddsklassificeringsnivån.
3. När sådana kontrakt eller bidragsavtal upphör att gälla ska den upphandlande eller beviljande myndigheten omedelbart anmäla detta till kommissionens säkerhetsmyndighet, den nationella säkerhetsmyndigheten, den utsedda säkerhetsmyndigheten eller någon annan behörig säkerhetsmyndighet i den medlemsstat där entreprenören eller bidragsmottagaren är registrerad.
4. Som en allmän regel ska entreprenören eller bidragsmottagaren, när det säkerhetsskyddsklassificerade kontraktet eller bidragsavtalet upphör att gälla eller en bidragsmottagare avslutar sitt deltagande, vara skyldig att återlämna alla säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som innehas av denne.
5. Särskilda bestämmelser för förfogandet över säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter under fullgörandet av ett säkerhetsskyddsklassificerat kontrakt eller bidragsavtal eller sedan det upphört att gälla ska fastställas i säkerhetsskyddsöverenskommelsen.
6. Om entreprenören eller bidragsmottagaren har rätt att behålla säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter sedan det säkerhetsskyddsklassificerade kontraktet har upphört att gälla, ska minimistandarderna i detta beslut fortsätta att uppfyllas och konfidentialiteten för de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifterna ska skyddas av entreprenören eller bidragsmottagaren.
Artikel 46
Särskilda bestämmelser om säkerhetsskyddsklassificerade kontrakt
1. De villkor av relevans för skyddet av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på vilka entreprenören får anlita underentreprenörer ska fastställas i anbudsinfordran och i det säkerhetsskyddsklassificerade kontraktet.
2. En entreprenör ska inhämta tillstånd från den upphandlande myndigheten, innan delar av kontraktet läggs ut på en underentreprenör. Inga underleverantörsavtal som innebär tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter får tilldelas underentreprenörer som är registrerade i ett tredjeland, såvida det inte finns ett regelverk om informationssäkerhet i enlighet med kapitel 7.
3. Entreprenören ska vara ansvarig för att se till att all underentreprenad utförs i enlighet med miniminormerna i detta beslut och får inte lämna ut säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter till en underentreprenör utan föregående skriftligt medgivande från den upphandlande myndigheten.
4. När det gäller säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som upprättats eller hanterats av entreprenören, ska kommissionen anses vara upphovsman, och upphovsmannens rättigheter ska utövas av den upphandlande myndigheten.
Artikel 47
Besök med anknytning till säkerhetsskyddsklassificerade kontrakt
1. När personal vid kommissionen eller hos entreprenörer eller bidragsmottagare begär tillgång till uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller SECRET UE/EU SECRET i varandras lokaler för att genomföra ett säkerhetsskyddsklassificerat kontrakt eller bidragsavtal, ska besök anordnas tillsammans med de berörda nationella säkerhetsmyndigheterna, de utsedda säkerhetsmyndigheterna eller andra behöriga säkerhetsmyndigheter. Kommissionens säkerhetsmyndighet ska informeras om sådana besök. När det gäller särskilda program eller projekt får dock de nationella säkerhetsmyndigheterna, de utsedda säkerhetsmyndigheterna eller någon annan behörig säkerhetsmyndighet även enas om ett förfarande varigenom sådana besök kan anordnas direkt.
2. Alla besökare ska inneha ett lämpligt säkerhetsgodkännande och ha behovsenlig behörighet för tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter med anknytning till det säkerhetsskyddsklassificerade kontraktet.
3. Besökare ska enbart ges tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som har samband med besökets syfte.
4. Närmare bestämmelser ska fastställas i tillämpningsföreskrifter.
5. Det ska vara obligatoriskt att följa bestämmelserna om besök i samband med säkerhetsskyddsklassificerade kontrakt i detta beslut och i de tillämpningsföreskrifter som avses i punkt 4.
Artikel 48
Översändande och befordran av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter i samband med säkerhetsskyddsklassificerade kontrakt eller bidragsavtal
1. Överföring av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på elektronisk väg ska omfattas av tillämpliga bestämmelser i kapitel 5 i detta beslut.
2. När det gäller befordran av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska tillämpliga bestämmelser i kapitel 4 i detta beslut och i dess tillämpningsföreskrifter gälla, i enlighet med nationella lagar och andra författningar.
3. Följande principer ska gälla vid fastställandet av säkerhetsarrangemangen för transport av säkerhetsskyddsklassificerad materiel som frakt:
a)
Säkerheten ska garanteras i alla skeden av transporten, från ursprungsplatsen till slutdestinationen.
b)
Den skyddsnivå som ska ges en leverans ska vara den högsta säkerhetsskyddsklassificeringsnivån för den materiel som leveransen innehåller.
c)
Innan materiel på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller SECRET UE/EU SECRET förflyttas över en gräns ska avsändaren upprätta en transportplan som ska godkännas av den nationella säkerhetsmyndigheten, den utsedda säkerhetsmyndigheten eller av någon annan berörd behörig säkerhetsmyndighet.
d)
Resorna ska i möjligaste mån ske utan omvägar och slutföras så snabbt som omständigheterna medger.
e)
När så är möjligt ska rutterna helt och hållet förläggas inom medlemsstaterna. Rutter som går genom andra stater än medlemsstater bör endast användas efter tillstånd från den nationella/utsedda säkerhetsmyndigheten eller annan behörig säkerhetsmyndighet i både den avsändande och den mottagande staten.
Artikel 49
Överföring av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter till entreprenörer eller bidragsmottagare i tredjestater
Säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska överföras till entreprenörer och bidragsmottagare i tredjestater i enlighet med säkerhetsbestämmelser som överenskommits mellan kommissionens säkerhetsmyndighet, i egenskap av upphandlande eller bidragsbeviljande myndighet, och den nationella säkerhetsmyndigheten, den utsedda säkerhetsmyndigheten eller någon annan behörig säkerhetsmyndighet i den berörda tredjestat där entreprenören eller bidragsmottagaren är registrerad.
Artikel 50
Hantering av uppgifter som placerats på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån RESTREINT UE/EU RESTRICTED i samband med säkerhetsskyddsklassificerade kontrakt eller bidragsavtal
1. Skydd av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån RESTREINT UE/EU RESTRICTED som hanteras eller lagras enligt säkerhetsskyddsklassificerade kontrakt eller bidragsavtal ska vara grundade på principerna om proportionalitet och kostnadseffektivitet.
2. Inget säkerhetsgodkännande av verksamhetsställe eller personalsäkerhetsgodkännande ska krävas inom ramen för säkerhetsskyddsklassificerade kontrakt eller bidragsavtal som inbegriper hantering av uppgifter som inplacerats på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
3. När ett kontrakt eller bidragsavtal inbegriper hantering av uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån RESTREINT UE/EU RESTRICTED i ett kommunikations- och informationssystem som drivs av en entreprenör, ska den upphandlande eller bidragsbeviljande myndigheten, efter samråd med kommissionens säkerhetsmyndighet, se till att kontraktet eller bidragsavtalet specificerar de nödvändiga tekniska och administrativa kraven för ackreditering eller godkännande av kommunikations- och informationssystemet i proportion till den uppskattade risken, med beaktande av alla relevanta faktorer. Kommissionens säkerhetsmyndighet och den berörda nationella säkerhetsmyndigheten eller utsedda säkerhetsmyndigheten ska enas om omfattningen av ackrediteringen eller godkännandet av ett sådant system.
KAPITEL 7
UTBYTE AV SÄKERHETSSKYDDSKLASSIFICERADE EU-UPPGIFTER MED UNIONENS ÖVRIGA INSTITUTIONER, BYRÅER, ORGAN OCH KONTOR, MED MEDLEMSSTATER OCH MED TREDJESTATER OCH INTERNATIONELLA ORGANISATIONER
Artikel 51
Grundprinciper
1. Om kommissionen eller någon av dess avdelningar fastställer att det finns ett behov av utbyte av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter med unionens övriga institutioner, byråer, organ eller kontor, eller med en tredjestat eller internationell organisation, ska nödvändiga åtgärder vidtas för att inrätta en lämplig rättslig eller administrativ ram för detta ändamål, vilket kan inbegripa informationssäkerhetsavtal eller administrativa överenskommelser som ingåtts i enlighet med relevanta regler.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 57 ska säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter endast utbytas med unionens övriga institutioner, byråer, organ eller kontor, eller med en tredjestat eller internationell organisation, under förutsättning att en lämplig rättslig eller administrativ ram finns på plats och att det föreligger tillräckliga garantier för att institutionen, byrån, organet eller kontoret i fråga, eller den berörda tredjestaten eller internationella organisationen, tillämpar likvärdiga grundläggande principer och minimistandarder för skydd av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter.
Artikel 52
Utbyte av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter med unionens övriga institutioner, byråer, organ och kontor
1. Före ingåendet av ett administrativt arrangemang för utbyte av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter med en annan av unionens institutioner, byråer, organ eller kontor ska kommissionen försäkra sig om att institutionen, byrån, organet eller kontoret i fråga
a)
har infört ett regelverk för skydd av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter, som fastställer grundläggande principer och miniminormer motsvarande dem som fastställs i detta beslut och dess tillämpningsföreskrifter,
b)
tillämpar säkerhetsstandarder och riktlinjer i fråga om personalsäkerhet, fysisk säkerhet, hantering av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter och säkerhet när det gäller kommunikations- och informationssystem, vilka garanterar att säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter omfattas av skydd på en nivå motsvarande den som ges inom kommissionen,
c)
märker säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter som den ger upphov till som säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter.
2. Generaldirektoratet för personal och säkerhet ska i nära samarbete med andra behöriga kommissionsavdelningar fungera som huvudansvarig avdelning inom kommissionen för ingående av administrativa arrangemang för utbyte av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter med unionens övriga institutioner, byråer, organ eller kontor.
3. Administrativa arrangemang ska i princip ha formen av en skriftväxling, och undertecknas av generaldirektören för personal och säkerhet på kommissionens vägnar.
4. Före ingåendet av ett administrativt arrangemang om utbyte av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska kommissionens säkerhetsmyndighet genomföra ett utvärderingsbesök för att bedöma den rättsliga ramen för skydd av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter och kontrollera ändamålsenligheten av de åtgärder som genomförs för att skydda säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter. Den administrativa överenskommelsen ska träda i kraft och säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter utbytas endast om resultatet av detta utvärderingsbesök är tillfredsställande och de rekommendationer som lämnats efter besöket har följts. Regelbundna uppföljningsbesök ska genomföras för att kontrollera att det administrativa arrangemanget följs och att de säkerhetsåtgärder som införts fortsätter att uppfylla de grundläggande principer och de minimistandarder som man kommit överens om.
5. Inom kommissionen ska den registreringsenhet för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som förvaltas av generalsekretariatet som regel fungera som huvudsaklig kontaktpunkt för in- och utförsel när det gäller utbyte av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter med andra av unionens institutioner, byråer, organ och kontor. När det av säkerhetsskäl eller av organisatoriska eller operativa skäl är mer lämpligt för att skydda säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter, ska lokala registreringsenheter för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter, som inrättats inom kommissionens avdelningar i enlighet med detta beslut och dess tillämpningsföreskrifter, fungera som kontaktpunkt för in- och utförsel för säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter rörande frågor som omfattas av de berörda kommissionsavdelningarnas behörighet.
6. Kommissionens grupp av säkerhetsexperter ska underrättas om ingåendet av administrativa arrangemang i enlighet med punkt 2.
Artikel 53
Utbyte av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter med medlemsstater
1. Säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter får utbytas med och lämnas ut till medlemsstater under förutsättning att dessa skyddar uppgifterna i enlighet med de krav som gäller för säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter med en nationell säkerhetsskyddsklassificering på motsvarande nivå i enlighet med jämförelsetabellen för säkerhetsskyddsklassificeringsnivåer i bilaga I.
2. Om medlemsstaterna för in säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter med en nationell säkerhetsklassificering i kommissionens strukturer eller nät, ska kommissionen skydda uppgifterna i enlighet med kraven för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på motsvarande nivå i enlighet med jämförelsetabellen för säkerhetsskyddsklassificeringsnivåer i bilaga I.
Artikel 54
Utbyte av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter med tredjestater och internationella organisationer
1. När kommissionen fastställer att det finns ett långsiktigt behov av utbyte av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter med tredjestater eller internationella organisationer, ska nödvändiga åtgärder vidtas för att inrätta en lämplig rättslig eller administrativ ram för detta ändamål, vilket kan inbegripa informationssäkerhetsavtal eller administrativa överenskommelser som ingåtts i enlighet med relevanta regler.
2. Sådana informationssäkerhetsavtal och administrativa arrangemang som avses i punkt 1 ska innehålla bestämmelser som sörjer för att säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som tredjestater eller internationella organisationer får, skyddas på ett sätt som är lämpligt med avseende på deras säkerhetsskyddsklassificeringsnivå och enligt minimistandarder som motsvarar de som fastställs i detta beslut.
3. Kommissionen får ingå administrativa arrangemang i enlighet med artikel 56 om säkerhetsskyddsklassificeringsnivån för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter generellt inte är högre än RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
4. Sådana administrativa överenskommelser om utbyte av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter som avses i punkt 3 ska innehålla bestämmelser som sörjer för att säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som tredjestater eller internationella organisationer mottar skyddas på ett sätt som är lämpligt med avseende på deras säkerhetsskyddsklassificeringsnivå och i enlighet med minimistandarder som motsvarar de som fastställs i detta beslut. Kommissionens grupp av säkerhetsexperter ska höras om ingåendet av informationssäkerhetsavtal eller administrativa arrangemang.
5. Beslutet att lämna ut säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter med upphov i kommissionen till en tredjestat eller internationell organisation ska fattas av berörd kommissionsavdelning, i egenskap av upphovsman inom kommissionen till uppgifterna, från fall till fall med hänsyn till uppgifternas natur och innehåll, mottagarens behovsenliga behörighet och den fördel som unionen vinner därigenom. Om det inte är kommissionen som är upphovsman till de säkerhetsskyddsklassificerade uppgifterna, och kommissionens inte heller är upphovsman till eventuellt källmaterial de kan innehålla, ska den kommissionsavdelning som innehar de säkerhetsskyddsklassificerade uppgifterna först söka upphovsmannens skriftliga medgivande till att lämna ut uppgifterna. Om upphovsmannen inte kan fastställas ska den kommissionsavdelning som innehar dessa säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter överta upphovsmannens ansvar efter samråd med kommissionens grupp av säkerhetsexperter.
Artikel 55
Informationssäkerhetsavtal
1. Informationssäkerhetsavtal med tredjeländer eller internationella organisationer ska ingås i enlighet med artikel 218 i EUF-fördraget.
2. Informationssäkerhetsavtal ska
a)
fastställa grundprinciper och miniminormer för utbyte av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter mellan unionen och en tredjestat eller internationell organisation,
b)
innehålla tekniska genomförandebestämmelser som ska godkännas av behöriga säkerhetsmyndigheter vid relevanta unionsinstitutioner och -organ och den berörda tredjestatens eller internationella organisationens behöriga säkerhetsmyndighet; sådana bestämmelser ska ta hänsyn till den skyddsnivå som erbjuds genom befintliga säkerhetsbestämmelser, säkerhetsstrukturer och säkerhetsförfaranden i den berörda tredjestaten eller internationella organisationen,
c)
innehålla bestämmelser om huruvida det, innan säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter lämnas ut i enlighet med avtalet, ska bekräftas att den mottagande parten på lämpligt sätt kan skydda säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter som lämnas ut till den.
3. När ett behov av att utbyta säkerhetsskyddsklassificerad information har fastställts i enlighet med artikel 51.1 ska kommissionen i lämpliga fall samråda med utrikestjänsten, rådets generalsekretariat och andra unionsinstitutioner och unionsorgan i syfte att avgöra om en rekommendation enligt artikel 218.3 i EUF-fördraget bör avges.
4. Säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter får inte utbytas i elektronisk form, såvida detta inte uttryckligen föreskrivs i informationssäkerhetsavtalet eller i de tekniska genomförandebestämmelserna.
5. Inom kommissionen ska den registreringsenhet för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som förvaltas av generalsekretariatet som regel fungera som huvudsaklig kontaktpunkt för in- och utpassering när det gäller utbyte av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter med tredjestater och internationella organisationer. När det av säkerhetsskäl eller av organisatoriska eller operativa skäl är mer lämpligt för att skydda säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter, ska lokala registreringsenheter för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter, som inrättats inom kommissionens avdelningar i enlighet med detta beslut och dess tillämpningsföreskrifter, fungera som kontaktpunkt för in- och utpassering för säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter rörande frågor som omfattas av de berörda kommissionsavdelningarnas behörighet.
6. För att bedöma ändamålsenligheten av säkerhetsbestämmelserna, säkerhetsstrukturerna och säkerhetsförfarandena i den berörda tredjestaten eller internationella organisationen ska kommissionen, i samarbete med andra av unionens institutioner, byråer eller organ, delta i utvärderingsbesök, i samförstånd med den berörda tredjestaten eller internationella organisationen. Sådana utvärderingsbesök ska utvärdera
a)
det regelverk som ska tillämpas för skyddet av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter,
b)
eventuella särdrag i säkerhetsstrategin och metoderna för organisering av säkerheten i tredjestaten eller den internationella organisationen som kan påverka säkerhetsskyddsklassificeringsnivån för de säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter som får utbytas,
c)
de säkerhetsåtgärder och säkerhetsförfaranden som faktiskt har införts, och
d)
förfarandena för säkerhetsprövning motsvarande säkerhetsskyddsklassificeringsnivån för de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som ska lämnas ut.
Artikel 56
Administrativa överenskommelser
1. När det, inom en unionspolitisk eller unionsrättslig ram, föreligger ett långsiktigt behov av att utbyta säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter som i regel inte ligger över säkerhetsskyddsklassificeringsnivån RESTREINT UE/EU RESTRICTED med en tredjestat eller internationell organisation, och när kommissionens säkerhetsmyndighet, efter samråd med kommissionens grupp av säkerhetsexperter, har fastställt särskilt att den parten inte har ett tillräckligt utvecklat säkerhetssystem för att ingå ett informationssäkerhetsavtal, får kommissionen besluta om att ingå ett administrativt arrangemang med de berörda myndigheterna i tredjestaten eller den internationella organisationen i fråga.
2. Sådana administrativa arrangemang ska i princip ha formen av en skriftväxling.
3. Ett utvärderingsbesök ska genomföras före ingåendet av avtalet. Kommissionen grupp av säkerhetsexperter ska underrättas om resultatet av utvärderingsbesöket. Om det finns exceptionella skäl för ett brådskande utbyte av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter, får säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter lämnas ut under förutsättning att alla ansträngningar görs för att genomföra ett utvärderingsbesök snarast möjligt.
4. Inga säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter får utbytas på elektronisk väg, såvida detta inte uttryckligen föreskrivs i den administrativa överenskommelsen.
Artikel 57
Ad hoc-utlämning av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter i undantagsfall
1. Om inget informationssäkerhetsavtal eller administrativt arrangemang finns på plats, och om kommissionen eller någon av dess avdelningar slår fast att det, inom unionens politiska och rättsliga ramar, finns ett exceptionellt behov av att lämna ut säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter till en tredjestat eller en internationell organisation, ska kommissionens säkerhetsmyndighet i möjligaste mån kontrollera med säkerhetsmyndigheterna i den berörda tredjestaten eller internationella organisationen att dess säkerhetsbestämmelser, säkerhetsstrukturer och säkerhetsförfaranden garanterar att de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som kommer att lämnas ut till denna skyddas enligt standarder som är minst lika stränga som dem som fastställs i detta beslut.
2. Beslutet att lämna ut säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter till den berörda tredjestaten eller internationella organisationen ska, efter samråd med kommissionens grupp av säkerhetsexperter, fattas av kommissionen på grundval av ett förslag från den kommissionsledamot som ansvarar för säkerhetsfrågor.
3. Efter kommissionens beslut att lämna ut säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska den behöriga kommissionsavdelningen, med förbehåll för att upphovsmannen, inklusive upphovsmännen till källmaterial som uppgifterna kan innehålla, lämnar sitt skriftliga samtycke, översända uppgifterna i fråga, som ska vara försedda med en markering om att uppgifterna får lämnas ut samt om vilken tredjestat eller internationell organisation de har lämnats ut till. Före eller vid den faktiska utlämningen ska den berörda tredje parten skriftligen åta sig att skydda de mottagna säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifterna i enlighet med de grundläggande principer och miniminormer som anges i detta beslut.
KAPITEL 8
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 58
Ersättande av föregående beslut
Genom detta beslut upphävs och ersätts kommissionens beslut 2001/844/EG, EKSG, Euratom (14).
Artikel 59
Säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter som upprättats före ikraftträdandet av detta beslut
1. Alla säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som klassificerats i enlighet med beslut 2001/844/EG, EKSG, Euratom ska även fortsättningsvis skyddas i enlighet med relevanta bestämmelser i det här beslutet.
2. Alla säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter som innehades av kommissionen den dag då kommissionens beslut 2001/844/EG, EKSG, Euratom trädde i kraft, med undantag för säkerhetsskyddsklassificerade Euratom-uppgifter, ska
a)
om uppgifterna kommer från kommissionen, också fortsättningsvis anses ha omklassificerats automatiskt som RESTREINT UE, såvida inte upphovsmannen hade beslutat om att ge dem en annan klassificering senast den 31 januari 2002 och hade informerat alla adressater för dokumentet i fråga,
b)
om uppupphovsmannen inte tillhör kommissionen, behålla den ursprungliga klassificeringen och således behandlas som säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på motsvarande nivå, såvida inte upphovsmannen samtycker till hävande av säkerhetsskyddsklassificeringen eller inplacering på en lägre säkerhetsskyddsklassificeringsnivå.
Artikel 60
Tillämpningsföreskrifter och säkerhetsmeddelanden
1. Om nödvändigt kommer antagandet av tillämpningsföreskrifter för detta beslut att bli föremål för ett separat beslut om delegering från kommissionen till den ledamot av kommissionen som ansvarar för säkerhetsfrågor, i full överensstämmelse med den interna arbetsordningen.
2. Efter att ha bemyndigats genom ovannämnda kommissionsbeslut, får den ledamot av kommissionen som ansvarar för säkerhetsfrågor utarbeta säkerhetsmeddelanden om fastställande av riktlinjer för säkerhet och bästa praxis inom ramen för detta beslut och dess tillämpningsföreskrifter.
3. Kommissionen får delegera de uppgifter som anges i punkterna 1 och 2 i denna artikel till generaldirektören för personal och säkerhet genom ett separat beslut om delegering, i full överensstämmelse med den interna arbetsordningen.
Artikel 61
Ikraftträdande
Detta beslut träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Utfärdat i Bryssel den 13 mars 2015.