NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 510/2014
ze dne 16. dubna 2014
o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů a zrušení nařízení Rady (ES) č. 1216/2009 a (ES) č. 614/2009
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 a čl. 207 odst. 2 této Smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost je třeba upravit nařízení Rady (ES) č. 1216/2009 (3) a nařízení Rady (ES) č. 614/2009 (4), zejména s ohledem na zavedení rozlišení mezi akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty. Dále je třeba provést úpravy s cílem zlepšit jasnost a transparentnost stávajících textů.
(2)
Až do 31. prosince 2013 bylo hlavním nástrojem společné zemědělské politiky (dále jen „SZP“) stanoveným ve Smlouvě o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 (5).
(3)
V rámci reformy SZP bylo nařízení (ES) č. 1234/2007 nahrazeno s účinkem ode dne 1. ledna 2014 nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (6). Nařízení (ES) č. 1216/2009 a (ES) č. 614/2009 by měla být upravena tak, aby zohledňovala uvedené nařízení v zájmu zachování soudržnosti právní úpravy obchodování se třetími zeměmi týkající se zemědělských produktů na straně jedné a zboží vzniklého zpracováním zemědělských produktů na straně druhé.
(4)
Některé zemědělské produkty se používají k výrobě zpracovaných zemědělských produktů i zboží neuvedeného v příloze I Smlouvy o fungování EU. Je nezbytné přijmout opatření jak v rámci SZP, tak v rámci společné obchodní politiky, aby se zohlednil vliv, jejž má obchod s těmito produkty a zbožím na dosažení cílů článku 39 Smlouvy o fungování EU, a účinky, jež mají opatření přijatá podle článku 43 Smlouvy o fungování EU na hospodářské postavení těchto produktů a zboží, s ohledem na rozdíly mezi výrobními a obchodními náklady na zemědělské produkty v Unii a na světovém trhu.
(5)
Aby se zohlednily různé situace zemědělství a potravinářského průmyslu v Unii, rozlišuje se v Unii mezi zemědělskými produkty uvedenými v příloze I Smlouvy o fungování EU a zpracovanými zemědělskými produkty neuvedenými v dané příloze. Stejné rozlišování nemusí existovat v některých třetích zemích, se kterými Unie uzavírá dohody. Proto je třeba stanovit rozšíření působnosti obecných pravidel pro zpracované zemědělské produkty neuvedené v příloze I Smlouvy o fungování EU na některé zemědělské produkty uvedené v dané příloze, stanoví-li mezinárodní dohoda připodobnění těchto dvou typů produktů.
(6)
Odkazuje-li toto nařízení na mezinárodní dohody uzavřené nebo prozatímně uplatňované Unií v souladu se Smlouvou o fungování EU, chápe se takový odkaz jako odkaz na článek 218 Smlouvy o fungování EU.
(7)
Za účelem vyloučení nebo napravení negativních účinků, jež by mohl mít dovoz určitých zpracovaných zemědělských produktů na trh Unie a na účinnost SZP, by mělo být možné, aby dovoz takových produktů při splnění určitých podmínek podléhal dodatečnému clu.
(8)
Vaječný albumin a mléčný albumin jsou zpracovanými zemědělskými produkty, které nejsou uvedeny v příloze I Smlouvy o fungování EU. Z důvodu harmonizace a zjednodušení by měl být společný obchodní režim pro vaječný albumin a mléčný albumin, stanovený v nařízení (ES) č. 614/2009, začleněn do právní úpravy obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů. Vzhledem k tomu, že vejce mohou být do značné míry nahrazena vaječným albuminem a do určité míry mléčným albuminem, měla by právní úprava obchodování pro vaječný albumin a mléčný albumin odpovídat právní úpravě obchodování stanovené pro vejce.
(9)
Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení týkající se preferenčního obchodního režimu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 978/2012 (7), je nutné stanovit hlavní pravidla právní úpravy obchodování se zpracovanými zemědělskými produkty a zbožím neuvedeným v příloze I vzniklým zpracováním zemědělských produktů. Rovněž je nutné zajistit, aby byla stanovena snížená dovozní cla a celní kvóty, a poskytování vývozních náhrad v souladu s těmito hlavními pravidly. Tato pravidla a ustanovení by měla brát v úvahu omezení týkající se dovozních cel a vývozních subvencí, jež vyplývají ze závazků přijatých Unií v rámci dohod Světové obchodní organizace (dále jen „WTO“) a dvoustranných dohod.
(10)
Z důvodu těsné provázanosti trhů s vaječným albuminem a s mléčným albuminem a trhu s vejci by mělo být možné vyžadovat předložení dovozní licence pro dovoz vaječného albuminu a mléčného albuminu a pozastavit režim aktivního zušlechťovacího styku pro vaječný albumin a mléčný albumin, pokud hrozí, že režim aktivního zušlechťovacího styku pro vaječný albumin a mléčný albumin by narušil nebo mohl narušit trh Unie s těmito produkty nebo s vejci. Mělo by být možné, aby vydávání dovozních licencí pro vaječný albumin a mléčný albumin a propuštění těchto produktů, na něž se licence vztahuje, do volného oběhu bylo podmíněno požadavky týkajícími se původu, provenience, pravosti a znaků jakosti produktů.
(11)
Za účelem zohlednění rozvoje obchodu a vývoje na trhu, potřeby trhů s vaječným albuminem a mléčným albuminem nebo trhu s vejci a zohlednění výsledků sledování dovozu vaječného albuminu a mléčného albuminu by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o pravidla pro podmínění dovozu vaječného albuminu a mléčného albuminu za účelem propuštění do volného oběhu předložením dovozní licence, předpisy o právech a povinnostech vyplývajících z této dovozní licence a jejích právních účinků, pravidla týkající se případů, kdy lze použít přípustnou odchylku, pokud jde o dodržování povinnosti dovážet množství uvedené v licenci, pravidla, která podmiňují vydávání dovozních licencí a propuštění do volného oběhu předložením dokladu vydaného třetí zemí nebo subjektem, který potvrdí mimo jiné původ, pravost a znaky jakosti produktů, provenienci, pravidla pro převod dovozních licencí nebo omezení jejich převodu, případy, kdy se nevyžaduje předložení dovozní licence, a případy, v nichž se vyžaduje či nevyžaduje složení jistoty zaručující, že produkty jsou dovezeny v době platnosti licence.
(12)
Některé zpracované zemědělské produkty neuvedené v příloze I Smlouvy o fungování EU se získávají ze zemědělských produktů, které podléhají SZP. Cla, která se vztahují na dovoz těchto zpracovaných zemědělských produktů, by měla vyrovnávat rozdíl mezi cenami na světovém trhu a cenami zemědělských produktů použitých při jejich výrobě na trhu Unie a přitom zajišťovat konkurenceschopnost průmyslu zpracování daných zemědělských produktů.
(13)
Podle některých mezinárodních dohod je v rámci obchodní politiky Unie stanoveno snížení nebo postupné zrušení zemědělských složek dovozních cel pro zpracované zemědělské produkty, dodatečných cel u cukru a mouky a valorických cel. Mělo by být možné, aby tato snížení byla stanovena v poměru k zemědělským složkám uplatňovaným při nepreferenčním obchodu.
(14)
Zemědělská složka dovozního cla by měla vyrovnat rozdíl cen zemědělských produktů použitých při výrobě dotyčných zpracovaných zemědělských produktů na světovém trhu a na trhu Unie. Proto je třeba zachovat úzkou spojitost mezi výpočtem zemědělské složky dovozního cla uplatňovaného na zpracované zemědělské produkty a dovozního cla uplatňovaného na zemědělské produkty dovezené v nezměněném stavu.
(15)
Za účelem provádění mezinárodních dohod, jež stanoví snížení nebo postupné ukončení dovozních cel u zpracovaných zemědělských produktů na základě konkrétních zemědělských produktů použitých nebo považovaných za použité při výrobě zpracovaných zemědělských produktů, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o vytvoření seznamu těchto zemědělských produktů považovaných za použité při výrobě zpracovaných zemědělských produktů, stanovení ekvivalentních množství a pravidel pro převod jiných zemědělských produktů na ekvivalentní množství těchto konkrétních zemědělských produktů považovaných za použité, stanovení prvků nezbytných pro výpočet snížené zemědělské složky a snížených dodatečných cel a stanovení metod tohoto výpočtu a stanovení zanedbatelného množství, pro než mají být snížené zemědělské složky a dodatečná cla u cukru a mouky stanoveny jako nulové.
(16)
Je možné, aby byly celní koncese na dovoz poskytnuty pro neomezená množství dotyčného zboží nebo pro omezená množství v rámci celní kvóty. Jsou-li podle některých mezinárodních dohod poskytnuty celní koncese v rámci celních kvót, měly by být tyto kvóty otevřené a spravované Komisí. Z praktických důvodů je třeba, aby řízení nezemědělské složky dovozních cel u zboží, pro které byly dohodnuty celní preference, podléhalo stejným pravidlům jako řízení zemědělské složky.
(17)
Z důvodu těsné provázanosti trhů s vaječným albuminem a s mléčným albuminem a trhu s vejci by měly být celní kvóty pro vaječný albumin a mléčný albumin otevřené a spravované stejným způsobem jako celní kvóty pro vejce podle nařízení (EU) č. 1308/2013. Způsob správy by měl, pokud je to nezbytné, brát v úvahu požadavky na zásobování trhu Unie a nutnost zachovat jeho rovnováhu a měl by být založen na způsobech používaných v minulosti, a to s ohledem na práva vyplývající z dohod uzavřených v rámci WTO.
(18)
Za účelem zajištění rovného přístupu na trh a rovného zacházení pro hospodářské subjekty, zohlednění požadavků na zásobování trhu Unie a zachování rovnováhy na tomto trhu, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o podmínky, které musí být splněny, aby bylo možné podat žádost v rámci celní kvóty, pravidla pro převod práv v rámci celní kvóty, podmínění účasti na celní kvótě složením jistoty a zvláštní vlastnosti, požadavky a omezení vztahující se na celní kvóty.
(19)
Za účelem zajištění možnosti, aby vyvážené produkty při dovozu do třetí země za určitých podmínek využívaly výhod zvláštního zacházení podle mezinárodních dohod uzavřených Unií v souladu se Smlouvou o fungování EU, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o pravidla, podle nichž musí příslušné orgány členských států na požádání a po náležité kontrole vystavit potvrzení, že dané podmínky jsou splněny u produktů, které v případě vývozu mohou využívat výhod zvláštního zacházení při dovozu do třetí země, jsou-li splněny určité podmínky.
(20)
Je možné, že poptávka zpracovatelského průmyslu po zemědělských surovinách nebude moci být za podmínek hospodářské soutěže plně uspokojena zemědělskými surovinami Unie. Nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (8), umožňuje propuštění takového zboží do režimu aktivního zušlechťovacího styku s výhradou splnění hospodářských podmínek vymezených nařízením Komise (EHS) č. 2454/93 (9). Nařízení (EHS) č. 2913/1992 se nahrazuje nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 (10), ale s účinností pouze od 1. června 2016. Je proto vhodné odkazovat v tomto nařízení na nařízení (EHS) č. 2913/1992, zejména s ohledem na to, že v budoucnosti mají být odkazy na nařízení (EHS) č. 2913/1992 považovány za odkazy na nařízení (EU) č. 952/2013. Za jasně stanovených okolností by hospodářské podmínky pro propuštění určitého množství zemědělských produktů do režimu aktivního zušlechťovacího styku měly být považovány za splněné. Tato množství by měla být stanovena na základě bilance dodávek. Spravedlivý přístup k dostupným množstvím, rovné zacházení s hospodářskými subjekty a jasnost by měly být zajištěny díky systému osvědčení o režimu aktivního zušlechťovacího styku vydávaných členskými státy.
(21)
Za účelem zajištění obezřetného a účinného řízení režimu aktivního zušlechťovacího styku při zohlednění situace na trhu Unie s dotyčným zbožím a potřeb a praxe zpracovatelského průmyslu by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o seznam zemědělských produktů, pro které mohou být vydána osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku, práva vyplývající z osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku a příslušné právní účinky, ustanovení týkající se převodu práv mezi hospodářskými subjekty a pravidla nezbytná pro spolehlivost a účinnost systému osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku, pokud jde o pravost osvědčení, jeho převod nebo omezení tohoto převodu.
(22)
Měla by být přijata ustanovení pro poskytování vývozních náhrad v mezích stanovených závazky Unie v rámci WTO pro některé zemědělské produkty použité při výrobě zboží neuvedeného v příloze I Smlouvy o fungování EU, aby výrobci tohoto zboží nebyli penalizováni kvůli cenám, za něž musí sami nakupovat v důsledku SZP. Tyto vývozní náhrady by měly pouze vyrovnávat rozdíl mezi cenou určitého zemědělského produktu na trhu Unie a na světovém trhu. Tato ustanovení by tudíž měla být zavedena jako součást právní úpravy obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů.
(23)
Seznam zboží neuvedeného v příloze I, na které se vztahují vývozní náhrady, by měl být stanoven s ohledem na vliv rozdílu mezi cenami zemědělských produktů použitých při jeho výrobě na trhu Unie a na světovém trhu a na nezbytnost plného nebo částečného vyrovnání tohoto rozdílu, aby byl usnadněn vývoz zemědělských produktů použitých při výrobě daného zboží neuvedeného v příloze I.
(24)
Je nezbytné zajistit, že nebude poskytnuta žádná vývozní náhrada pro dovážené zboží neuvedené v příloze I propuštěné do volného oběhu, které je zpětně vyvezené, vyvezené po zpracování nebo po zapracování do jiného zboží neuvedeného v příloze I. Pokud jde o dovážené obiloviny, rýži, mléko a mléčné výrobky či vejce propuštěné do volného oběhu, je nezbytné zajistit, že nebude poskytnuta žádná vývozní náhrada, je-li zboží vyvezeno po zpracování nebo po zapracování do zboží neuvedeného v příloze I.
(25)
Sazby vývozních náhrad pro zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží neuvedeného v příloze I by měly být stanoveny podle stejných pravidel a praktických způsobů a podle stejného postupu jako sazby vývozních náhrad pro zemědělské produkty vyvážené v nezměněném stavu podle nařízení (EU) č. 1308/2013 a nařízení Rady (EU) č. 1370/2013 (11).
(26)
Vzhledem k úzké spojitosti mezi zbožím neuvedeným v příloze I na jedné straně a zemědělskými produkty, které se používají při výrobě tohoto zboží neuvedeného v příloze I, na straně druhé a rozdílům mezi tímto zbožím a těmito produkty je nezbytné stanovit používání horizontálních ustanovení týkajících se vývozních náhrad stanovených v nařízení (EU) č. 1308/2013 u zboží neuvedeného v příloze I.
(27)
Za účelem zohlednění zvláštních výrobních postupů a obchodních požadavků u zboží neuvedeného v příloze I, jež obsahuje některé zemědělské produkty, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o stanovení pravidel pro vlastnosti zboží neuvedeného v příloze I, které má být vyvezeno, a zemědělských produktů použitých při jeho výrobě, pravidel pro stanovení vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené po zpracování na zboží neuvedené v příloze I, pravidel týkajících se dokladu o složení vyváženého zboží neuvedeného v příloze I, pravidel stanovujících požadavek na prohlášení o používání některých dovážených zemědělských produktů, pravidel týkajících se připodobnění zemědělských produktů základním produktům a stanovení referenčního množství každého ze základních produktů a použití horizontálních pravidel pro vývozní náhrady pro zemědělské produkty na zboží neuvedené v příloze I.
(28)
Dodržování vývozních omezení, která vyplývají z mezinárodních dohod uzavřených nebo prozatímně uplatňovaných Unií podle Smlouvy o fungování EU, by mělo být zajištěno vydáváním osvědčení o náhradě za referenční období stanovená v dohodách s přihlédnutím k roční částce stanovené pro malé vývozce.
(29)
Vývozní náhrady by měly být poskytovány až do výše celkové částky, která je k dispozici, a to podle konkrétní situace obchodu se zbožím neuvedeným v příloze I. Systém osvědčení o náhradě by měl usnadnit účinné řízení částek náhrad.
(30)
Je třeba stanovit, že osvědčení o náhradě vydaná členskými státy jsou platná v celé Unii a že jejich vydání je podmíněno složením jistoty jako záruky toho, že hospodářský subjekt zažádá o náhradu. Měla by být stanovena pravidla pro poskytování náhrady v rámci režimu stanovení náhrady předem, podle kterých by se náhrada poskytovala pro všechny platné sazby náhrady, a dále pro složení a uvolnění jistot.
(31)
Za účelem kontroly výdajů za vývozní náhrady a provádění systému osvědčení o náhradě by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o pravidla stanovující práva a povinnosti vyplývající z osvědčení o náhradě, pravidla pro jejich převod nebo omezení tohoto převodu, stanovení případů a situací, v nichž se nevyžaduje předložení osvědčení o náhradě ani složení jistoty, a stanovení přípustné odchylky, v rámci níž se neuplatní povinnost zažádat o náhradu.
(32)
Při zohledňování dopadu cílených opatření týkajících se vývozních náhrad by měla být věnována pozornost podnikům zpracovávajícím zemědělské produkty obecně, a zejména pak situaci malých a středních podniků. Malým vývozcům by s ohledem na jejich zvláštní potřeby měla být na každý rozpočtový rok přidělena celková částka, přičemž by měli být osvobozeni od povinnosti předkládat osvědčení v rámci právní úpravy udělování vývozních náhrad.
(33)
Pokud jsou podle nařízení (EU) č. 1308/2013 přijata opatření týkající se vývozu zemědělského produktu a vývoz zboží neuvedeného v příloze I s vysokým obsahem zemědělského produktu by mohl bránit dosažení cílů těchto opatření, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o stanovení rovnocenných opatření, jež mají být přijata s ohledem na vývoz tohoto zboží neuvedeného v příloze I, při dodržení veškerých závazků plynoucích z mezinárodních dohod.
(34)
Podle některých mezinárodních dohod může Unie omezit dovozní cla a částky splatné v případě vývozu za účelem celkového nebo částečného vyrovnání cenového rozdílu mezi zemědělskými produkty použitými při výrobě zpracovaných zemědělských produktů nebo příslušného zboží neuvedeného v příloze I. Pro tyto zpracované zemědělské produkty a zboží neuvedené v příloze I je třeba stanovit, že tyto částky se určují společně jako součást celkového cla a že mají vyrovnat rozdíly mezi cenami zemědělských produktů, jež je třeba vzít v úvahu na trhu dané země nebo regionu a na trhu Unie.
(35)
Jelikož složení zpracovaných zemědělských produktů a zboží neuvedeného v příloze I může být důležité pro správné uplatňování právní úpravy obchodování stanovené v tomto nařízení, mělo by být možné stanovit složení prostřednictvím kvalitativních a kvantitativních analýz.
(36)
Za účelem provádění mezinárodních dohod uzavřených Unií a zajištění jasnosti a souladu se změnami nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 (12) by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o doplnění a změnu některých nepodstatných částí tohoto nařízení a jeho příloh pro uvedené účely.
(37)
Je třeba stanovit, že členské státy mají poskytovat Komisi a sobě navzájem informace nezbytné k provádění právní úpravy obchodování se zpracovanými zemědělskými produkty a zbožím neuvedeným v příloze I.
(38)
Za účelem zajištění jednotnosti informačních systémů a pravosti a čitelnosti dokladů a údajů předávaných spolu s nimi by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o vymezení povahy a druhu oznamovaných informací, kategorií zpracovávaných údajů, maximální doby uchovávání údajů a účelu, k němuž jsou údaje zpracovávány, práv na přístup k informacím nebo informačním systémům a podmínek, za nichž jsou tyto informace zveřejňovány.
(39)
Použije se právo Unie o ochraně osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a volném pohybu těchto údajů, zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (13) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (14).
(40)
Za účelem zabránění zbytečné administrativní zátěži hospodářských subjektů a vnitrostátních orgánů by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o stanovení prahové hodnoty, pod níž by neměly být vybírány nebo poskytovány částky dovozních cel, dodatečných dovozních cel, snížených dovozních cel, vývozních náhrad a částky, které mají být vybrány nebo které jsou splatné při nahrazování ceny stanovené vzájemnou dohodou.
(41)
Vzhledem k úzké spojitosti mezi zbožím neuvedeným v příloze I a zemědělskými produkty, které se používají při výrobě tohoto zboží neuvedeného v příloze I, je nezbytné stanovit, že v případě zboží neuvedeného v příloze I se obdobně použijí horizontální ustanovení týkající se jistot, kontrol, ověřování a sankcí stanovených a přijatých na základě nařízení (EU) č. 1306/2013 (15).
(42)
Za účelem zajištění uplatňování horizontálních předpisů přijatých na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 na dovozní licence a celní kvóty pro zpracované zemědělské produkty a na vývozní náhrady a osvědčení o náhradě v případě zboží neuvedeného v příloze I by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o pravidla upravující horizontální ustanovení o jistotách, kontrolách, ověřování a sankcích přijatých na základě uvedeného nařízení.
(43)
Při přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti k přijetí aktů v přenesené pravomoci vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(44)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení s ohledem na dovoz by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o opatření, jež stanoví zpracované zemědělské produkty, na něž by se měla vztahovat dodatečná dovozní cla, aby se vyloučily nebo napravily nepříznivé dopady na trh Unie, opatření pro použití tohoto dodatečného dovozního cla, co se týče lhůt pro prokázání dovozní ceny, předkládání dokumentace a stanovení výše dodatečných dovozních cel, opatření, která stanoví reprezentativní ceny a spouštěcí objemy pro účely použití dodatečných dovozních cel, opatření týkající se formátu a obsahu dovozních licencí pro vaječný albumin a mléčný albumin, podávání žádostí o tyto dovozní licence a jejich vydávání a používání, doby platnosti těchto licencí, postupu pro složení jistoty a výše skládané jistoty u těchto licencí, důkazů, že byly splněny požadavky související s používáním těchto licencí, míry přípustné odchylky, pokud jde o dodržování povinnosti dovážet množství uvedené v dovozní licenci, a vydávání náhradních dovozních licencí a jejich duplikátů, opatření pro zacházení s dovozními licencemi členskými státy, jakož i výměnu informací nezbytných pro řízení režimu dovozních licencí pro vaječný albumin a mléčný albumin, včetně postupů týkajících se specifické správní pomoci mezi členskými státy, výpočet dovozních cel a stanovení výše dovozních cel u zpracovaných zemědělských produktů při provádění mezinárodních režimů.
(45)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení s ohledem na dovoz by měly být Komisi svěřeny také prováděcí pravomoci, pokud jde o opatření, kterými se stanoví pevná množství zemědělských produktů považovaných za použité při výrobě zpracovaných zemědělských produktů pro účely snížení nebo postupného ukončení dovozních cel, jež se vztahují na preferenční obchod, jakož i přiměřené požadavky na dokumentaci, roční celní kvóty a správní metody používané pro dovoz zpracovaných zemědělských produktů a určitých zemědělských produktů v souladu s mezinárodními závazky Unie, postupy pro používání zvláštních ustanovení obsažených v mezinárodních dohodách nebo v aktech, kterými je stanoven režim dovozu nebo vývozu, zejména pokud jde o záruky týkající se povahy a původu produktu, uznávání dokladů použitých pro ověření těchto záruk, předkládání dokladu vydaného vyvážející zemí a určením a použitím produktů, opatření, kterými se stanoví doba platnosti dovozních licencí, postupy pro složení jistoty a výše skládané jistoty, používání těchto dovozních licencí a případně konkrétní opatření týkající se zejména podmínek, za nichž mají být předkládány žádosti o dovoz a udělováno povolení v rámci celní kvóty, a přiměřených požadavků na dokumentaci.
(46)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení s ohledem na dovoz a režim aktivního zušlechťovacího styku by měly být Komisi svěřeny také prováděcí pravomoci, pokud jde o opatření pro řízení procesu, která zaručí, aby nebyla překročena množství dostupná v rámci celních kvót, a opatření týkající se přerozdělení nevyužitých množství v rámci celní kvóty, ochranná opatření proti dovozu do Unie v souladu s nařízením Rady (ES) č. 260/2009 (16) a nařízením Rady (ES) č. 625/2009 (17) nebo ochranná opatření stanovená mezinárodními dohodami, opatření týkající se množství zemědělských produktů, pro něž lze vydat osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku, opatření týkající se provádění systému osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku, pokud jde o požadovanou dokumentaci a postupy pro podávání žádostí a vydávání osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku, opatření týkající se řízení osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku členskými státy, postupů týkajících se správní pomoci mezi členskými státy, opatření, jimiž se v případě, že se žádá o velká množství, omezují množství, pro něž lze vydat osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku, odmítají množství požadovaná pro tato osvědčení a pozastavuje podávání žádostí o osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku, a opatření, jimiž se pozastavuje používání režimu zušlechťovacího styku nebo aktivního zušlechťovacího styku pro vaječný albumin a mléčný albumin.
(47)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení s ohledem na vývoz by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o opatření týkající se použití sazeb náhrad, výpočtu vývozních náhrad, připodobnění některých produktů základním produktům a stanovení referenčního množství základních produktů, podávání žádostí o osvědčení pro vývoz určitého zboží neuvedeného v příloze I do některých míst určení a vydávání a správy těchto osvědčení, pokud je to stanoveno v mezinárodní dohodě uzavřené nebo prozatímně uplatňované Unií v souladu se Smlouvou o fungování EU, a zacházení se zánikem produktů a množstevními ztrátami při výrobě a zacházení s vedlejšími produkty.
(48)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení s ohledem na vývoz by rovněž měly být Komisi svěřeny také prováděcí pravomoci, pokud jde o opatření ohledně postupů týkajících se prohlášení a dokladu o složení vyváženého zboží neuvedeného v příloze I nezbytných pro provádění režimu vývozních náhrad, opatření týkající se zjednodušeného dokladu o dosažení místa určení v případě rozlišených náhrad, opatření pro používání horizontálních ustanovení o vývozních náhradách u zboží neuvedeného v příloze I, opatření týkající se provádění systému osvědčení o vývozní náhradě, pokud jde o podávání žádosti o osvědčení o náhradě a o formát a obsah této žádosti, formát, obsah a dobu platnosti osvědčení o náhradě, postup pro podávání žádostí a vydávání osvědčení o náhradě a pro jeho používání, postupy pro skládání jistoty a její výši, míru přípustné odchylky, pokud jde o výši vývozní náhrady, o niž nebylo požádáno, a důkazní prostředky, jimiž se prokazuje splnění povinností vyplývajících z osvědčení o náhradě.
(49)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení s ohledem na vývoz a některá obecná ustanovení by rovněž měly být Komisi svěřeny také prováděcí pravomoci, pokud jde o opatření týkající se zacházení s osvědčením o náhradě členskými státy a výměny informací a specifické správní pomoci mezi členskými státy, pokud jde o osvědčení o náhradě, opatření týkající se stanovení celkové částky přidělené malým vývozcům a individuální prahové hodnoty pro osvobození od předkládání osvědčení o náhradě, opatření týkající se vydávání náhradních osvědčení o náhradě a duplikátů osvědčení o náhradě, opatření, jimiž se v případě, že se žádá o částky přesahující dostupné částky stanovené na základě závazků plynoucích z mezinárodních dohod, omezují částky, pro které mohou být vydána osvědčení o náhradě, odmítají částky požadované pro tato osvědčení a pozastavuje podávání žádostí o osvědčení o náhradě, nezbytná procedurální pravidla a technická kritéria pro používání jiných opatření, pokud jde o vývoz, opatření týkající se stanovení použitelného cla v případě přímých náhrad v preferenčním obchodě a souvisejících částek uplatňovaných na vývoz do dotčené země nebo regionu, opatření, která zajistí, aby zpracované zemědělské produkty uvedené v celním prohlášení pro vývoz v preferenčním režimu nebyly ve skutečnosti vyvezeny mimo rámec preferenčního režimu a naopak, opatření týkající se metod kvalitativní a kvantitativní analýzy zpracovaných zemědělských produktů a zboží neuvedeného v příloze I, technických ustanovení nezbytných pro jejich identifikaci a postupů pro účely jejich zařazení do kombinované nomenklatury.
(50)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení s ohledem na vývoz a některá obecná ustanovení by měly být Komisi svěřeny také prováděcí pravomoci, pokud jde o opatření nezbytná k provádění závazků Komise a členských států ohledně výměny informací týkajících se způsobů oznamování, pravidel určujících, jaké informace jsou oznamovány, systému správy oznamovaných informací, obsahu, formátu, načasování, frekvence a lhůt oznámení a opatření pro předávání a zpřístupňování informací a dokumentů při dodržení pravidel ochrany osobních údajů a legitimních zájmů podniků při ochraně jejich obchodních tajemství a opatření týkající se uplatňování horizontálních ustanovení o jistotách, kontrolách, ověřování a sankcích přijatých podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013, která se vztahují na dovozní licence a celní kvóty pro zpracované zemědělské produkty a na vývozní náhrady a osvědčení o náhradě u zboží neuvedeného v příloze I.
(51)
Vzhledem k jejich zvláštní povaze by prováděcí akty, které se týkají opatření ke stanovení reprezentativních cen a spouštěcích objemů dovozu pro účely použití dodatečných dovozních cel a výše těchto cel v souladu s mezinárodními závazky Unie, opatření omezujících množství, pro něž lze vydat osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku a osvědčení o náhradě, zamítajících požadované množství, pokud jde o tato osvědčení, a pozastavujících podávání žádostí o tato osvědčení, opatření pro správu procesu zaručujícího, aby nebyla překročena množství dostupná v rámci celní kvóty, a o přerozdělení nevyužitých množství v rámci celní kvóty, by měly být přijímány, aniž by se použilo nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (18). Ostatní prováděcí akty podle tohoto nařízení by měly být přijímány podle nařízení (EU) č. 182/2011.
(52)
Při přijímání prováděcích aktů, které mají být přijaty podle nařízení (EU) č. 182/2011, by se měl použít přezkumný postup, jelikož se tyto akty vztahují na společnou zemědělskou politiku, jak je uvedeno v čl. 2 odst. 2 písm. b) bodě ii) uvedeného nařízení.
(53)
Komise by v řádně odůvodněných případech, a pokud to vyžadují naléhavé závažné důvody, které se týkají ochranných opatření proti dovozu zpracovaných zemědělských produktů do Unie nebo narušení či možného narušení trhu Unie ukládajících pozastavení používání režimu zušlechťovacího styku nebo aktivního zušlechťovacího styku pro vaječný albumin a mléčný albumin, měla přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty.
(54)
V souladu se zásadou proporcionality je nezbytné a vhodné pro dosažení cílů tohoto nařízení stanovit právní úpravu obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů. Toto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení sledovaných cílů, v souladu s čl. 5 odst. 4 Smlouvy o Evropské unii.
(55)
V zájmu zachování současného stavu by mělo toto nařízení obsahovat přílohy zahrnující všechny následující prvky: seznam zpracovaných zemědělských produktů, který nahrazuje přílohu II nařízení (ES) č. 1216/2009; seznam zboží neuvedeného v příloze I, který nahrazuje přílohu II nařízení Komise (EU) č. 578/2010 (19) a přílohu XX nařízení (ES) č. 1234/2007; seznam základních produktů používaných k výrobě zboží neuvedeného v příloze I, který nahrazuje přílohu I nařízení (EU) č. 578/2010; seznam zpracovaných zemědělských produktů, na něž mohou být uvalena dodatečná dovozní cla, který nahrazuje přílohu III nařízení (ES) č. 1216/2009, a seznam zemědělských produktů používaných při výrobě zpracovaných zemědělských produktů, který nahrazuje přílohu I nařízení (ES) č. 1216/2009.
(56)
Nařízení (ES) č. 1216/2009 a (ES) č. 614/2009 by měla být zrušena.
(57)
Vzhledem k tomu, že před vstupem tohoto nařízení v platnost byl nezbytný soulad zajišťován pomocí přechodných ustanovení obsažených v čl. 230 odst. 1 druhém pododstavci písm. i) nařízení (EU) č. 1308/2013, mělo by být toto nařízení použito co nejdříve po přijetí nařízení, která jsou součástí reformy SZP, přičemž je nutné plně respektovat zájem na právní jistotě a oprávněná očekávání hospodářských subjektů,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví právní úpravu obchodování vztahující se na dovoz zpracovaných zemědělských produktů a vývoz zboží neuvedeného v příloze I a zemědělských produktů zapracovaných do zboží neuvedeného v příloze I.
Toto nařízení se vztahuje rovněž na dovoz zemědělských produktů, na něž se vztahuje mezinárodní dohoda uzavřená nebo prozatímně uplatňovaná Unií podle Smlouvy, která stanoví připodobnění těchto produktů zpracovaným zemědělským produktům, na něž se vztahují pravidla preferenčního obchodu.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„zemědělskými produkty“ produkty uvedené v článku 1 nařízení (EU) č. 1308/2013;
b)
„zpracovanými zemědělskými produkty“ produkty uvedené v příloze I tohoto nařízení;
c)
„zbožím neuvedeným v příloze I“ produkty neuvedené v příloze I Smlouvy o fungování EU, které jsou uvedené v prvním a druhém sloupci přílohy II tohoto nařízení;
d)
„základními produkty“ zemědělské produkty uvedené v příloze III tohoto nařízení;
e)
„zemědělskou složkou“ buď ta část dovozního cla uplatňovaného na zpracované zemědělské produkty, jež odpovídá dovoznímu clu uplatňovanému na zemědělské produkty uvedené v příloze V tohoto nařízení, nebo případně sníženému clu uplatňovanému na zemědělské produkty pocházející z daných zemí pro množství těchto zemědělských produktů, která byla použita nebo jsou považována za použitá;
f)
„nezemědělskou složkou“ část poplatku odpovídající clům podle společného celního sazebníku sníženým o zemědělskou složku vymezenou v písmenu e);
g)
„dodatečným clem na cukr a mouku“ dodatečné clo na cukr (AD S/Z) a dodatečné clo na mouku (AD F/M) uvedená v příloze I části 1 oddílu 1 bodu B.6 nařízení (EHS) č. 2658/87 a stanovená v příloze 1 části 3 oddílu I tabulce č. 2 uvedeného nařízení;
h)
„valorickým clem“ část dovozního cla vyjádřená jako procentní sazba celní hodnoty;
i)
„skupinou produktů 1“ syrovátka v prášku, granulích nebo v jiné pevné formě, která neobsahuje přidaný cukr ani jiná sladidla, s kódy KN ex 0404 10 02 až ex 0404 10 16;
j)
„skupinou produktů 2“ mléko v prášku, granulích nebo v jiné pevné formě, které neobsahuje přidaný cukr ani jiná sladidla, o obsahu tuku nepřesahujícím 1,5 % hmotnostních, jiné než v bezprostředním obalu o čistém obsahu nepřesahujícím 2,5 kg, s kódem KN ex 0402 10 19;
k)
„skupinou produktů 3“ mléko v prášku, granulích nebo v jiné pevné formě, které neobsahuje přidaný cukr ani jiná sladidla, o obsahu tuku 26 % hmotnostních, jiné než v bezprostředním obalu o čistém obsahu nepřesahujícím 2,5 kg, s kódem KN ex 0402 21 18;
l)
„skupinou produktů 6“ máslo o obsahu tuku 82 % hmotnostních s kódem KN ex 0405 10;
KAPITOLA II
DOVOZ ZPRACOVANÝCH ZEMĚDĚLSKÝCH PRODUKTŮ
ODDÍL I
Obecná ustanovení pro dovoz
Pododdíl i
Dovozní cla u zpracovaných zemědělských produktů
Článek 3
Složky dovozních cel
1. U zpracovaných zemědělských produktů uvedených v tabulce 1 přílohy I se dovozní cla stanovená ve společném celním sazebníku skládají ze zemědělské složky, která není součástí valorického cla, a z nezemědělské složky, která je valorickým clem.
2. U zpracovaných zemědělských produktů uvedených v tabulce 2 přílohy I se dovozní cla stanovená ve společném celním sazebníku skládají z valorického cla a ze zemědělské složky, která je součástí valorického cla. Není-li u zpracovaných zemědělských produktů uvedených v tabulce 2 přílohy I stanoveno valorické clo, považuje se zemědělská složka těchto produktů za součást zvláštního cla na tyto produkty.
Článek 4
Maximální sazba dovozního cla
1. Jestliže se má použít maximální celní sazba, stanoví se metoda výpočtu pro určení této maximální celní sazby ve společném celním sazebníku na základě článku 31 Smlouvy o fungování EU.
2. Jestliže u zpracovaných zemědělských produktů uvedených v tabulce 1 přílohy I maximální celní sazba zahrnuje dodatečné clo na cukr a na mouku, stanoví se metoda výpočtu pro určení tohoto dodatečného cla ve společném celním sazebníku na základě článku 31 Smlouvy o fungování EU.
Článek 5
Dodatečná dovozní cla pro vyloučení nebo napravení negativních účinků na trhu Unie
1. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví zpracované zemědělské produkty uvedené v příloze IV, na něž se při dovozu podléhajícím celní sazbě stanovené ve společném celním sazebníku vztahuje dodatečné dovozní clo. Tyto prováděcí akty se přijímají pouze za tím účelem, aby se vyloučily nebo napravily nepříznivé dopady, které by tento dovoz mohl mít na trh Unie, a pokud:
a)
se dovoz uskutečňuje za cenu nižší, než je cena oznámená Unií WTO („spouštěcí cena“), nebo
b)
objem dovozu v kterémkoli roce překročí určitou úroveň („spouštěcí objem“).
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
2. Dodatečná dovozní cla se neuloží v souladu s odstavcem 1, pokud je nepravděpodobné, že by dovoz narušil trh Unie, nebo pokud by účinky takových dodatečných dovozních cel nebyly vzhledem ke sledovanému cíli přiměřené.
3. Pro účely odst. 1 písm. a) se dovozní ceny stanoví na základě dovozních cen c.i.f. dané zásilky.
Dovozní ceny c.i.f. se prověřují porovnáním s reprezentativními cenami daného produktu na světovém trhu nebo na dovozním trhu Unie s tímto produktem.
Reprezentativní ceny se stanoví v pravidelných intervalech na základě údajů shromážděných v rámci systému kontroly Společenství zřízeného podle čl. 308d nařízení Komise (EHS) č. 2454/1993 (20).
4. Spouštěcí objem se stanoví na základě možností přístupu na trh vymezených jako dovoz vyjádřený v procentním podílu odpovídající domácí spotřeby během tří let předcházejících roku, v němž se projeví nebo v němž se zdá pravděpodobné, že se projeví negativní účinky uvedené v odstavci 1.
5. Komise může přijmout prováděcí akty, jimiž stanoví nezbytná opatření pro použití tohoto článku, zejména co se týče lhůt pro prokázání dovozní ceny a předkládání dokumentace. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
6. Pokud jde o produkty stanovené v souladu s odstavcem 1, Komise může přijmout prováděcí akty bez použití postupu podle čl. 44 odst. 2 nebo 3, kterými:
a)
stanoví reprezentativní ceny a spouštěcí objemy pro účely použití dodatečných dovozních cel;
b)
stanoví výši dodatečných dovozních cel v souladu s pravidly stanovenými v mezinárodních dohodách uzavřených nebo prozatímně uplatňovaných Unií podle Smlouvy o fungování EU.
7. Komise zveřejní spouštěcí ceny uvedené v odst. 1 písm. a) v Úředním věstníku Evropské unie.
Pododdíl ii
Dovoz vaječného albuminu a mléčného albuminu
Článek 6
Dovozní licence pro vaječný albumin a mléčný albumin
1. Dovoz vaječného albuminu a mléčného albuminu za účelem propuštění do volného oběhu může podléhat předložení dovozní licence, je-li taková licence nezbytná pro řízení dotčených trhů a zejména pro sledování obchodu s těmito produkty.
2. Aniž jsou dotčena opatření přijatá v souladu s článkem 14, vydají členské státy dovozní licence uvedené v odstavci 1 každému žadateli o dovozní licenci usazenému v Unii bez ohledu na místo jeho usazení, nestanoví-li akt přijatý podle čl. 43 odst. 2 Smlouvy o fungování EU jinak.
3. Dovozní licence uvedené v odstavci 1 jsou platné v celé Unii.
4. Vydávání dovozních licencí uvedených v odstavci 1 a propuštění zboží, na něž se licence vztahuje, do volného oběhu může být podmíněno požadavky týkajícími se původu a provenience dotčeného produktu a předložením dokladu vydaného třetí zemí nebo subjektem, který potvrdí mimo jiné původ, provenienci, pravost a znaky jakosti produktů.
Článek 7
Jistota u dovozních licencí
1. Vydání dovozních licencí uvedených v článku 6 může být podmíněno složením jistoty jako záruky toho, že hospodářský subjekt doveze produkty během doby platnosti dovozní licence.
2. Nejsou-li produkty dovezeny během doby platnosti dovozní licence, jistota zcela nebo částečně propadne.
3. Jistota však nepropadne, jestliže produkty nebyly dovezeny během této doby v důsledku vyšší moci nebo jestliže množství, které během této doby nebylo dovezeno, spadá do výše přípustné odchylky.
Článek 8
Přenesené pravomoci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, pokud jde o:
a)
pravidla pro podmínění dovozu vaječného albuminu a mléčného albuminu za účelem propuštění do volného oběhu předložením dovozní licence;
b)
pravidla týkající se práv a povinností vyplývajících z dovozní licence a jejích právních účinků;
c)
případy, kdy lze použít přípustnou odchylku, pokud jde o dodržování povinnosti dovézt množství uvedené v licenci, nebo kdy má být v licenci uveden původ;
d)
pravidla týkající se vydání dovozní licence nebo pravidla stanovující, že propuštění zboží, na něž se licence vztahuje, do volného oběhu podléhá předložení dokladu vydaného třetí zemí nebo subjektem, který potvrdí mimo jiné původ, provenienci, pravost a znaky jakosti produktů;
e)
pravidla pro převod dovozní licence nebo omezení tohoto převodu;
f)
případy, v nichž se předložení dovozní licence nevyžaduje;
g)
pravidla podmiňující vydání dovozních licencí uvedených v článku 6 složením jistoty.
Článek 9
Prováděcí pravomoci
Komise v případě potřeby přijme prováděcí akty, pokud jde o:
a)
formát a obsah dovozní licence;
b)
podávání žádostí o dovozní licence, vydávání těchto licencí a jejich používání;
c)
dobu platnosti dovozní licence, výši jistoty a postupy pro její složení;
d)
důkazy, že byly splněny požadavky související s používáním dovozních licencí;
e)
míru přípustné odchylky, pokud jde o dodržování povinnosti dovézt množství uvedené v dovozní licenci;
f)
vydávání náhradních dovozních licencí a duplikátů dovozních licencí;
g)
zacházení s dovozními licencemi ze strany členských států a výměny informací nezbytných pro řízení daného režimu, včetně postupů týkajících se konkrétní správní pomoci mezi členskými státy.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
ODDÍL II
Preferenční obchod
Pododdíl i
Snížení dovozních cel
Článek 10
Snížení a postupné ukončení zemědělských složek, valorických cel a dodatečných cel
1. Jestliže mezinárodní dohoda uzavřená nebo prozatímně uplatňovaná Unií podle Smlouvy o fungování EU:
a)
stanoví snížení nebo opakovaná snížení, které vedou k postupnému ukončení dovozního cla u zpracovaných zemědělských produktů; a
b)
stanoví produkty způsobilé pro tato snížení, množství zboží, hodnotu kvót, na které se tato snížení vztahují, způsob výpočtu těchto množství nebo hodnot, nebo prvky určující snížení zemědělské složky, pokud jde o dodatečné clo na cukr a mouku nebo valorické clo,
zemědělská složka, dodatečné clo na cukr a mouku nebo valorické clo mohou podléhat snížení nebo opakovaným snížením vedoucím k ukončení, jako jsou stanovena v případě dovozního cla pro zpracované zemědělské produkty.
Pro účely tohoto článku může zemědělská složka obsahovat rovněž zemědělský prvek uvedený v příloze I části 1 oddílu 1 bodu B1 nařízení (EHS) č. 2658/87 a stanovený v příloze I části 3 oddílu I tabulce č. 2 uvedeného nařízení.
2. Jestliže mezinárodní dohoda uzavřená nebo prozatímně uplatňovaná Unií podle Smlouvy o fungování EU stanoví snížení nebo postupné ukončení zemědělských složek u produktů uvedených v tabulce 2 přílohy I tohoto nařízení, nahradí se clo sestávající ze zemědělské složky, jež je součástí valorického cla, nevalorickou zemědělskou složkou.
Článek 11
Skutečně použitá množství nebo množství považovaná za použitá
1. Snížení nebo postupné ukončení zemědělských složek nebo dodatečných cel na cukr a mouku podle čl. 10 odst. 1 se stanoví na základě:
a)
množství zemědělských produktů uvedených v příloze V, která byla skutečně použita nebo která se považují za použitá při výrobě zpracovaných zemědělských produktů;
b)
cel, která se vztahují na zemědělské produkty uvedené v písmenu a) a která se používají pro výpočet snížené zemědělské složky a dodatečných cel na cukr a mouku v případě určité preferenční právní úpravy obchodování.
2. Zemědělské produkty, které lze považovat za použité při výrobě zpracovaného zemědělského produktu, se vybírají z těch zemědělských produktů, které byly skutečně použity při výrobě zpracovaných zemědělských produktů na základě jejich významu v mezinárodním obchodě a míry, do které jsou jejich cenové úrovně reprezentativní pro cenové úrovně všech ostatních zemědělských produktů používaných při výrobě tohoto zpracovaného zemědělského produktu.
3. Množství zemědělských produktů uvedených v příloze V a skutečně použitých se převádějí na ekvivalentní množství konkrétních zemědělských produktů považovaných za použité.
Článek 12
Přenesené pravomoci
Komise je v souladu s článkem 42 zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci, pokud jde o:
a)
vytvoření seznamu zemědělských produktů uvedených v příloze V, které se mají považovat za použité při výrobě zpracovaných zemědělských produktů na základě kritérií pro výběr stanovených v čl. 11 odst. 2;
b)
stanovení ekvivalentních množství a pravidel pro převod podle čl. 11 odst. 3;
c)
prvky nezbytné pro výpočet snížené zemědělské složky a snížených dodatečných cel na cukr a mouku a stanovení metod tohoto výpočtu;
d)
zanedbatelná množství, pro něž jsou snížené zemědělské složky a dodatečná cla u cukru a mouky stanoveny jako nulové.
Článek 13
Prováděcí pravomoci
1. Komise případně přijme prováděcí akty, kterými stanoví opatření k provádění mezinárodních dohod uzavřených nebo prozatímně uplatňovaných Unií podle Smlouvy o fungování EU, pokud jde o výpočet dovozních cel u zpracovaných zemědělských produktů, na něž se vztahuje snížení podle čl. 10 odst. 1 a odst. 2 tohoto nařízení.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
2. Pokud je to nezbytné, Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví:
a)
pevně stanovená množství zemědělských produktů uvedených v čl. 12 písm. a), které se považují za použité při výrobě zpracovaných zemědělských produktů;
b)
množství zemědělských produktů uvedených v čl. 12 písm. a), které se považují za použité při výrobě zpracovaných zemědělských produktů, u každého možného složení těchto zpracovaných zemědělských produktů, pro které nelze určit pevně stanovená množství konkrétních zemědělských produktů podle písmene a) tohoto pododstavce;
c)
požadavky na dokumentaci.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
3. Komise může přijmout prováděcí akty bez použití postupu podle čl. 44 odst. 2 nebo 3, kterými stanoví výši uplatňovaného dovozního cla v souladu s pravidly stanovenými v mezinárodní dohodě uzavřené nebo prozatímně uplatňované Unií v souladu se Smlouvou o fungování EU a s pravidly přijatými podle odstavce 1 tohoto článku.
Pododdíl ii
Celní kvóty a zvláštní zacházení při dovozu ze třetích zemí
Článek 14
Otevření a správa celních kvót
1. Celní kvóty pro dovoz zpracovaných zemědělských produktů a zemědělských produktů uvedených v čl. 1 druhém pododstavci, pro jejich propuštění do volného oběhu v Unii, na základě mezinárodních dohod uzavřených nebo prozatímně uplatňovaných Unií podle Smlouvy o fungování EU otevírá a spravuje Komise v souladu s články 15 a 16.
2. Celní kvóty uvedené v odstavci 1 jsou spravovány tak, aby nedošlo k žádné diskriminaci mezi hospodářskými subjekty a aby byl přikládán náležitý význam požadavkům na zásobování trhu Unie a nutnosti zachovat rovnováhu na tomto trhu.
3. Celní kvóty uvedené v odstavci 1 jsou spravovány jednou z těchto metod, jinou vhodnou metodou nebo kombinací těchto metod:
a)
metoda přidělování založená na časovém pořadí podání žádostí (podle zásady „kdo podá žádost dřív, je dřív na řadě“);
b)
metoda přidělování kvót úměrně k požadovaným množstvím v žádostech (tzv. „metoda souběžného zkoumání“);
c)
metoda přidělování založená na tradičních obchodních tocích (tzv. „metoda tradičních dovozců/nových žadatelů“).
Článek 15
Přenesené pravomoci
1. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, pokud jde o:
a)
podmínky a požadavky na způsobilost, jež musí splnit hospodářský subjekt, aby mohl podat žádost v rámci celní kvóty stanovené v mezinárodní dohodě uvedené v čl. 14 odst. 1;
b)
pravidla týkající se převodu práv mezi hospodářskými subjekty a v případě potřeby omezení tohoto převodu v rámci správy celní kvóty stanovené v mezinárodní dohodě uvedené v čl. 14 odst. 1;
c)
ustanovení podmiňující účast na celní kvótě stanovené v mezinárodní dohodě uvedené v čl. 14 odst. 1 předložením dovozní licence a složením jistoty;
d)
zvláštní vlastnosti, požadavky nebo omezení vztahující se na celní kvótu stanovenou v mezinárodní dohodě uvedené v čl. 14 odst. 1.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42 požadující, aby příslušné orgány členských států na požádání a po náležité kontrole vystavily potvrzení, že produkt splňuje podmínky pro využívání výhod zvláštního zacházení při dovozu do třetí země.
Článek 16
Prováděcí pravomoci
1. Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví:
a)
roční celní kvóty, v případě potřeby jejich vhodné časové rozvržení v průběhu roku a způsob správy, který má být použit;
b)
postupy pro použití zvláštních ustanovení obsažených v mezinárodní dohodě nebo v právním aktu, kterým se přijímá režim dovozu nebo vývozu, zejména pro:
i)
záruky vztahující se na povahu, provenienci a původ produktu,
ii)
uznávání dokladu, který slouží k ověření záruk uvedených v bodě i),
iii)
předkládání dokladu vydaného vyvážející zemí,
iv)
určení a použití produktů;
c)
doba platnosti dovozních licencí předložených podle čl. 15 odst. 1 písm. c);
d)
postupy týkající se skládaní jistoty podle čl. 15 odst. 1 písm. c) a její výše;
e)
používání dovozních licencí předložených podle čl. 15 odst. 1 písm. c) a v případě potřeby konkrétní opatření týkající se zejména podmínek pro podávání žádostí pro dovoz a udělování povolení v rámci celní kvóty;
f)
požadavky na dokumentaci;
g)
nezbytná opatření týkající se obsahu, formy, vydání a použití dokladu uvedeného v čl. 15 odst. 2.
Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
2. Komise přijme prováděcí akty bez použití postupu podle čl. 44 odst. 2 nebo 3, kterými:
a)
bude řídit proces, kterým se zaručí, že nebudou překročena množství dostupná v rámci celní kvóty, zejména stanovením koeficientu přidělení u každé žádosti při dosažení dostupných množství, zamítnutím dosud projednávaných žádostí a v případě potřeby pozastavením podávání žádostí;
b)
přerozdělí nevyužitá množství celní kvóty.
ODDÍL III
Ochranná opatření
Článek 17
Ochranná opatření
1. Komise za podmínek podle odstavce 3 tohoto článku přijme prováděcí akty obsahující ochranná opatření proti dovozu zpracovaných zemědělských produktů do Unie. Aby byla zajištěna jednotnost společné obchodní politiky, přijímají se tyto prováděcí akty v souladu s nařízeními (ES) č. 260/2009 a (ES) č. 625/2009. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
2. Pokud není stanoveno jinak v jiném právním aktu Evropského parlamentu a Rady ani v jiném právním aktu Rady, Komise za podmínek podle odstavce 3 tohoto článku přijme prováděcí akty obsahující ochranná opatření proti dovozu zpracovaných zemědělských produktů do Unie v souladu s mezinárodními dohodami uzavřenými nebo prozatímně uplatňovanými Unií v souladu se Smlouvou o fungování EU. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
3. Opatření uvedená v odstavcích 1 a 2 může Komise přijmout na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu.
Pokud Komise obdrží od některého členského státu žádost o přijetí prováděcích aktů uvedených v odstavci 1 nebo 2 či obou, přijme prováděcí akt obsahující její rozhodnutí do pěti pracovních dnů od jejího obdržení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
4. V závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech týkajících se ochranných opatření stanovených v odstavcích 1 a 2 přijme Komise postupem podle čl. 44 odst. 3 okamžitě použitelné prováděcí akty.
5. Pokud chce Komise zrušit nebo změnit ochranná opatření přijatá podle odstavců 1 až 4, přijme za tímto účelem prováděcí akty Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2, s výjimkou závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případů, ve kterých se tyto prováděcí akty přijímají podle čl. 44 odst. 3.
ODDÍL IV
Aktivní zušlechťovací styk
Pododdíl i
Aktivní zušlechťovací styk bez zkoumání hospodářských podmínek
Článek 18
Aktivní zušlechťovací styk u zemědělských produktů bez zkoumání hospodářských podmínek
1. Jestliže se zboží neuvedené v příloze I získává ze zemědělských produktů uvedených v příloze III tohoto nařízení spadajících do režimu aktivního zušlechťovacího styku, považují se hospodářské podmínky uvedené v čl. 117 písm. c) nařízení (EHS) č. 2913/92 za splněné předložením osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku pro tyto zemědělské produkty.
2. Osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku se pro zemědělské produkty použité při výrobě zboží neuvedeného v příloze I vydávají v mezích množství stanovených Komisí.
Tato množství se stanoví vyrovnáním na jedné straně závazných rozpočtových stropů pro vývozní náhrady u zboží neuvedeného v příloze I, a na straně druhé očekávaných požadavků na výdaje na vývozní náhrady pro zboží neuvedené v příloze I, s ohledem zejména na:
a)
odhadovaný objem vývozu příslušného zboží neuvedeného v příloze I;
b)
situaci na trhu Unie a na světovém trhu s příslušnými základními produkty (podle okolností);
c)
hospodářské a právní faktory.
Množství se pravidelně přezkoumávají, aby se přihlédlo k vývoji hospodářských a právních faktorů.
3. Členské státy vydají osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku podle odstavce 1 každému žadateli o osvědčení usazenému v Unii bez ohledu na místo jeho usazení.
Osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku jsou platná v celé Unii.
Článek 19
Přenesené pravomoci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, pokud jde o:
a)
seznam zemědělských produktů použitých při výrobě zboží neuvedeného v příloze I, pro které mohou být vydána osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku;
b)
práva vyplývající z osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku a jeho právní účinky;
c)
převod práv vyplývajících z osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku mezi hospodářskými subjekty;
d)
pravidla nezbytná pro spolehlivost a účinnost systému osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku, týkající se pravosti osvědčení, jeho převodu nebo omezení jeho převodu.
Článek 20
Prováděcí pravomoci
1. Komise v případě potřeby přijme prováděcí akty, pokud jde o:
a)
stanovení v souladu s čl. 18 odst. 2 množství zemědělských produktů, pro které mohou být vydána osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku;
b)
formát a obsah žádostí o osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku;
c)
formát, obsah a dobu platnosti osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku;
d)
požadovanou dokumentaci a postup pro podávání žádostí a vydávání osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku;
e)
správu osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku členskými státy;
f)
postupy týkající se správní pomoci mezi členskými státy;
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
2. V případě, že se žádá o množství, která přesahují množství určená v souladu s odst. 1 písm. a), může Komise přijmout prováděcí akty bez použití postupu podle čl. 44 odst. 2 nebo 3, kterými omezí množství, pro která mohou být vydána osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku, odmítne množství požadovaná pro osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku a pozastaví podávání žádostí o osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku pro dotčené produkty.
Pododdíl ii
Pozastavení režimu aktivního zušlechťovacího styku
Článek 21
Pozastavení režimu aktivního zušlechťovacího styku pro vaječný albumin a mléčný albumin
1. Pokud je trh Unie narušen režimem aktivního zušlechťovacího styku nebo pokud hrozí, že by jím mohl být narušen, může Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu přijmout prováděcí akty, kterými zcela nebo částečně pozastaví používání režimu aktivního zušlechťovacího styku pro vaječný albumin a mléčný albumin. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
Pokud Komise obdrží od některého členského státu žádost o přijetí prováděcích aktů uvedených v prvním pododstavci, přijme prováděcí akty obsahující její rozhodnutí do pěti pracovních dnů od jejího obdržení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
2. V závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech přijme Komise postupem podle čl. 44 odst. 3 okamžitě použitelné prováděcí akty týkající se pozastavení uvedeného v odstavci 1.
KAPITOLA III
VÝVOZ
ODDÍL I
Vývozní náhrady
Článek 22
Způsobilé zboží a produkty
1. Pokud je vyváženo zboží neuvedené v příloze I, jsou zemědělské produkty uvedené v čl. 196 odst. 1 písm. a) bodech i), ii), iii), v) a vii) nařízení (EU) č. 1308/2013, které byly použity při výrobě tohoto zboží neuvedeného v příloze I, způsobilé pro vývozní náhrady podle článku 196 uvedeného nařízení, jak je stanoveno v příloze II tohoto nařízení a použije se čl. 196 odst. 1 písm. b), odst. 2 a 3 nařízení (EU) č. 1308/2013.
2. Vývozní náhrady uvedené v odstavci 1 se neposkytují pro:
a)
dovážené zboží neuvedené v příloze I, které je považováno za zboží ve volném oběhu podle článku 29 Smlouvy o fungování EU a které je zpětně vyvezeno;
b)
dovážené zboží neuvedené v příloze I, které je považováno za zboží ve volném oběhu podle článku 29 Smlouvy o fungování EU a které je vyvezeno po zpracování nebo po zapracování do jiného zboží neuvedeného v příloze I;
c)
dovážené obiloviny, rýži, mléko a mléčné výrobky či vejce, které jsou považovány za zboží ve volném oběhu podle článku 29 Smlouvy o fungování EU a které jsou vyvezeny po zpracování nebo po zapracování do zboží neuvedeného v příloze I.
Článek 23
Stanovení vývozních náhrad
1. Vývozní náhrady podle článku 22 stanoví příslušné orgány členských států na základě složení vyváženého zboží a sazeb vývozních náhrad stanovených pro každý základní produkt, z něhož se vyvážené zboží skládá.
2. Pro stanovení vývozních náhrad se produkty uvedené v čl. 196 odst. 1 písm. a) bodech i), ii), iii), v) a vii) nařízení (EU) č. 1308/2013, které nejsou uvedeny v příloze III tohoto nařízení, připodobní základním produktům nebo produktům odvozeným ze zpracování základních produktů.
Článek 24
Horizontální předpisy a sazby vývozních náhrad
1. Horizontální předpisy o vývozních náhradách pro zemědělské produkty uvedené v čl. 199 odst. 3 nařízení (EU) č. 1308/2013 se použijí na zboží neuvedené v příloze I.
2. Pro stanovení sazeb vývozních náhrad u základních produktů se přijímají opatření v souladu s článkem 198 nařízení (EU) č. 1308/2013 a článkem 13 nařízení (EU) č. 1370/2013.
3. Pro výpočet vývozních náhrad se zemědělské produkty, jež jsou uvedeny v čl. 196 odst. 1 písm. a) bodech i), ii), iii), v) a vii) nařízení (EU) č. 1308/2013 a nejsou uvedeny v příloze III tohoto nařízení a které jsou připodobněny základním produktům nebo produktům vzniklých ze zpracování základních produktů podle čl. 23 odst. 2 převádějí na základní produkty.
Článek 25
Osvědčení o vývozu konkrétního zboží neuvedeného v příloze I do konkrétních míst určení
Jestliže to vyžaduje mezinárodní dohoda uzavřená nebo přechodně uplatňovaná Unií podle Smlouvy o fungování EU, vydají příslušné orgány dotčeného členského státu na žádost dotyčné strany osvědčení, které uvádí, zda byla vyplacena vývozní náhrada pro konkrétní zboží neuvedené v příloze I vyvážené do konkrétních míst určení.
Článek 26
Přenesené pravomoci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, pokud jde o:
a)
pravidla týkající se vlastností zboží neuvedeného v příloze I, které má být vyvezeno, a zemědělských produktů použitých při jeho výrobě;
b)
pravidla pro stanovení vývozních náhrad u zemědělských produktů vyvážených po zpracování na zboží neuvedené v příloze I;
c)
pravidla týkající se důkazů o složení vyváženého zboží neuvedeného v příloze I;
d)
pravidla vyžadující prohlášení o používání některých dovážených zemědělských produktů;
e)
pravidla týkající se připodobnění zemědělských produktů, jež jsou uvedeny v čl. 196 odst. 1 písm. a) bodech i), ii), iii), v) a vii) nařízení (EU) č. 1308/2013 a jež nejsou uvedeny v příloze III tohoto nařízení základním produktům a stanovení referenčního množství každého ze základních produktů;
f)
používání horizontálních předpisů týkajících se vývozních náhrad pro zemědělské produkty přijatých podle článku 202 nařízení (EU) č. 1308/2013 u zboží neuvedeného v příloze I.
Článek 27
Prováděcí pravomoci
Komise v případě potřeby přijme prováděcí akty, pokud jde o:
a)
použití sazeb náhrad, jestliže při výpočtu vývozních náhrad musí být zohledněny vlastnosti složek produktů uvedených v písm. c) tohoto článku a zboží neuvedeného v příloze I;
b)
výpočet vývozních náhrad pro:
i)
základní produkty,
ii)
produkty odvozené zpracováním základních produktů,
iii)
produkty připodobněné produktům uvedeným v bodě i) nebo ii);
c)
připodobnění produktů uvedených v písm. b) bodě ii) a iii), které jsou uvedeny v čl. 196 odst. 1 písm. a) bodech i), ii), iii), v) a vii) nařízení (EU) č. 1308/2013 a které nejsou uvedeny v příloze III tohoto nařízení, základním produktům;
d)
stanovení referenčního množství každého ze základních produktů, jež slouží jako základ pro stanovení vývozních náhrad, na základě množství produktu, které bylo skutečně použito při výrobě vyváženého zboží, nebo na pevném základě, jak je uvedeno v příloze II;
e)
podávání žádostí o osvědčení podle článku 25, jejich vydávání a správu;
f)
zacházení se zánikem produktů a množstevními ztrátami při výrobě a zacházení s vedlejšími produkty;
g)
postupy týkající se prohlášení a důkazů o složení vyváženého zboží neuvedeného v příloze I nezbytných pro provádění režimu vývozních náhrad;
h)
zjednodušený doklad o dosažení místa určení v případě náhrad rozlišených podle místa určení;
i)
používání horizontálních ustanovení týkajících se vývozních náhrad pro zemědělské produkty přijatých podle článku 203 nařízení (EU) č. 1308/2013 u vývozních náhrad pro zboží neuvedené v příloze I.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
ODDÍL II
Osvědčení o náhradě
Článek 28
Osvědčení o náhradě
1. Vývozní náhrady pro zemědělské produkty zapracované do zboží neuvedeného v příloze I se poskytují, jestliže byla předložena žádost o vývozní náhrady, a po předložení osvědčení o náhradě platného v době vývozu.
Malí vývozci, včetně držitelů osvědčení o náhradě, žádající o omezené částky vývozních náhrad, jež jsou tak nízké, že se na ně nevztahují osvědčení o náhradě, a které neohrožují splnění rozpočtových omezení, jsou od předkládání osvědčení o náhradě osvobozeni. V rámci těchto osvobození nesmí být překročena celková částka přidělená malým vývozcům.
2. Členské státy vydají osvědčení o náhradě každému žadateli o osvědčení o náhradě usazenému v Unii bez ohledu na jeho místo usazení. Osvědčení o náhradě jsou platná v celé Unii.
Článek 29
Platné sazby náhrad
1. Použije se sazba náhrady, která platí v den přijetí vývozního prohlášení pro zboží neuvedené v příloze I celními orgány, pokud nebyla podána žádost podle odstavce 2 o stanovení sazby náhrady předem.
2. Žádost o stanovení sazby náhrady předem lze podávat při podání žádosti o osvědčení o náhradě, v den udělení osvědčení o náhradě nebo kdykoli po tomto dni, avšak před uplynutím platnosti osvědčení o náhradě.
3. Sazba stanovená předem odpovídá sazbě platné v den podání žádosti o stanovení sazby náhrady předem. Stanovení sazeb náhrad předem se použije od uvedeného dne na všechny sazby náhrad, na které se vztahuje osvědčení o náhradě.
4. Vývozní náhrady pro zboží neuvedené v příloze I se poskytují na základě:
a)
sazeb náhrad pro základní produkty zapracované do tohoto zboží neuvedeného v příloze I, které se použijí podle odstavce 1, pokud nebyly stanoveny sazby náhrad předem, nebo
b)
sazeb náhrad pro základní produkty zapracované do tohoto zboží neuvedeného v příloze I, které byly stanoveny předem podle odstavce 3.
Článek 30
Jistota u osvědčení o náhradě
1. Vydávání osvědčení o náhradě je podmíněno složením jistoty jako záruky toho, že hospodářský subjekt podá žádost o vývozní náhrady u příslušných orgánů dotčeného členského státu, pokud jde o vývoz zboží neuvedeného v příloze I uskutečněný během doby platnosti osvědčení o náhradě.
2. Pokud jde o vývoz uskutečněný v době platnosti osvědčení o náhradě, jistota zcela nebo zčásti propadá, jestliže nebylo o vývozní náhradu požádáno nebo jestliže o ni bylo požádáno pouze částečně.
Aniž je dotčen první pododstavec, jistota nepropadne, pokud:
a)
zboží nebylo vyvezeno nebo bylo vyvezeno pouze částečně, nebo jestliže o vývozní náhradu nebylo požádáno nebo o ni bylo požádáno pouze částečně v důsledku vyšší moci;
b)
výše vývozní náhrady, o niž nebylo požádáno, spadá do výše přípustné odchylky.
Článek 31
Přenesené pravomoci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, pokud jde o:
a)
pravidla týkající se práv a povinností vyplývajících z osvědčení o náhradě, včetně záruky, že vývozní náhrady budou při splnění všech podmínek vyplaceny, a povinnosti požádat o vývozní náhrady pro zemědělské produkty vyvážené po zpracování na zboží neuvedené v příloze I;
b)
pravidla pro převod osvědčení o náhradě nebo omezení jeho převodu;
c)
případy a situace, kdy se nevyžaduje předložení osvědčení o náhradě podle čl. 28 odst. 1, při zohlednění účelu operace, příslušných částek a celkové částky, která může být poskytnuta malým vývozcům;
d)
případy a situace, kdy odchylně od článku 30 není vyžadováno složení jistoty;
e)
pravidla týkající se přípustné odchylky uvedené v čl. 30 odst. 2 druhém pododstavci písm. b) s ohledem na nutnost splnit rozpočtová omezení.
Článek 32
Prováděcí pravomoci
1. Komise v případě potřeby přijme prováděcí akty, pokud jde o:
a)
podávání, formát a obsah žádostí o osvědčení o náhradě;
b)
formát, obsah a dobu platnosti osvědčení o náhradě;
c)
postup pro podávání žádostí, jakož i postup pro vydávání osvědčení o náhradě a pro jejich používání;
d)
postupy pro složení jistoty a její výše;
e)
výši přípustné odchylky uvedené v čl. 30 odst. 2 druhém pododstavci bodě b) s ohledem na nutnost dodržet rozpočtová omezení;
f)
důkazní prostředky, jimiž se prokazuje splnění povinností vyplývajících z osvědčení o náhradě;
g)
zacházení s osvědčeními o náhradě ze strany členských států a výměny informací nezbytných pro řízení systému, včetně postupů týkajících se konkrétní správní pomoci mezi členskými státy;
h)
stanovení celkové částky přidělené malým vývozcům a individuální prahové hodnoty pro osvobození od předkládání osvědčení o náhradě podle čl. 28 odst. 1 druhého pododstavce;
i)
vydávání náhradních osvědčení o náhradě a duplikátů osvědčení o náhradě.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
2. V případě, že se žádá o částky, které přesahují částky stanovené na základě závazků vyplývajících z mezinárodních dohod uzavřených v souladu se Smlouvou o fungování EU, může Komise přijmout prováděcí akty bez použití postupu podle čl. 44 odst. 2 nebo 3, kterými omezí částky, pro které mohou být vydána osvědčení o náhradě, odmítne částky požadované pro osvědčení o náhradě a pozastaví podávání žádostí o osvědčení o náhradě.
ODDÍL III
Další opatření týkající se vývozu
Článek 33
Další opatření týkající se vývozu
1. Pokud jsou podle nařízení (EU) č. 1308/2013 přijata opatření týkající se vývozu zemědělského produktu uvedeného v příloze III v podobě dávky nebo poplatků a vývoz zboží neuvedeného v příloze I s vysokým obsahem tohoto zemědělského produktu by mohl bránit dosažení cílů těchto opatření, je Komisi svěřená pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42 tohoto nařízení, kterými stanoví rovnocenná opatření s ohledem na toto zboží neuvedené v příloze I, pokud jsou tyto akty v přenesené pravomoci v souladu se závazky vyplývajícími z mezinárodních dohod uzavřených v souladu se Smlouvou o fungování EU. Tyto akty v přenesené pravomoci se přijímají, pouze pokud se stávající opatření, která mohou být přijata podle nařízení (EU) č. 1308/2013, jeví jako nedostatečná.
Ve zvláště závažných naléhavých případech uvedených v prvním pododstavci se na akty v přenesené pravomoci přijaté podle tohoto odstavce použije postup stanovený v článku 43.
Tyto naléhavé závažné důvody mohou nastat rovněž v případě, kdy je bezodkladně nutné přijmout opatření, která budou řešit narušení trhu nebo která takovému narušení zabrání, v případě, že se hrozba narušení trhu objeví tak rychle a nečekaně, že je nutno okamžitě na danou situaci účinně a efektivně reagovat, nebo v případě, kdy by okamžitý zásah zamezil tomu, aby se riziko narušení trhu stalo skutečností, či tomu, aby toto riziko trvalo nebo aby se proměnilo v závažnější nebo trvalejší narušení trhu, nebo v případě, kdy by odklad zásahu mohl způsobit nebo zhoršit narušení trhu nebo vést k tomu, že by opatření, jež by k odvrácení hrozby nebo k řešení narušení trhu byla později nutná, musela být učiněna v širší míře, nebo kdyby měl odklad zásahu neblahý vliv na výrobní či tržní podmínky.
2. Komise přijme v případě potřeby prováděcí akty, kterými stanoví postupy a technická kritéria pro používání odstavce 1.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
KAPITOLA IV
OPATŘENÍ VZTAHUJÍCÍ SE NA DOVOZ I VÝVOZ
Článek 34
Přímé náhrady v preferenčním obchodě
1. Jestliže to stanoví mezinárodní dohoda uzavřená nebo prozatímně uplatňovaná Unií podle Smlouvy o fungování EU, může být clo uplatňované na dovoz zemědělských produktů nahrazeno částkou stanovenou na základě rozdílu mezi cenami zemědělských produktů v Unii a v dotčené zemi nebo regionu, nebo částkou nahrazující cenu stanovenou vzájemnou dohodou pro danou zemi nebo region.
V tomto případě se částky uplatňované na vývoz do dotčené země nebo regionu určí vzájemnou dohodou za podmínek vymezených dohodou na stejném základě jako zemědělská složka dovozního cla.
2. Komise v případě potřeby přijme prováděcí akty, které:
a)
stanoví platné clo podle odstavce 1 a související částky uplatňované na vývoz do dotčené země nebo regionu;
b)
zajistí, aby zpracované zemědělské produkty uvedené v celním prohlášení pro vývoz v preferenčním režimu nebyly ve skutečnosti vyvezeny v nepreferenčním režimu nebo naopak.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
Článek 35
Analytické metody
1. Pokud je to u zpracovaných zemědělských produktů nebo zboží neuvedeného v příloze I nutné, stanoví se pro účely právní úpravy obchodování podle tohoto nařízení vlastnosti a složení těchto produktů a tohoto zboží na základě analýzy jejich jednotlivých složek.
2. Komise v případě potřeby přijme prováděcí akty týkající se produktů a zboží uvedeného v odstavci 1, pokud jde o:
a)
metody kvalitativní a kvantitativní analýzy;
b)
technická ustanovení nezbytná pro jejich identifikaci;
c)
postupy pro účely jejich klasifikace KN.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
Článek 36
Přizpůsobení tohoto nařízení
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, pokud jde o:
a)
přizpůsobení příloh I až V mezinárodním dohodám uzavřeným nebo prozatímně uplatňovaným Unií podle Smlouvy o fungování EU, včetně vypuštění zpracovaných zemědělských produktů a zboží neuvedeného v příloze I a začlenění nových zpracovaných zemědělských produktů a zboží neuvedeného v příloze I;
b)
přizpůsobení čl. 2 písm. i) až l), článku 25 a přílohy I až V změnám přílohy I nařízení (EHS) č. 2658/87.
Článek 37
Výměna informací
1. Je-li to nezbytné pro provádění tohoto nařízení, členské státy poskytují Komisi na její žádost informace o:
a)
dovozu zpracovaných zemědělských produktů;
b)
vývozu zboží neuvedeného v příloze I;
c)
žádostech o osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku pro zemědělské produkty uvedených v článku 18, jejich vydávání a použití;
d)
žádostech o osvědčení o náhradě uvedených čl. 28 odst. 1 a jejich vydávání a používání;
e)
platbách a vrácení částek vývozních náhrad u zboží neuvedeného v příloze I uvedených v čl. 22 odst. 1;
f)
přijatých prováděcích správních opatřeních;
g)
další podstatné informace.
Jestliže je o vývozní náhrady požádáno v jiném členském státě než v tom, kde bylo zboží neuvedené v příloze I vyrobeno, musí být tomuto jinému členskému státu na jeho žádost oznámeny informace týkající se výroby a složení zboží neuvedeného v příloze I podle písmene e).
2. Komise může informace, jež jí byly předloženy podle odst. 1 písm. a) až g), poskytnout všem členským státům.
3. S cílem zajistit integritu informačních systémů a pravost a čitelnost dokumentů a údajů předávaných spolu s nimi je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, které stanoví:
a)
povahu a druh oznamovaných informací podle odstavce 1;
b)
kategorie zpracovávaných údajů, maximální dobu uchovávání a účel zpracování těchto údajů, zejména v případě jejich zveřejnění nebo předání třetím zemím;
c)
přístupová práva k poskytnutým informacím nebo informačním systémům při dodržení zásady profesního tajemství a důvěrnosti;
d)
podmínky, za kterých mají být informace zveřejněny.
4. Komise může přijmout prováděcí akty nezbytné pro použití tohoto článku, pokud jde o:
a)
způsoby oznamování;
b)
podrobnosti týkající se oznamovaných informací;
c)
opatření pro správu oznamovaných informací a pro obsah, formu, časový rozvrh, četnost a lhůty oznámení;
d)
opatření pro předávání nebo zpřístupnění informací a dokladů členským státům, Evropskému parlamentu, Radě, mezinárodním organizacím, příslušným orgánům třetích zemí nebo veřejnosti, při současném zaručení ochrany osobních údajů a legitimních zájmů podniků při ochraně jejich obchodních tajemství.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
Článek 38
Zpracování a ochrana osobních údajů
1. Členské státy a Komise shromažďují osobní údaje pro účely uvedené v čl. 37 odst. 1 a nesmí tyto údaje zpracovávat způsobem, který překračuje tyto účely.
2. Pokud jsou osobní údaje zpracovávány pro účely uvedené v čl. 37 odst. 1, musí být anonymizovány a smějí být zpracovány pouze v souhrnné podobě.
3. Osobní údaje se zpracovávají v souladu s pravidly stanovenými ve směrnici 95/46/ES a v nařízení (ES) č. 45/2001. Tyto údaje se především neuchovávají ve formě umožňující identifikaci subjektů údajů po dobu delší, než je nezbytné pro účely, ke kterým byly údaje shromážděny nebo ke kterým jsou dále zpracovávány, se zohledněním minimální doby pro uchovávání údajů stanovené v příslušných právních předpisech členských států a Unie.
4. Členské státy informují subjekty údajů o tom, že jejich osobní údaje mohou být v souladu s odstavcem 1 zpracovány vnitrostátními orgány a orgány Unie a že v tomto ohledu požívají práv, která jsou stanovena v pravidlech na ochranu údajů obsažených ve směrnici 95/46/ES a nařízení (ES) č. 45/2001.
Článek 39
Zanedbatelná množství
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, pokud jde o prahové hodnoty, pod nimiž mohou členské státy upustit od uplatňování vybírání nebo poskytování částek podle článků 3, 5, 10, 22 a 34. Prahová hodnota se stanoví na úroveň, pod níž by správní náklady byly neúměrné vybíraným nebo poskytovaným částkám.
Článek 40
Jistoty, kontroly, ověřování, přezkumy a sankce
1. Horizontální předpisy o jistotách, kontrolách, ověřování, přezkumech a sankcích a o použití eura uvedené v článcích 58 až 66, 79 až 88 a 105 až 108 nařízení (EU) č. 1306/2013 a v právních aktech přijatých na základě tohoto nařízení se v příslušných případech uplatní obdobně na dovozní licence a celní kvóty pro zpracované zemědělské produkty a na vývozní náhrady a osvědčení o náhradě u zboží neuvedeného v příloze I.
2. Pro účely tohoto nařízení je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, pokud jde o pravidla upravující v případě nutnosti ustanovení přijatá na základě článků uvedených v odstavci 1.
3. Pro účely tohoto nařízení Komise v případě potřeby přijme prováděcí akty týkající se uplatňování ustanovení přijatých na základě článků uvedených v odstavci 1. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
Článek 41
Mezinárodní závazky a platné normy
Komise při přijímání aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů zohlední mezinárodní závazky Unie a normy Unie v sociální oblasti a v oblasti ochrany životního prostředí a dobrých životních podmínek zvířat, potřebu monitorovat vývoj obchodu a dění na trhu, zajistit řádné řízení trhů a omezit administrativní zátěž.
KAPITOLA V
PŘENESENÍ PRAVOMOCI A POSTUP PROJEDNÁVÁNÍ VE VÝBORU
Článek 42
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v článcích 8, 12, 15, 19, 26, 31, čl. 33 odst. 1, článku 36, čl. 37 odst. 3, článku 39 a čl. 40 odst. 2 je svěřena Komisi na dobu sedmi let ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto sedmiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomocí uvedené v článcích 8, 12, 15, 19, 26, 31, čl. 33 odst. 1, článku 36, čl. 37 odst. 3, článku 39 a čl. 40 odst. 2 kdykoliv zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí o zrušení pravomoci nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článků 8, 12, 15, 19, 26, 31, čl. 33 odst. 1, článku 36, čl. 37 odst. 3, článku 39 a čl. 40 odst. 2 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 43
Postup pro naléhavé případy
1. Akty v přenesené pravomoci přijaté podle tohoto článku vstupují v platnost bezodkladně a jsou použitelné, pokud proti nim není vyslovena námitka v souladu s odstavcem 2. V oznámení aktu v přenesené pravomoci Evropskému parlamentu a Radě se uvedou důvody použití postupu pro naléhavé případy.
2. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci přijatému podle tohoto článku vyslovit námitky v souladu s postupem uvedeným v čl. 42 odst. 5. V takovém případě zruší Komise tento akt neprodleně poté, co jí Evropský parlament nebo Rada oznámí rozhodnutí o vyslovení námitek.
Článek 44
Postup projednávání ve výboru
1. Pro účely článku 13, čl. 17 odst. 1, 2, 4 a 5, čl. 20 odst. 1, článku 27, čl. 32 odst. 1, čl. 33 odst. 2, čl. 34 odst. 2 a čl. 37 odst. 4 a, pokud jde o zpracované zemědělské produkty a zboží neuvedené v příloze I jiné než vaječný albumin a mléčný albumin, pro účely čl. 5 odst. 1 a 5 a čl. 16 odst. 1, a pokud jde o dovozní licence a celní kvóty pro zpracované zemědělské produkty jiné než vaječný albumin a mléčný albumin a vývozní náhrady a osvědčení o náhradě u zboží neuvedeného v příloze I, pro účely čl. 40 odst. 3 je Komisi nápomocen výbor zvaný Výbor pro horizontální otázky týkající se obchodu se zpracovanými zemědělskými produkty neuvedenými v příloze I. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
Pro účely čl. 9 odst. 1 a čl. 21 odst. 1 a 2 a, pokud jde o vaječný albumin a mléčný albumin, pro účely čl. 5 odst. 1 a 5 a čl. 16 odst. 1 a pokud jde o dovozní licence a celní kvóty pro vaječný albumin a mléčný albumin, pro účely čl. 40 odst. 3 je Komisi nápomocen Výbor pro společnou organizaci zemědělských trhů, zřízený podle čl. 229 odst. 1 nařízení (EU) č. 1308/2013. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
Pro účely čl. 35 odst. 2 je Komisi nápomocen Výbor pro celní kodex zřízený podle článku 247a nařízení (EHS) č. 2913/92. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
4. Má-li být o stanovisku výboru rozhodnuto písemným postupem, ukončuje se tento postup bez výsledku, pokud o tom ve lhůtě stanovené pro vydání stanoviska rozhodne předseda výboru nebo pokud o to požádá nejméně čtvrtina členů výboru.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 45
Zrušení předpisů
Nařízení (ES) č. 614/2009 a (ES) č. 1216/2009 se zrušují.
Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze VI.
Článek 46
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Štrasburku dne 16. dubna 2014.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 510/2014
av den 16 april 2014
om systemet för handeln med vissa varor som framställs genom bearbetning av jordbruksprodukter och om upphävande av rådets förordningar (EG) nr 1216/2009 och (EG) nr 614/2009
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 43.2 och 207.2,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och
av följande skäl:
(1)
Rådets förordning (EG) nr 1216/2009 (3) och rådets förordning (EG) nr 614/2009 (4) måste anpassas till följd av Lissabonfördragets ikraftträdande, och särskilt den åtskillnad som där införs mellan delegerade akter och genomförandeakter. Ytterligare anpassningar behövs för att göra de befintliga texterna klarare och tydligare.
(2)
Fram till den 31 december 2013 har huvudinstrumentet för den gemensamma jordbrukspolitiken, som fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) föreskriver om, varit rådets förordning (EG) nr 1234/2007 (5).
(3)
Inom ramen för reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken ersattes förordning (EG) nr 1234/2007, med verkan från den 1 januari 2014, med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 (6). Förordningarna (EG) nr 1216/2009 och (EG) nr 614/2009 bör anpassas för att ta hänsyn till den förordningen, så att systemet för handeln med tredjeländer för, å ena sidan, jordbruksprodukter och, å andra sidan, varor som framställs genom bearbetning av jordbruksprodukter även i fortsättningen blir konsekvent.
(4)
Vissa jordbruksprodukter används vid framställning av både bearbetade jordbruksprodukter och varor som inte förtecknas i bilaga I till EUF-fördraget. Det är nödvändigt att både inom den gemensamma jordbrukspolitiken och inom den gemensamma handelspolitiken vidta åtgärder med hänsyn till den betydelse som handeln med dessa produkter och varor har för målen i artikel 39 i EUF-fördraget och till hur de bestämmelser som har fastställts för att genomföra artikel 43 i EUF-fördraget påverkar dessa produkters och varors ekonomiska ställning, med beaktande av skillnaderna mellan anskaffningskostnaderna för jordbruksprodukter i unionen och på världsmarknaden.
(5)
För att ta hänsyn till de olika förhållandena inom jordbruket och livsmedelsindustrin i unionen, skiljer man i unionen mellan jordbruksprodukter som förtecknas i bilaga I till EUF-fördraget och bearbetade jordbruksprodukter som inte förtecknas i den bilagan. Samma åtskillnad görs kanske inte i vissa tredjeländer med vilka unionen sluter avtal. Därför bör det införas en möjlighet att utvidga tillämpningen av de allmänna bestämmelserna om bearbetade jordbruksprodukter som inte förtecknas i bilaga I till EUF-fördraget till att gälla även för vissa jordbruksprodukter som förtecknas i den bilagan, om det finns ett internationellt avtal som föreskriver att dessa två typer av produkter ska likställas med varandra.
(6)
När det i denna förordning hänvisas till internationella avtal som unionen ingått eller tillämpat provisoriskt i enlighet med EUF-fördraget, är det artikel 218 i EUF-fördraget som avses.
(7)
För att förebygga eller motverka negativa effekter på unionsmarknaden och på den gemensamma jordbrukspolitikens effektivitet till följd av att vissa jordbruksprodukter importeras, bör det vara möjligt att införa en tilläggstull för import av sådana produkter förutsatt att vissa villkor är uppfyllda.
(8)
Äggalbumin och mjölkalbumin utgör bearbetade jordbruksprodukter som inte ingår i bilaga I till EUF-fördraget. För att åstadkomma harmonisering och förenkling bör det gemensamma handelssystemet för äggalbumin och mjölkalbumin som fastställs i förordning (EG) nr 614/2009 införlivas i systemet för handeln med vissa varor som framställs genom bearbetning av jordbruksprodukter. Med beaktande av att ägg i stor utsträckning kan ersättas av äggalbumin och i viss utsträckning av mjölkalbumin, bör handelssystemet för äggalbumin och mjölkalbumin motsvara handelssystemet för ägg.
(9)
Utan att det påverkar tillämpningen av särskilda bestämmelser om förmånsordningar för handel enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 978/2012 (7) och unionens övriga autonoma förmånsordningar för handel, är det nödvändigt att fastställa huvudreglerna för det handelssystem som är tillämpligt på bearbetade jordbruksprodukter och varor som inte omfattas av bilaga I som framställs genom bearbetning av jordbruksprodukter. Det är också nödvändigt att föreskriva om fastställande av nedsatta importtullar och tullkvoter och om beviljande av exportbidrag i enlighet med de huvudreglerna. Dessa regler och bestämmelser bör utformas med hänsyn till de begränsningar vad gäller importtullar och exportbidrag som följer av åtaganden som godtagits av unionen enligt WTO-avtalen och bilaterala avtal.
(10)
På grund av den nära kopplingen mellan marknaden för äggalbumin och mjölkalbumin och marknaden för ägg, bör det vara möjligt att kräva att en importlicens uppvisas för import av äggalbumin och mjölkalbumin samt att avbryta förfarandet för aktiv förädling av äggalbumin och mjölkalbumin när unionsmarknaden för dessa produkter eller marknaden för ägg störs eller sannolikt kommer att störas på grund av förfarandet för aktiv förädling av äggalbumin och mjölkalbumin. Det bör vara möjligt att ställa krav beträffande produkternas ursprung, härkomst, äkthet och kvalitetsegenskaper för att importlicenser ska utfärdas för äggalbumin och mjölkalbumin samt för deras övergång till fri omsättning.
(11)
I syfte att ta hänsyn till utvecklingen i handeln och på marknaden, till behoven på marknaderna för äggalbumin och mjölkalbumin samt för ägg och till resultaten av övervakningen av importen av äggalbumin och mjölkalbumin bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på regler för fastställande av att det krävs en importlicens för import av äggalbumin och mjölkalbumin för övergång till fri omsättning, regler om de rättigheter och skyldigheter som följer av denna importlicens samt av dess rättsliga verkan, de fall då en toleransnivå ska tillämpas när det gäller skyldigheten som nämns i licensen, regler om att det för utfärdande av en licens eller övergång till fri omsättning ska krävas uppvisande av en handling utfärdad av ett tredjeland eller en enhet som bland annat bekräftar produkternas ursprung, härkomst, äkthet och kvalitetsegenskaper, regler om överföring av importlicenser och om restriktioner för denna överföring, i vilka fall importlicenser inte behöver uppvisas och i vilka fall det inte ska krävas att det ställs en säkerhet som garanti för att produkterna importeras inom licensens giltighetstid.
(12)
Vid framställningen av vissa bearbetade jordbruksprodukter som inte förtecknas i bilaga I till EUF-fördraget används jordbruksprodukter som omfattas av den gemensamma jordbrukspolitiken. Den tull som tillämpas för import av dessa bearbetade jordbruksprodukter bör utjämna skillnaden mellan priserna på världsmarknaden och på unionsmarknaden för de jordbruksprodukter som används vid framställning av dem och samtidigt säkerställa den berörda bearbetningsindustrins konkurrenskraft.
(13)
Inom ramen för unionens handelspolitik beviljas i vissa internationella avtal en nedsättning eller utfasning av importtullarnas jordbrukskomponent för bearbetade jordbruksprodukter, tilläggstullar på socker och mjöl och värdetullen. Det bör vara möjligt att fastställa de nedsättningarna i förhållande till de jordbrukskomponenter som tillämpas för handel som inte är förmånsbehandlad.
(14)
Importtullens jordbrukskomponent bör utjämna skillnaden mellan priserna på världsmarknaden och på unionsmarknaden för de jordbruksprodukter som har använts vid framställningen av de bearbetade jordbruksprodukterna. Det måste därför finnas ett nära samband mellan beräkningen av jordbrukskomponenten i den importtull som tillämpas på bearbetade jordbruksprodukter och den importtull som tillämpas på jordbruksprodukter som importeras i oförändrat tillstånd.
(15)
I syfte att genomföra de internationella avtal i vilka en nedsättning eller utfasning av importtullarna för bearbetade jordbruksprodukter föreskrivs när specifika jordbruksprodukter använts eller anses ha använts vid framställningen av dessa, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på fastställande av en förteckning över de jordbruksprodukter som ska anses ha använts vid framställningen av de bearbetade jordbruksprodukterna, fastställande av motsvarande kvantiteter och regler för omräkning av andra jordbruksprodukter till motsvarande kvantiteter av de jordbruksprodukter som anses ha använts, fastställande av de nödvändiga uppgifterna för beräkning av den nedsatta jordbrukskomponenten och de nedsatta tilläggstullarna samt beräkningsmetoden och de försumbara mängder för vilka de nedsatta jordbrukskomponenterna och tilläggstullarna för socker och mjöl ska vara lika med noll.
(16)
Det är möjligt att bevilja importtullmedgivanden för obegränsade mängder av de berörda varorna eller för begränsade mänger som omfattas av en tullkvot. Där tullmedgivanden beviljas inom tullkvoter i vissa internationella avtal, bör kvoterna öppnas och förvaltas av kommissionen. Av praktiska skäl är det väsentligt att förvaltningen av den icke-jordbruksrelaterade delen av importtullen för varor för vilka tullförmåner har beviljats omfattas av samma regler som förvaltningen av jordbrukskomponenten.
(17)
På grund av den nära kopplingen mellan marknaderna för äggalbumin och mjölkalbumin och marknaden för ägg bör tullkvoter för äggalbumin och mjölkalbumin öppnas och förvaltas på samma sätt som tullkvoter för ägg enligt förordning (EU) nr 1308/2013. Förvaltningsmetoden bör vid behov vara anpassad efter försörjningsbehoven på unionsmarknaden och efter behovet av att bevara balansen på denna marknad, och den bör bygga på metoder som tidigare använts och beakta de rättigheter som följer av WTO-avtalen.
(18)
I syfte att säkerställa rättvis tillgång till marknaden och likabehandling av aktörerna och för att ta hänsyn till unionsmarknadens försörjningsbehov och bevara balansen på den marknaden bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på de villkor som ska uppfyllas för inlämnande av ansökningar inom tullkvoten och reglerna om överföring av rättigheterna inom tullkvoten, föreskrivande av att det för att ta del av tullkvoten krävs att en säkerhet ställs och att särskilda egenskaper, krav eller begränsningar som är tillämpliga på tullkvoter fastställs.
(19)
I syfte att säkerställa att exporterade produkter kan komma i fråga för särskild behandling vid import till ett tredjeland om vissa villkor uppfylls, i enlighet med internationella avtal som unionen ingått enligt EUF-fördraget, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på regler om krav på att medlemsstaternas behöriga myndigheter, på begäran och efter lämplig kontroll, utfärdar en handling som intygar att villkoren uppfylls för produkter som, om de exporteras, kan komma i fråga för särskild behandling vid import till ett tredjeland, om vissa villkor uppfylls.
(20)
Det är möjligt att bearbetningsindustrins efterfrågan på jordbruksråvaror inte till fullo kan tillgodoses på konkurrenskraftiga villkor med unionens jordbruksråvaror. Enligt rådets förordning (EEG) nr 2913/92 (8) får sådana varor godkännas för förfarandet för aktiv förädling under förutsättning att de ekonomiska villkor uppfylls som fastställs i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 (9). Förordning (EEG) nr 2913/92 kommer att ersättas av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 (10), men först från och med den 1 juni 2016. En hänvisning bör därför göras till förordning (EEG) nr 2913/1992 i den här förordningen, särskilt med tanke på att hänvisningar till förordning (EEG) nr 2913/1992 i framtiden ska betraktas som hänvisningar till förordning (EU) nr 952/2013. Under tydligt angivna omständigheter bör det anses att de ekonomiska villkoren är uppfyllda för godkännande av vissa kvantiteter av jordbruksprodukter inom ramen för förfarandet för aktiv förädling. Dessa kvantiteter bör fastställas på grundval av en försörjningsbalans. Rättvis tillgång till de tillgängliga kvantiteterna, likabehandling av aktörer och tydlighet bör säkerställas via ett system med licenser för aktiv förädling som utfärdas av medlemsstaterna.
(21)
I syfte att säkerställa att förfarandet för aktiv förädling förvaltas på ett ansvarsfullt och effektivt sätt, med hänsyn tagen till situationen på unionsmarknaden för råvarorna i fråga och till bearbetningsindustrins behov och rutiner, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på förteckningen över de jordbruksprodukter för vilka licenser för aktiv förädling får utfärdas, de rättigheter som följer av licenserna för aktiv förädling och deras rättsliga verkan, överföringen av rättigheter mellan aktörer och de regler som är nödvändiga för att systemet med licenser för aktiv förädling ska vara tillförlitligt och effektivt när det gäller licensens äkthet, dess överföring eller begränsningar för den överföringen.
(22)
Inom de gränser som unionens åtaganden i Världshandelsorganisationen medger, bör det införas ett system för beviljande av exportbidrag för vissa jordbruksprodukter som används vid framställning av varor som inte förtecknas i bilaga I till EUF-fördraget, så att producenterna av dessa varor inte missgynnas med tanke på de priser som de till följd av den gemensamma jordbrukspolitiken måste betala för sina varuleveranser. Dessa bidrag bör endast utjämna skillnaden mellan priset för en jordbruksprodukt på unionsmarknaden och på världsmarknaden. Systemet bör därför inrättas som del av systemet för handeln med vissa varor som framställs genom bearbetning av jordbruksprodukter.
(23)
Förteckningen över varor som inte omfattas av bilaga I för vilka exportbidrag får beviljas bör upprättas med beaktande av skillnaden mellan priserna på unionsmarknaden och på världsmarknaden på de jordbruksprodukter som används vid framställningen av dem och behovet att utjämna denna skillnad helt eller delvis för att möjliggöra export av de jordbruksprodukter som används i de berörda varorna som inte omfattas av bilaga I.
(24)
Det är nödvändigt att säkerställa att inget exportbidrag beviljas för importerade varor, som inte omfattas av bilaga I och som övergår till fri omsättning, som återexporteras, exporteras efter bearbetning eller ingår i andra varor som inte omfattas av bilaga I. När det gäller importerat spannmål eller ris, importerad mjölk och importerade mjölkprodukter eller ägg som övergår till fri omsättning är det nödvändigt att säkerställa att inget exportbidrag beviljas om dessa varor exporteras efter bearbetning eller ingår i andra varor som inte omfattas av bilaga I.
(25)
Nivån på exportbidragen för jordbruksprodukter som exporteras i form av varor som inte omfattas av bilaga I bör fastställas i enlighet med samma regler och praktiska arrangemang och i enlighet med samma förfarande som nivån på exportbidragen för jordbruksprodukter som exporteras i oförändrat tillstånd enligt förordning (EU) nr 1308/2013 och rådets förordning (EU) nr 1370/2013 (11).
(26)
Med hänsyn till, å ena sidan, den nära kopplingen mellan varor som inte omfattas av bilaga I och jordbruksprodukter som används vid framställning av dessa varor som inte omfattas av bilaga I och, å andra sidan, till skillnaderna mellan dessa varor och produkter, är det nödvändigt att föreskriva att de övergripande bestämmelser om exportbidrag som fastställs i förordning (EU) nr 1308/2013 ska tillämpas på varor som inte omfattas av bilaga I.
(27)
I syfte att ta hänsyn till särskilda framställningsprocesser och handelskrav för varor som inte omfattas av bilaga I och i vilka vissa jordbruksprodukter ingår, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på regler om egenskaperna hos de varor som inte omfattas av bilaga I som ska exporteras och de jordbruksprodukter som används vid framställning av dem, regler för fastställande av exportbidrag för vissa jordbruksprodukter som exporteras efter att ha bearbetats till varor som inte omfattas av bilaga I, regler om den bevisning som krävs för att styrka sammansättningen av de exporterade varor som inte omfattas av bilaga I, regler om krav på deklaration om användning av vissa importerade jordbruksprodukter, regler om att jordbruksprodukter ska likställas med basprodukter och om fastställande av referenskvantiteten för var och en av basprodukterna och tillämpningen av övergripande regler om exportbidrag för jordbruksprodukter som inte omfattas av bilaga I.
(28)
Man bör se till att de exportbegränsningar som följer av internationella avtal som unionen slutit eller tillämpat provisoriskt i enlighet med EUF-fördraget efterlevs genom att man utfärdar bidragslicenser för de referensperioder som fastställs i avtalen, med beaktande av det årliga belopp som fastställts för små exportföretag.
(29)
Exportbidrag bör beviljas inom gränserna för det tillgängliga totalbeloppet, beroende på den särskilda situationen vad gäller handeln med varor son inte omfattas av bilaga I. Systemet med bidragslicenser bör underlätta en effektiv förvaltning av bidragsbeloppen.
(30)
Det bör föreskrivas att bidragslicenser som utfärdas av medlemsstaternas ska gälla i hela unionen och att de får utfärdas på villkor att en säkerhet ställs som garanterar att aktören kommer att ansöka om exportbidrag. Det bör fastställas regler för att bidrag som fastställs på förhand beviljas för alla tillämpliga bidragsnivåer samt för ställandet och frisläppandet av säkerheter.
(31)
I syfte att övervaka utgifterna för exportbidrag och genomförandet av systemet med bidragslicenser bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på regler om de rättigheter och skyldigheter som följer av bidragslicenser, regler för överföring av bidragslicenser eller restriktioner för den överföringen, fall och situationer där man inte behöver lägga fram en bidragslicens eller ställa en säkerhet och den toleransnivå inom vilken skyldigheten att ansöka om exportbidrag inte gäller.
(32)
När man beaktar effekten av riktade åtgärder i samband med exportbidrag bör man ta hänsyn till företag som bearbetar jordbruksprodukter i allmänhet och läget för små och medelstora företag i synnerhet. Med tanke på de särskilda behoven hos små exportföretag bör de tilldelas ett totalbelopp för varje budgetår och undantas från kravet på att uppvisa bidragslicenser inom systemet för exportbidrag.
(33)
Om åtgärder rörande export av en jordbruksprodukt har antagits i enlighet med förordning (EU) nr 1308/2013 men målen för dessa åtgärder sannolikt inte kommer att nås på grund av export av varor som inte omfattas av bilaga I som innehåller en hög andel av denna jordbruksprodukt, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på att föreskriva att motsvarande åtgärder bör vidtas för export av dessa varor som inte omfattas av bilaga I samtidigt som skyldigheter enligt internationella avtal uppfylls.
(34)
Enligt vissa internationella avtal får unionen begränsa importtullar och belopp som ska betalas vid export för att helt eller delvis utjämna prisskillnaderna mellan de jordbruksprodukter som används vid framställningen av de berörda bearbetade jordbruksprodukterna eller varorna som inte omfattas av bilaga I. För dessa bearbetade jordbruksprodukter och varor som inte omfattas av bilaga I är det nödvändigt att fastställa att dessa belopp ska fastställas gemensamt som del av den totala tullen och att de ska utjämna de prisskillnader mellan jordbruksprodukter som måste beaktas på marknaden i landet eller regionen i fråga och på unionsmarknaden.
(35)
Eftersom sammansättningen av bearbetade jordbruksprodukter och varor som inte omfattas av bilaga I kan vara av betydelse för en korrekt tillämpning av det handelssystem som fastställs i denna förordning, bör det vara möjligt att fastställa deras sammansättning genom kvantitativa och kvalitativa analyser.
(36)
I syfte att genomföra internationella avtal som slutits av unionen och säkerställa tydlighet och konsekvens med ändringarna i rådets förordning (EEG) nr 2658/87 (12) bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på kompletteringar och ändringar av vissa icke-väsentliga delar av denna förordning och dess bilagor i det syftet.
(37)
Det bör föreskrivas att medlemsstaterna till kommissionen och till varandra ska lämna de uppgifter som är nödvändiga för att genomföra systemet för handeln med bearbetade jordbruksprodukter och varor som inte omfattas av i bilaga I.
(38)
I syfte att säkerställa informationssystemens integritet och de inlämnade handlingarnas och de därtill hörande uppgifternas äkthet och läsbarhet bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på definition av art och typ på den information som ska meddelas, vilka kategorier av uppgifter som ska behandlas, vilka de längsta tillåtna bevarandeperioderna är och syftet med behandlingen, rättigheterna för tillgång till information eller informationssystem och villkor för offentliggörande av denna information.
(39)
Unionsrätten rörande skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och rörande det fria flödet av sådana uppgifter, särskilt Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG (13) och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 (14), är tillämplig.
(40)
I syfte att undvika onödiga administrativa bördor för aktörer och nationella myndigheter bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på fastställande av gränser under vilka belopp inte ska uppbäras eller beviljas för importtullar, tilläggsimporttullar, nedsatta importtullar, exportbidrag och belopp som ska uppbäras eller betalas för att utjämna ett gemensamt fastställt pris.
(41)
Med hänsyn till den nära kopplingen mellan varor som inte omfattas av bilaga I och jordbruksprodukter som används vid framställning av dessa varor som inte omfattas av bilaga I, är det nödvändigt att föreskriva att de övergripande bestämmelserna om säkerheter, kontroller, granskning och sanktioner som fastställts i och antagits på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1306/2013 (15) i tillämpliga delar ska tillämpas på varor som inte omfattas av bilaga I.
(42)
I syfte att säkerställa tillämpningen av övergripande regler som antagits på grundval av förordning (EU) nr 1306/2013 på importlicenser och tullkvoter för bearbetade jordbruksprodukter och på exportbidrag och bidragslicenser för varor som inte omfattas av bilaga I, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på regler för att efter behov anpassa de övergripande bestämmelserna om säkerheter, kontroller och sanktioner som antagits på grundval av den förordningen.
(43)
När kommissionen antar delegerade akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget är det av särskild betydelse att den genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.
(44)
I syfte att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning vad gäller import, bör kommissionen ges genomförandebefogenheter med avseende på åtgärder för att fastställa på vilka bearbetade jordbruksprodukter tilläggsimporttullar bör tillämpas för att förebygga eller motverka negativa effekter på unionsmarknaden, åtgärder för tillämpningen av dessa tilläggsimporttullar vad gäller tidsfrister för att bevisa importpriset, inlämnande av styrkande handlingar och fastställandet av nivån på tilläggsimporttullarna, åtgärder för att fastställa de representativa priserna och utlösande volymerna för tillämpning av tilläggsimporttullar, åtgärder rörande formatet på och innehållet i importlicensen för äggalbumin och mjölkalbumin, inlämnande av ansökningar och utfärdande och användning av dessa importlicenser, deras giltighetstid, förfarandena för ställande av säkerhet för dessa licenser och dess storlek, den bevisning som krävs för att styrka att kraven för användning av dessa licenser har uppfyllts, toleransnivån när det gäller fullgörandet av skyldigheten att importera den kvantitet som anges i importlicensen, och om utfärdande av ersättningsexemplar och duplikat på importlicenser, åtgärder beträffande medlemsstaternas behandling av importlicenser, samt det informationsutbyte som är nödvändigt för förvaltningen av systemet med importlicenser för äggalbumin och mjölkalbumin, inklusive förfaranden för det särskilda administrativa biståndet mellan medlemsstaterna, för beräkningen av importtullar och för fastställande av nivån på importtullar för bearbetade jordbruksprodukter vid genomförandet av internationella avtal.
(45)
I syfte att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning vad gäller import, bör kommissionen även ges genomförandebefogenheter med avseende på åtgärder för fastställande av fasta kvantiteter av jordbruksprodukter som anses ha använts vid framställningen av de bearbetade jordbruksprodukterna med avseende på nedsättning eller utfasning av importtullar som är tillämpliga vid förmånshandel och lämpliga krav vad gäller handlingar, åtgärder för att fastställa de årliga tullkvoterna och de administrationsmetoder som ska användas för import av bearbetade jordbruksprodukter och vissa jordbruksprodukter i enlighet med unionens internationella åtaganden, förfaranden för tillämpningen av särskilda bestämmelser i internationella avtal eller i akter genom vilka import- eller exportordningen antas, särskilt vad gäller garantierna rörande produktens art, avsändningsplats och ursprung, erkännande av den handling som används för kontroll av dessa garantier, uppvisande av en handling utfärdad av det exporterande landet och om produkternas bestämmelseort och användning, åtgärder för fastställandet av importlicensernas giltighetstid, förfaranden för ställande av säkerhet och dess storlek, användning av dessa importlicenser, och, vid behov, särskilda åtgärder med avseende på i synnerhet villkoren enligt vilka ansökningar om import ska läggas fram och tillstånd beviljas inom tullkvoten och lämpliga krav på handlingar.
(46)
I syfte att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning vad gäller import och förfarandet för aktiv förädling, bör kommissionen även ges genomförandebefogenheter med avseende på åtgärder rörande hanteringen av processen som säkerställer att de kvantiteter som finns tillgängliga inom tullkvoterna inte överskrids och åtgärder för att omfördela outnyttjade kvantiteter av tullkvoterna, skyddsåtgärder mot import till unionen i enlighet med rådets förordningar (EG) nr 260/2009 (16) och (EG) nr 625/2009 (17) eller skyddsåtgärder som föreskrivs i internationella avtal, åtgärder som rör den kvantitet av jordbruksprodukter för vilka licens för aktiv förädling får utfärdas, åtgärder för genomförandet av systemet med licenser för aktiv förädling vad gäller handlingar och förfaranden som krävs för inlämnande av ansökningar och utfärdande av licenser för aktiv förädling, åtgärder som rör medlemsstaternas förvaltning av licenserna för aktiv förädling, förfarandena för det administrativa samarbetet mellan medlemsstaterna, åtgärder för begräsning av de kvantiteter för vilka licens för aktiv förädling får utfärdas, avslag på kvantiteter som ansökan om licens gäller och avbrytande av ansökning om licens för aktiv förädling om kvantiteterna i fråga är stora samt åtgärder för avbrytande av förfarandena för bearbetning och aktiv förädling av äggalbumin och mjölkalbumin.
(47)
I syfte att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning vad gäller export, bör kommissionen ges genomförandebefogenheter när det gäller åtgärder för tillämpning av exportbidrag, för beräkning av exportbidragen, för likställning av vissa produkter med basprodukter och fastställande av referenskvantiteten för basprodukter, för ansökan om, utfärdande av och förvaltning av exportlicenserna för vissa varor som inte omfattas av bilaga I till vissa bestämmelseorter när detta föreskrivs i ett internationellt avtal som unionen slutit eller tillfälligt tillämpat i enlighet med EUF-fördraget och för behandling av försvunna produkter och svinn under framställningsprocessen samt behandling av biprodukter.
(48)
I syfte att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning vad gäller export, bör kommissionen även ges genomförandebefogenheter när det gäller åtgärder för fastställande av de förfaranden för deklaration och den bevisning som krävs för att styrka sammansättningen av de exporterade varor som inte omfattas av bilaga I som är nödvändiga för genomförandet av systemet för beviljande av exportbidrag, den förenklade bevisning som krävs för att styrka ankomst till bestämmelseorten då det gäller differentierade bidrag, åtgärder för tillämpning av övergripande bestämmelser om exportbidrag, för varor som inte omfattas av bilaga I, åtgärder för genomförande av systemet med exportbidragslicenser vad gäller inlämnande och utformningen av och innehållet i ansökan om bidragslicensen, utformningen av, innehållet i och giltighetsperioden för bidragslicensen, förfarandet för inlämnande av ansökningar om och utfärdandet av bidragslicenser och för deras användning, förfarandena för ställande av säkerhet och dess storlek, toleransnivån för de belopp av exportbidraget för vilken ansökan inte gjordes och hur uppfyllandet av de skyldigheter som följer av att bidragslicensen ska styrkas.
(49)
I syfte att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning vad gäller export och vissa allmänna bestämmelser, bör kommissionen även ges genomförandebefogenheter när det gäller åtgärder för medlemsstaternas prövning av bidragslicenser och utbytet av information och det särskilda administrativa samarbetet mellan medlemsstaterna vad gäller bidragslicenser, åtgärder för fastställande av det totalbelopp som tilldelas små exportföretag och det individuella tröskelvärdet för undantag för uppvisande av bidragslicenser, åtgärder för utfärdande av ersättande bidragslicenser och duplikat av bidragslicenser, åtgärder för begränsning av de belopp för vilka bidragslicenser kan utfärdas, för avslag på belopp som det ansöks om i samband med dessa licenser och avbrytande av ansökning om bidragslicenser om de belopp som ansöks överstiger tillgängliga medel som fastställts på basis av åtaganden i internationella avtal, nödvändiga förfarandemässiga bestämmelser och tekniska krav för tillämpning av andra åtgärder vad gäller export, åtgärder för fastställande av tillämpliga tullar när det gäller direkt utjämning vid förmånshandel och de därmed sammanhängande belopp som ska betalas vid export till det land eller den region som berörs, åtgärder för att säkerställa att bearbetade jordbruksprodukter som deklarerats för export inom ramen för ett avtal om förmånsbehandling faktiskt inte exporteras inom ramen för ett avtal utan förmånsbehandling eller tvärtom, åtgärder som gäller metoder för kvalitativ och kvantitativ analys av bearbetade jordbruksprodukter och varor som inte omfattas av bilaga I, de tekniska bestämmelser som är nödvändiga för deras identifiering samt förfaranden i samband med deras klassificering enligt Kombinerade nomenklaturen.
(50)
I syfte att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning vad gäller export och vissa allmänna bestämmelser, bör kommissionen även ges genomförandebefogenheter när det gäller åtgärder som är nödvändiga för genomförandet av kommissionens och medlemsstaternas skyldighet att utbyta information om anmälningsmetoder, regler om de uppgifter som ska lämnas, förfaranden för hantering av de uppgifter som ska lämnas, innehåll, form, tidpunkt, frekvens och tidsfrister för anmälningarna och om bestämmelser för hur uppgifter och handlingar får vidarebefordras eller göras tillgängliga, under förutsättning att personuppgifter skyddas och företagens rättmätiga intresse av att skydda sina affärshemligheter beaktas, och åtgärder rörande tillämpningen av övergripande bestämmelser om säkerhet, kontroller, granskning och påföljder som antagits på grundval av förordning (EU) nr 1306/2013 på importlicenser och tullkvoter för bearbetade jordbruksprodukter och på exportbidrag och bidragslicenser för varor som inte omfattas av bilaga I.
(51)
Med beaktande av dess särart bör genomförandebefogenheter vad gäller åtgärder för att fastställa representativa priser och utlösande volymer för tillämpning av tilläggstullar på import och nivån på importtullar i enlighet med unionens internationella åtaganden, åtgärder för att begränsa de kvantiteter för vilka licenser för aktiv förädling och bidragslicenser kan utfärdas, för att avvisa kvantiteter som ansökningarna om dessa licenser gäller och avbryta inlämning av ansökningar om dessa licenser, och åtgärder för att förvalta processen för att säkerställa att tillgängliga kvantiteter inom tullkvoterna inte överträds samt för att omfördela outnyttjade kvantiteter av tullkvoterna antas utan tillämpning av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (18). Alla andra genomförandeakter som antas enligt den här förordningen bör antas i enlighet med förordning (EU) nr 182/2011.
(52)
Granskningsförfarandet bör tillämpas vid antagande av de genomförandeakter som antas i enlighet med förordning (EU) nr 182/2011, eftersom de akterna avser den gemensamma jordbrukspolitiken, såsom föreskrivs i artikel 2.2 b ii i den förordningen.
(53)
Kommissionen bör anta genomförandeakter med omedelbar verkan om det, i vederbörligen motiverade fall med avseende på skyddsåtgärder mot import av bearbetade jordbruksprodukter till unionen eller en störning eller potentiell störning på unionsmarknaden som kräver att man avbryter tillämpningen av förfarandena för bearbetning eller aktiv förädling av äggalbumin och mjölkalbumin, är nödvändigt på grund av tvingande skäl till skyndsamhet.
(54)
I enlighet med proportionalitetsprincipen är det nödvändigt och lämpligt att fastställa ett system för handel som är tillämpligt på vissa varor som framställs genom bearbetning av jordbruksprodukter för att målen för denna förordning ska nås. Denna förordning går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå de eftersträvade målen i enlighet med artikel 5.4 i fördraget om Europeiska unionen.
(55)
För att upprätthålla den situation som nu föreligger bör den här förordningen inkludera bilagor som innehåller följande: en förteckning över bearbetade jordbruksprodukter som ersätter bilaga II till förordning (EG) nr 1216/2009, en förteckning över varor som inte omfattas av bilaga I och som ersätter bilaga II till kommissionens förordning (EU) nr 578/2010 (19) och bilaga XX till förordning (EG) nr 1234/2007, en förteckning över basprodukter som används vid framställning av varor som inte omfattas av bilaga I och som ersätter bilaga I till förordning (EU) nr 578/2010, en förteckning över bearbetade jordbruksprodukter för vilka tilläggstullar på importen får tas ut och som ersätter bilaga III till förordning (EG) nr 1216/2009, och en förteckning över jordbruksprodukter som används vid framställning av bearbetade jordbruksprodukter och som ersätter bilaga I till förordning (EG) nr 1216/2009.
(56)
Förordningarna (EG) nr 1216/2009 och (EG) nr 614/2009 bör därför upphävas.
(57)
Med hänsyn till att, innan den här förordningen träder i kraft, den samstämmighet som krävs har säkerställts genom övergångsbestämmelsen i artikel 230.1 andra stycket i i förordning (EU) nr 1308/2013, bör denna förordning tillämpas snarast möjligast efter det att förordningarna i reformpaketet för den gemensamma jordbrukspolitiken antagits, och den rättsliga säkerheten och de ekonomiska aktörernas rättmätiga förväntningar bör till fullo respekteras.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
SYFTE, TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER
Artikel 1
Syfte och tillämpningsområde
I denna förordning fastställs handelssystemet för import av bearbetade jordbruksprodukter och export av varor som inte omfattas av bilaga I samt jordbruksprodukter som ingår i dessa varor som inte omfattas av bilaga I.
Denna förordning tillämpas också på import av jordbruksprodukter som omfattas av ett internationellt avtal som unionen slutit eller tillämpat provisoriskt i enlighet med EUF-fördraget och som föreskriver att dessa produkter ska likställas med bearbetade jordbruksprodukter som omfattas av förmånshandel.
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning avses med
a) jordbruksprodukter: de produkter som avses i artikel 1 i förordning (EU) nr 1308/2013,
b) bearbetade jordbruksprodukter: de produkter som förtecknas i bilaga I till denna förordning,
c) varor som inte omfattas av bilaga I: de produkter som inte förtecknas i bilaga I till EUF-fördraget men som förtecknas i första och andra kolumnerna i bilaga II till denna förordning,
d) basprodukter: de jordbruksprodukter som förtecknas i bilaga III till denna förordning,
e) jordbrukskomponent: antingen den del av importtullen som tillämpas på bearbetade jordbruksprodukter och som motsvarar den tull som tillämpas på de jordbruksprodukter som förtecknas i bilaga V till denna förordning, eller, i förekommande fall, den nedsatta tull som tillämpas på de jordbruksprodukter som har sitt ursprung i de berörda länderna, för de kvantiteter av dessa jordbruksprodukter som använts eller anses ha använts,
f) icke-jordbrukskomponent: den del av avgiften som motsvarar tullen i Gemensamma tulltaxan med avdrag för den i punkt e definierade jordbrukskomponenten,
g) tilläggstullar på socker och mjöl: de tilläggstullar på socker (AD S/Z) och på mjöl (AD F/M) som avses i del 1 avsnitt I punkt B.6 i bilaga I till förordning (EEG) nr 2658/87 och som fastställs i del 3 avdelning I bilaga 1 tabell 2 i bilaga I till den förordningen,
h) värdetull: den del av importtullen som är uttryckt som procentandel av tullvärdet,
i) produktgrupp 1 : vassle i form av pulver, granulat eller i annan fast form, inte försatt med socker eller annat sötningsmedel, enligt KN-nummer ex 0404 10 02 till KN-nummer ex 0404 10 16,
j) produktgrupp 2 : mjölk i form av pulver, granulat eller i annan fast form, inte försatt med socker eller annat sötningsmedel, med en fetthalt av högst 1,5 viktprocent, annan än löst liggande i förpackningar med ett nettoinnehåll av högst 2,5 kg, enligt KN-nummer ex 0402 10 19,
k) produktgrupp 3 : mjölk i form av pulver, granulat eller i annan fast form, inte försatt med socker eller annat sötningsmedel, med en fetthalt av 26 viktprocent, annan än löst liggande i förpackningar med ett nettoinnehåll av högst 2,5 kg, enligt KN-nummer ex 0402 21 18,
l) produktgrupp 6 : smör med en fetthalt av 82 viktprocent, enligt KN-nummer ex 0405 10.
KAPITEL II
IMPORT AV BEARBETADE JORDBRUKSPRODUKTER
AVSNITT I
Allmänna bestämmelser om import
Underavsnitt I
Underavsnitt i importtull för bearbetade jordbruksprodukter
Artikel 3
Importtullens beståndsdelar
1. För bearbetade jordbruksprodukter enligt tabell 1 i bilaga I ska den importtull som fastställs i Gemensamma tulltaxan bestå av en jordbrukskomponent som inte ingår i värdetullen och en icke-jordbruksrelaterad komponent som är en värdetull.
2. För bearbetade jordbruksprodukter enligt tabell 2 i bilaga I ska den importtull som fastställs i Gemensamma tulltaxan bestå av en värdetull och en jordbrukskomponent som ingår i värdetullen. Om det för bearbetade jordbruksprodukter enligt tabell 2 i bilaga I inte finns någon värdetull ska jordbrukskomponenten för sådana produkter betraktas som en del av den särskilda tullen på dessa produkter.
Artikel 4
Högsta importtullsats
1. När en högsta tullsats ska tillämpas ska den beräkningsmetod som används för att fastställa den tullsatsen anges i Gemensamma tulltaxan, i enlighet med artikel 31 i EUF-fördraget.
2. Om den högsta tullsatsen för bearbetade jordbruksprodukter som förtecknas i tabell 1 i bilaga I består av en tilläggstull för socker och mjöl, ska den beräkningsmetod som används för fastställande av den tilläggstullen anges i Gemensamma tulltaxan, i enlighet med artikel 31 i EUF-fördraget.
Artikel 5
Tilläggstull i syfte att förebygga eller motverka negativa effekter på unionsmarknaden
1. Kommissionen får anta genomförandeakter för att fastställa för vilka bearbetade jordbruksprodukter som förtecknas i bilaga IV det ska tillämpas en tilläggstull, när dessa importeras med den tullsats som fastställs i Gemensamma tulltaxan. Dessa genomförandeakter ska endast antas för att förebygga eller motverka negativa effekter på unionsmarknaden som sådan import kan leda till, och om
a)
importen sker till ett pris som ligger under det pris som unionen har anmält till Världshandelsorganisationen (nedan kallat utlösande pris), eller
b)
importvolymen under ett visst år överskrider en viss nivå (nedan kallad utlösande volym).
Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 44.2.
2. Om det är osannolikt att importen kommer att störa unionsmarknaden eller om effekterna av sådana tilläggsimporttullar skulle bli oproportionella i förhållande till det avsedda syftet, ska inga tilläggsimporttullar tillämpas enligt punkt 1.
3. Vid tillämpning av punkt 1 a ska importpriserna fastställas på grundval av cif-importpriserna för den aktuella sändningen.
Cif-importpriserna ska kontrolleras mot de representativa priserna för produkten på världsmarknaden eller på unionens importmarknad för den produkten.
De representativa priserna ska fastställas regelbundet på grundval av de uppgifter som samlas in inom ramen för gemenskapsövervakningen enligt artikel 308d i kommissionens förordning (EEG) 2454/1993 (20).
4. Den utlösande volymen ska grunda sig på marknadstillträdesnivån, dvs. importen uttryckt som en procentandel av motsvarande inhemska konsumtion under de tre åren före året då de negativa effekter som avses i punkt 1 uppträder eller riskerar att uppträda.
5. Kommissionen får genom genomförandeakter anta de åtgärder som är nödvändiga för tillämpningen av denna artikel, framför allt de som gäller tidsfrister för att styrka importpriset och för inlämnande av styrkande handlingar. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 44.2.
6. Kommissionen får anta genomförandeakter utan tillämpning av det förfarande som avses i artikel 44.2 eller 44.3 vad gäller produkter som identifieras i enlighet med punkt 1 för att
a)
fastställa de representativa priserna och utlösande volymerna för tillämpning av tilläggsimporttullar,
b)
fastställa nivån på tilläggsimporttullen i enlighet med reglerna i internationella avtal som unionen slutit eller tillämpat provisoriskt enligt EUF-fördraget.
7. Kommissionen ska i Europeiska unionens officiella tidning offentliggöra de utlösande priser som avses punkt 1 a.
Underavsnitt II
Import av äggalbumin och mjölkalbumin
Artikel 6
Importlicens för äggalbumin och mjölkalbumin
1. Det får ställas som villkor att en importlicens uppvisas för import för övergång till fri omsättning av äggalbumin och mjölkalbumin, när en sådan licens är nödvändig för förvaltningen av de berörda marknaderna och särskilt för övervakningen av handeln med dessa produkter.
2. Utan att detta påverkar de åtgärder som vidtas i enlighet med artikel 14 ska medlemsstaterna utfärda de importlicenser som avses i punkt 1 till varje sökande som är etablerad i unionen, oavsett den sökandens etableringsort, om inte annat föreskrivs i en akt som antagits i enlighet med artikel 43.2 i EUF-fördraget.
3. De importlicenser som avses i punkt 1 ska gälla i hela unionen.
4. För utfärdandet av de importlicenser som avses i punkt 1 och övergång till fri omsättning av de varor som licensen gäller får det ställas krav beträffande ursprung och härkomst för den berörda produkten samt uppvisande av en handling som utfärdats av ett tredjeland eller en enhet som bland annat intygar produkternas ursprung, härkomst, äkthet och kvalitetsegenskaper.
Artikel 7
Säkerhet i samband med importlicenser
1. För utfärdandet av de importlicenser som avses i artikel 6 får det ställas krav att en säkerhet ställs som garanterar att den ekonomiska aktören importerar produkterna under importlicensens giltighetstid.
2. Säkerheten ska vara helt eller delvis förverkad om produkterna inte importeras under importlicensens giltighetstid.
3. Säkerheten ska dock inte vara förverkad om produkterna inte importerades under den perioden på grund av force majeure eller om den mängd som inte importerades under den perioden är inom toleransnivån.
Artikel 8
Delegerade befogenheter
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 42 med avseende på följande:
a)
Regler för fastställande av att en importlicens måste uppvisas vid import av äggalbumin och mjölkalbumin för övergång till fri omsättning.
b)
De rättigheter och skyldigheter som följer av importlicensen, och dess rättsliga verkan.
c)
De fall när en toleransnivå ska tillämpas när det gäller uppfyllandet av skyldigheten att importera den kvantitet som nämns i licensen eller när ursprunget ska anges i licensen.
d)
Regler för utfärdande av en importlicens eller regler som gör övergång till fri omsättning av varor som omfattas av en licens föremål för uppvisande av en handling utfärdad av ett tredjeland eller en enhet som bland annat bekräftar produkternas ursprung, härkomst, äkthet och kvalitetsegenskaper.
e)
Regler om överföringen av importlicensen eller restriktioner för sådan överföring.
f)
De fall där en importlicens inte behöver uppvisas.
g)
Regler som gör utfärdandet av de importlicenser som avses i artikel 6 föremål för ställande av säkerhet.
Artikel 9
Genomförandebefogenheter
Kommissionen ska vid behov anta genomförandeakter rörande följande:
a)
Importlicensens utformning och innehåll.
b)
Inlämnande av ansökningar om importlicenser, utfärdande av dessa licenser och deras användning.
c)
Importlicensens giltighetstid, storleken på den säkerhet som ska ställas och förfarandet för ställande av säkerheten.
d)
Den bevisning som krävs för att styrka att kraven för användningen av importlicenserna har uppfyllts.
e)
Toleransnivån när det gäller fullgörandet av skyldigheten att importera den kvantitet som anges i importlicensen.
f)
Utfärdande av ersättningsexemplar och duplikat av importlicenser.
g)
Medlemsstaternas behandling av importlicenser och det informationsutbyte som krävs för att förvalta systemet, inbegripet förfarandena för det särskilda administrativa biståndet mellan medlemsstaterna.
Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 44.2.
AVSNITT II
Förmånshandel
Underavsnitt I
Nedsättning av importtullar
Artikel 10
Nedsättning och utfasning av jordbrukskomponenter, värdetullar och tilläggstullar
1. Om det i ett internationellt avtal som unionen ingått eller tillämpat provisoriskt i enlighet med EUF-fördraget
a)
föreskrivs en nedsättning eller flera på varandra följande nedsättningar som leder till en utfasning av importtullarna på bearbetade jordbruksprodukter och
b)
fastställs vilka produkter som ska omfattas av dessa nedsättningar, kvantiteterna av de varor eller värdet på de kvoter som ska omfattas av nedsättningarna, med vilken metod sådana kvantiteter eller värden ska beräknas, eller de delar som bestämmer nedsättningen av jordbrukskomponenten, av tilläggstullarna för socker och mjöl eller av värdetullarna,
får jordbrukskomponenten, tilläggstullarna för socker och mjöl eller värdetullarna bli föremål för den nedsättning eller flera på varandra följande nedsättningar som leder till en utfasning som föreskrivs beträffande importtullar för bearbetade jordbruksprodukter.
Med avseende på tillämpningen av den här artikeln, kan jordbrukskomponent även innehålla de jordbrukskomponenter som avses i del 1 avsnitt I punkt B.1 i bilaga I till förordning (EEG) nr 2658/87 och del 3 avdelning I bilaga 1 tabell 2 i bilaga I till den förordningen.
2. Om det i ett internationellt avtal som unionen ingått eller tillämpat provisoriskt i enlighet med EUF-fördraget föreskrivs en nedsättning eller utfasning av jordbrukskomponenterna avseende de produkter som förtecknas i tabell 2 i bilaga I till denna förordning, ska den tull som består av en jordbrukskomponent som ingår i värdetullen, ersättas av en jordbrukskomponent som inte ingår i värdetullen.
Artikel 11
Kvantiteter som faktiskt använts eller anses ha använts
1. Nedsättningen eller utfasningen av jordbrukskomponenter eller tilläggstullar på socker och mjöl i enlighet med artikel 10.1 ska fastställas på grundval av följande:
a)
De kvantiteter av jordbruksprodukter som förtecknas i bilaga V som faktiskt använts eller anses ha använts vid framställning av den bearbetade jordbruksprodukten.
b)
De tullar som tillämpas på de jordbruksprodukter som avses i led a och som används vid beräkning av den nedsatta jordbrukskomponenten och de nedsatta tilläggstullarna för socker och mjöl i fråga om vissa förmånshandelsordningar.
2. De jordbruksprodukter som ska anses ha använts vid framställning av den bearbetade jordbruksprodukten ska väljas ut bland de jordbruksprodukter som faktiskt använts vid framställningen av den bearbetade jordbruksprodukten, på grundval av deras betydelse i internationell handel och av i vilken utsträckning deras prisnivå är representativ för prisnivåerna för alla andra jordbruksprodukter som använts vid framställningen av den bearbetade jordbruksprodukten.
3. De kvantiteter av jordbruksprodukter som förtecknas i bilaga V och som faktiskt använts, ska omräknas till motsvarande kvantiteter av de jordbruksprodukter som anses ha använts.
Artikel 12
Delegerade befogenheter
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 42 med avseende på följande:
a)
Upprättandet av en förteckning över de jordbruksprodukter som förtecknas i bilaga V som ska anses ha använts vid framställning av de bearbetade jordbruksprodukterna på grundval av urvalskriterierna i artikel 11.2.
b)
Fastställandet av de motsvarande kvantiteterna och regler för den omräkning som anges i artikel 11.3.
c)
Nödvändiga komponenter för beräkning av den nedsatta jordbrukskomponenten och de nedsatta tilläggstullarna på socker och mjöl, samt för fastställande av metoderna för denna beräkning.
d)
De försumbara belopp för vilka de nedsatta jordbrukskomponenterna och tilläggstullarna på socker och mjöl ska bestämmas till noll.
Artikel 13
Genomförandebefogenheter
1. Kommissionen ska, där så är lämpligt, anta genomförandeakter angående åtgärder för att genomföra internationella avtal som unionen ingått eller tillämpat provisoriskt i enlighet med EUF-fördraget beträffande beräkningen av importtullarna på bearbetade jordbruksprodukter som är föremål för nedsättning i enlighet med artikel 10.1 och 10.2 i den här förordningen.
Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 44.2.
2. Kommissionen får vid behov anta genomförandeakter för att fastställa följande:
a)
Fasta kvantiteter av de jordbruksprodukter som avses i artikel 12 a som anses ha använts vid framställning av de bearbetade jordbruksprodukter.
b)
Kvantiteterna av de jordbruksprodukter som avses i artikel 12 a som anses ha använts vid framställning av de bearbetade jordbruksprodukterna, för varje möjlig sammansättning av dessa bearbetade jordbruksprodukter för vilka fasta kvantiteter av de särskilda jordbruksprodukterna inte kan fastställas i enlighet med led a i detta stycke.
c)
Krav på handlingar.
Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 44.2.
3. Kommissionen får anta genomförandeakter utan tillämpning av det förfarande som avses i artikel 44.2 eller 44.3 för att fastställa, i enlighet med reglerna i internationella avtal som unionen slutit eller tillämpat provisoriskt i enlighet med EUF-fördraget och de regler som antagits i enlighet med punkt 1 i denna artikel, nivån på den importtull som ska tillämpas.
Underavsnitt II
Tullkvoter och särskild behandling av import från tredjeland
Artikel 14
Öppnande och förvaltning av tullkvoter
1. Tullkvoter för import av bearbetade jordbruksprodukter samt av jordbruksprodukter som avses i artikel 1 andra stycket, för deras övergång till fri omsättning i unionen, till följd av internationella avtal som unionen ingått eller tillämpat provisoriskt i enlighet med EUF-fördraget, ska öppnas och förvaltas av kommissionen i enlighet med artiklarna 15 och 16.
2. De tullkvoter som avses i punkt 1 ska förvaltas på ett sätt som inte leder till diskriminering mellan aktörer och som ger vederbörlig vikt till unionsmarknadens försörjningsbehov och behovet av att bevara jämvikten på denna marknad.
3. De tullkvoter som avses i punkt 1 ska förvaltas med tillämpning av en av följande metoder, en annan lämplig metod, eller en kombination av dessa metoder:
a)
En fördelningsmetod som grundar sig på i vilken ordningsföljd ansökningarna inkommer (först-till-kvarn-principen).
b)
En metod för fördelning av kvoter i proportion till de kvantiteter som begärts i ansökningarna (metoden med samtidig behandling).
c)
En fördelningsmetod som grundar sig på traditionella handelsmönster (metoden med traditionella/nya handelsmönster).
Artikel 15
Delegerade befogenheter
1. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 42 med avseende på följande:
a)
De villkor och krav som en aktör måste uppfylla för att lämna in en ansökan inom den tullkvot som fastställs i ett internationellt avtal som avses i artikel 14.1.
b)
Regler om överföring av rättigheter mellan aktörer och om nödvändigt begränsningar av den överföringen inom förvaltningen av den tullkvot som fastställs i ett internationellt avtal som avses i artikel 14.1.
c)
Bestämmelser om att göra uppvisandet av en importlicens och ställandet av säkerhet till villkor för att ta del av den tullkvot som fastställs i ett internationellt avtal som avses i artikel 14.1.
d)
De särskilda egenskaper, de krav eller de begränsningar som gäller för den tullkvot som fastställs i det internationella avtal som avses i artikel 14.1.
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 42 med avseende på krav på att medlemsstaternas behöriga myndigheter, på begäran och efter lämplig kontroll, ska utfärda en handling som intygar att en produkt uppfyller villkoren för att åtnjuta särskild behandling vid import till ett tredjeland.
Artikel 16
Genomförandebefogenheter
1. Kommissionen ska anta genomförandeakter för att fastställa
a)
årliga tullkvoter, vilka ska, vid behov, fördelas på lämpligt sätt över året, och vilken förvaltningsmetod som ska användas,
b)
förfaranden för tillämpningen av de särskilda bestämmelserna i det internationella avtalet eller i den rättsakt genom vilken import- eller exportordningen antas, särskilt rörande
i)
garantier för produktens art, härkomst och ursprung,
ii)
erkännandet av en handling som används för att kontrollera de garantier som avses i led i,
iii)
uppvisande av en handling utfärdad av exportlandet,
iv)
produkternas bestämmelseort och användning,
c)
giltighetstiden för de importlicenser som ska uppvisas i enlighet med artikel 15.1 c,
d)
förfarandena för ställande en säkerhet i enlighet med artikel 15.1 c, och dess storlek,
e)
användningen av importlicenser som ska uppvisas i enlighet med artikel 15.1 c och, vid behov, särskilda åtgärder rörande i synnerhet de villkor enligt vilka ansökningar om import ska lämnas in och tillstånd beviljas inom tullkvoten,
f)
krav på handlingar,
g)
nödvändiga åtgärder avseende innehållet i, utformningen på och utfärdandet och användningen av den handling som avses i artikel 15.2.
Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 44.2.
2. Kommissionen ska anta genomförandeakter utan tillämpning av det förfarande som avses i artikel 44.2 eller 44.3 för att
a)
förvalta den process som garanterar att de kvantiteter som är tillgängliga inom tullkvoten inte överskrids, särskilt genom att fastställa en fördelningskoefficient på varje ansökan när de tillgängliga kvantiteterna har nåtts, avslå ansökningar som ännu inte avgjorts och, när så är nödvändigt, avbryta inlämnandet av ansökningar,
b)
omfördela outnyttjade kvantiteter av denna tullkvot.
AVSNITT III
Skyddsåtgärder
Artikel 17
Skyddsåtgärder
1. Kommissionen ska, med förbehåll för punkt 3 i den här artikeln, anta genomförandeakter angående skyddsåtgärder mot import av bearbetade jordbruksprodukter till unionen. För att säkerställa den gemensamma handelspolitikens enhetlighet ska dessa genomförandeakter vara förenliga med förordningarna (EG) nr 260/2009 och (EG) nr 625/2009. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 44.2.
2. Om inte annat föreskrivs i andra rättsakter utfärdade av Europaparlamentet och rådet eller i andra rättsakter utfärdade av rådet, ska kommissionen, med förbehåll för punkt 3 i den här artikeln, anta genomförandeakter angående skyddsåtgärder mot import av bearbetade jordbruksprodukter till unionen som föreskrivs i internationella avtal som unionen ingått eller tillämpat provisoriskt i enlighet med EUF-fördraget. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 44.2.
3. Kommissionen kan vidta de åtgärder som avses i punkterna 1 och 2 på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ.
Om kommissionen tar emot en begäran från en medlemsstat om antagande av de genomförandetakter som avses i punkt 1 eller 2, eller båda, ska den anta genomförandeakter med sitt beslut i detta avseende senast fem arbetsdagar efter det att begäran har mottagits. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 44.2.
4. Vid vederbörligen motiverade och tvingande skäl till skyndsamhet, med avseende på de skyddsåtgärder som föreskrivs i punkterna 1 och 2, ska kommissionen anta genomförandeakter med omedelbar verkan i enlighet med det förfarande som avses i artikel 44.3.
5. Om kommissionen önskar återkalla eller ändra skyddsåtgärder som antagits i enlighet med punkterna 1-4 ska den göra detta genom att anta genomförandeakter. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med artikel 44.2, med undantag för när det föreligger vederbörligen motiverade och tvingande skäl till skyndsamhet, i vilka fall genomförandeakterna ska antas i enlighet med artikel 44.3.
AVSNITT IV
Aktiv förädling
Underavsnitt I
Aktiv förädling utan kontroll av de ekonomiska villkoren
Artikel 18
Aktiv förädling av jordbruksprodukter utan kontroll av de ekonomiska villkoren
1. Om varor som inte omfattas av bilaga I har framställts från jordbruksprodukter förtecknade i bilaga III till den här förordningen inom ramen för förfarandet för aktiv förädling ska de ekonomiska villkor som avses i artikel 117 c i förordning (EEG) nr 2913/92 anses ha uppfyllts mot uppvisande av en licens för aktiv förädling för sådana jordbruksprodukter.
2. Licenser för aktiv förädling ska utfärdas för jordbruksprodukter som används vid framställning av varor som inte omfattas av bilaga I upp till de högsta kvantiteter som kommissionen fastställt.
Dessa kvantiteter ska fastställas genom en avvägning mellan, å ena sidan, de obligatoriska budgettaken för exportbidrag för varor som inte omfattas av bilaga I och, å andra sidan, de förväntade utgifterna för exportbidrag för varor som inte omfattas av bilaga I, och särskilt med hänsyn till följande:
a)
Den beräknade exportvolymen av de varor som inte omfattas av bilaga I.
b)
Situationen på unionsmarknaden och världsmarknaden för basprodukterna, om tillämpligt.
c)
Ekonomiska och regelrelaterade faktorer.
Kvantiteterna ska regelbundet ses över för att ta hänsyn till utvecklingen av ekonomiska och regelrelaterade faktorer.
3. Medlemsstaterna ska utfärda de licenser för aktiv förädling som avses i punkt 1 till varje sökande som är etablerad i unionen, oavsett den sökandes etableringsort.
Licenser för aktiv förädling ska vara giltiga i hela unionen.
Artikel 19
Delegerade befogenheter
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 42 med avseende på följande:
a)
En förteckning över de jordbruksprodukter som används vid framställningen av varor som inte omfattas av bilaga I, för vilka licenser för aktiv förädling får utfärdas.
b)
De rättigheter som följer av en licens för aktiv förädling och dess rättsliga verkan.
c)
Överföringen av rättigheter som följer av en licens för aktiv förädling mellan aktörer.
d)
Nödvändiga bestämmelser för att systemet med licenser för aktiv förädling ska vara tillförlitligt och effektivt, när det gäller licensens äkthet, dess överföring eller begränsningar för dess överföring.
Artikel 20
Genomförandebefogenheter
1. Kommissionen ska vid behov anta genomförandeakter med avseende på följande:
a)
Fastställande enligt artikel 18.2 av den kvantitet av jordbruksprodukter för vilken licenser för aktiv förädling får utfärdas.
b)
Utformning av och innehåll i ansökningar om licenser för aktiv förädling.
c)
Utformning, innehåll och giltighetstid för licenser för aktiv förädling.
d)
De handlingar som krävs och förfarandet för inlämnande av ansökningar om och utfärdande av licenser för aktiv förädling.
e)
Medlemsstaternas förvaltning av licenserna för aktiv förädling.
f)
Förfaranden för det administrativa samarbetet mellan medlemsstaterna.
Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 44.2.
2. I de fall ansökningarna omfattar kvantiteter som överstiger de som fastställts i enlighet med punkt 1 a får kommissionen genom genomförandeakter som antagits utan tillämpning av det förfarande som avses i artikel 44.2 eller 44.3 begränsa de kvantiteter för vilka licenser för aktiv förädling får utfärdas, avslå ansökningar om licenser för aktiv förädling för vissa kvantiteter och avbryta inlämnandet av ansökningar om licenser för aktiv förädling för den berörda produkten.
Underavsnitt II
Avbrott i förfarandena för aktiv förädling
Artikel 21
Avbrott i förfarandena för aktiv förädling för äggalbumin och mjölkalbumin
1. Om unionsmarknaden störs eller sannolikt kommer att störas genom förfaranden för aktiv förädling, får kommissionen, på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ, anta genomförandeakter för att helt eller delvis avbryta tillämpningen av förfarandena för aktiv förädling för äggalbumin och mjölkalbumin. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 44.2.
Om kommissionen tar emot en begäran från en medlemsstat om antagande av de genomförandeakter som avses i första stycket, ska den anta genomförandeakter med sitt beslut i detta avseende senast fem arbetsdagar efter det att begäran har mottagits. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 44.2.
2. Vid vederbörligen motiverade och tvingande skäl till skyndsamhet ska kommissionen, med avseende på det avbrott som avses i punkt 1, anta genomförandeakter med omedelbar verkan i enlighet med det förfarande som avses i artikel 44.3.
KAPITEL III
EXPORT
AVSNITT I
Exportbidrag
Artikel 22
Varor och produkter som omfattas
1. När varor som inte omfattas av bilaga I exporteras, ska de jordbruksprodukter som förtecknas i artikel 196.1 a i, ii, iii, v och vii i förordning (EU) 1308/2013 och som har använts vid framställningen av de varorna som inte omfattas av bilaga I, vara berättigade till exportbidrag, i enlighet med artikel 196 i den förordningen, såsom anges i bilaga II till den här förordningen, och artikel 196.1 b, 196.2 och 196.3 i förordning (EU) nr 1308/2013 ska tillämpas.
2. De exportbidrag som avses i punkt 1 ska inte beviljas för följande:
a)
Importerade varor som inte omfattas av bilaga I vilka anses vara i fri omsättning i enlighet med artikel 29 i EUF-fördraget och som återexporteras.
b)
Importerade varor som inte omfattas av bilaga I vilka anses vara i fri omsättning i enlighet med artikel 29 i EUF-fördraget och som exporteras efter bearbetning eller ingår i andra varor som inte omfattas av bilaga I.
c)
Spannmål, ris, mjölk och mjölkprodukter eller ägg som importeras och som anses vara i fri omsättning i enlighet med artikel 29 i EUF-fördraget och som exporteras efter bearbetning eller ingår i varor som inte omfattas av bilaga I.
Artikel 23
Fastställande av exportbidrag
1. De exportbidrag som avses i artikel 22 ska fastställas, av medlemsstaternas behöriga myndigheter, på grundval av de exporterade varornas sammansättning och den nivå på exportbidraget som fastställts för varje basprodukt av vilken de exporterade varorna består.
2. Vid fastställande av exportbidrag ska produkter som förtecknas i artikel 196.1 a i, ii, iii, v och vii i förordning (EU) nr 1308/2013 och som inte förtecknas i bilaga III till denna förordning, likställas med basprodukter eller produkter som framställts genom bearbetning av basprodukter.
Artikel 24
Övergripande bestämmelser och nivåer på exportbidrag
1. De övergripande bestämmelserna om exportbidrag för jordbruksprodukter i artikel 199.3 i förordning (EU) nr 1308/2013 ska tillämpas på varor som inte omfattas av bilaga I.
2. Åtgärder ska vidtas i enlighet med artikel 198 i förordning (EU) nr 1308/2013 och artikel 13 i förordning (EU) nr 1370/2013 för att fastställa nivåerna på exportbidrag för basprodukterna.
3. Vid beräkningen av exportbidrag, ska jordbruksprodukter som förtecknas i artikel 196.1 a i, ii, iii, v och vii i förordning (EU) nr 1308/2013, som inte förtecknas i bilaga III till denna förordning och som härrör från eller som likställs med en basprodukt eller produkter som framställts genom bearbetning av basprodukter i enlighet med artikel 23.2, omvandlas till basprodukter.
Artikel 25
Intyg om export av vissa varor som inte omfattas av bilaga I till vissa bestämmelseorter
Om det i ett internationellt avtal som unionen ingått eller tillämpar provisoriskt i enlighet med EUF-fördraget så krävs, ska de berörda medlemsstaternas behöriga myndigheter på begäran av den berörda parten utfärda ett intyg som anger om exportbidrag har betalats för vissa varor som inte omfattas av bilaga I som exporterats till vissa bestämmelseorter.
Artikel 26
Delegerade befogenheter
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 42 med avseende på följande:
a)
Regler om egenskaper för de varor som inte omfattas av bilaga I som ska exporteras och för de jordbruksprodukter som används för deras framställning.
b)
Regler för fastställande av exportbidrag för de jordbruksprodukter som exporteras efter bearbetning till varor som inte omfattas av bilaga I.
c)
Regler om den bevisning som krävs för att styrka sammansättningen av de exporterade varor som inte omfattas av bilaga I.
d)
Regler för krav på deklaration om användningen av vissa importerade jordbruksprodukter.
e)
Regler för likställande av jordbruksprodukter som förtecknas i artikel 196.1 a i, ii, iii, v och vii i förordning (EU) nr 1308/2013 och som inte förtecknas i bilaga III till denna förordning, med basprodukter och om fastställande av referenskvantiteten för varje basprodukt.
f)
Tillämpningen av de övergripande bestämmelserna om exportbidrag för jordbruksprodukter, som antagits enligt artikel 202 i förordning (EU) nr 1308/2013, på varor som inte omfattas av bilaga I.
Artikel 27
Genomförandebefogenheter
Kommissionen ska vid behov anta genomförandeakter med avseende på följande:
a)
Tillämpningen av bidragssatserna om egenskaperna hos beståndsdelarna i de produkter som avses i led c i denna artikel och i de varor som inte omfattas av bilaga I måste beaktas vid beräkningen av exportbidrag.
b)
Beräkningen av exportbidrag för
i)
basprodukter,
ii)
produkter som framställts genom bearbetning av basprodukter, och
iii)
produkter som likställs med de produkter som avses i led i eller ii.
c)
Likställandet av de produkter som avses i led b ii och iii i denna artikel, som förtecknas i artikel 196.1 a i, ii, iii, v och vii i förordning (EU) nr 1308/2013, och som inte förtecknas i bilaga III till denna förordning, med basprodukter.
d)
Fastställande, för varje basprodukt, av den referenskvantitet som ska ligga till grund för fastställandet av exportbidragen, med utgångspunkt i den kvantitet av produkten som faktiskt använts vid tillverkning av de exporterade varorna eller i en fast kvantitet, enligt vad som anges i bilaga II.
e)
Ansökan om, utfärdande och förvaltning av de intyg som avses i artikel 25.
f)
Behandlingen av försvunna produkter och svinn under tillverkningsprocessen och behandlingen av biprodukter.
g)
De förfaranden för deklaration av och den bevisning som krävs för att styrka sammansättningen av de exporterade varor som inte omfattas av bilaga I som är nödvändiga för genomförandet av systemet med exportbidrag.
h)
Den förenklade bevisning som krävs för att styrka ankomst till bestämmelseorten, då det gäller differentierade bidrag beroende på bestämmelseort.
i)
Tillämpningen av de övergripande bestämmelserna om exportbidrag för jordbruksprodukter som antagits enligt artikel 203 i förordning (EU) nr 1308/2013 på exportbidrag för varor som inte omfattas av bilaga I.
Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 44.2.
AVSNITT II
Bidragslicenser
Artikel 28
Bidragslicenser
1. Exportbidrag för jordbruksprodukter som ingår i varor som inte omfattas av bilaga I ska beviljas när en ansökan om exportbidrag har lämnats in och en bidragslicens som var giltig vid tidpunkten för exporten uppvisas.
Små exportföretag, inklusive innehavare av bidragslicenser, som ansöker om exportbidrag till begränsade belopp, som är för små för att täckas av bidragslicenser och som inte riskerar att leda till att budgetens ramar överskrids, ska vara undantagna från kravet på att uppvisa en bidragslicens. Sådana undantag ska inte överstiga det totala belopp som anslagits för små exportföretag.
2. Medlemsstaterna ska utfärda en bidragslicens till varje sökande etablerad i unionen, oberoende av den sökandes etableringsort. Bidragslicenserna ska vara giltiga i hela unionen.
Artikel 29
Tillämpliga bidragssatser
1. Den bidragssats som tillämpas ska vara den som gäller den dag då exportdeklarationen för de varor som inte omfattas av bilaga I godtas av tullmyndigheterna, om inte en ansökan har gjorts i enlighet med punkt 2 om att bidragssatsen ska fastställas på förhand.
2. En ansökan om fastställande av bidragssatsen på förhand får lämnas in samtidigt med ansökan om bidragslicens, den dag då bidragslicensen beviljas eller när som helst efter den dagen men före utgången av bidragslicensens giltighetstid.
3. Satsen ska fastställas på förhand till den sats som gäller den dag då ansökan om fastställande på förhand lämnades in. De bidragssatser som har fastställts på förhand ska tillämpas från och med den dagen på alla bidragssatser som omfattas av bidragslicensen.
4. Exportbidrag för varor som inte omfattas av bilaga I ska beviljas på grundval av följande:
a)
De bidragssatser som ska tillämpas i enlighet med punkt 1 för de basprodukter som ingår i dessa varor som inte omfattas av bilaga I om bidragssatserna inte har fastställts på förhand, eller
b)
bidragssatserna, som fastställts på förhand i enlighet med punkt 3, för de basprodukter som ingår i dessa varor som inte omfattas av bilaga I.
Artikel 30
Säkerhet i samband med bidragslicenser
1. Bidragslicenser ska utfärdas på villkor att det ställs en säkerhet som garanti för att den ekonomiska aktören kommer att lämna in en ansökan om exportbidrag till de behöriga myndigheterna i den berörda medlemsstaten för export av varor som inte omfattas av bilaga I under bidragslicensens giltighetstid.
2. Säkerheten ska vara helt eller delvis förverkad om ansökan om exportbidrag inte gjordes eller bara delvis gjordes för export som genomförs under bidragslicensens giltighetstid.
Trots vad som sägs i första stycket ska säkerheten dock inte vara förverkad
a)
om det var på grund av force majeure som varorna inte exporterades eller endast delvis exporterades, eller ansökan om exportbidrag inte gjordes eller bara delvis gjordes,
b)
om det belopp av exportbidraget för vilken ansökan inte gjordes inte överstiger toleransnivån.
Artikel 31
Delegerade befogenheter
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 42 med avseende på följande:
a)
Regler om de rättigheter och skyldigheter som följer av bidragslicensen, inklusive garantin, under förutsättning att alla villkor är uppfyllda, för att exportbidraget kommer att betalas och skyldigheten att ansöka om exportbidrag för jordbruksprodukter som exporteras efter bearbetning till varor som inte omfattas av bilaga I.
b)
Regler för överföringen av bidragslicensen eller restriktioner för en sådan överföring.
c)
De fall och situationer där uppvisandet av en bidragslicens inte krävs enligt artikel 28.1 med beaktande av syftet med funktionen, de berörda beloppen och det totala belopp som kan beviljas små exportföretag.
d)
De fall och situationer där, med avvikelse från artikel 30, ställandet av en säkerhet inte krävs.
e)
Regler om den toleransnivå som avses i artikel 30.2 andra stycket b med beaktande av behovet att respektera budgetens ramar.
Artikel 32
Genomförandebefogenheter
1. Kommissionen ska vid behov anta genomförandeakter med avseende på följande:
a)
Inlämnandet, utformningen av och innehållet i ansökan om bidragslicens.
b)
Bidragslicensens utformning, innehåll och giltighetstid.
c)
Förfarandet för inlämnande av ansökningar, samt förfarandet för utfärdande av bidragslicenser samt för användningen av dem.
d)
Förfarandet för ställande av säkerhet och dess belopp.
e)
Den toleransnivå som avses i artikel 30.2 andra stycket b med beaktande av behovet att respektera budgetens ramar.
f)
Hur uppfyllandet av de skyldigheter som följer av licenserna ska styrkas.
g)
Medlemsstaternas behandling av bidragslicenser och det informationsutbyte som krävs för att förvalta systemet, inbegripet förfaranden för det särskilda administrativa samarbetet mellan medlemsstaterna.
h)
Fastställande av det totala belopp som anslås för små exportföretag och den individuella tröskeln för undantag från uppvisandet av bidragslicenser i enlighet med artikel 28.1 andra stycket.
i)
Utfärdande av ersättande bidragslicenser och duplikat av bidragslicenser.
Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 44.2.
2. I de fall ansökningarna omfattar belopp som överstiger tillgängliga medel som fastställts på basis av åtaganden i internationella avtal som slutits i enlighet med EUF-fördraget, får kommissionen anta genomförandeakter som antagits utan tillämpning av det förfarande som avses i artikel 44.2 eller 44.3 för att begränsa de kvantiteter för vilka licenser för aktiv förädling får utfärdas, avslå ansökningar om licenser för aktiv förädling för vissa kvantiteter och avbryta inlämnandet av ansökningar om licenser för aktiv förädling.
AVSNITT III
Andra åtgärder avseende export
Artikel 33
Andra åtgärder avseende export
1. Om åtgärder avseende export av en jordbruksprodukt som förtecknas i bilaga III antas enligt förordning (EU) nr 1308/2013 i form av en avgift, och om exporten av en vara som inte omfattas av bilaga I och som innehåller en stor del av denna jordbruksprodukt kan förväntas hindra uppfyllandet av målet med de åtgärderna, ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 42 i den här förordningen angående motsvarande åtgärder när det gäller de varor som inte omfattas av bilaga I, under förutsättning att dessa delegerade akter är förenliga med skyldigheter som följer av internationella avtal som slutits i enlighet med EUF-fördraget. Dessa delegerade akter ska antas endast om befintliga åtgärder enligt förordning (EU) nr 1308/2013 visar sig vara otillräckliga.
När det vid sådana fall som avses i första stycket föreligger tvingande skäl till skyndsamhet ska det förfarande som föreskrivs i artikel 43 tillämpas på delegerade akter som antas i enlighet med denna punkt.
Dessa tvingande skäl till skyndsamhet kan omfatta behovet att vidta omedelbara åtgärder för att hantera eller förhindra störningar på marknaden, när hoten om störningar på marknaden uppkommer så snabbt eller oväntat att omedelbara åtgärder krävs för att ändamålsenligt och effektivt hantera situationen, eller när åtgärder skulle förhindra att sådana hot om störningar på marknaden uppstår, fortgår eller utvecklas till allvarligare och mer långvariga störningar eller när en fördröjning av omedelbara åtgärder skulle hota att orsaka eller förvärra störningarna eller öka omfattningen av de åtgärder som senare skulle krävas för att hantera hotet eller störningarna eller vara till skada för produktionen eller marknadsförhållandena.
2. Kommissionen ska vid behov anta genomförandeakter för att fastställa de förfaranden och tekniska villkor som är nödvändiga för tillämpningen av punkt 1.
Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 44.2.
KAPITEL IV
ÅTGÄRDER SOM GÄLLER FÖR BÅDE IMPORT OCH EXPORT
Artikel 34
Direkt utjämning vid förmånshandel
1. Om det föreskrivs i ett internationellt avtal som unionen ingått eller provisoriskt tillämpat i enlighet med EUF-fördraget, får den tull som tillämpas på importen av jordbruksprodukter ersättas av ett belopp som fastställs på grundval av skillnaden mellan priserna på jordbruksprodukter i unionen respektive i landet eller regionen som berörs, eller av ett belopp som utjämnar det gemensamt fastställda priset för det berörda landet eller den berörda regionen.
I så fall ska de belopp som betalas vid export till det land eller den region som berörs fastställas gemensamt och på samma grundval som jordbrukskomponenten av importtullarna enligt de villkor som anges i avtalet.
2. Kommissionen ska vid behov anta genomförandeakter för att
a)
fastställa den tillämpliga tullsats som avses i punkt 1 och de därmed sammanhängande belopp som ska betalas vid export till det land eller den region som berörs,
b)
se till att de bearbetade jordbruksprodukter som deklareras för export enligt ett avtal om förmånsbehandling i själva verket inte exporteras enligt regler som inte innebär förmånsbehandling eller omvänt.
Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 44.2.
Artikel 35
Analysmetoder
1. Vid tillämpningen av det system för handel som föreskrivs i denna förordning ska, där de bearbetade jordbruksprodukterna eller varorna som inte omfattas av bilaga I kräver det, egenskaperna hos och sammansättningen av dessa produkter och varor fastställas genom analys av deras enskilda delar.
2. Kommissionen ska vid behov anta genomförandeakter med avseende på de produkter och varor som avses i punkt 1 rörande
a)
metoder för kvalitativ och kvantitativ analys,
b)
de tekniska bestämmelser som är nödvändiga för deras identifiering,
c)
förfaranden för deras KN-klassificering.
Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 44.2.
Artikel 36
Anpassning av denna förordning
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 42 med avseende på följande:
a)
Anpassningar av bilagorna I-V, inbegripet att stryka eller lägga till nya bearbetade jordbruksprodukter och varor som inte omfattas av bilaga I, till de internationella avtal som unionen ingått eller provisoriskt tillämpat i enlighet med EUF-fördraget.
b)
Anpassningar av artikel 2 i-l, artikel 25 och bilagorna I-V till ändringar i bilaga I till förordning (EEG) nr 2658/87.
Artikel 37
Informationsutbyte
1. Om det är nödvändigt för genomförandet av denna förordning ska medlemsstaterna på begäran lämna uppgifter om följande till kommissionen:
a)
Import av bearbetade jordbruksprodukter.
b)
Export av varor som inte omfattas av bilaga I.
c)
Ansökningar om, utfärdande och användande av de licenser för aktiv förädling för jordbruksprodukter som avses i artikel 18.
d)
Ansökningar om och utfärdande samt användning av bidragslicenser som avses i artikel 28.1.
e)
Utbetalningar och ersättningar av exportbidrag för varor som inte omfattas av bilaga I som avses i artikel 22.1.
f)
De administrativa genomförandeåtgärder som antagits.
g)
Annan relevant information.
Om ansökan om exportbidrag lämnas in i en annan medlemsstat än den där de varor som inte omfattas av bilaga I har framställts, ska information om framställningen och sammansättningen av den vara som inte omfattas av bilaga I som avses i led e meddelas till denna andra medlemsstat på dess begäran.
2. Kommissionen får vidarebefordra den information som den erhållit i enlighet med punkt 1 a-g till alla medlemsstater.
3. I syfte att säkerställa informationssystemens integritet och de inlämnade handlingarnas och de därtill hörande uppgifternas äkthet och läsbarhet ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 42 som fastställer
a)
vilken typ av uppgifter som ska lämnas i enlighet med punkt 1,
b)
vilka kategorier av uppgifter som ska behandlas, längsta tillåtna bevarandeperioder och syftet med behandlingen, särskilt vid offentliggörande av dessa uppgifter och överföring av dem till tredjeländer,
c)
rätten till tillgång till uppgifter eller uppgiftssystem som gjorts tillgängliga med vederbörlig hänsyn till tystnadsplikt och konfidentialitet,
d)
villkoren för att uppgifterna ska få offentliggöras.
4. Kommissionen får anta genomförandeakter som är nödvändiga för tillämpningen av denna artikel, rörande
a)
hur meddelandena ska göras,
b)
närmare bestämmelser om de uppgifter som ska lämnas,
c)
arrangemangen för hanteringen av den information som ska lämnas samt för innehåll, form, tidpunkt, frekvens och tidsfrister för anmälningarna,
d)
arrangemangen för hur uppgifter och handlingar ska överföras till eller göras tillgängliga för medlemsstaterna, Europaparlamentet, rådet, internationella organisationer och behöriga myndigheter i tredjeländer eller allmänheten, samtidigt som skyddet av personuppgifter och företagens berättigade intresse av att skydda sina affärshemligheter garanteras.
Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 44.2.
Artikel 38
Behandling och skydd av personuppgifter
1. Medlemsstaterna och kommissionen ska samla in personuppgifter för de ändamål som anges i artikel 37.1 och får inte behandla dessa uppgifter på ett sätt som går utöver vad som är förenligt med dessa ändamål.
2. Vid behandling av personuppgifter för de syften som avses i artikel 37.1 ska uppgifterna avidentifieras och uteslutande behandlas i aggregerad form.
3. Personuppgifter ska behandlas i enlighet med bestämmelserna i direktiv 95/46/EG och förordning (EG) nr 45/2001. I synnerhet får sådana uppgifter inte lagras i en form som möjliggör identifiering av registrerade under längre tid än vad som är nödvändigt för de syften för vilka de insamlades eller för vilka de genomgår ytterligare behandling, med beaktande av de minsta bevarandeperioder som fastställs i tillämplig nationell rätt och unionsrätt.
4. Medlemsstaterna ska underrätta de registrerade om att deras personuppgifter kan behandlas av nationella organ och unionsorgan i enlighet med punkt 1 och att de i detta hänseende åtnjuter de rättigheter som anges i dataskyddsbestämmelserna i direktiv 95/46/EG respektive förordning (EG) nr 45/2001.
Artikel 39
Försumbara belopp
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 42 med avseende på tröskelvärden under vilka medlemsstaterna får avstå från att ta ut eller bevilja belopp i enlighet med artiklarna 3, 5, 10, 22 och 34. Tröskelvärdet ska fastställas på en nivå under vilken de administrativa kostnaderna för att tillämpa beloppen inte skulle stå i proportion till de belopp som tas ut eller beviljas.
Artikel 40
Säkerheter, kontroller, granskning och sanktioner
1. Vid behov ska de övergripande bestämmelserna om säkerheter, kontroller, granskning och sanktioner och om användningen av euro som fastställts i artiklarna 58-66, 79-88 och 105-108 i förordning (EU) nr 1306/2013 och rättsakter som antagits på grundval av dessa bestämmelser tillämpas i tillämpliga delar på importlicenser och tullkvoter för bearbetade jordbruksprodukter och på exportbidrag och bidragslicenser för varor som inte omfattas av bilaga I.
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 42 med avseende på bestämmelser för att vid behov anpassa de bestämmelser som antagits på grundval av de artiklar som avses i punkt 1 med avseende på tillämpningen av den här förordningen.
3. Kommissionen ska vid behov anta genomförandeakter rörande de åtgärder som är nödvändiga för att tillämpa de bestämmelser som antagits på grundval av de artiklar som avses i punkt 1 med avseende på tillämpningen av den här förordningen. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 44.2.
Artikel 41
Internationella åtaganden och tillämpliga normer
När kommissionen antar delegerade akter och genomförandeakter ska den beakta unionens internationella åtaganden och tillämpliga sociala normer och miljö- och djurskyddsnormer inom unionen, behovet av att övervaka utvecklingen av handeln och på marknaden, behovet av sund marknadsförvaltning och behovet av att minska den administrativa bördan.
KAPITEL V
DELEGERING AV BEFOGENHETER OCH KOMMITTÉFÖRFARANDE
Artikel 42
Utövande av delegeringen
1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 8, 12, 15, 19, 26, 31, 33.1, 36, 37.3, 39 och 40.2 ska ges till kommissionen för en period av sju år från och med den dag denna förordning träder i kraft. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden av sju år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.
3. Den delegering av befogenheter som avses i artiklarna 8, 12, 15, 19, 26, 31, 33.1, 36, 37.3, 39 och 40.2 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
4. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
5. En delegerad akt som antas enligt artiklarna 8, 12, 15, 19, 26, 31, 33.1, 36, 37.3, 39 och 40.2 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
Artikel 43
Skyndsamt förfarande
1. Delegerade akter som antas enligt denna artikel ska träda i kraft utan dröjsmål och ska tillämpas så länge ingen invändning görs i enlighet med punkt 2. Delgivningen av en delegerad akt som antagits enligt denna artikel till Europaparlamentet och rådet ska innehålla en motivering till varför det skyndsamma förfarandet tillämpas.
2. Såväl Europaparlamentet som rådet får invända mot en delegerad akt som antagits enligt denna artikel i enlighet med det förfarande som avses i artikel 42.5. I ett sådant fall ska kommissionen upphäva akten utan dröjsmål efter det att Europaparlamentet eller rådet har delgett den sitt beslut om invändning.
Artikel 44
Kommittéförfarande
1. Vid tillämpningen av artiklarna 13, 17.1, 17.2, 17.4 och 17.5, 20.1, 27, 32.1, 33.2, 34.2 och 37.4 och, vad gäller andra bearbetade jordbruksprodukter än äggalbumin och mjölkalbumin, vid tillämpningen av artiklarna 5.1, 5.5 och 16.1 samt, vad gäller importlicenser och tullkvoter för andra bearbetade jordbruksprodukter än äggalbumin och mjölkalbumin och exportbidrag och bidragslicenser för varor som inte omfattas av bilaga I, vid tillämpningen av artikel 40.3, ska kommissionen biträdas av en kommitté, som går under benämningen kommittén för övergripande frågor rörande handel med bearbetade jordbruksprodukter som inte förtecknas i bilaga I. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.
Vid tillämpningen av artiklarna 9.1 och 21.1 och 21.2 och, när det gäller äggalbumin och mjölkalbumin, vid tillämpningen av artiklarna 5.1, 5.5 och 16.1 samt, när det gäller importlicenser och tullkvoter för äggalbumin och mjölkalbumin, vid tillämpningen av artikel 40.3, ska kommissionen biträdas av kommittén för den gemensamma organisationen av jordbruksmarknaderna som inrättats genom artikel 229.1 i förordning (EU) nr 1308/2013. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.
Vid tillämpning av artikel 35.2 ska kommissionen biträdas av den tullkodexkommitté som inrättats genom artikel 247a i förordning (EEG) nr 2913/92. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.
2. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
3. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 8 i förordning (EU) nr 182/2011 jämförd med artikel 5 i den förordningen tillämpas.
4. Om kommitténs yttrande ska inhämtas genom skriftligt förfarande, ska det förfarandet avslutas utan resultat om ordföranden för kommittén inom tidsgränsen för avgivande av ett yttrande beslutar detta eller om åtminstone en fjärdedel av kommittéledamöterna begär det.
KAPITEL VI
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 45
Upphävande
Förordningarna (EG) nr 614/2009 och (EG) nr 1216/2009 ska upphöra att gälla.
Hänvisningar till de upphävda förordningarna ska anses som hänvisningar till den här förordningen och ska läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga VI.
Artikel 46
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Strasbourg den 16 april 2014.