NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/2
ze dne 30. září 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009, pokud jde o regulační technické normy pro předkládání informací, které ratingové agentury poskytují Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 ze dne 16. září 2009 o ratingových agenturách (1), a zejména na čl. 21 odst. 4 třetí pododstavec a čl. 21 odst. 4a třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ustanovení čl. 11a odst. 1 nařízení (ES) č. 1060/2009 vyžaduje, aby registrované a certifikované ratingové agentury při vydávání ratingu či ratingového výhledu poskytovaly Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA) ratingové informace. Tento požadavek se nevztahuje na ratingy, které jsou za poplatek vypracovány a zpřístupněny výlučně investorům. Od orgánu ESMA se vyžaduje, aby zveřejnil ratingové informace, které mu poskytly ratingové agentury, na veřejně přístupných internetových stránkách označovaných jako Evropská ratingová platforma (ERP). Proto by měla být stanovena pravidla upravující obsah a prezentaci informací, které by ratingové agentury měly poskytovat orgánu ESMA pro účely zveřejnění na ERP.
(2)
Kromě toho čl. 11 odst. 2 a čl. 21 odst. 4 písm. e) nařízení (ES) č. 1060/2009 vyžadují, aby ratingové agentury poskytovaly Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy informace o své historické výkonnosti a informace pro účely průběžného dohledu. Obsah a způsob prezentace těchto informací vymezují nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 448/2012 (2), resp. nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 446/2012 (3). Aby mohl orgán ESMA účinněji zpracovávat údaje a aby se zjednodušilo předkládání údajů registrovanými a certifikovanými ratingovými agenturami, měly by být stanoveny integrované oznamovací povinnosti všech údajů, které by registrované a certifikované ratingové agentury měly předkládat orgánu ESMA. Proto toto nařízení stanoví pravidla, která určují, jaké údaje se mají předkládat pro účely ERP, jaké informace o historické výkonnosti se mají zpřístupnit v centrálním archivu zřízeném orgánem ESMA a jaké informace by měly ratingové agentury pravidelně předkládat orgánu ESMA pro účely průběžného dohledu nad ratingovými agenturami. Tímto nařízením se tudíž zrušuje nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 448/2012 a nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 446/2012. Orgán ESMA by měl všechny údaje předkládané ratingovými agenturami pro účely ERP, pro centrální archiv a pro účely průběžného dohledu začlenit do jediné databáze ESMA.
(3)
Aby se zaručilo, že ERP obsahuje aktuální informace o ratingových akcích, které nejsou zpřístupňovány výlučně investorům za poplatek, je nutné popsat údaje, které mají být předkládány, včetně ratingu a výhledu hodnoceného nástroje nebo subjektu, tiskových zpráv přiložených k ratingovým činnostem, zpráv přiložených k ratingu států, druhu ratingu a dne a hodiny zveřejnění. Zejména tiskové zprávy poskytují informace o klíčových prvcích, na nichž je rozhodnutí o ratingu postaveno. ERP poskytuje uživatelům ratingů centrální přístupové místo k aktuálním ratingovým informacím a snižuje náklady na získání informací tím, že nabízí globální pohled na různé ratingy vydané pro každý hodnocený subjekt či nástroj.
(4)
Aby byl zajištěn globální pohled na veškeré ratingy přidělené různými ratingovými agenturami témuž hodnocenému subjektu nebo nástroji, měly by ratingové agentury pro hodnocený subjekt či hodnocený nástroj při předávání ratingových údajů orgánu ESMA používat společné identifikační kódy. Proto by jedinou metodou celosvětové specifické identifikace, která se používá k identifikaci hodnocených subjektů, emitentů, původců a ratingových agentur, měla být metoda využívající kód LEI, globální identifikační kód právnické osoby (Global Legal Entity Identifier).
(5)
Aby se zaručilo, že informace v ERP jsou aktuální, měly by být ratingové informace shromažďovány a zveřejňovány denně, aby bylo možné provádět jednu denní aktualizaci ERP mimo úřední hodiny Unie.
(6)
Aby mohl orgán ESMA rychle reagovat v případě skutečného či potenciálního nedodržení požadavků nařízení (ES) č. 1060/2009, ratingové informace předkládané registrovanými a certifikovanými ratingovými agenturami by mu měly umožnit, aby pozorně dohlížel na jednání a činnosti ratingových agentur. Z toho důvodu by se ratingové údaje měly orgánu ESMA předkládat měsíčně. Avšak v zájmu zajištění proporcionality by ratingové agentury, které mají méně než 50 zaměstnanců a nejsou součástí skupiny, měly předkládat ratingové údaje každé dva měsíce. Orgán ESMA by přesto měl mít možnost od uvedených ratingových agentur vyžadovat, aby měsíčně předkládaly údaje o počtu a druhu svých ratingů, včetně údajů o složitosti úvěrové analýzy, relevanci hodnocených nástrojů či emitentů a způsobilosti ratingů, které se používají pro regulační účely.
(7)
Aby se zabránilo zdvojenému předkládání údajů, měl by orgán ESMA pro průběžný dohled využívat údaje, které již byly vykázány pro účely ERP. Od ratingových agentur by se rovněž mělo vyžadovat, aby pro účely průběžného dohledu předkládaly informace o ratingu a ratingových výhledech, které nebyly vykázány pro účely ERP.
(8)
Orgán ESMA by měl používat údaje poskytnuté pro účely ERP a průběžného dohledu ke shromáždění informací o historické výkonnosti, které by měl zpřístupnit v centrálním archivu v souladu s čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1060/2009. Aby se dále usnadnilo srovnávání a zaručila soudržnost s údaji, které byly vykázány v souladu s nařízením v přenesené pravomoci (EU) č. 448/2012, měly by být nově certifikované ratingové agentury povinny předkládat údaje za období alespoň deseti let před certifikací nebo za období od začátku jejich činnosti. Certifikované ratingové agentury by neměly mít povinnost tyto údaje zcela či zčásti předkládat, pokud mohou prokázat, že by to nebylo přiměřené vzhledem k jejich rozsahu a složitosti.
(9)
Ratingové agentury, které jsou součástí skupiny, by měly mít možnost předkládat své ratingové údaje orgánu ESMA buď odděleně, nebo pověřit jednu z agentur ve skupině, aby předkládala údaje jejich jménem. Avšak vzhledem k vysoce integrované organizaci ratingových agentur na úrovni Unie a v zájmu snazšího pochopení statistiky jsou ratingové agentury vybízeny k tomu, aby předkládaly údaje na globální úrovni za celou skupinu.
(10)
Pro účely průběžného dohledu prováděného orgánem ESMA a pro zveřejňování zpráv ratingových agentur o historické výkonnosti mohou ratingové agentury orgánu ESMA také dobrovolně vykazovat ratingy, které vydaly ratingové agentury třetích zemí, jež patří do stejné skupiny ratingových agentur, ale které nebyly přejaty v souladu s čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 1060/2009.
(11)
Při předkládání údajů by ratingové agentury měly rozdělit vydané ratingy a ratingové výhledy do různých kategorií: podle druhu ratingu a dílčích klasifikací, např. sektoru, odvětví nebo kategorie aktiv nebo podle druhu emitenta a emise. Tyto kategorie jsou založeny na předchozích zkušenostech orgánu ESMA se shromažďováním ratingových údajů a na potřebě dohledu nad ratingovými údaji.
(12)
Aby se zajistilo, že jsou vykazovány ratingy nových finančních nástrojů, které by mohly vzniknout v důsledku finanční inovace, měla by být začleněna kategorie pro předkládání údajů o „jiných finančních nástrojích“. Kromě toho by také ratingy podniků a ratingy strukturovaného financování měly obsahovat kategorii „jiné“, do níž by byly zařazeny všechny nové typy podnikových emisí nebo nástrojů strukturovaného financování, které nelze zařadit do stávajících kategorií.
(13)
Aby mohl orgán ESMA zřídit ERP a aby měly ratingové agentury dostatek času na přizpůsobení svých interních systémů novým požadavkům na vykazování, měly by ratingové agentury předložit první zprávu do 1. ledna 2016. Aby se zaručila porovnatelnost a kontinuita údajů předkládaných podle tohoto nařízení, měla by první zpráva obsahovat údaje o všech ratinzích, které byly vydány a nebyly staženy do 21. června 2015. Kromě toho by první zpráva měla obsahovat údaje o ratinzích a ratingových výhledech, které vydaly ratingové agentury v období od 21. června 2015 do 1. ledna 2016. První zpráva by měla obsahovat týž druh údajů jako v případě ratingových údajů, které se pak mají předkládat denně.
(14)
Aby mohl orgán ESMA automaticky přijímat a zpracovávat údaje ve svých interních systémech, předkládané údaje by měly být sestaveny v normalizovaném formátu. Vzhledem k technickému pokroku může být nutné, aby orgán ESMA aktualizoval a sdělil řadu technických pokynů pro vykazování, které se týkají přenosu či formátu souborů předkládaných ratingovými agenturami, prostřednictvím zvláštních sdělení nebo pokynů.
(15)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem předložených Komisi orgánem ESMA v souladu s článkem 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (4).
(16)
Orgán ESMA uspořádal o návrzích regulačních technických norem otevřené veřejné konzultace, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v oblasti cenných papírů a trhů zřízenou podle článku 37 nařízení (EU) č. 1095/2010.
(17)
Aby byly splněny požadavky čl. 2 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 462/2013 (5), mělo by se toto nařízení použít ode dne 21. června 2015,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předkládané údaje
1. Ratingové agentury předloží údaje o všech svých vydaných nebo přejatých ratinzích nebo ratingových výhledech v souladu s články 8, 9 a 11. Ratingové agentury vykážou všechny ratingy a ratingové výhledy vydané na úrovni hodnoceného subjektu a v příslušných případech předloží informace o všech svých vydaných dluhových nástrojích.
2. Ratingové agentury zaručí přesnost, úplnost a dostupnost údajů vykázaných orgánu ESMA a rovněž zaručí, že zprávy jsou předkládány v souladu s články 8, 9 a 11 za použití vhodných systémů vyvinutých na základě technických pokynů poskytnutých orgánem ESMA.
3. Ratingové agentury neprodleně informují orgán ESMA o veškerých výjimečných okolnostech, které jim mohou dočasně zabránit v předkládání údajů v souladu s tímto nařízením nebo je mohou opozdit.
4. V případě skupin ratingových agentur mohou členové skupiny pověřit jednoho člena, aby předkládal zprávy požadované podle tohoto nařízení jejich jménem. Všechny ratingové agentury, jejichž jménem je zpráva předkládána, musí být uvedeny v údajích předložených orgánu ESMA.
5. Pro účely čl. 11 odst. 2 a čl. 21 odst. 4 písm. e) nařízení (ES) č. 1060/2009 může ratingová agentura, která předkládá informace jménem skupiny, do těchto informací zahrnout údaje o ratingu a ratingových výhledech, které vydaly ratingové agentury třetích zemí, jež patří do stejné skupiny ratingových agentur, a které nebyly přejaty. Pokud ratingová agentura takové údaje nepředkládá, podá vysvětlení ve zprávě o kvalitativních údajích v části 1 tabulce 1 v polích 9 a 10 přílohy I tohoto nařízení.
6. Ratingové agentury zveřejní status vyžádání u každého vykázaného ratingu či ratingového výhledu tím, že upřesní, zda jde o nevyžádaný rating se zapojením hodnoceného subjektu či spřízněné třetí osoby nebo nevyžádaný rating bez zapojení podle čl. 10 odst. 5 nařízení (ES) č. 1060/2009 nebo o rating vyžádaný.
Článek 2
Předkládání informací o statusu selhání a stažení
1. Ratingová agentura předloží informace o selhání v souvislosti s ratingem v příloze I části 2 tabulce 2 polích 6 a 13, pokud došlo k některé z následujících událostí:
a)
rating uvádí, že došlo k selhání podle definice selhání ratingové agentury;
b)
rating byl stažen z důvodu platební neschopnosti hodnoceného subjektu nebo kvůli restrukturalizaci dluhu;
c)
veškeré další případy, kdy se ratingová agentura domnívá, že u hodnoceného subjektu nebo hodnoceného nástroje došlo k selhání, výraznému zhoršení nebo rovnocenné situaci.
2. Je-li vykázaný rating stažen, důvod k tomuto stažení se uvede v příloze I části 2 tabulce 2 poli 11.
Článek 3
Druhy ratingů
Ratingové agentury při vykazování ratingů a ratingových výhledů tyto ratingy a výhledy klasifikují jako jeden z těchto druhů ratingů:
a)
ratingy podniků;
b)
ratingy strukturovaného financování;
c)
ratingy států a veřejných financí;
d)
jiné finanční nástroje.
Článek 4
Ratingy podniků
1. Ratingové agentury při vykazování ratingů podniků tyto ratingy klasifikují do jednoho z těchto odvětvových segmentů:
a)
finanční instituce včetně bank, makléřů a obchodníků s cennými papíry;
b)
pojištění;
c)
všechny další podnikové subjekty nebo emitenti, kteří nejsou zařazeni do kategorií uvedených v písmenech a) a b).
2. Ratingové agentury klasifikují podnikové emise jako jeden z těchto druhů emisí:
a)
dluhopisy;
b)
kryté dluhopisy uvedené v čl. 52 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES (6), které splňují požadavky na způsobilost vymezené v čl. 129 odst. 1 až 3, 6 a 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (7);
c)
jiné druhy krytých dluhopisů, v jejichž případě ratingová agentura pro vydání ratingu použila zvláštní metody, modely či klíčové předpoklady pro vydávání ratingů pro kryté dluhopisy a které nejsou zahrnuty v písmenu b);
d)
jiné druhy podnikových emisí, které nejsou zahrnuty v písmenech a), b) a c).
3. Kódem země hodnoceného subjektu nebo jeho emisí v příloze I části 2 tabulce 1 poli 10 je kód země, v níž má daný subjekt sídlo.
Článek 5
Ratingy strukturovaného financování
1. Ratingy strukturovaného financování se vztahují na finanční nástroj nebo jiná aktiva vyplývající ze sekuritizační transakce nebo systému transakcí uvedených v čl. 4 odst. 1 bodě 61 nařízení (EU) č. 575/2013.
2. Ratingové agentury při vykazování ratingů strukturovaného financování tyto ratingy klasifikují do jedné z těchto kategorií aktiv:
a)
cenné papíry kryté aktivy včetně úvěrů na pořízení auta, lodě, letadla, studentských půjček, spotřebitelských úvěrů, úvěrů pro malé a střední podniky, úvěrů v oblasti zdravotní péče, úvěrů na bytovou výstavbu, filmových úvěrů, úvěrů na dosažení energetických úspor, pronájmu vybavení, pohledávek z kreditních karet, daňových pohledávek, nesplacených úvěrů, úvěrů na rekreační vozidla, pronájmu pro jednotlivce, pronájmu pro podniky a pohledávek z obchodního styku;
b)
cenné papíry zajištěné hypotékami na bydlení včetně bonitních a nebonitních cenných papírů zajištěných hypotékami na bydlení a neúčelových hypotečních úvěrů;
c)
cenné papíry zajištěné hypotékami na obchodní nemovitosti, včetně úvěrů na nemovitosti pro maloobchod nebo na vybavení kanceláře, úvěrů nemocnicím, úvěrů na domy s pečovatelskou službou, na skladovací zařízení, hotelových úvěrů, úvěrů na ošetřovatelská zařízení, průmyslových úvěrů a úvěrů na vícegenerační nemovitosti;
d)
zajištěné dluhové obligace, včetně zajištěných úvěrových závazků, zajištěných dluhopisů, obligací krytých úvěry, syntetických zajištěných dluhových obligací, jednotlivých tranší zajištěných dluhových obligací, zajištěných obligací fondů, zajištěných dluhových obligací cenných papírů krytých aktivy a zajištěných dluhových obligací zajištěných dluhových obligací;
e)
obchodní cenné papíry zajištěné aktivy;
f)
jiné nástroje strukturovaného financování, které nejsou zahrnuty v předchozích písmenech a) až e), včetně strukturovaných krytých dluhopisů, jednotek pro strukturované investice, cenných papírů navázaných na pojistné smlouvy a společností obchodujících s deriváty.
3. V příslušných případech ratingová agentura rovněž uvede, do které podkategorie aktiv každý hodnocený nástroj patří, a to v příloze I části 2 tabulce 1 poli 34.
4. Kód země nástroje strukturovaného financování se vykáže v příloze I části 2 tabulce 1 poli 10 a jde o kód země, v níž má domicil většina podkladových aktiv. Pokud není možné určit zemi, v níž má domicil většina podkladových aktiv, hodnocený nástroj se klasifikuje jako „mezinárodní“.
Článek 6
Ratingy států a veřejných financí
1. Ratingové agentury při předkládání údajů o ratingu států a veřejných subjektů a nadnárodních organizací a jejich emitovaném dluhu klasifikují tyto údaje do jednoho z těchto sektorů:
a)
stát, je-li hodnoceným subjektem stát nebo je-li emitentem hodnoceného dluhu nebo finančního závazku, dluhového cenného papíru nebo jiného finančního nástroje, stát nebo zvláštní účelový subjekt pro stát podle čl. 3 odst. 1 písm. v) bodů i) a ii) nařízení (ES) č. 1060/2009 a pokud rating odkazuje na stát;
b)
regionální či místní orgán, je-li hodnoceným subjektem regionální či místní orgán nebo je-li emitentem hodnoceného dluhu nebo finančního závazku, dluhového cenného papíru nebo jiného finančního nástroje, regionální či místní orgán nebo účelový subjekt pro regionální či místní orgán podle čl. 3 odst. 1 písm. v) bodů i) a ii) nařízení (ES) č. 1060/2009 a pokud rating odkazuje na regionální či místní orgán;
c)
mezinárodní finanční instituce uvedená v čl. 3 odst. 1 písm. v) bodě iii) nařízení (ES) č. 1060/2009;
d)
nadnárodní organizace, např. instituce, které nejsou zahrnuty v písmenu c) a jsou zřízeny, vlastněny a ovládány více než jedním akcionářem svrchované vlády státu, včetně organizací uvedených v oddílu U přílohy I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1893/2006 (8);
e)
veřejné subjekty včetně subjektů uvedených v oddílech O, P a Q přílohy I nařízení (ES) č. 1893/2006.
2. Pokud v případě mezinárodních finančních institucí nebo nadnárodních organizací uvedených v odst. 1 písm. c) a d) nelze identifikovat žádnou konkrétní zemi jako zemi emise, hodnocený emitent se klasifikuje v příloze I části 2 tabulce 1 poli 10 jako „mezinárodní“.
Článek 7
Jiné finanční nástroje
Ratingy nebo ratingové výhledy vydané pro finanční nástroj definovaný v čl. 3 odst. 1 písm. k) nařízení (ES) č. 1060/2009, který nelze klasifikovat jako podnikové emise podle čl. 4 odst. 2 tohoto nařízení, jako nástroje strukturovaného financování podle článku 5 tohoto nařízení nebo jako emise státu a veřejných subjektů podle článku 6 tohoto nařízení se vykazují v rámci kategorie jiných finančních nástrojů.
Článek 8
Předkládání informací pro účely zveřejnění na ERP
1. Ratingové agentury předkládají údaje o všech ratinzích a ratingových výhledech podle čl. 11a odst. 1 nařízení (ES) č. 1060/2009 pokaždé, když vydávají či přejímají rating nebo ratingový výhled, které nejsou poskytnuty výlučně investorům za poplatek.
2. Ratingy a ratingové výhledy uvedené v odstavci 1, vydané mezi 20:00:00 středoevropského času (SEČ) (9) jednoho dne a 19:59:59 SEČ dne následujícího, se předkládají do 21:59:59 SEČ následujícího dne.
3. Současně s každým ratingem nebo ratingovým výhledem vykázaným v souladu s odstavcem 1 se předloží tisková zpráva uvedená v příloze I oddílu D části I bodě 5 nařízení (ES) č. 1060/2009. Je-li tisková zpráva nejprve vydána a předložena v jiném jazyce než v angličtině, lze předložit také anglické znění, až bude k dispozici.
4. U ratingů uvedených v čl. 6 odst. 1 písm. a), b) a c) se předloží také průvodní hodnotící zpráva uvedená v příloze I oddílu D části III bodě 1 nařízení (ES) č. 1060/2009. Je-li hodnotící zpráva nejprve vydána a předložena v jiném jazyce než v angličtině, lze předložit také anglické znění, až bude k dispozici.
Článek 9
Předkládání informací pro účely dohledu ze strany orgánu ESMA
1. Jak je uvedeno v čl. 21 odst. 4 písm. e) nařízení (ES) č. 1060/2009, ratingové agentury předloží údaje o všech ratinzích a ratingových výhledech, které byly vydány nebo přejaty nebo které byly vydány ve třetí zemi a přejaty nebyly, jak je uvedeno v čl. 1 odst. 5, včetně informací o veškerých osobách nebo dluhových nástrojích, které byly předloženy k úvodnímu přezkoumání nebo předběžnému ratingu, jak je uvedeno v příloze I oddílu D části I bodě 6 nařízení (ES) č. 1060/2009.
2. U ratingů a ratingových výhledů, na které se nepoužije článek 8, ratingové agentury předloží měsíčně ratingové údaje za předchozí kalendářní měsíc.
3. Ratingová agentura, která má méně než 50 zaměstnanců a není součástí skupiny ratingových agentur, může předkládat ratingové údaje uvedené v odstavci 2 každé dva měsíce, pokud orgán ESMA vzhledem k povaze, složitosti a rozsahu vydávání jejích ratingů nevyžaduje měsíční předkládání zpráv. Tyto ratingové údaje se vztahují k předchozím dvěma kalendářním měsícům.
4. Ratingové údaje uvedené v odstavci 2 se orgánu ESMA předkládají do 15 dnů od konce období, na které se vztahuje zpráva. Pokud v zemi, v níž má ratingová agentura sídlo, nebo v případě, že ratingová agentura předkládá zprávy jménem skupiny v souladu s čl. 1 odst. 4, v zemi, v níž má tato ratingová agentura sídlo, připadá na patnáctý den měsíce státní svátek, lhůta končí další pracovní den.
5. Pokud nebyly během předcházejícího kalendářního měsíce vydány žádné ratingy ani ratingové výhledy uvedené v odstavci 1, ratingová agentura žádné údaje předkládat nemusí.
Článek 10
Předkládání informací pro účely historické výkonnosti
Ratingy, které byly vydány nebo přejaty nebo které byly vydány ve třetí zemi a přejaty nebyly, jak je uvedeno v čl. 1 odst. 5, použije orgán ESMA k tomu, aby zpřístupnil informace o historické výkonnosti v souladu s čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1060/2009 a oddílem E částí II bodem 1 přílohy I uvedeného nařízení.
Článek 11
Počáteční předkládání informací
1. Ratingové agentury registrované nebo certifikované před 21. červnem 2015 připraví první zprávu, kterou předloží orgánu ESMA do 1. ledna 2016 a která bude obsahovat všechny tyto prvky:
a)
informace o všech ratinzích a ratingových výhledech uvedených v článcích 8 a 9, které byly vydány a nebyly staženy do 21. června 2015;
b)
ratingy a ratingové výhledy uvedené v článcích 8 a 9, které byly vydány v období od 21. června 2015 do 31. prosince 2015.
2. Ratingové agentury registrované a certifikované v období od 21. června 2015 do 31. prosince 2015 musí splňovat požadavky tohoto nařízení od 1. ledna 2016. V první zprávě v souladu s články 8 a 9 uvedou všechny ratingy a ratingové výhledy, které byly vydány ode dne registrace nebo certifikace.
3. Ratingové agentury registrované a certifikované v období po 1. lednu 2016 musí splnit požadavky tohoto nařízení do tří měsíců ode dne registrace nebo certifikace. V první zprávě v souladu s články 8 a 9 předloží všechny ratingy a ratingové výhledy, které byly vydány ode dne registrace nebo certifikace.
4. Kromě první zprávy uvedené v odstavcích 2 a 3 ratingová agentura certifikovaná po 21. červnu 2015 rovněž v souladu s čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1060/2009 a oddílem E částí II bodem 1 přílohy I uvedeného nařízení předloží své informace o historické výkonnosti alespoň za posledních deset let přede dnem certifikace nebo v případě, že zahájila ratingovou činnost méně než deset let přede dnem certifikace, informace za období od okamžiku, kdy zahájila ratingovou činnost. Certifikované ratingové agentury nejsou povinny tyto údaje zcela či zčásti předkládat, pokud mohou prokázat, že by to vzhledem k jejich rozsahu a složitosti nebylo přiměřené.
Článek 12
Struktura údajů
1. Ratingové agentury předloží orgánu ESMA zprávy obsahující kvalitativní údaje ve formátu upřesněném v tabulkách v části 1 přílohy I společně s první zprávou s ratingovými údaji v souladu s článkem 11. Veškeré změny těchto zpráv s kvalitativními údaji se ihned nahlásí do systému ESMA jako aktualizace, a to předtím, než jsou orgánu ESMA předloženy ratingové údaje, které jsou těmito změnami dotčeny. Pokud ratingová agentura předkládá údaje jménem skupiny, jak je uvedeno v čl. 1 odst. 4, lze orgánu ESMA předložit jediný soubor zpráv s kvalitativními údaji.
2. Ratingové agentury předloží zprávy s ratingovými údaji uvedené v článcích 8, 9 a 11 ve formátu upřesněném v tabulkách v části 2 přílohy I.
Článek 13
Postupy předkládání informací
1. Ratingové agentury předkládají zprávy s kvalitativními údaji a zprávy s ratingovými údaji uvedené v článku 12 v souladu s technickými pokyny, které jim poskytne orgán ESMA, a za použití systému orgánu ESMA pro předkládání informací.
2. Ratingové agentury uchovávají soubory v elektronické podobě zaslané orgánu ESMA a soubory tímto orgánem obdržené po dobu alespoň pěti let. Tyto soubory musí být na požádání zpřístupněny orgánu ESMA.
3. Pokud ratingová agentura odhalí v předložených údajích věcné chyby, příslušné údaje neprodleně opraví podle technických pokynů poskytnutých orgánem ESMA.
Článek 14
Zrušení a přechodná ustanovení
1. S účinkem od 1. ledna 2016 se zrušují tato nařízení:
a)
nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 446/2012;
b)
nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 448/2012.
2. Odkazy na nařízení uvedená v odstavci 1 se považují za odkazy na toto nařízení a vykládají se v souladu se srovnávací tabulkou uvedenou v příloze II.
3. Údaje předložené orgánu ESMA v souladu s nařízeními uvedenými v odstavci 1 před 1. lednem 2016 se považují za údaje předložené v souladu s tímto nařízením a orgán ESMA je bude nadále používat v souladu s čl. 11 odst. 2 a čl. 21 odst. 4 písm. e) nařízení (ES) č. 1060/2009 a oddílem E částí II bodem 1 přílohy I uvedeného nařízení.
Článek 15
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 21. června 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. září 2014.
KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) 2015/2
av den 30 september 2014
om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1060/2009 vad gäller tekniska tillsynsstandarder för utformningen av den information som kreditvärderingsinstitut ska lämna till Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1060/2009 av den 16 september 2009 om kreditvärderingsinstitut (1), särskilt artikel 21.4 tredje stycket och 21.4a tredje stycket, och
av följande skäl:
(1)
Enligt artikel 11a.1 i förordning (EG) nr 1060/2009 ska registrerade och certifierade kreditvärderingsinstitut när de utfärdar kreditbetyg eller kreditutsikter lämna denna kreditvärderingsinformation till Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (Esma). Detta krav gäller inte kreditbetyg som enbart framställs för och lämnas till investerare mot en avgift. Esma måste offentliggöra de kreditbetygsuppgifter som lämnats av kreditvärderingsinstitut på en offentlig webbplats som kallas den europeiska kreditvärderingsplattformen. Följaktligen bör regler fastställas om innehållet i och utformningen av den information som kreditvärderingsinstitut ska lämna till Esma för denna plattform.
(2)
Vidare föreskrivs i artiklarna 11.2 och 21.4 e i förordning (EG) nr 1060/2009 att kreditvärderingsinstitut ska lämna information till Esma om sina historiska resultat och för löpande tillsynsändamål. Informationens innehåll och utformning anges i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 448/2012 (2) respektive kommissionens delegerade förordning (EU) nr 446/2012 (3). För att effektivisera Esmas databehandling och förenkla uppgiftsrapporteringen för registrerade och certifierade kreditvärderingsinstitut bör integrerade rapporteringskrav fastställas för samtliga de uppgifter som dessa kreditvärderingsinstitut ska rapportera till Esma. Därför anges i denna förordning bestämmelser om de uppgifter som bör rapporteras för den europeiska kreditvärderingsplattformen, de uppgifter om historiska resultat som bör offentliggöras i Esmas centrala register och den information som kreditvärderingsinstitut regelbundet bör rapportera till Esma inom ramen för den löpande tillsynen av kreditvärderingsinstitut. Genom denna förordning bör således kommissionens delegerade förordning (EU) nr 448/2012 och kommissionens delegerade förordning (EU) nr 446/2012 upphävas. Esma bör i en enda databas integrera alla uppgifter som kreditvärderingsinstitut rapporterar för den europeiska kreditvärderingsplattformen och det centrala registret och inom ramen för den löpande tillsynen av kreditvärderingsinstitut.
(3)
För att se till att den europeiska kreditvärderingsplattformen ger aktuell information om kreditvärderingar som inte enbart lämnas till investerare mot en avgift är det nödvändigt att föreskriva vilka uppgifter som ska rapporteras, inklusive kreditbetyg och kreditutsikter för det kreditvärderade instrumentet eller den kreditvärderade enheten, de pressmeddelanden som ska åtfölja kreditvärderingar, de rapporter som ska åtfölja kreditbetyg på statspapper, typer av kreditvärderingar och datum och klockslag för offentliggörande. Särskilt pressmeddelanden ger information om de huvudfaktorer som ligger till grund för kreditbetygsbeslutet. Den europeiska kreditvärderingsplattformen ger användare av kreditbetyg en central plats för tillgång till aktuell kreditinformation och minskar informationskostnaderna genom att användarna får en generell överblick över de olika betyg som utfärdats för respektive kreditvärderad enhet eller kreditvärderat instrument.
(4)
För att säkerställa en generell överblick över alla kreditbetyg som tilldelats av olika kreditvärderingsinstitut för samma enhet eller instrument bör kreditvärderingsinstituten använda gemensamma identifieringskoder för kreditvärderade enheter och instrument när de rapporterar uppgifter till Esma. För att man ska kunna identifiera kreditvärderade enheter, emittenter, originatorer och kreditvärderingsinstitut bör därför den enda metoden för global unik identifiering vara det globala systemet med identifieringskoder för juridiska personer (LEI - Legal Entity Identifier).
(5)
För att se till att informationen på den europeiska kreditvärderingsplattformen är aktuell bör kreditbetygsuppgifter insamlas och offentliggöras dagligen, för att möjliggöra en daglig uppdatering av plattformen utanför kontorstid i unionen.
(6)
För att Esma ska kunna reagera snabbt vid en faktisk eller potentiell överträdelse av förordning (EG) nr 1060/2009 bör de kreditbetygsuppgifter som inrapporteras av registrerade och certifierade kreditvärderingsinstitut göra det möjligt för Esma att nära övervaka kreditvärderingsinstitutens uppförande och verksamhet. Kreditbetygsuppgifter bör således rapporteras till Esma varje månad. Av proportionalitetsskäl bör dock kreditvärderingsinstitut som har färre än 50 anställda och inte ingår i en grupp kunna lämna kreditbetygsuppgifter varannan månad. Esma bör dock kunna kräva att även dessa kreditvärderingsinstitut rapporterar kreditbetyg varje månad, mot bakgrund av det antal kreditbetyg ett institut lämnar och typen av kreditbetyg, kreditanalysens komplexitet, de kreditvärderade instrumentens eller emittenternas betydelse och huruvida ett kreditbetyg får användas för tillsynsändamål.
(7)
För att undvika dubblering av rapporteringen bör Esma för sin löpande tillsyn använda de uppgifter som redan rapporterats för den europeiska kreditvärderingsplattformen. Kreditvärderingsinstitut bör vidare, för den löpande tillsynen, åläggas att rapportera information om de kreditbetyg och kreditutsikter som inte rapporterats för den europeiska kreditvärderingsplattformen.
(8)
Esma bör använda de uppgifter som lämnats för den europeiska kreditvärderingsplattformen och för den löpande tillsynen för att samla in de uppgifter om historiska resultat som Esma ska göra tillgängliga i det centrala registret enligt artikel 11.2 i förordning (EG) nr 1060/2009. För att ytterligare underlätta jämförbarheten och uppnå överensstämmelse med de uppgifter som rapporterats i enlighet med kommissionens delegerade förordning (EU) nr 448/2012, bör nyligen certifierade kreditvärderingsinstitut åläggas att lämna in uppgifter som täcker en period av minst tio år före deras certifiering eller perioden sedan de inledde sin verksamhet. Certifierade kreditvärderingsinstitut bör dock inte behöva rapportera dessa uppgifter, helt eller delvis, om de kan visa att detta krav inte skulle stå i proportion till rapporteringens omfattning och komplexitet.
(9)
Kreditvärderingsinstitut som ingår i en grupp bör antingen kunna rapportera sina kreditbetygsuppgifter till Esma separat eller ge ett institut i gruppen mandat att lämna in uppgifterna för deras räkning. Till följd av kreditvärderingsinstitutens i hög grad integrerade organisation på unionsnivå och för att underlätta statistikförståelsen uppmanas de dock att rapportera till det centrala registret på gruppnivå.
(10)
Med tanke på Esmas löpande tillsyn och offentliggörandet av kreditvärderingsinstitutens rapporter om historiska resultat bör kreditvärderingsinstitut också, på frivillig basis, kunna rapportera till Esma kreditbetyg som inte godkänts i enlighet med artikel 4.3 i förordning (EG) nr 1060/2009 men som utfärdats av kreditvärderingsinstitut i tredjeland tillhörande samma grupp av kreditvärderingsinstitut.
(11)
Vid inlämningen av uppgifter bör kreditvärderingsinstitut klassificera kreditbetygen och kreditutsikterna i olika kategorier: efter typ av kreditbetyg och underklassificering, t.ex. per sektor, bransch eller tillgångsklass eller typ av emittent och emission. Dessa kategorier baseras på Esmas tidigare erfarenheter av insamling av kreditbetyg och behovet av att övervaka kreditbetygsuppgifter.
(12)
För att möjliggöra rapportering av kreditbetyg på nya finansiella instrument som kan utvecklas till följd av finansiell innovation bör en kategori för ”övriga finansiella instrument” ingå i rapporteringen. I kategorierna kreditbetyg på företag och kreditbetyg på strukturerade finansiella instrument bör det också ingå en kategori för ”övriga”, för att innefatta alla nya typer av företagsemissioner eller strukturerade finansiella instrument som inte kan klassificeras i befintliga kategorier.
(13)
För att Esma ska kunna upprätta den europeiska kreditvärderingsplattformen och ge kreditvärderingsinstituten tillräckligt med tid för att justera sina interna system till de nya rapporteringskraven bör kreditvärderingsinstitutens första rapport lämnas senast den 1 januari 2016. För att de uppgifter som rapporteras inom ramen för denna förordning ska bli jämförbara och konsekventa bör den första rapporten innehålla uppgifter om samtliga kreditbetyg som utfärdats och som inte återkallats per den 21 juni 2015. Vidare bör den första rapporten innehålla uppgifter om kreditbetyg och kreditutsikter som utfärdats av kreditvärderingsinstituten under perioden 21 juni 2015-1 januari 2016. Den första rapporten bör innehålla samma typ av uppgifter som de kreditbetygsuppgifter som därefter ska lämnas på daglig basis.
(14)
För att Esma ska kunna ta emot och behandla uppgifterna automatiskt i sina interna system bör de uppgifter som rapporteras vara sammanställda i ett standardformat. Till följd av teknisk utveckling kan Esma genom särskilda meddelanden eller riktlinjer behöva uppdatera och meddela ett antal tekniska rapporteringsinstruktioner om överföringen av eller formatet på de filer som kreditvärderingsinstitut ska skicka.
(15)
Denna förordning baseras på det förslag till tekniska tillsynsstandarder som Esma lagt fram för kommissionen i enlighet med artikel 10 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1095/2010 (4).
(16)
Esma har utfört ett öppet offentligt samråd om det förslag till tekniska tillsynsstandarder som ligger till grund för denna förordning, analyserat möjliga relaterade kostnader och fördelar och begärt ett yttrande från den intressentgrupp för värdepapper och marknader som inrättats enligt artikel 37 i förordning (EU) nr 1095/2010.
(17)
För att följa artikel 2.3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 462/2013 (5) bör denna förordning tillämpas från och med den 21 juni 2015.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Rapportering av uppgifter
1. Kreditvärderingsinstitut ska rapportera uppgifter om alla av dem utfärdade eller godkända kreditbetyg eller kreditutsikter i enlighet med artiklarna 8, 9 och 11. De ska rapportera samtliga utfärdade kreditbetyg och kreditutsikter på nivån för den kreditvärderade enheten och, i tillämpliga fall, för samtliga skuldinstrument som utfärdats av kreditvärderade enheter.
2. Kreditvärderingsinstitut ska säkerställa att de uppgifter som rapporteras till Esma är korrekta, fullständiga och tillgängliga och se till att rapporter i enlighet med artiklarna 8, 9 och 11 lämnas med hjälp av lämpliga system som utvecklats utifrån tekniska instruktioner från Esma.
3. Kreditvärderingsinstitut ska omedelbart underrätta Esma om alla extraordinära omständigheter som tillfälligt kan förhindra eller försena deras rapportering i enlighet med denna förordning.
4. När det gäller grupper av kreditvärderingsinstitut får medlemmarna i en grupp ge en medlem i gruppen mandat att på deras vägnar lämna de rapporter som krävs enligt denna förordning. Varje kreditvärderingsinstitut på vars vägnar en sådan rapport lämnas ska identifieras i de uppgifter som lämnas till Esma.
5. För tillämpning av artiklarna 11.2 och 21.4 e i förordning (EG) nr 1060/2009 får ett kreditvärderingsinstitut som lämnar en rapport på en grupps vägnar inkludera uppgifter om icke-godkända kreditbetyg och kreditutsikter som utfärdats av kreditvärderingsinstitut i tredjeland tillhörande samma grupp. Om ett kreditvärderingsinstitut inte rapporterar sådana uppgifter ska det ge en förklaring till detta i sin rapport om kvalitativa uppgifter, i del 1 tabell 1 fälten 9 och 10 i bilaga I till denna förordning.
6. Kreditvärderingsinstitut ska offentliggöra begärandestatusen för varje rapporterat kreditbetyg och rapporterad kreditutsikt genom att i enlighet med artikel 10.5 i förordning (EG) nr 1060/2009 ange huruvida betyget eller utsikten utfärdas på eget initiativ med deltagande eller på eget initiativ utan deltagande eller om kreditbetyget eller kreditutsikten har begärts.
Artikel 2
Rapportering av fallissemangsstatus och återkallanden
1. Kreditvärderingsinstitut ska rapportera fallissemang i samband med ett kreditbetyg i del 2 tabell 2 fälten 6 och 13 i bilaga I, när någon av följande händelser har inträffat:
a)
Kreditbetyget anger att fallissemang föreligger enligt kreditvärderingsinstitutets definition av fallissemang.
b)
Kreditbetyget har återkallats till följd av den kreditvärderade enhetens insolvens eller skuldomförhandling.
c)
Andra fall där kreditvärderingsinstitutet anser att en kreditvärderad enhet eller ett kreditvärderat instrument har fallerat, väsentligt försämrats eller befinner sig i en likvärdig situation.
2. När ett rapporterat kreditbetyg återkallas ska skälet till detta rapporteras i del 2 tabell 2 fält 11 i bilaga I.
Artikel 3
Typer av kreditbetyg
Vid rapporteringen av kreditbetyg och kreditutsikter ska kreditvärderingsinstitut klassificera dem som någon av följande typer:
a)
Kreditbetyg på företag.
b)
Kreditbetyg på strukturerade finansiella instrument.
c)
Kreditbetyg på statspapper och offentliga finanser.
d)
Övriga finansiella instrument.
Artikel 4
Kreditbetyg på företag
1. Vid rapporteringen av kreditbetyg på företag ska kreditvärderingsinstitut klassificera dem i något av följande branschsegment:
a)
Finansiella institut, inbegripet banker, mäklare och handlare.
b)
Försäkringsföretag.
c)
Alla övriga företagsenheter eller emittenter som inte innefattas i leden a och b.
2. Kreditvärderingsinstitut ska klassificera företagsemissioner som någon av följande emissionstyper:
a)
Obligationer.
b)
Säkerställda obligationer som avses i artikel 52.4 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/65/EG (6) och som uppfyller kraven för förmånsbehandling enligt artikel 129.1-129.3, 129.6 och 129.7 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 (7).
c)
Andra typer av säkerställda obligationer för vilka kreditvärderingsinstitutet har använt särskilt anpassade metoder, modeller och grundläggande antaganden vid utfärdandet av kreditbetyget och som inte innefattas i led b.
d)
Andra typer av företagsemissioner som inte innefattas i leden a, b och c.
3. Landskoden för en kreditvärderad enhet eller dess emissioner i del 2 tabell 1 fält 10 i bilaga I ska utgöras av koden för enhetens hemvistland.
Artikel 5
Kreditbetyg på strukturerade finansiella instrument
1. Kreditbetyg på strukturerade finansiella instrument ska avse finansiella instrument eller andra tillgångar som skapats genom en värdepapperiseringstransaktion eller ett värdepapperiseringsprogram enligt artikel 4.1.61 i förordning (EU) nr 575/2013.
2. Vid rapporteringen av kreditbetyg på strukturerade finansiella instrument ska kreditvärderingsinstitut klassificera dem i någon av följande tillgångsklasser:
a)
Värdepapper med bakomliggande tillgångar som säkerhet, däribland billån, båtlån, flygplanslån, studentlån, konsumentlån, lån till små och medelstora företag, hälso- och sjukvårdslån, prefabhuslån, filmlån, lån till allmännyttiga företag, leasing av utrustning, kreditkortsfordringar, panträtt till följd av skatteskuld, nödlidande lån, fritidsfordonslån, leasingavtal till enskilda eller företag och kundfordringar.
b)
Värdepapper med privata hypotekslån som säkerhet, däribland sådana lån med högsta och annan kreditvärdighet, samt lån med bostäder som säkerhet.
c)
Värdepapper med lån på kommersiella fastigheter som säkerhet, däribland affärs- eller kontorsfastighetslån, sjukhuslån, vårdhemslån, lån till lagringsanläggningar, hotellån, sjukhemslån, industrilån och lån till flerfamiljsfastigheter.
d)
CDO (collateralised debt obligations), däribland CLO (collateralised loan obligations), kreditbaserade förpliktelser (credit-backed obligations), syntetiska CDO, CDO med en enda tranch (single-tranche CDO), ”credit fund obligations”, CDO med tillgångsbaserade värdepapper eller CDO som säkerhet.
e)
Tillgångssäkrade företagscertifikat (ABCP).
f)
Andra strukturerade finansiella instrument som inte innefattas i leden a-e, däribland strukturerade säkerställda obligationer, SIV (structured investment vehicles), försäkringsrelaterade värdepapper och företag för derivatprodukter.
3. I tillämpliga fall ska kreditvärderingsinstitutet i del 2 tabell 1 fält 34 i bilaga I också ange till vilken underkategori av tillgångsklassen som det kreditvärderade instrumentet hänförs.
4. Landskoden för strukturerade finansiella instrument ska rapporteras i del 2 tabell 1 fält 10 i bilaga I och ska utgöras av koden för hemvistlandet för majoriteten av de underliggande tillgångarna. Om detta hemvistland inte kan identifieras ska det kreditvärderade instrumentet klassificeras som ”internationell/internationellt”.
Artikel 6
Kreditbetyg på statspapper och offentliga finanser
1. Vid rapporteringen av uppgifter om kreditbetyg på stater, offentliga organ och övernationella organisationer och av dem emitterade skuldförbindelser ska kreditvärderingsinstitut klassificera dem i någon av följande sektorer:
a)
Stater, när den kreditvärderade enheten är en stat eller när en stat eller ett specialföretag tillhörande en stat har emitterat den skuldförbindelse eller finansiella förpliktelse eller det förlagsbevis eller andra finansiella instrument som kreditvärderas, enligt vad som avses i artikel 3.1 v i och ii i förordning (EG) nr 1060/2009, och när kreditvärderingen avser en stat.
b)
Regionala eller lokala myndigheter, när den kreditvärderade enheten är en regional eller lokal myndighet eller när en sådan myndighet eller ett specialföretag tillhörande en sådan myndighet har emitterat den skuldförbindelse eller finansiella förpliktelse eller det förlagsbevis eller andra finansiella instrument som kreditvärderas, enligt vad som avses i artikel 3.1 v i och ii i förordning (EG) nr 1060/2009, och när kreditvärderingen avser en regional eller lokal myndighet.
c)
Internationella finansinstitutioner, enligt vad som avses i artikel 3.1 v iii i förordning (EG) nr 1060/2009.
d)
Övernationella organisationer, t.ex. institutioner som inte innefattas i led c och som inrättats, ägs eller kontrolleras av mer än en suverän andelsägande stat, däribland de organisationer som avses i avdelning U i bilaga I till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1893/2006 (8).
e)
Offentliga organ, däribland de som avses i avdelningarna O, P och Q i bilaga I till förordning (EG) nr 1893/2006.
2. Om inget specifikt land kan identifieras som emittentland för internationella finansinstitutioner eller övernationella organisationer enligt punkt 1 c och d, ska den kreditvärderade emittenten klassificeras som ”internationell/internationellt” i del 2 tabell 1 fält 10 i bilaga I.
Artikel 7
Övriga finansiella instrument
Kreditbetyg eller kreditutsikter som utfärdas för finansiella instrument enligt definitionen i artikel 3.1 k i förordning (EG) nr 1060/2009 och som inte kan klassificeras inom företagsemissioner enligt artikel 4.2 i denna förordning, inom strukturerade finansiella instrument enligt artikel 5 i denna förordning eller inom emissioner från stater och offentliga organ enligt artikel 6 i denna förordning, ska rapporteras i kategorin för övriga finansiella instrument.
Artikel 8
Rapportering för offentliggörande på den europeiska kreditvärderingsplattformen
1. Kreditvärderingsinstitut ska rapportera uppgifter om samtliga kreditbetyg eller kreditutsikter i enlighet med artikel 11a.1 i förordning (EG) nr 1060/2009 varje gång de utfärdar eller godkänner ett kreditbetyg eller en kreditutsikt som inte enbart lämnas till investerare mot en avgift.
2. Kreditbetyg och kreditutsikter enligt punkt 1 som utfärdas mellan kl. 20:00:00 medeleuropeisk tid (MET) (9) en dag och kl. 19:59:59 MET påföljande dag ska rapporteras fram till och med kl. 21:59:59 MET påföljande dag.
3. För varje kreditbetyg eller kreditutsikt som rapporteras i enlighet med punkt 1 ska det åtföljande pressmeddelande som avses i avsnitt D del I punkt 5 i bilaga I till förordning (EG) nr 1060/2009 rapporteras samtidigt. Om pressmeddelandet först utfärdas och lämnas in på ett annat språk än engelska får en engelsk språkversion också läggas fram om och när den blir tillgänglig.
4. För de kreditbetyg som avses i artikel 6.1 a, b och c ska den åtföljande värderingsrapport som avses i avsnitt D del III punkt 1 i bilaga I till förordning (EG) nr 1060/2009 rapporteras. Om värderingsrapporten först utfärdas och lämnas in på ett annat språk än engelska får en engelsk språkversion också läggas fram om och när den blir tillgänglig.
Artikel 9
Rapportering för Esmas tillsyn
1. Som avses i artikel 21.4 e i förordning (EG) nr 1060/2009 ska ett kreditvärderingsinstitut rapportera uppgifter om samtliga kreditbetyg och kreditutsikter som det har utfärdat eller godkänt, eller utfärdat i ett tredjeland men inte godkänt enligt artikel 1.5 i denna förordning, däribland de upplysningar om enheter eller skuldinstrument som det har mottagit för en första översyn från dess sida eller för ett preliminärt kreditbetyg i enlighet med avsnitt D del I punkt 6 i bilaga I till förordning (EG) nr 1060/2009.
2. I fråga om de kreditbetyg och kreditutsikter på vilka artikel 8 inte är tillämplig ska kreditvärderingsinstitut varje månad rapportera kreditbetygsuppgifter för den föregående kalendermånaden.
3. Ett kreditvärderingsinstitut som har färre än 50 anställda och inte ingår i en grupp av kreditvärderingsinstitut får lämna de kreditbetygsuppgifter som avses i punkt 2 varannan månad, såvida Esma inte kräver månatlig rapportering med hänsyn till kreditbetygsuppgifternas natur, komplexitet och omfattning. Dessa kreditbetygsuppgifter ska avse de två föregående kalendermånaderna.
4. De kreditbetygsuppgifter som avses i punkt 2 ska lämnas till Esma inom 15 dagar från utgången av den period som rapporten omfattar. Om den femtonde dagen i månaden infaller på en allmän helgdag i kreditvärderingsinstitutets hemvistland eller, om ett kreditvärderingsinstitut rapporterar på en grupps vägnar i enlighet med artikel 1.4, i det kreditvärderingsinstitutets hemvistland, ska tidsfristen infalla påföljande arbetsdag.
5. Om inga kreditbetyg eller kreditutsikter enligt punkt 1 har utfärdats under den föregående kalendermånaden, ska kreditvärderingsinstitutet inte vara skyldigt att lämna några uppgifter.
Artikel 10
Rapportering av uppgifter om historiska resultat
De kreditbetyg som utfärdats eller godkänts, eller som utfärdats i ett tredjeland och inte godkänts enligt artikel 1.5, ska användas av Esma för att tillhandahålla uppgifter om historiska resultat i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EG) nr 1060/2009 och avsnitt E del II punkt 1 i bilaga I till den förordningen.
Artikel 11
Första rapportering
1. Kreditvärderingsinstitut som registrerats eller certifierats före den 21 juni 2015 ska utarbeta och lämna in en första rapport till Esma senast den 1 januari 2016, vilken ska innehålla följande:
a)
Information om alla kreditbetyg och kreditutsikter som avses i artiklarna 8 och 9 och som har utfärdats men inte återkallats per den 21 juni 2015.
b)
Information om kreditbetyg och kreditutsikter som avses i artiklarna 8 och 9 och som har utfärdats under perioden 21 juni 2015-31 december 2015.
2. Kreditvärderingsinstitut som registreras eller certifieras under perioden 21 juni 2015-31 december 2015 ska efterleva denna förordning från och med den 1 januari 2016. I sin första rapport ska de i enlighet med artiklarna 8 och 9 rapportera samtliga kreditbetyg och kreditutsikter som utfärdats från och med registrerings- eller certifieringsdagen.
3. Kreditvärderingsinstitut som registreras eller certifieras från och med den 1 januari 2016 ska efterleva denna förordning inom tre månader från registrerings- eller certifieringsdagen. I sin första rapport ska de i enlighet med artiklarna 8 och 9 rapportera samtliga kreditbetyg och kreditutsikter som utfärdats från och med registrerings- eller certifieringsdagen.
4. Utöver den första rapport som avses i punkterna 2 och 3 ska kreditvärderingsinstitut som certifieras efter den 21 juni 2015 också rapportera, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EG) nr 1060/2009 och avsnitt E del II punkt 1 i bilaga I till den förordningen, uppgifter om sina historiska resultat för åtminstone tio år före certifieringsdagen eller, om dess kreditvärderingsverksamhet inleddes mindre än tio år före certifieringsdagen, för perioden efter det att kreditvärderingsverksamheten inleddes. Certifierade kreditvärderingsinstitut ska dock inte behöva rapportera dessa uppgifter, helt eller delvis, om de kan visa att detta krav inte skulle stå i proportion till rapporteringens omfattning och komplexitet.
Artikel 12
Datastruktur
1. Kreditvärderingsinstitut ska till Esma lämna rapporter om kvalitativa uppgifter i det format som anges i tabellerna i del 1 i bilaga I tillsammans med sin första rapport om kreditbetygsuppgifter i enlighet med artikel 11. Alla ändringar av dessa kvalitativa uppgifter ska omedelbart rapporteras till Esmas system i form av en uppdatering och innan de kreditbetygsuppgifter som berörs av dessa ändringar lämnas till Esma. När ett kreditvärderingsinstitut rapporterar på en grupps vägnar enligt artikel 1.4 får en uppsättning rapporter om kvalitativa uppgifter lämnas till Esma.
2. Kreditvärderingsinstitut ska lämna de rapporter om kreditbetygsuppgifter som avses i artiklarna 8, 9 och 11 i det format som anges i tabellerna i del 2 i bilaga I.
Artikel 13
Rapporteringsförfaranden
1. Kreditvärderingsinstitut ska lämna de rapporter om kvalitativa uppgifter och rapporter om kreditbetygsuppgifter som avses i artikel 12 i enlighet med de tekniska instruktioner som lämnas av Esma och med användning av Esmas rapporteringssystem.
2. Kreditvärderingsinstitut ska lagra de filer som skickats till och mottagis från Esma i elektroniskt format under minst fem år. På begäran ska dessa filer göras tillgängliga för Esma.
3. Om ett kreditvärderingsinstitut identifierar sakfel i de uppgifter det har rapporterat ska det utan otillbörligt dröjsmål korrigera uppgifterna i fråga enligt de tekniska instruktioner som lämnats av Esma.
Artikel 14
Upphävande och övergångsbestämmelser
1. Följande förordningar ska upphöra att gälla med verkan den 1 januari 2016:
a)
Kommissionens delegerade förordning (EU) nr 446/2012.
b)
Kommissionens delegerade förordning (EU) nr 448/2012.
2. Hänvisningar till de förordningar som anges i punkt 1 ska anses som hänvisningar till den här förordningen och läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga II.
3. Uppgifter som lämnas till Esma i enlighet med de förordningar som anges i punkt 1 före den 1 januari 2016 ska anses ha lämnats i enlighet med den här förordningen och ska fortsätta att användas av Esma i enlighet med artiklarna 11.2 och 21.4 e i förordning (EG) nr 1060/2009 och avsnitt E del II punkt 1 i bilaga I till den förordningen.
Artikel 15
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 21 juni 2015.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 30 september 2014.