NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1417/2013
ze dne 17. prosince 2013,
kterým se stanoví vzor průkazu vydávaného Evropskou unií
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Protokol č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie připojený ke Smlouvě o Evropské unii, Smlouvě o fungování Evropské unie a Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na čl. 6 první pododstavec tohoto protokolu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 6 prvního pododstavce Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie (dále jen „protokol“) stanoví Rada formu průkazu, který úřady členských států uznávají za platný cestovní doklad.
(2)
Připomíná se, že čl. 6 první pododstavec protokolu se vztahuje na členy orgánů Unie a zaměstnance Unie, na něž se vztahuje služební řád úředníků nebo pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropské unie (1).
(3)
Článek 23 služebního řádu a články 11 a 81 pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie stanoví podmínky, za nichž se průkazy zaměstnancům Unie vydávají.
(4)
V zájmu Unie a za účelem dodržení řádné péče mohou být výhody spojené s průkazem ve výjimečných a řádně odůvodněných případech rozšířeny na zvláštní žadatele.
(5)
Průkaz v žádném případě neposkytuje svému držiteli výsady ani imunity.
(6)
Úřady členských států mají průkaz uznávat za platný cestovní doklad. Komise by měla využít možnosti, kterou čl. 6 druhý pododstavec protokolu poskytuje, a uzavřít nezbytné dohody se třetími zeměmi za účelem uznání průkazu za cestovní doklad platný při překračování hranice i na území třetích zemí.
(7)
Vývoj na úrovni Unie, a zejména zřízení Evropské služby pro vnější činnost, dále posílily potřebu soudržného přístupu na mezinárodní a unijní úrovni.
(8)
Forma průkazu by měla být aktualizována, aby vyhovovala přísnějším bezpečnostním normám a přispěla k náležité úrovni ochrany před paděláním, pozměňováním a falšováním. Do průkazu by se měly zabudovat prvky společných bezpečnostních norem a interoperabilní biometrické identifikační prvky, aby bylo zaručeno důvěryhodné zjištění totožnosti oprávněného držitele průkazu pomocí dokladu, což také významně přispěje k předcházení jeho zneužívání.
(9)
Forma průkazu by konkrétně měla odpovídat bezpečnostním normám a technickým specifikacím platným pro vnitrostátní cestovní doklady vydávané členskými státy v souladu s nařízením Rady (ES) č. 2252/2004 (2). Tím se dosáhne souladu se specifikacemi Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO), zejména specifikacemi uvedenými v dokumentu ICAO 9303 o strojově čitelných cestovních dokladech, což přispěje k ochraně průkazu před jeho zneužitím a k jeho mezinárodnímu uznání za platný cestovní doklad. S cílem usnadnit celosvětové uznání platnosti průkazů by se Unie měla rovněž zapojit do adresáře veřejných klíčů ICAO a dodržovat platné normy ICAO a doporučené postupy.
(10)
Aby se zajistilo, že jednotné podmínky pro budoucí bezpečnostní normy a technické specifikace použitelné na pasy a cestovní doklady vydávané členskými státy se případně uplatní též na průkazy Unie, měly by být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Kromě toho by Komisi měly být svěřeny prováděcí pravomoci ke stanovení pravidel pro orgány, agentury či jiné subjekty Unie, jakož i Evropskou službu pro vnější činnost (dále jen „orgány“) pro případ ztráty, odcizení, vydání duplikátu a vracení průkazu. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (3).
(11)
K přijímání prováděcích aktů, jimiž se případně zajistí dodržení budoucích minimálních bezpečnostních norem a technických specifikací pro pasy a cestovní doklady vydávané členskými státy, které byly přijaty na základě nařízení (ES) č. 2252/2004 a které mohou zůstat utajené, aby se předešlo riziku padělání a falšování, by se mělo použít poradního postupu. Poradního postupu by se mělo použít rovněž k přijímání prováděcích aktů týkajících se způsobu, jakým orgány řeší případy ztráty, odcizení, vydání duplikátu a vrácení průkazu. V rámci poradního postupu by Komisi měl být nápomocen výbor zřízený článkem 6 nařízení Rady (ES) č. 1683/95 (4).
(12)
Mělo by být zajištěno, že na elektronickém médiu průkazu nebudou uloženy jiné informace, než které jsou stanoveny na základě tohoto nařízení a jeho příloh.
(13)
Každý orgán odpovědný za zpracování osobních údajů svých zaměstnanců či jiných pracovníků, ať již samostatně nebo společně na základě interinstitucionální dohody, a Komise, která pro účely zpracování vystupuje jako ústřední místo, by měly zajistit dodržování nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (5).
(14)
Za účelem zajištění toho, aby osobní údaje nebyly dostupné více osobám, než je nezbytné, je třeba, aby Komise koordinovala provádění tohoto nařízení a určila jediný subjekt, který by byl odpovědný za výrobu a personalizaci průkazů. Komise by měla konkrétně zvážit, jak zajistit bezpečný přístup pověřeného jediného subjektu k osobním údajům obsaženým v průkazu pro účely výroby a personalizace a zabezpečit přitom náležitou úroveň ochrany údajů.
(15)
Osobní údaje by měly být uchovávány v rejstříku nebo daným subjektem pouze po dobu nezbytně nutnou k dosažení účelu, k němuž byly shromážděny, a k zajištění toho, aby subjekty údajů měly ke svým osobním údajům přístup za účelem výkonu svých práv. Po uplynutí lhůty následující po ukončení postupu by osobní údaje měly být automaticky vymazány. Tato lhůta by měla být odůvodněná a opodstatněná.
(16)
Aby se zabránilo falšování a zneužívání průkazů, měl by být v souladu s ustanoveními použitelnými na zadávání zakázek, zejména v souladu s ustanoveními nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6), vybrán jediný subjekt určený Komisí k výrobě a personalizaci průkazů, přičemž se náležitě zohlední citlivá povaha dokladů, jež mají být vyrobeny.
(17)
V souladu se zásadou proporcionality nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cílů sledovaných v souladu s čl. 5 odst. 4 druhým pododstavcem Smlouvy o Evropské unii.
(18)
Toto nařízení by mělo nahradit nařízení Rady (ESUO, EHS, Euratom) č. 1826/69 (7). Nařízení (ESUO, EHS, Euratom) č. 1826/69 by proto mělo být zrušeno s účinkem od 25. listopadu 2015 po uplynutí přechodného období.
(19)
Je třeba stanovit přechodné období od vstupu tohoto nařízení v platnost do 24. listopadu 2015, v němž bude stále možné vydávat a používat průkazy podle nařízení (ESUO, EHS, Euratom) č. 1826/69. Toto přechodné období by se však mělo uplatňovat tak, aby od okamžiku, k němuž začnou být vydávány průkazy podle tohoto nařízení, přestaly být vydávány průkazy podle nařízení (ESUO, EHS, Euratom) č. 1826/69 a ty průkazy, které budou ještě v oběhu, byly do 24. listopadu 2015 systematicky nahrazovány. Tento přístup maximálně omezí období, během něhož budou obě formy průkazů v oběhu současně,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Oblast působnosti
1. Průkaz se uděluje výhradně v zájmu Unie členům orgánů Unie uvedených v odstavci 2 a jejich zaměstnancům. Vydává se zaměstnancům v souladu s podmínkami stanovenými v článku 23 služebního řádu úředníků a článcích 11 a 81 pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie. Ve výjimečných a řádně odůvodněných případech lze v souladu s přílohou II průkaz vydat zvláštním žadatelům, a to výhradně v zájmu Unie.
2. Toto nařízení se vztahuje na orgány, agentury a jiné subjekty Evropské unie, jakož i na Evropskou službu pro vnější činnost (dále jen „orgány“).
Článek 2
Postup
1. Pro účely tohoto nařízení může každý orgán uzavřít s jiným orgánem dohodu s cílem dosáhnout součinnosti a snížit náklady. Tyto orgány jsou odpovědné za zpracování osobních údajů zaměstnanců či zvláštních žadatelů uvedených v čl. 1 odst. 1. Mezi tyto údaje patří biografické a biometrické údaje sloužící k jednoznačné identifikaci žadatele o průkaz, včetně zobrazení obličeje a dvou digitální otisky prstů coby biometrických prvků.
2. Pro účely tohoto nařízení vystupuje Komise jako ústřední místo s cílem přenášet osobní údaje zpracované orgány subjektu uvedenému v odstavci 3.
3. Komise určí subjekt, který je odpovědný za návrh, výrobu a personalizaci průkazů, s ohledem na citlivou povahu dokladů, jež mají být vyrobeny. Učiní tak v souladu s ustanovenými použitelnými na zadávání zakázek, zejména ustanoveními nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. Jakékoli předávání osobních údajů v průběhu postupu probíhá v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001.
4. Všechny průkazy jsou majetkem Unie.
Článek 3
Jazykový režim
Průkaz se vydává ve všech úředních jazycích orgánů Unie, jak je uvedeno v příloze I. Uvedení biografických údajů zohledňuje doporučení ICAO.
Článek 4
Platnost
1. Aniž je dotčen čl. 5 odst. 2, průkaz se vydává na dobu nejvýše šesti let a nejméně dvanácti měsíců s výhradou podmínek vrácení stanovených v prováděcích aktech přijatých podle čl. 6 odst. 4. Doba platnosti průkazu se přizpůsobí délce mandátu člena orgánu, délce pobytu či vyslání úředníka nebo délce smlouvy dočasného zaměstnance či smluvního zaměstnance.
2. Všechny průkazy, jejichž platnost skončila nebo jež nemají volné stránky pro vízové štítky, musí být vráceny vydávajícímu orgánu za účelem formálního zrušení či obnovení. Průkaz se rovněž vrací v případě, že jeho držitel opouští funkci či službu. Tento odstavec se použije rovněž na zvláštní žadatele uvedené v čl. 1 odst. 1. Vrací-li průkaz původní držitel, vrátí svůj průkaz v každém případě i závislý rodinný příslušník.
Článek 5
Osobní údaje - práva jednotlivce
1. Osoby, kterým je vydán průkaz, mají v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001 právo ověřit si osobní údaje, které jsou v průkazu uvedeny, a v případě potřeby požádat o jejich opravu nebo vypuštění.
2. Osoby, u nichž je odebrání otisků prstů fyzicky nemožné, jsou vyňaty z povinnosti otisky prstů poskytnout. Pokud není dočasně možné pořídit otisky určených prstů, je možné odebrat otisk jiných prstů. Pokud není dočasně možné pořídit ani otisky jiných prstů, lze vydat dočasný průkaz s platností nejvýše dvanáct měsíců.
3. Průkaz nesmí obsahovat jiné strojově čitelné údaje než ty, které jsou stanoveny na základě tohoto nařízení.
4. Pro účely tohoto nařízení se biometrické prvky uvedené průkazu využívají pouze pro ověřování:
-
pravosti dokladu;
-
totožnosti držitele pomocí porovnatelných prvků, které jsou přímo k dispozici.
5. Osobní údaje jsou zabezpečené zejména proti nepovolenému přístupu a je zaručena jejich úplnost, pravost a důvěrnost.
6. Přístup k otiskům prstů na paměťovém médiu v průkazu umožní Komise třetím zemím pouze za podmínek stanovených v článku 9 nařízení (ES) č. 45/2001.
Článek 6
Technické specifikace a bezpečnostní normy
1. Aby se zaručila srovnatelná úroveň bezpečnosti, splňuje průkaz minimální bezpečnostní normy stanovené v nařízení (ES) č. 2252/2004 a v rozhodnutí Komise C(2005) 409 ze dne 28. února 2005, kterým se stanoví technické specifikace norem pro bezpečnostní a biometrické prvky v cestovních pasech a cestovních dokladech vydávaných členskými státy, rozhodnutí Komise C(2006) 2909 ze dne 28. června 2006, kterým se stanoví technické specifikace norem pro bezpečnostní a biometrické prvky v cestovních pasech a cestovních dokladech vydávaných členskými státy, rozhodnutí Komise C(2008) 8657 ze dne 22. prosince 2008, kterým se stanoví certifikační politika požadovaná v rámci technických specifikací norem pro bezpečnostní a biometrické prvky v cestovních pasech a cestovních dokladech vydávaných členskými státy a kterým se aktualizují normativní referenční dokumenty, rozhodnutí Komise C(2009) 7476 ze dne 5. října 2009, kterým se mění rozhodnutí Komise (C( 2008) 8657 v konečném znění), kterým se stanoví certifikační politika požadovaná v rámci technických specifikací norem pro bezpečnostní a biometrické prvky v cestovních pasech a cestovních dokladech vydávaných členskými státy, rozhodnutí Komise C(2011) 5499 ze dne 4. srpna 2011, kterým se mění rozhodnutí Komise C(2006) 2909 v konečném znění, kterým se stanoví technické specifikace norem pro bezpečnostní a biometrické prvky v cestovních pasech a cestovních dokladech vydávaných členskými státy, a prováděcí rozhodnutí Komise C(2013) 6181 ze dne 30. září 2013, kterým se mění rozhodnutí Komise C(2006) 2909 v konečném znění, kterým se stanoví technické specifikace norem pro bezpečnostní a biometrické prvky v cestovních pasech a cestovních dokladech vydávaných členskými státy.
2. S cílem případně zajistit, aby průkaz splňoval budoucí minimální bezpečnostní normy přijaté podle nařízení (ES) č. 2252/2004, stanoví Komise prostřednictvím prováděcích aktů další technické specifikace, které budou v souladu s mezinárodními normami, zejména normami a doporučenými postupy ICAO pro průkazy, pokud jde o:
a)
další bezpečnostní prvky a požadavky, včetně přísnějších norem na ochranu před paděláním, pozměňováním a falšováním;
b)
technické specifikace paměťového média pro uchovávání biometrických prvků a jejich zabezpečení, včetně předcházení nedovolenému přístupu a snazšího schvalování;
c)
požadavky na kvalitu a společné technické normy pro zobrazení obličeje a otisky prstů.
Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 7 odst. 2.
3. Poradním postupem podle čl. 7 odst. 2 může být rozhodnuto, že specifikace uvedené v odstavci 2 tohoto článku jsou tajné a nezveřejňují se. V takovém případě jsou k dispozici pouze jedinému subjektu určenému Komisí podle čl. 2 odst. 3 a za podmínky, že tento jediný subjekt zajistí odpovídající úroveň ochrany.
4. Komise prostřednictvím prováděcích aktů stanoví pravidla pro orgány pro případ ztráty, odcizení, vydání duplikátu a vracení průkazu. Tyto prováděcí akty se použijí na všechny průkazy. Přijímají se poradním postupem podle čl. 7 odst. 2.
Článek 7
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený článkem 6 nařízení (ES) č. 1683/95. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 8
Zrušení a přechodná ustanovení
1. Nařízení (ESUO, EHS, Euratom) č. 1826/69 se zrušuje s účinkem ode dne 25. listopadu 2015. V období od 1. ledna 2014 do 24. listopadu 2015 se nadále použije nařízení (ESUO, EHS, Euratom) č. 1826/69.
2. Platnost všech průkazů vydaných podle nařízení (ESUO, EHS, Euratom) č. 1826/69 končí dnem 25. listopadu 2015.
Článek 9
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost čtvrtým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. prosince 2013.
RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 1417/2013
av den 17 december 2013
om fastställande av utformningen av de laissez-passer-handlingar som utfärdas av Europeiska unionen
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av protokoll nr 7 om Europeiska unionens immunitet och privilegier, som är fogat till fördraget om Europeiska unionen, fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artikel 6 första stycket och
av följande skäl:
(1)
I artikel 6 första stycket i protokoll nr 7 om Europeiska unionens immunitet och privilegier (nedan kallat protokollet) föreskrivs att rådet ska fastställa formen på den identitetshandling som ska godtas som giltig resehandling av medlemsstaternas myndigheter (nedan kallad laissez-passer eller laissez-passer-handling).
(2)
Det erinras om att artikel 6 första stycket i protokollet är tillämpligt på de ledamöter, medlemmar och anställda i unionens institutioner som omfattas av antingen tjänsteföreskrifterna för tjänstemän eller anställningsvillkoren för övriga anställda vid unionen (1).
(3)
I artikel 23 i tjänsteföreskrifterna för tjänstemän och i artiklarna 11 och 81 i anställningsvillkoren för övriga anställda vid Europeiska unionen anges under vilka förutsättningar en laissez-passer utfärdas till anställda i unionen.
(4)
I unionens intresse får, i vederbörligen motiverade undantagsfall, den förmån som en laissez-passer utgör erbjudas särskilda sökande för att aktsamhetsplikten ska fullgöras.
(5)
En laissez-passer ger under inga omständigheter innehavaren privilegier och immunitet.
(6)
En laissez-passer godtas som giltig resehandling av medlemsstaternas myndigheter. Kommissionen bör göra bruk av den möjlighet som föreskrivs i artikel 6 andra stycket i protokollet för att med tredjeländer sluta nödvändiga avtal för att en laissez-passer ska gälla som giltig resehandling för passerande av gräns och inom tredjeländers territorium.
(7)
Händelseutvecklingen på unionsnivå, i synnerhet inrättandet av Europeiska utrikestjänsten, har skapat ett ännu större behov av samstämmighet i hållningen på internationell nivå och unionsnivå.
(8)
Utformningen av en laissez-passer bör uppgraderas så att den uppfyller strängare säkerhetsnormer och bidrar till att ett vederbörligt skydd mot hel- och delförfalskningar garanteras. Gemensamma säkerhetsstandarder och interoperabla biometriska kännetecken bör införas i en laissez-passer för att skapa en tillförlitlig koppling mellan den rättmätiga innehavaren och handlingen, vilket påtagligt skulle bidra till att förhindra en bedräglig användning av denna.
(9)
I synnerhet bör utformningen av en laissez-passer uppfylla de säkerhetsstandarder och tekniska specifikationer som gäller för de nationella resehandlingar som medlemsstaterna utfärdar i enlighet med rådets förordning (EG) nr 2252/2004 (2). Detta möjliggör överensstämmelse med specifikationerna från Internationella civila luftfartsorganisationen (Icao), i synnerhet de som återfinns i Icao-dokument 9303 om maskinläsbara resehandlingar, eftersom de kommer att bidra till att skydda en laissez-passer mot bedräglig användning och göra den internationellt erkänd som giltig resehandling. Unionen bör likaledes ansluta sig till Icaos infrastruktur för kryptering av öppna nycklar (Public Key Directory) och följa tillämpliga Icao-standarder och av Icao rekommenderad praxis, i syfte att kunna underlätta att laissez-passer-handlingar förklaras giltiga i hela världen.
(10)
För att säkerställa att enhetliga villkor för framtida säkerhetsstandarder och tekniska specifikationer för pass och resehandlingar som utfärdas av medlemsstater också, i lämpliga fall, gäller för unionens laissez-passer-handlingar bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Kommissionen bör dessutom tilldelas genomförandebefogenheter med avseende på fastställande av bestämmelser för unionens institutioner, byråer eller andra organ samt på Europeiska utrikestjänsten (nedan kallade institutioner) i händelse av förlust, stöld, utfärdande av duplikat och återlämnande av laissez-passer-handlingar. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (3).
(11)
Det rådgivande förfarandet bör användas vid antagandet av genomförandeakter som, där det är lämpligt, säkerställer överensstämmelse med framtida minimisäkerhetsstandarder och tekniska specifikationer vilka avser pass och resehandlingar som i enlighet med rådets förordning (EG) nr 2252/2004 utfärdas av medlemsstater och vilka får förbli sekretessbelagda för att förebygga risken för hel- och delförfalskning. Det rådgivande förfarande bör också användas vid antagandet av genomförandeakter med avseende på institutionernas handläggning av fall av förlust, stöld, utfärdande av duplikat och återlämnande av laissez-passer-handlingar. Kommissionen bör under det rådgivande förfarandet biträdas av den kommitté som inrättats genom artikel 6 i rådets förordning (EG) nr 1683/95 (4).
(12)
Det bör säkerställas att inga andra uppgifter lagras i det elektroniska lagringsmediet för en laissez-passer än vad som föreskrivs i denna förordning och dess bilagor.
(13)
Varje institution som, var för sig eller gemensamt utifrån servicenivåavtal, ansvarar för behandling av den egna personalens eller andra anställdas personuppgifter bör, liksom kommissionen i dess egenskap av central punkt för behandlingsändamål, säkerställa överensstämmelse med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 (5).
(14)
För att kunna garantera att personuppgifter inte görs tillgängliga för fler personer än nödvändigt är det av stor vikt att kommissionen samordnar genomförandet av denna förordning och utser en enda enhet som ansvarig för tillverkningen och individanpassningen av en laissez-passer. Kommissionen bör ägna särskild uppmärksamhet åt att se till att den bemyndigade enda enheten för tillverknings- och personaliseringsändamål kan få säker åtkomst till de personuppgifter som en laissez-passer innehåller, varvid personuppgifterna skyddas på lämplig nivå.
(15)
Personuppgifter bör inte lagras i registret eller av enheten under en längre tid än vad som är nödvändigt för de ändamål för vilka de samlades in och för att de registrerade ska kunna få tillgång till sina personuppgifter för att kunna utöva sina rättigheter. Personuppgifter bör raderas automatiskt efter en viss tidsperiod efter att ärendet avslutats. Denna tidsperiod bör vara berättigad och motiverad.
(16)
För att förhindra förfalskningar och bedrägligt användande av en laissez-passer bör den enda enhet som kommissionen utsett för tillverkning och personalisering av laissez-passer-handlingar väljas ut i enlighet med bestämmelserna för offentlig upphandling, särskilt de i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (6), och med vederbörlig hänsyn tagen till att de handlingar som ska tillverkas är av känslig natur.
(17)
I enlighet med proportionalitetsprincipen går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå de eftersträvade målen i enlighet med artikel 5.4 andra stycket i fördraget om Europeiska unionen.
(18)
Denna förordning bör ersätta förordning (EKSG, EEG, Euratom) nr 1826/69 (7). Därför bör den senare, efter en övergångsperiod, upphöra att gälla med verkan den 25 november 2015.
(19)
Det är nödvändigt att föreskriva en övergångsperiod från och med ikraftträdandet av denna förordning till och med den 24 november 2015, under vilken det fortfarande kommer att vara möjligt att utfärda och använda laissez-passer-handlingar i enlighet med förordning (EKSG, EEG, Euratom) nr 1826/69. Denna möjlighet av övergående slag bör dock tillämpas på sådant sätt att inga fler laissez-passer-handlingar utfärdas i enlighet med förordning (EKSG, EEG, Euratom) nr 1826/69 från och med den tidpunkt då laissez-passer-handlingar börjar utfärdas i enlighet med den här förordningen, och att sådana laissez-passer-handlingar som fortfarande är i omlopp systematiskt ersätts fram till och med den 24 november 2015. Den period under vilken de båda formerna av en laissez-passer är i omlopp samtidigt kommer i med detta att begränsas så mycket som möjligt.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Tillämpningsområde
1. En laissez-passer ska uteslutande i unionens intresse beviljas ledamöter, medlemmar och anställda vid de av unionens institutioner som avses i punkt 2. Den ska utfärda till anställda i enlighet med de villkor som anges i artikel 23 i tjänsteföreskrifterna för tjänstemän och i artiklarna 11 och 81 i anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska unionen. En laissez-passer får, uteslutande i unionens intresse i vederbörligen motiverade undantagsfall, utfärdas till särskilda sökande i enlighet med bilaga II.
2. Denna förordning är tillämplig på Europeiska unionens institutioner, byråer och andra organ samt på Europeiska utrikestjänsten (nedan kallade institutioner).
Artikel 2
Förfarande
1. Varje institution får vid tillämpning av denna förordning ingå avtal med andra institutioner med siktet inställt på att skapa synergieffekter och minska kostnaderna. Dessa institutioner ska ansvara för behandlingen av personuppgifter tillhörande personal eller särskilda sökande som avses i artikel 1.1. Sådana uppgifter ska inbegripa de personuppgifter och biometriska uppgifter som används för entydig identifiering av den som ansöker om en laissez-passer, inbegripet ansiktsbilden och två digitala fingeravtryck som biometriska kännetecken.
2. Vid tillämpning av denna förordning ska kommissionen fungera som central punkt för att överföra de personuppgifter som behandlas av institutioner till den enhet som avses i punkt 3.
3. Kommissionen ska utse en enhet med ansvar för att utforma, tillverka och personalisera laissez-passer-handlingarna, med hänsyn tagen till att de handlingar som ska framställas är känsliga. Den ska göra detta i enlighet med bestämmelserna för offentlig upphandling, särskilt de i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012. All eventuell överföring av personuppgifter under förfarandets gång ska ske i enlighet med förordning (EG) nr 45/2001.
4. Alla laissez-passer-handlingar ska förbli unionens egendom.
Artikel 3
Språkregler
Laissez-passer-handlingarna ska utfärdas på samtliga officiella språk i unionens institutioner i enlighet med vad som anges i bilaga I. Personuppgifterna ska presenteras på ett sätt som beaktar rekommendationer från Icao.
Artikel 4
Giltighet
1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 5.2 ska en laissez-passer utfärdas för en period på som lägst tolv månader och som högst sex år och på de villkor för återlämnande som anges i de genomförandeakter som antagits i enlighet med artikel 6.4. Giltighetstiden ska anpassas efter längden på mandatperioden för en medlem eller ledamot i en institution, efter vistelsetiden eller tjänstgöringstiden för en tjänsteman eller efter avtalsperioden för en tillfälligt anställd eller en kontraktsanställd.
2. Alla laissez-passer-handlingar vars giltighetstid har gått ut eller som saknar tomma sidor för påförda viseringsstämplar måste återlämnas till den utfärdande myndigheten för formell annullering eller förnyelse. En laissez-passer ska också återlämnas när dess innehavare lämnar sin befattning eller tjänst. Denna punkt gäller också för sådana särskilda sökande som avses i artikel 1.1. Under alla omständigheter, när en ursprungsinnehavare återlämnar sin laissez-passer, ska en underhållsberättigad familjemedlem också återlämna sin laissez-passer.
Artikel 5
Personuppgifter - enskildas rättigheter
1. I enlighet med förordning (EG) nr 45/2001 har de personer till vilka en laissez-passer utfärdats rätt att kontrollera de personuppgifter som finns i den och i förekommande fall begära att få dem rättade eller strukna.
2. Personer som rent fysiskt inte kan lämna fingeravtryck är befriade från skyldigheten att lämna sådana. Om det tillfälligt är omöjligt att ta fingeravtryck av de avsedda fingrarna ska fingeravtryck få tas av de andra fingrarna. Om det också tillfälligt är omöjligt att ta fingeravtryck av några av de andra fingrarna får en provisorisk laissez-passer utfärdas med en giltighetstid på högst tolv månader.
3. En laissez-passer får inte innehålla några andra maskinläsbara uppgifter än de som föreskrivs i denna förordning.
4. Vid tillämpning av denna förordning får de biometriska kännetecknen i en laissez-passer bara användas för att
-
kontrollera att handlingen är äkta och
-
kontrollera innehavarens identitet med hjälp av direkt tillgängliga jämförbara element.
5. Personuppgifterna ska skyddas, särskilt mot otillåten åtkomst, och uppgifternas integritet, äkthet och konfidentialitet ska garanteras.
6. Kommissionen ska endast bevilja åtkomst för tredjeländer till fingeravtryck på lagringsmediet i en laissez-passer på de villkor som anges i artikel 9 i förordning (EG) nr 45/2001.
Artikel 6
Tekniska specifikationer och säkerhetsstandarder
1. En laissez-passer ska för att garantera en likvärdig säkerhetsnivå uppfylla de minimisäkerhetsstandarder som föreskrivs i förordning (EG) nr 2252/2004 och i kommissionens beslut K(2005) 409 av den 28 februari 2005 om de tekniska specifikationerna för standarder för säkerhetsdetaljer och biometriska kännetecken i pass och resehandlingar som utfärdas av medlemsstaterna, kommissionens beslut K(2006) 2909 av den 28 juni 2006 om de tekniska specifikationerna för standarder för säkerhetsdetaljer och biometriska kännetecken i pass och resehandlingar som utfärdas av medlemsstaterna, kommissionens beslut K(2008) 8657 av den 22 december 2008 om fastställande av en certifieringspolicy i enlighet med de tekniska specifikationerna för standarder för säkerhetsdetaljer och biometriska kännetecken i pass och resehandlingar som utfärdas av medlemsstaterna och om uppdatering av referenshandlingarna, kommissionens beslut K(2009) 7476 av den 5 oktober 2009 om ändring av kommissionens beslut (K(2008) 8657 slutlig) om fastställande av en certifieringspolicy i enlighet med de tekniska specifikationerna för standarder för säkerhetsdetaljer och biometriska kännetecken i pass och resehandlingar som utfärdas av medlemsstaterna, kommissionens beslut K(2011) 5499 av den 4 augusti 2011 om ändring av kommissionens beslut K(2006) 2909 slutlig om fastställande av tekniska specifikationer för standarder för säkerhetsdetaljer och biometriska kännetecken i pass och resehandlingar som utfärdas av medlemsstaterna och kommissionens genomförandebeslut C(2013) 6181 av den 30 september 2013 om ändring av kommissionens beslut K(2006) 2909 slutlig om fastställande av tekniska specifikationer för standarder för säkerhetsdetaljer och biometriska kännetecken i pass och resehandlingar som utfärdas av medlemsstaterna.
2. För att se till att en laissez-passer i förekommande fall uppfyller framtida minimisäkerhetsstandarder som antas i enlighet med förordning (EG) nr 2252/2004 ska kommissionen, genom genomförandeakter, fastställa kompletterande tekniska specifikationer i överensstämmelse med internationella normer, särskilt Icaos standarder och rekommenderade praxis för laissez-passer-handlingar, med avseende på
a)
ytterligare säkerhetsdetaljer och säkerhetskrav, inklusive strängare standarder för att förebygga risken för hel- och delförfalskningar,
b)
tekniska specifikationer för lagringsmediet för de biometriska kännetecknen och deras säkerhet, inklusive förhindrande av obehörig åtkomst,
c)
kvalitetskrav och gemensamma standarder för ansiktsbilden och fingeravtrycken.
Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 7.2.
3. I enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 7.2 får det beslutas att de specifikationer som avses i punkt 2 i den här artikeln ska vara hemliga och inte ska offentliggöras. I sådant fall ska de endast göras tillgängliga för den av kommissionen utsedda enda enheten enligt artikel 2.3, på det villkor att denna enda enhet ska garantera en adekvat skyddsnivå.
4. Kommissionen ska, genom genomförandeakter, fastställa regler för institutioner i händelse av förlust, stöld, utfärdande av duplikat och återlämnande av laissez-passer-handlingar. Dessa genomförandeakter ska gälla för samtliga laissez-passer-handlingar. De ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 7.2.
Artikel 7
Kommittéförfarande
1. Kommissionen ska biträdas av den kommitté som inrättats genom artikel 6 i förordning (EG) nr 1683/95. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.
2. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 4 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
Artikel 8
Upphävande och övergångsbestämmelser
1. Förordning (EKSG, EEG, Euratom) nr 1826/69 ska upphöra att gälla med verkan från och med den 25 november 2015. Under perioden 1 januari 2014-24 november 2015 ska förordning (EKSG, EEG, Euratom) nr 1826/69 fortsätta att gälla.
2. En laissez-passer som utfärdats i enlighet med förordning (EKSG, EEG, Euratom) nr 1826/69 ska upphöra att vara giltig med verkan från och med den 25 november 2015.
Artikel 9
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den fjärde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 17 december 2013.