NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 499/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se doplňují nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 a (EU) č. 1306/2013 prostřednictvím změny prováděcího nařízení Komise (EU) č. 543/2011, pokud jde o odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (1), a zejména na čl. 37 písm. c) bod iv) a písm. d) bod xiii), čl. 173 odst. 1 písm. b), c) a f), čl. 181 odst. 2 a čl. 231 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (2), a zejména na čl. 64 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 543/2011 (3) bylo přijato na základě nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 (4), jež bylo zrušeno a nahrazeno nařízením (EU) č. 1308/2013.
(2)
Nařízení (EU) č. 1308/2013 obsahuje některá nová ustanovení týkající se odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny. Tato ustanovení je třeba doplnit, pokud jde o finanční příspěvky členů organizace producentů v odvětví ovoce a zeleniny (dále jen „organizace producentů“), uvádění celé produkce na trh prostřednictvím příslušné organizace producentů, externí zajišťování činností, demokratickou odpovědnost, stanovování stropů pro výdaje na řešení krizí a prevenci, podmínky pro opětovnou výsadbu sadů jako opatření na předcházení krizím a jejich řešení, některé prvky postupu v případě, že nebyla dodržena kritéria uznávání, a uplatnění režimu vstupní ceny i podmínky pro skládání jistoty.
(3)
Článek 160 nařízení (EU) č. 1308/2013 stanoví, že stanovy organizace producentů ukládají členům povinnost, aby celou svoji produkci uváděli na trh prostřednictvím své příslušné organizace producentů. S cílem umožnit flexibilitu v odvětví ovoce a zeleniny je vhodné za určitých podmínek producentům povolit, aby svoji produkci uváděli na trh i jinak než prostřednictvím organizace producentů.
(4)
Podle článku 26 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011 se hlavní činnost organizace producentů má týkat koncentrace nabídky a uvádění produktů, které vyprodukují její členové a pro které je uznána, na trh. Je třeba upřesnit, jakým způsobem je tato činnost prováděna, zejména v případě externího zajišťování činností. Aby členské státy mohly provádět nezbytné kontroly, měly by navíc organizace producentů vést záznamy, které umožní členskému státu ověřit, zda organizace producentů plní své úkoly.
(5)
Článek 27 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011 stanoví, že organizace producentů musí zůstat odpovědné za činnosti zajišťované externě. Je vhodné přesněji stanovit, jak má být zajištěno, aby takové činnosti zůstaly pod kontrolou organizace producentů, která tyto činnosti zadala externě.
(6)
Článek 31 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011 stanoví, že členské státy musí přijmout veškerá opatření, která považují za nezbytná k tomu, aby se předešlo jakémukoliv zneužití pravomoci nebo vlivu jedním nebo několika členy některé organizace producentů. Organizace producentů by měly členským státům prokázat demokratickou odpovědnost, pokud jde o členy jejich organizace. Za tím účelem by mělo být omezeno maximální procento hlasovacích práv a podílů, které může mít fyzická nebo právnická osoba v organizaci producentů.
(7)
V čl. 153 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 1308/2013 stanoví, že stanovy organizace producentů předepisují členské příspěvky nezbytné k jejímu financování. S cílem zajistit, aby členové organizace producentů platili požadované finanční příspěvky potřebné pro vytvoření a doplňování provozního fondu stanoveného v článku 32 uvedeného nařízení, je nezbytné stanovit, že tato povinnost musí být uvedena ve stanovách organizace producentů.
(8)
Aby se zabránilo situacím, kdy by opatření pro předcházení krizím a jejich řešení vedla k nerovnoměrnému financování v rámci sdružení organizací producentů, měly by být na úrovni jednotlivých organizací producentů vypočteny stropy pro výdaje na předcházení krizím a jejich řešení v rámci operačních programů sdružení organizací producentů. Kromě toho by měly být také stanoveny podmínky pro opětovnou výsadbu sadů jako opatření pro předcházení krizím a jejich řešení. Aby se zamezilo nerovnoměrnému financování operačních programů, měl by být stanoven maximální procentní podíl výdajů, který lze vyčlenit na opětovnou výsadbu sadů.
(9)
Článek 114 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011 stanoví sankce, které mají být uplatněny v případě nedodržení kritérií uznání. Podle čl. 154 odst. 4 nařízení (EU) č. 1308/2013 musí členské státy provádět v pravidelných intervalech kontroly, aby se ujistily, že organizace producentů dodržují kritéria uznání, ukládat těmto organizacím sankce v případě nedodržování opatření nebo v případě nesrovnalostí a v případě nutnosti rozhodnout o odebrání uznání. Systém, který rozlišuje mezi závažným a méně závažným nedodržením kritérií uznání, by byl účinnější a nedocházelo by k rozdílným výkladům členskými státy. Je proto vhodné zavést zjednodušený postup a odstupňované ukládání sankcí podle článku 64 nařízení (EU) č. 1306/2013, aby se zabránilo organizacím producentů, které nadále nesplňují kritéria uznání, neoprávněně využívat podpory Unie.
(10)
Článek 181 nařízení (EU) č. 1308/2013 stanoví použití celního kodexu pro odbavení zboží, na které se vztahuje režim vstupní ceny. Jelikož dotyčné zboží rychle podléhá zkáze a jeho hodnota v okamžiku celního odbavení není vždy stanovena, je nezbytné, aby Komise mohla přijmout pravidla pro účely kontroly věrohodnosti vstupní ceny zásilky uvedené v prohlášení ve srovnání s paušální dovozní hodnotou v zájmu urychlení celního odbavení. Kromě toho zkušenosti získané při uplatňování režimu vstupní ceny ukázaly, že je vhodné požadovat složení jistoty, pokud celní hodnota určená podle hodnoty transakce uvedené v článku 29 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (5) překročí o více než 8 % paušální dovozní hodnotu vypočítanou Komisí.
(11)
Prováděcí nařízení (EU) č. 543/2011 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(12)
V zájmu zajištění hladkého přechodu operačních programů schválených podle nařízení (ES) č. 1234/2007 na nová pravidla podle nařízení (EU) č. 1308/2013 by měla být stanovena přechodná ustanovení.
(13)
Ustanovení o předcházení krizím a jejich řešení by se měla uplatňovat od 1. ledna 2014, tj. ode dne, od kterého se použijí příslušná nová ustanovení nařízení (EU) č. 1308/2013. Aby se organizace producentů mohly přizpůsobit novým pravidlům týkajícím se požadavků na externí zajišťování činností a demokratickou odpovědnost, měla by se příslušná ustanovení použít až ode dne 1. ledna 2015. Článek 181 nařízení (EU) č. 1308/2013 se použije ode dne 1. října 2014, a proto by se měla příslušná nová ustanovení tohoto nařízení o kontrole věrohodnosti vstupní ceny zásilky uvedené v prohlášení a o podmínkách skládání jistoty použít od téhož dne,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Prováděcí nařízení (EU) č. 543/2011 se mění takto:
1)
V čl. 26 odst. 1 se doplňuje nový druhý a třetí pododstavec, které znějí:
„Uvádění na trh musí provádět organizace producentů nebo v případě externího zajišťování činností podle článku 27 musí probíhat pod kontrolou organizace producentů. Uvádění na trh zahrnuje rozhodnutí o prodeji produktu, výběr distribučního řetězce, a pokud k prodeji nedojde formou aukce, jednání o jeho množství a ceně.
Organizace producentů po dobu nejméně 5 let uchovává záznamy, včetně účetních dokladů, které prokazují, že organizace producentů koncentrovala nabídku a uváděla na trh produkty svých členů, pro které byla uznána.“
2)
Vkládá se nový článek 26a, který zní:
„Článek 26a
Uvádění produkce na trh mimo organizaci producentů
Pokud je k tomu organizace producentů oprávní a pokud je to v souladu s podmínkami stanovenými organizací producentů, členové této organizace producentů mohou:
1.
prodat přímo ve svých podnicích nebo mimo ně spotřebitelům pro jejich osobní spotřebu nejvýše pevně stanovený procentní podíl své produkce nebo produktů, přičemž tento procentní podíl stanoví členské státy nejméně na 10 %;
2.
uvádět na trh sami nebo prostřednictvím jiné organizace producentů, kterou určí jejich vlastní organizace, množství produktů, jejichž objem je nepatrný ve srovnání s objemem tržní produkce jejich organizace;
3.
uvádět na trh sami nebo prostřednictvím jiné organizace producentů, kterou určí jejich vlastní organizace, produkty, které svou povahou běžně nejsou pokryty obchodními činnostmi dotyčné organizace producentů.“
3)
Článek 27 se nahrazuje tímto:
„Článek 27
Externí zajišťování činností
1. Činnosti, jejichž zajištění externími subjekty mohou členské státy povolit podle článku 155 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (6), se vztahují k cílům organizací producentů uvedeným v čl. 152 odst. 1 písm. c) uvedeného nařízení a mohou mimo jiné zahrnovat shromažďování, skladování, balení a uvádění produktu členů organizace producentů na trh.
2. Organizace producentů zajišťující nějakou činnost externě uzavře pro účely provádění příslušné činnosti s jiným subjektem, včetně jednoho nebo několika svých členů nebo dceřiného podniku, obchodní dohodu formou písemné smlouvy. Organizace producentů zůstává nadále odpovědná za provádění činnosti zajišťované externě i za celkovou kontrolu řízení a dohled nad obchodní dohodou o provádění uvedené činnosti.
3. Celková kontrola řízení a dohled uvedené v odstavci 2 musí být účinné a vyžadují, aby smlouva o externím zajišťování činnosti:
a)
umožnila organizaci producentů vydávat závazné pokyny a obsahovala ustanovení, která umožní organizaci producentů ukončit smlouvu, pokud poskytovatel služeb nesplňuje podmínky smlouvy o externím zajištění činnosti;
b)
stanovila podrobné podmínky, včetně povinnosti podávat zprávy a lhůt, které umožní organizaci producentů hodnotit činnosti zajišťované externě a vykonávat nad nimi skutečnou kontrolu.
Smlouvy o externím zajištění činnosti, jakož i zprávy uvedené v písmenu b) uchovává organizace producentů po dobu nejméně 5 let pro účely následných kontrol a musí být na požádání přístupné všem členům.
(6) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 671).“" 						
4)
Článek 31 se nahrazuje tímto:
„Článek 31
Demokratická odpovědnost organizací producentů
1. Členské státy stanoví maximální procentní část hlasovacích práv a podílů, kterou může mít fyzická nebo právnická osoba v organizaci producentů. Maximální procentní část hlasovacích práv a podílů musí být nižší než 50 % celkových hlasovacích práv a nižší než 50 % podílů. V řádně odůvodněných případech mohou členské státy stanovit vyšší maximální procentní část podílů, které může mít právnická osoba v organizaci producentů, za předpokladu, že se v každém případě zamezí zneužití pravomoci touto právnickou osobou.
Odchylně od prvního pododstavce se v případě organizací producentů provádějících operační program dne 17. května 2014 maximální procentní část podílů stanovená členským státem při použití prvního pododstavce uplatní až po skončení operačního programu.
2. Orgány členských států provádějí kontroly hlasovacích práv a podílů, a to včetně kontrol totožnosti fyzických nebo právnických osob majících členské podíly v organizaci producentů, které jsou samy právnickou osobou.
3. Pokud je organizace producentů jasně vymezenou složkou právnické osoby, členské státy přijmou opatření a omezí či zruší pravomoci uvedené právnické osoby, pokud jde o změnu, schvalování nebo zamítání rozhodnutí organizace producentů.“
5)
V článku 53 se doplňuje nový odstavec 3, který zní:
„3. Stanovy organizace producentů v odvětví ovoce a zeleniny vyžadují od jejích členů, aby platili finanční příspěvky stanovené ve stanovách sdružení pro potřeby vytvoření a doplňování provozního fondu stanoveného v článku 32 nařízení (EU) č. 1308/2013.“
6)
V článku 62 se doplňuje nový odstavec 5, který zní:
„5. Strop pro výdaje na opatření pro předcházení krizím a jejich řešení podle čtvrtého pododstavce čl. 33 odst. 3 nařízení (EU) č. 1308/2013 se v rámci operačních programů sdružení organizací producentů vypočte na úrovni jednotlivých organizací producentů, které jsou jeho členy.“
7)
Vkládá se nový článek 89a, který zní:
„Článek 89a
Opětovná výsadba sadů po povinném vyklučení
Pokud členské státy zahrnou do svých vnitrostátních strategií opětovnou výsadbu sadů po povinném vyklučení ze zdravotních nebo fytosanitárních důvodů provedeném jako krizové opatření, musí stanovit vhodné druhy a případně odrůdy i podmínky týkající se uplatňování uvedeného opatření. V případě klučení z fytosanitárních důvodů musí opatření přijatá členskými státy ohledně opětovné výsadby sadů splňovat podmínky směrnice Rady 2000/29/ES (7).
Na opětovnou výsadbu sadů se nesmí použít více než 20 % celkových výdajů v rámci operačních programů. Členské státy mohou rozhodnout, že stanoví nižší procento.
(7) Směrnice Rady 2000/29/ES ze dne 8. května 2000 o ochranných opatřeních proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do Společenství a proti jejich rozšiřování na území Společenství (Úř. věst. L 169, 10.7.2000, s. 1).“" 						
8)
Článek 114 se nahrazuje tímto:
„Článek 114
Nedodržení kritérií uznání
1. Pokud členský stát zjistí, že organizace producentů nesplňuje jedno z kritérií uznání v souvislosti s požadavky článků 21, 23, čl. 26 odst. 1 a 2 a článku 31, zašle dotyčné organizaci producentů nejpozději do dvou měsíců ode dne, kdy byla uvedená skutečnost zjištěna, doporučeně dopis s upozorněním na chybu, v němž budou uvedena nápravná opatření a lhůty, do kdy je třeba tato opatření přijmout; tyto lhůty nepřesáhnou čtyři měsíce. Od okamžiku zjištění nedodržení členské státy pozastaví platby podpory až do okamžiku přijetí nápravných opatření k jejich spokojenosti.
2. Nedodržení kritérií uznání podle odstavce 1 ve lhůtě stanovené členským státem má za následek pozastavení uznání organizace producentů. Členský stát oznámí organizaci producentů dobu pozastavení, která nepřesáhne 12 měsíců od data přijetí dopisu s upozorněním organizací producentů. Není tím dotčeno uplatňování horizontálních vnitrostátních právních předpisů, které mohou stanovit pozastavení této akce po zahájení soudního řízení v dané věci.
Během doby pozastavení uznání může organizace producentů pokračovat ve své činnosti, ale podpory se přestanou vyplácet až do okamžiku, kdy je pozastavení uznání zrušeno. Roční částka podpory se sníží o 2 % za každý započatý kalendářní měsíc, v němž bylo uznání pozastaveno.
Pozastavení končí dnem kontroly, která prokáže, že předmětná kritéria uznání byla dodržena.
3. Pokud nejsou kritéria dodržena do konce doby pozastavení stanovené příslušným orgánem členského státu, členský stát odejme uznání s účinností ode dne, od něhož přestaly být podmínky uznání dodržovány, nebo pokud není možné toto datum určit, ode dne, kdy bylo nedodržení zjištěno. Není tím dotčeno uplatňování horizontálních vnitrostátních právních předpisů, které mohou stanovit pozastavení této akce po zahájení soudního řízení v této věci. Neuhrazená podpora se nevyplatí a podpora vyplacená neoprávněně se vrátí.
4. Pokud členský stát zjistí, že organizace producentů nedodržuje nějaké jiné kritérium uznání stanovené v článku 154 nařízení (EU) č. 1308/2013, než které je uvedeno v odstavci 1, zašle dotyčné organizaci producentů nejpozději do dvou měsíců ode dne, kdy byla uvedená skutečnost zjištěna, doporučeně dopis s upozorněním na chybu, v němž budou uvedena nápravná opatření a lhůty, do kdy je třeba tato opatření přijmout; tyto lhůty nepřesáhnou čtyři měsíce.
5. Nejsou-li nápravná opatření přijata podle odstavce 4 ve lhůtě stanovené členským státem, dojde k pozastavení plateb a ke snížení roční výše podpory o 1 % za každý započatý kalendářní měsíc, který překračuje tuto lhůtu. Není tím dotčeno uplatňování horizontálních vnitrostátních právních předpisů, které mohou stanovit pozastavení této akce po zahájení soudního řízení v této věci.
6. Pokud však organizace producentů členskému státu prokáže, že není schopna dodržovat kritéria uznání stanovená v čl. 154 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 1308/2013, pokud jde o minimální objem nebo hodnotu tržní produkce, které stanoví členské státy, v důsledku přírodních katastrof, nepříznivých klimatických jevů nebo chorob či škůdců, přestože podnikla nezbytná opatření na prevenci rizik, může členský stát pro daný rok této organizaci producentů udělit výjimku ohledně minimálního objemu nebo hodnoty tržní produkce.
7. V případech použití odstavců 1, 2, 4 a 5 mohou členské státy provádět platby po uplynutí lhůty stanovené v článku 70, je-li to pro uplatňování tohoto článku nezbytné. Tyto platby však musí být uskutečněny nejpozději 15. října druhého roku následujícího po roce provádění programu.“
9)
Článek 137 se nahrazuje tímto:
„Článek 137
Základ vstupní ceny
1. Ustanovení čl. 181 odst. 1 nařízení (EU) č. 1308/2013 se použije na produkty uvedené v příloze XVI.
2. Pokud se celní hodnota produktů uvedených v příloze XVI části A určí podle hodnoty transakce uvedené v článku 29 nařízení (EHS) č. 2913/92 a tato celní hodnota je vyšší o více než 8 % než paušální částka vypočtená Komisí jako paušální dovozní hodnota v době přijetí prohlášení o propuštění produktů do volného oběhu, musí dovozce složit jistotu podle čl. 248 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2454/93. Pro tento účel se částka dovozního cla, které mohou nakonec produkty uvedené v příloze XVI části A podléhat, rovná částce dlužného cla, pokud byl dotčený produkt zařazen na základě dotyčné paušální dovozní hodnoty.
První pododstavec se nepoužije, pokud je paušální dovozní hodnota vyšší než vstupní ceny uvedené v příloze I části III oddílu I příloze 2 nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 (8) a pokud deklarant žádá o okamžité zaúčtování částky cla, která může být pro zboží nakonec vyměřena namísto složení jistoty.
3. Pokud se celní hodnota produktů uvedených v příloze XVI části A vypočte podle čl. 30 odst. 2 písm. c) nařízení (EHS) č. 2913/92, odečte se clo podle čl. 136 odst. 1 tohoto nařízení. V uvedeném případě složí dovozce jistotu uvedenou v čl. 248 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2454/93, která se rovná výši cla, které by zaplatil, kdyby byly produkty zařazeny na základě platné paušální dovozní hodnoty.
4. Celní hodnota zboží dováženého do komisního prodeje je určena přímo podle čl. 30 odst. 2 písm. c) nařízení (EHS) č. 2913/92 a pro tento účel se použije paušální dovozní hodnota vypočítaná v souladu s článkem 136 během platných lhůt.
5. Dovozce má jeden měsíc od data prodeje dotčených produktů, s výhradou maximální lhůty čtyř měsíců ode dne přijetí prohlášení o propuštění do volného oběhu, na to, aby prokázal, že šarže byla prodána za podmínek potvrzujících správnost cen uvedených v článku 29 nařízení (EHS) č. 2913/92, nebo aby určil celní hodnotu uvedenou v čl. 30 odst. 2 písm. c) uvedeného nařízení. Nedodržení jednoho z těchto konečných termínů má za následek propadnutí jistoty, aniž je dotčeno použití odstavce 6.
Složená jistota se uvolní v tom rozsahu, ve kterém je celním orgánům poskytnut uspokojivý důkaz o podmínkách odbytu. V opačném případě jistota propadá na zaplacení dovozních cel.
Aby dovozce prokázal, že šarže byla prodána za podmínek stanovených v prvním pododstavci, předloží kromě faktury veškeré doklady nezbytné pro provádění příslušných celních kontrol v souvislosti s prodejem a odbytem jednotlivých produktů dotyčné šarže, včetně dokladů týkajících se dopravy, pojištění, manipulace a skladování šarže.
Pokud obchodní normy uvedené v článku 3 vyžadují, aby byla na obalu uvedena odrůda produktu nebo tržní druh ovoce a zeleniny, je třeba uvést odrůdu produktu nebo tržní druh ovoce a zeleniny, jež tvoří součást šarže, v dokladech o dopravě, na fakturách a ve vydacím listu.
6. Lhůtu čtyř měsíců uvedenou v odstavci 5 prvním pododstavci mohou příslušné orgány členského státu na základě řádně zdůvodněné žádosti dovozce prodloužit maximálně o tři měsíce.
Pokud příslušné orgány členských států při kontrole zjistí, že nebyly splněny požadavky tohoto článku, vymáhají dlužné clo podle článku 220 nařízení (EHS) č. 2913/92. Do částky vymahatelného cla nebo částky, kterou ještě zbývá uhradit, se započítá také úrok ode dne propuštění zboží do volného oběhu až do dne úhrady. Použije se úroková sazba platná pro úhradu pohledávek podle vnitrostátního práva.
(8) Nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 256, 7.9.1987, s. 1).“" 						
Článek 2
Přechodná ustanovení
Pokud členský stát schválil operační program podle třetího pododstavce čl. 64 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011 před 20. lednem 2014, daný operační program se považuje za schválený podle nařízení (ES) č. 1234/2007.
Aniž jsou dotčeny články 65 a 66 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011, může na žádost organizace producentů operační program, který byl schválen podle nařízení (ES) č. 1234/2007:
a)
pokračovat až do konce;
b)
být upraven tak, aby splňoval požadavky nařízení (EU) č. 1308/2013; nebo
c)
být nahrazen novým operačním programem schváleným podle nařízení (EU) č. 1308/2013.
Článek 3
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ustanovení čl. 1 odst. 6 a 7 a článku 2 se použijí ode dne 1. ledna 2014.
Ustanovení čl. 1 odst. 9 se použije od dne 1. října 2014.
Ustanovení čl. 1 odst. 3 a 4 se použijí ode dne 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. března 2014.
KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) nr 499/2014
av den 11 mars 2014
om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordningar (EU) nr 1308/2013 och (EU) nr 1306/2013 genom ändring av kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 vad gäller sektorn för frukt och grönsaker och sektorn för bearbetad frukt och bearbetade grönsaker
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 av den 17 december 2013 om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 922/72, (EEG) nr 234/79, (EG) nr 1037/2001 och (EG) nr 1234/2007 (1), särskilt artiklarna 37 c iv och 37 d xiii, 173.1 b, c och f, 181.2 och 231.1,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1306/2013 av den 17 december 2013 om finansiering, förvaltning och övervakning av den gemensamma jordbrukspolitiken och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 352/78, (EG) nr 165/94, (EG) nr 2799/98, (EG) nr 814/2000, (EG) nr 1290/2005 och (EG) nr 485/2008 (2), särskilt artikel 64.6, och
av följande skäl:
(1)
Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 (3) antogs på grundval av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 (4), som upphävdes och ersattes av förordning (EU) nr 1308/2013.
(2)
Förordning (EU) nr 1308/2013 innehåller vissa nya bestämmelser om sektorn för frukt och grönsaker och sektorn för bearbetad frukt och bearbetade grönsaker. Dessa bestämmelser behöver kompletteras med avseende på det ekonomiska bidraget från medlemmarna i producentorganisationen inom sektorn för frukt och grönsaker (nedan kallad producentorganisationen), saluföring av hela produktionen via producentorganisationen, utläggande av verksamheten på entreprenad, demokratiskt ansvar samt fastställande av utgiftstak för krishantering och krisförebyggande, villkor för återplantering av fruktträdgårdar som en åtgärd för krisförebyggande och krishantering, vissa delar av förfarandet då erkännandekriterierna inte har uppfyllts och tillämpningen av systemet med ingångspriser samt villkor för ställande av säkerhet.
(3)
I artikel 160 i förordning (EU) nr 1308/2013 anges att producentorganisationens stadgar ska ålägga organisationens producentmedlemmar att saluföra hela sin produktion via organisationen. För att ge utrymme för flexibilitet inom sektorn för frukt och grönsaker är det lämpligt att göra det möjligt för producenterna att på vissa villkor saluföra sin produktion utanför producentorganisationen.
(4)
Enligt artikel 26 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 ska en producentorganisations huvudsakliga verksamhet bestå i att koncentrera utbudet och saluföra de av medlemmarnas produkter som den är erkänd för. Det bör klargöras hur denna verksamhet genomförs, särskilt vid utläggande på entreprenad. För att göra det möjligt för medlemsstaterna att utföra nödvändiga kontroller bör producentorganisationen bevara dokumentation som gör det möjligt för medlemsstaten att kontrollera att producentorganisationen fullgjort sina uppgifter.
(5)
Enligt artikel 27 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 måste producentorganisationerna behålla ansvaret för de verksamheter som lagts ut på entreprenad. Det är lämpligt att mer i detalj ange vad som krävs för att se till att den producentorganisation som har lagt ut dessa verksamheter på entreprenad behåller kontrollen över dem.
(6)
I artikel 31 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 anges att medlemsstaterna ska vidta alla åtgärder som de finner nödvändiga för att motverka alla former av missbruk av makt eller inflytande från en eller flera medlemmar i en producentorganisation. Producentorganisationer ska för medlemsstaterna lägga fram bevis på deras demokratiska ansvar när det gäller deras producentmedlemmar. I detta syfte bör den högsta procentuella andelen rösträtter och andelar som en fysisk eller juridisk person får inneha i en producentorganisation vara begränsade.
(7)
I artikel 153.2 b i förordning (EU) nr 1308/2013 anges att producentorganisationens stadgar ska ålägga sina medlemmar att betala ett ekonomiskt bidrag för att finansiera den. För att säkerställa att producentorganisationens medlemmar betalar de ekonomiska bidrag som krävs för inrättandet och förvaltningen av den driftsfond som avses i artikel 32 i den förordningen, är det nödvändigt att införa en sådan skyldighet i producentorganisationens stadgar.
(8)
För att undvika situationer där åtgärder för krisförebyggande och krishantering ger upphov till ojämn finansiering inom en sammanslutning av producentorganisationer, bör det för varje medlemsproducentorganisation räknas fram tak för utgifterna för krishantering och krisförebyggande enligt verksamhetsprogrammen för sammanslutningar av producentorganisationer. Dessutom bör det fastställas villkor för återplantering av fruktträdgårdar som en åtgärd för krisförebyggande och krishantering. För att undvika en ojämn finansiering av verksamhetsprogrammen bör det fastställas en högsta procentandel av utgifterna som kan avsättas för återplantering av fruktträdgårdar.
(9)
I artikel 114 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 fastställs vilka sanktioner som ska tillämpas om erkännandekriterierna inte uppfylls. Enligt artikel 154.4 i förordning (EU) nr 1308/2013 måste medlemsstaterna med regelbundna intervaller kontrollera att producentorganisationerna uppfyller erkännandevillkoren, tillämpa sanktioner för sådana organisationer vid bristande efterlevnad eller oegentligheter och vid behov besluta att återkalla erkännandet. Ett system som skiljer mellan betydande och mindre avvikelser i efterlevnaden av erkännandekriterierna skulle vara mer effektivt och förhindra att medlemsstaternas tolkningar skiljer sig åt. Det är därför lämpligt att fastställa ett förenklat förfarande och progressiva sanktioner såsom föreskrivs i artikel 64 förordning (EU) nr 1306/2013 för att förhindra att producentorganisationer som inte längre uppfyller erkännandekriterierna drar otillbörlig nytta av unionens stöd.
(10)
I artikel 181 i förordning (EU) nr 1308/2013 föreskrivs tillämpning av Gemensamma tulltaxan för klarering av varor som omfattas av systemet med ingångspris. Eftersom varorna i fråga är lättfördärvliga och deras värde vid tidpunkten för tullklareringen inte alltid är fastställt, är det nödvändigt att göra det möjligt för kommissionen att anta regler för att kontrollera korrektheten av det anmälda ingångspriset för ett parti mot ett schablonvärde vid import för att påskynda tullklareringsförfarandena. Erfarenheter som gjorts vid tillämpningen av systemet med ingångspriser har vidare visat att det är lämpligt att kräva att det ställs en säkerhet när tullvärdet, fastställt i enlighet med det transaktionsvärde som avses i artikel 29 rådets förordning (EEG) nr 2913/92 (5), med mer än 8 % överstiger schablonvärdet vid import beräknat av kommissionen.
(11)
Genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 bör därför ändras i enlighet med detta.
(12)
För att garantera en smidig övergång för de verksamhetsprogram som godkänts enligt förordning (EG) nr 1234/2007 till de nya reglerna i förordning (EU) nr 1308/2013 bör det föreskrivas övergångsbestämmelser.
(13)
Bestämmelserna om krisförebyggande och krishantering bör tillämpas från och med den 1 januari 2014, dvs. det datum från och med vilket de nya bestämmelserna avseende detta i förordning (EU) nr 1308/2013 tillämpas. För att producentorganisationerna ska kunna anpassa sig till de nya reglerna om kraven för verksamheter som läggs ut på entreprenad och demokratiskt ansvar bör de relevanta bestämmelserna tillämpas först från och med den 1 januari 2015. Artikel 181 i förordning (EU) nr 1308/2013 gäller från och med den 1 oktober 2014 och motsvarande nya bestämmelser i den här förordningen om kontroll av korrektheten av det anmälda ingångspriset för ett parti samt om villkoren för att ställa en säkerhet bör därför tillämpas från och med samma dag.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 ska ändras på följande sätt:
1.
I artikel 26.1 ska följande stycken läggas till som andra och tredje styckena:
”Saluföringen ska utföras av producentorganisationen eller under kontroll av producentorganisationen vid utläggande på entreprenad enligt artikel 27. Den ska innefatta beslutet om den produkt som ska säljas, valet av distributionskanal och, utom i de fall försäljningen sker via auktion, förhandlingarna om dess kvantitet och pris.
Producentorganisationerna ska bevara dokumentation, inklusive bokföring, i minst fem år, som visar att producentorganisationen koncentrerade utbudet och saluförde de av medlemmarnas produkter som den är erkänd för.”
2.
Följande artikel ska införas som artikel 26a:
”Artikel 26a
Saluföring av produktionen utanför producentorganisationen
Om producentorganisationen ger sitt tillstånd och om det är förenligt med producentorganisationens villkor får producentmedlemmarna
1.
sälja högst en fastställd procentandel av sin produktion eller sina produkter direkt på eller utanför sina anläggningar till konsumenter för deras personliga bruk; denna procentandel ska fastställas av medlemsstaten och uppgå till minst 10 %,
2.
själva eller genom förmedling av en annan producentorganisation som utsetts av deras egen organisation, saluföra produkter som utgör en marginell kvantitet i förhållande till den produktionsvolym som den egna organisationen kan saluföra,
3.
själva eller via en annan producentorganisation som utsetts av deras egen organisation, saluföra produkter vars egenskaper är sådana att den egna organisationen normalt inte handlar med dem.”
3.
Artikel 27 ska ersättas med följande:
”Artikel 27
Utläggande på entreprenad
1. De verksamheter som medlemsstaterna får tillåta att en producentorganisation lägger ut på entreprenad i enlighet med artikel 155 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 (6) ska avse producentorganisationernas mål enligt artikel 152.1 c i den förordningen och får inbegripa bland annat insamling, lagring, förpackning och saluföring av producentorganisationens medlemmars produkt.
2. En producentorganisation som lägger ut en verksamhet på entreprenad ska ingå ett kommersiellt avtal i form av ett skriftligt avtal med en annan juridisk person, som även kan vara en eller flera av dess medlemmar eller ett dotterbolag, om utförande av den berörda verksamheten. Producentorganisationen ska behålla ansvaret för att den verksamhet som lagts ut på entreprenad utförs och för övergripande förvaltningskontroll och tillsyn när det gäller det kommersiella avtalet om utförande av verksamheten.
3. Den övergripande förvaltningskontroll och tillsyn som avses i punkt 2 ska vara effektiv och kräva att entreprenadavtalet
a)
gör det möjligt för producentorganisationen att utfärda bindande instruktioner och innehåller bestämmelser som gör det möjligt för producentorganisationerna att säga upp avtalet om tjänsteleveratören inte uppfyller villkoren och bestämmelserna i entreprenadavtalet,
b)
föreskriver närmare villkor och bestämmelser, inbegripet rapporteringsskyldigheter och tidsfrister som gör det möjligt för producentorganisationen att utvärdera och utöva verklig kontroll över de verksamheter som lagts ut på entreprenad.
Entreprenadavtal samt de rapporter som avses i led b ska bevaras av producentorganisationen under minst fem år för efterhandskontroller och vara tillgängliga för alla medlemmar på begäran.
(6) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 av den 17 december 2013 om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 922/72, (EEG) nr 234/79, (EG) nr 1037/2001 och (EG) nr 1234/2007 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 671).”" 						
4.
Artikel 31 ska ersättas med följande:
”Artikel 31
Producentorganisationernas demokratiska ansvar
1. Medlemsstaterna ska fastställa en högsta procentandel rösträtter och andelar som en fysisk eller juridisk person får inneha i en producentorganisation. Den högsta procentandelen rösträtter och andelar ska vara mindre än 50 % av de sammanlagda rösträtterna och mindre än 50 % av andelarna. I vederbörligen motiverade fall får medlemsstaterna fastställa en högre högsta procentandel andelar som en juridisk person får inneha i en producentorganisation under förutsättning att sådana personers maktmissbruk undviks i varje fall.
Om det är fråga om producentorganisationer som genomför ett verksamhetsprogram den 17 maj 2014 ska, genom undantag från första stycket, den högsta procentandel andelar som fastställts av medlemsstaten med tillämpning av första stycket endast gälla efter utgången av verksamhetsprogrammet.
2. Medlemsstaternas myndigheter ska utföra kontroller av rösträtter och andelsinnehav, inklusive kontroller av identiteten på fysiska eller juridiska personer som innehar andelar för de medlemmar i producentorganisationen som själva är juridiska personer.
3. Om en producentorganisation är en klart definierad del av en juridisk person ska medlemsstaterna anta bestämmelser som helt eller delvis inskränker den juridiska personens möjligheter att ändra, godkänna eller motsätta sig producentorganisationens beslut.”
5.
I artikel 53 ska följande punkt läggas till som punkt 3:
”3. Stadgarna för en producentorganisation inom sektorn för frukt och grönsaker ska ålägga organisationens producentmedlemmar att betala in de ekonomiska bidrag som fastställs i stadgarna för inrättande och förvaltning av den driftsfond som avses i artikel 32 i förordning (EU) nr 1308/2013.”
6.
I artikel 62 ska följande punkt läggas till som punkt 5:
”5. Taket för utgifter för krishantering och krisförebyggande, som avses i artikel 33.3 fjärde stycket i förordning (EU) nr 1308/2013, inom ramen för verksamhetsprogram tillhörande sammanslutningar av producentorganisationer ska beräknas för varje producentorganisation som är medlem.”
7.
Följande artikel ska införas som artikel 89a:
”Artikel 89a
Återplantering av fruktträdgårdar efter obligatorisk röjning
Om en medlemsstat i sin nationella strategi inbegriper återplantering av fruktträdgårdar, efter obligatorisk röjning av hälsoskäl eller växtskyddsskäl som en krisåtgärd, ska den bestämma vilka arter och, om det är nödvändigt, sorter som får planteras och villkoren för tillämpningen av åtgärden. Vid röjning av växtskyddsskäl ska de åtgärder som medlemsstaterna vidtar för återplantering av fruktträdgårdar vara förenliga med kraven i rådets direktiv 2000/29/EG (7).
Återplantering av fruktträdgårdar får inte uppta mer än 20 % av de totala utgifterna inom verksamhetsprogrammen. Medlemsstaterna får besluta att fastställa en lägre procentsats.
(7) Rådets direktiv 2000/29/EG av den 8 maj 2000 om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till gemenskapen och mot att de sprids inom gemenskapen (EGT L 169, 10.7.2000, s. 1).”" 						
8.
Artikel 114 ska ersättas med följande:
”Artikel 114
Bristande uppfyllande av erkännandekriterierna
1. Om en medlemsstat har fastställt att en producentorganisation inte uppfyller ett av de erkännandekriterier som är kopplade till kraven i artiklarna 21, 23, 26.1, 26.2 och 31, ska den, senast två månader efter det att underlåtenheten konstaterades, till den berörda producentorganisationen, genom rekommenderad försändelse, skicka en skriftlig varning med uppgift om den konstaterade underlåtenheten, de korrigerande åtgärderna och tidsfristerna inom vilka sådana åtgärder ska vidtas, vilka inte får överstiga fyra månader. Från och med det att en underlåtenhet har fastställts ska medlemsstaterna tills vidare dra in stödutbetalningarna tills de korrigerande åtgärderna har vidtagits på ett för dem tillfredsställande sätt.
2. Underlåtenhet att uppfylla erkännandekriterierna enligt punkt 1 inom den tidsfrist som medlemsstaten fastställt ska leda till att erkännandet för producentorganisationen tillfälligt dras in. Medlemsstaten ska underrätta producentorganisationen om indragningsperioden, vilken inte får överstiga tolv månader från och med den dag då producentorganisationen mottog varningen. Detta ska inte påverka tillämpningen av övergripande nationell lagstiftning som kan föreskriva tillfälligt upphävande av en sådan åtgärd till följd av att anknytande rättsliga förfaranden har inletts.
Under den tid då erkännandet är indraget får producentorganisationen fortsätta sin verksamhet, men stödutbetalningarna ska hållas inne till dess indragningen av erkännandet upphävs. Det årliga stödbeloppet ska minskas med 2 % för varje påbörjad kalendermånad under vilken erkännandet har dragits in.
Indragningen ska upphävas den dag då en kontroll visar att erkännandekriterierna i fråga har uppfyllts.
3. Om kriterierna inte är uppfyllda senast vid utgången av den indragningsperiod som fastställts av medlemsstatens behöriga myndighet, ska medlemsstaten återkalla erkännandet med verkan från och med den dag då villkoren för erkännandet inte längre uppfylldes eller, om det inte är möjligt att fastställa detta datum, från och med den dag då underlåtenheten fastställdes. Detta ska inte påverka tillämpningen av övergripande nationell lagstiftning som kan föreskriva tillfälligt upphävande av en sådan åtgärd till följd av att anknytande rättsliga förfaranden har inletts. Utestående stöd ska inte betalas ut och felaktigt utbetalda belopp ska återvinnas.
4. Om en medlemsstat har fastställt att en producentorganisation inte uppfyller något annat av de erkännandekriterier som fastställs i artikel 154 i förordning (EU) nr 1308/2013 än de som anges i punkt 1, ska den, senast två månader efter det att underlåtenheten konstaterades, till den berörda producentorganisationen, genom rekommenderad försändelse, skicka en skriftlig varning med uppgift om den konstaterade underlåtenheten, de korrigerande åtgärderna och tidsfristerna inom vilka sådana åtgärder ska vidtas, vilka inte får överstiga fyra månader.
5. Underlåtenhet att vidta de korrigerande åtgärder som avses i punkt 4 inom den tidsfrist som fastställts av medlemsstaten ska leda till en tillfällig indragning av utbetalningarna och en minskning av det årliga stödbeloppet med 1 % för varje påbörjad kalendermånad som överstiger den tidsfristen. Detta ska inte påverka tillämpningen av övergripande nationell lagstiftning som kan föreskriva tillfälligt upphävande av en sådan åtgärd till följd av att anknytande rättsliga förfaranden har inletts.
6. Om en producentorganisation för medlemsstaten kan visa att den på grund av naturkatastrofer, ogynnsamma väderleksförhållanden, sjukdomar eller skadedjursangrepp, trots att den har vidtagit de nödvändiga riskförebyggande åtgärderna, inte har möjlighet att uppfylla erkännandekriterierna i artikel 154.1 b i förordning (EU) nr 1308/2013 avseende minsta volym eller värde av avsättningsbar produktion som medlemsstaterna föreskriver, får medlemsstaten för det aktuella året avvika från minsta volym eller värde av avsättningsbar produktion för denna producentorganisation.
7. I fall där punkterna 1, 2, 4 och 5 ska tillämpas får medlemsstaterna göra utbetalningar efter den tidsfrist som anges i artikel 70, om så är nödvändigt för tillämpningen av denna artikel. Sådana utbetalningar får emellertid inte göras efter den 15 oktober det andra året efter det år då programmet genomförs.”
9.
Artikel 137 ska ersättas med följande:
”Artikel 137
Beräkning av ingångspris
1. Artikel 181.1 i förordning (EU) nr 1308/2013 ska tillämpas på de produkter som förtecknas i bilaga XVI.
2. När tullvärdet av de produkter som förtecknas i del A i bilaga XVI bestäms enligt det transaktionsvärde som avses i artikel 29 förordning (EEG) nr 2913/92 och tullvärdet är mer än 8 % högre än det schablonbelopp som beräknats av kommissionen som ett schablonvärde vid import vid den tidpunkt då deklaration för produkternas övergång till fri omsättning lämnas, ska importören ställa den säkerhet som avses i artikel 248.1 i förordning (EEG) nr 2454/93. I detta fall ska importtullen för de produkter som förtecknas i del A i bilaga XVI motsvara det tullbelopp som importören skulle ha betalat om den aktuella produkten hade klassificerats på grundval av det ifrågavarande schablonvärdet vid import.
Första stycket ska inte gälla om schablonvärdet vid import är högre än de ingångspriser som förtecknas i bilaga 2 till del III avsnitt I i bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 (8) och om deklaranten begär att det tullbelopp som slutligen ska betalas för varorna omedelbart bokförs i stället för att säkerheten ställs.
3. När tullvärdet av de produkter som förtecknas i del A i bilaga XVI beräknas i enlighet med artikel 30.2 c i förordning (EEG) nr 2913/92 ska tullen dras av i enlighet med artikel 136.1 i denna förordning. Importören ska i sådana fall ställa den säkerhet som avses i artikel 248.1 i förordning (EEG) nr 2454/93 med ett belopp som motsvarar det tullbelopp som denna skulle ha betalat om produkten hade klassificerats på grundval av gällande schablonvärde vid import.
4. Tullvärdet av varor som importeras i konsignation fastställs direkt i enlighet med artikel 30.2 c i förordning (EEG) nr 2913/92 och för detta ändamål ska schablonvärdet vid import, beräknat i enlighet med artikel 136, tillämpas under gällande perioder.
5. Importören ska inom en månad från försäljningen av de aktuella produkterna, dock senast fyra månader efter dagen för godkännandet av deklarationen för övergång till fri omsättning för produkterna, visa att partiet har avsatts på villkor som bekräftar korrektheten av de priser som avses i artikel 29 i förordning (EEG) nr 2913/92, eller fastställa det tullvärde som avses i artikel 30.2 c i samma förordning. Underlåtelse att hålla någon av dessa tidsfrister ska medföra förlust av den säkerhet som ställts, utan att detta påverkar tillämpningen av bestämmelserna i punkt 6.
Den säkerhet som ställts ska frisläppas om bevis för att avsättningsvillkoren iakttas visas på ett för tullmyndigheterna tillfredsställande sätt. I annat fall ska säkerheten förverkas som betalning för importtullen.
För att visa att partiet har avyttrats på de villkor som anges i första stycket ska importören, utöver fakturan, tillgängliggöra alla handlingar som är nödvändiga för att genomföra de relevanta tullkontrollerna i samband med försäljning och avyttring av varje produkt i partiet i fråga, inbegripet handlingar som avser transport, försäkring, hantering och lagring av partiet.
Om de handelsnormer som avses i artikel 3 kräver att sort eller handelstyp anges på frukt- eller grönsaksförpackningen, ska sort eller handelstyp för den frukt och de grönsaker som ingår i partiet anges i handlingar som avser transport samt fakturor och leveransorder.
6. Medlemsstatens behöriga myndigheter får efter en välmotiverad ansökan från importören förlänga den tidsfrist på fyra månader som avses i punkt 5 första stycket med högst tre månader.
Om medlemsstaternas behöriga myndigheter vid kontroll konstaterar att kraven i denna artikel inte har uppfyllts ska de uppbära den tull som ska erläggas i enlighet med artikel 220 i förordning (EEG) nr 2913/92. Det tullbelopp, eller det resterande tullbelopp, som ska uppbäras ska inbegripa ränta från och med den dag då varorna övergick till fri omsättning fram till dagen för uppbörd. Den räntesats som ska tillämpas ska vara den gällande räntesatsen för tulluppbörd enligt nationell lagstiftning.
(8) Rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (EGT L 256, 7.9.1987, s. 1).”" 						
Artikel 2
Övergångsbestämmelser
Om en medlemsstat har godkänt ett verksamhetsprogram i enlighet med artikel 64.2 tredje stycket i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 före den 20 januari 2014, ska det verksamhetsprogrammet anses ha godkänts enligt förordning (EG) nr 1234/2007.
Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 65 och 66 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 får ett verksamhetsprogram som godkänts enligt förordning (EG) nr 1234/2007, på begäran av en producentorganisation,
a)
fortsätta tills det löper ut,
b)
ändras för att uppfylla kraven i förordning (EU) nr 1308/2013, eller
c)
ersättas med ett nytt verksamhetsprogram som ska godkännas enligt förordning (EU) nr 1308/2013.
Artikel 3
Ikraftträdande och tillämpning
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artiklarna 1.6, 1.7 och 2 ska tillämpas från och med den 1 januari 2014.
Artikel 1.9 ska tillämpas från och med den 1 oktober 2014.
Artikel 1.3 och 1.4 ska tillämpas från och med den 1 januari 2015.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 11 mars 2014.