NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1078/2012
ze dne 16. listopadu 2012
o společné bezpečnostní metodě sledování, kterou mají používat železniční podniky, provozovatelé infrastruktury po získání osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti a subjekty odpovědné za údržbu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/49/ES ze dne 29. dubna 2004 o bezpečnosti železnic Společenství a o změně směrnice Rady 95/18/ES o vydávání licencí železničním podnikům a směrnice 2001/14/ES o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti (směrnice o bezpečnosti železnic) (1), a zejména na článek 6 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Komise by měla přijmout druhý soubor společných bezpečnostních metod (CSM), zahrnující alespoň metody stanovené v čl. 6 odst. 3 písm. c) směrnice 2004/49/ES, na základě doporučení Evropské agentury pro železnice (dále jen „agentura“).
(2)
Dne 5. října 2009 Komise pověřila agenturu v souladu se směrnicí 2004/49/ES vypracováním návrhu CSM pro kontrolu shody provozu a údržby strukturálních subsystémů s příslušnými základními požadavky. V těchto CSM by měly být upřesněny metody, které mají být použity jednak k ověření toho, že strukturální subsystémy (včetně provozu a řízení dopravy) jsou provozovány a udržovány v souladu se všemi základními požadavky souvisejícími s bezpečností, jednak ke sledování toho, zda subsystémy a jejich začlenění do systémů nadále splňují při provozu a údržbě příslušné bezpečnostní požadavky. Agentura předložila Komisi v souladu s jejím pověřením své doporučení týkající se CSM a podložila je zprávou o posouzení dopadů. Toto nařízení z uvedeného doporučení agentury vychází.
(3)
Aby bylo možné bezpečně začlenit strukturální subsystémy do železničního systému a zajistit jejich provoz a údržbu v rámci tohoto systému a aby bylo zajištěno, že za provozu budou splněny základní požadavky, měly by systémy zajišťování bezpečnosti železničních podniků a provozovatelů infrastruktury a systémy údržby subjektů odpovědných za údržbu zahrnovat veškerá nezbytná opatření, včetně procesů, postupů a technických, provozních a organizačních opatření ke kontrole rizik. Z tohoto důvodu by do sledování správného uplatňování a účinnosti systémů zajišťování bezpečnosti železničních podniků a provozovatelů infrastruktury, jakož i systémů údržby subjektů odpovědných za údržbu měly být zahrnuty požadavky na strukturální subsystémy v rámci provozních podmínek.
(4)
Toto nařízení by mělo umožnit účinné řízení bezpečnosti železničního systému během činností spojených s jeho provozem a údržbou, a je-li to nezbytné a přiměřeně proveditelné, mělo by tento systém řízení zlepšit.
(5)
Toto nařízení by rovněž mělo umožnit zjistit co nejdříve možný nesoulad při uplatňování systému řízení způsobem, který by mohl vyústit v nehody, incidenty, nebezpečné situace nebo jiné nebezpečné jevy. Aby bylo možné tyto formy nesouladu během činností spojených s provozem a údržbou řídit, měl by se ke sledování těchto činností používat harmonizovaný proces. Tento harmonizovaný proces by měl být zejména použit ke kontrole dosažení očekávaného výsledku u systémů zajišťování bezpečnosti železničních podniků a provozovatelů infrastruktury a ke kontrole dosažení očekávaného výsledku u systému údržby subjektů odpovědných za údržbu.
(6)
Železniční podniky a provozovatelé infrastruktury by měli sledovat řádné uplatňování a výsledky opatření, jež vytvořili pomocí svého systému zajišťování bezpečnosti proto, aby byl jejich provoz bezpečný, a to i ve zvláštních sítích.
(7)
Toto nařízení by mělo harmonizací procesu sledování usnadnit přístup služeb železniční dopravy na trh s cílem trvale zajistit požadovaný výkon železničního systému v oblasti bezpečnosti. Kromě toho by toto nařízení mělo přispět k nastolení vzájemné důvěry a transparentnosti mezi členskými státy prostřednictvím harmonizované výměny informací týkajících se bezpečnosti mezi různými zúčastněnými subjekty v rámci železničního odvětví s cílem řídit bezpečnost mezi různými rozhraními tohoto odvětví a harmonizované důkazy o uplatňování procesu sledování.
(8)
Agentura by za účelem podávání zpráv Komisi o účinnosti a uplatňování tohoto nařízení a případně za účelem vydávání doporučení ke zlepšení tohoto nařízení měla mít možnost shromažďovat příslušné informace od různých zúčastněných subjektů, mimo jiné od vnitrostátních bezpečnostních orgánů, od orgánů udělujících osvědčení subjektům odpovědným za údržbu nákladních vozů a od jiných subjektů odpovědných za údržbu, které nespadají do oblasti působnosti nařízení Komise (EU) č. 445/2011 ze dne 10. května 2011 o systému udělování osvědčení pro subjekty odpovědné za údržbu nákladních vozů (2).
(9)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru uvedeného v čl. 27 odst. 1 směrnice 2004/49/ES,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět o oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví společnou bezpečnostní metodu (CSM) sledování, která umožňuje účinné řízení bezpečnosti v železničním systému během činností spojených s jeho provozem a údržbou a která případně systém řízení zlepšuje.
2. Toto nařízení se použije pro účely:
a)
kontroly správného uplatňování a účinnosti všech procesů a postupů v rámci systému řízení, včetně technických, provozních a organizačních opatření ke kontrole rizik. V případě železničních podniků a správců infrastruktury tyto kontroly zahrnují technické, provozní a organizační prvky, jež jsou nezbytné k vydání osvědčení uvedeného v čl. 10 odst. 2 písm. a) a čl. 11 odst. 1 písm. a) směrnice 2004/49/ES, a opatření přijatá za účelem získání osvědčení uvedeného v čl. 10 odst. 2 písm. b) a čl. 11. odst. 1 písm. b) uvedené směrnice;
b)
kontroly správného uplatňování celého systému řízení a toho, zda tento systém dosahuje očekávaných výsledků, a
c)
určení a zavedení vhodných preventivních, nápravných nebo obojích opatření, je-li zjištěn významný případ nesouladu s písmeny a) a b).
3. Toto nařízení se vztahuje na železniční podniky, provozovatele infrastruktury poté, co získají osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti, a subjektů odpovědných za údržbu.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice článku 3 směrnice 2004/49/ES.
Kromě toho se použijí i tyto definice:
a)
„systémem řízení“ se rozumí buď systém zajišťování bezpečnosti železničních podniků a provozovatelů infrastruktury, které jsou definovány v čl. 3 písm. i) směrnice 2004/49/ES a jsou v souladu s požadavky stanovenými v článku 9 a příloze III uvedené směrnice, nebo systém údržby subjektů odpovědných za údržbu, které jsou v souladu s požadavky stanovenými v čl. 14a odst. 3 uvedené směrnice;
b)
„sledováním“ se rozumí opatření zavedená železničními podniky, provozovateli infrastruktury nebo subjekty odpovědnými za údržbu ke kontrole toho, zda je jejich systém řízení používán správně a zda je účinný;
c)
„rozhraními“ se rozumějí rozhraní definovaná v čl. 3 odst. 7 nařízení Komise (ES) č. 352/2009 (3).
Článek 3
Proces sledování
1. Každý železniční podnik, provozovatel infrastruktury a subjekt odpovědný za údržbu:
a)
nese odpovědnost za provádění procesu sledování stanoveného v příloze;
b)
zajistí, aby v souladu s tímto nařízením byla sledována také opatření ke kontrole rizik, která zavedou jejich smluvní dodavatelé. Za tímto účelem použijí proces sledování stanovený v příloze nebo své smluvní dodavatele požádají, aby tento postup uplatňovali na základě smluvních ujednání.
2. Proces sledování zahrnuje tyto činnosti:
a)
vymezení strategie, priorit a plánu či plánů sledování;
b)
shromažďování a analýzu informací;
c)
vypracování akčního plánu pro případy nepřijatelného nesouladu s požadavky stanovenými v systému řízení;
d)
provedení akčního plánu, je-li tento plán již vypracován;
e)
hodnocení účinnosti opatření akčního plánu, je-li tento plán již vypracován.
Článek 4
Výměna informací mezi zúčastněnými subjekty
1. Železniční podniky, provozovatelé infrastruktury a subjekty odpovědné za údržbu, včetně jejich smluvních dodavatelů, zajistí prostřednictvím smluvních ujednání, aby si vzájemně vyměňovali veškeré významné informace týkající se bezpečnosti, které vzejdou z uplatňování procesu sledování stanoveného v příloze, a umožnili tak druhé straně přijmout nápravná opatření nezbytná k trvalému zajištění požadovaného výkonu železničního systému v oblasti bezpečnosti.
2. Pokud železniční podniky, provozovatelé infrastruktury a subjekty odpovědné za údržbu zjistí v důsledku uplatnění procesu sledování významné bezpečnostní riziko spojené s poruchami a konstrukčními vadami nebo selháním technického vybavení, včetně poruch a konstrukčních vad nebo selhání technického vybavení strukturálních subsystémů, podají o tomto riziku zprávu ostatním zúčastněným stranám, aby jim umožnili přijmout nápravná opatření nezbytná k trvalému zajištění požadovaného výkonu železničního systému v oblasti bezpečnosti.
Článek 5
Podávání zpráv
1. Provozovatelé infrastruktury a železniční podniky informují vnitrostátní bezpečnostní orgán o uplatňování tohoto nařízení prostřednictvím své výroční zprávy o bezpečnosti předkládané v souladu s čl. 9 odst. 4 směrnice 2004/49/ES.
2. Vnitrostátní bezpečnostní orgán podává zprávu o uplatňování tohoto nařízení železničními podniky, provozovateli infrastruktury, a je-li si toho vědom, subjekty odpovědnými za údržbu v souladu s článkem 18 směrnice 2004/49/ES.
3. Výroční zpráva o údržbě podávaná subjekty odpovědnými za údržbu nákladních vozů, již stanoví bod I podbod 7.4 písm. k) přílohy III nařízení (EU) č. 445/2011, obsahuje informace o zkušenostech subjektů odpovědných za údržbu s uplatňováním tohoto nařízení. Agentura tyto informace shromažďuje v koordinaci s příslušnými orgány udělujícími osvědčení.
4. Své zkušenosti s uplatňováním tohoto nařízení sdílejí s agenturou i ostatní subjekty odpovědné za údržbu, které nespadají do oblasti působnosti nařízení (EU) č. 445/2011. Agentura sdílení zkušeností s těmito subjekty odpovědnými za údržbu koordinuje.
5. Agentura shromažďuje veškeré informace o zkušenostech s uplatňováním tohoto nařízení a v případě potřeby vydává doporučení Komisi s cílem toto nařízení zlepšit.
6. Vnitrostátní bezpečnostní orgány agenturu při shromažďování těchto informací od železničních podniků a provozovatelů infrastruktury podporují.
7. Nejpozději do tří let od vstupu tohoto nařízení v platnost předloží agentura Komisi zprávu analyzující účinnost metody a zkušenosti železničních podniků, provozovatelů infrastruktury a subjektů odpovědných za údržbu s uplatňováním tohoto nařízení.
Článek 6
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení se použije ode dne 7. června 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. listopadu 2012.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 1078/2012
av den 16 november 2012
om en gemensam säkerhetsmetod för övervakning som ska tillämpas av järnvägsföretag och infrastrukturförvaltare efter erhållande av säkerhetsintyg eller säkerhetstillstånd, samt av enheter som ansvarar för underhåll
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/49/EG av den 29 april 2004 om säkerhet på gemenskapens järnvägar och om ändring av rådets direktiv 95/18/EG om tillstånd för järnvägsföretag och direktiv 2001/14/EG om tilldelning av infrastrukturkapacitet, uttag av avgifter för utnyttjande av järnvägsinfrastruktur och utfärdande av säkerhetsintyg (järnvägssäkerhetsdirektivet) (1), särskilt artikel 6, och
av följande skäl:
(1)
Kommissionen bör anta den andra uppsättningen gemensamma säkerhetsmetoder (common safety method - CSM), omfattande minst de metoder som anges i artikel 6.3 c i direktiv 2004/49/EG, på grundval av en rekommendation från Europeiska järnvägsbyrån (nedan kallad byrån).
(2)
Den 5 oktober 2009 gav kommissionen byrån i uppdrag att i enlighet med direktiv 2004/49/EG utarbeta ett förslag till gemensam säkerhetsmetod för att kontrollera överensstämmelsen när det gäller drift och underhåll av strukturella delsystem med relevanta väsentliga krav på detta område. Denna gemensamma säkerhetsmetod bör specificera de metoder som ska användas både för kontroll av att strukturella delsystem (inbegripet drift och trafikledning) drivs och underhålls i enlighet med alla väsentliga krav på säkerhet och för övervakning av att delsystemen och deras integration i systemen fortsätter att uppfylla sina säkerhetskrav när de drivs och underhålls. Byrån lämnade sin rekommendation om gemensam säkerhetsmetod till kommissionen med stöd av en konsekvensbedömning i enlighet med kommissionens uppdrag. Denna förordning grundar sig på byråns rekommendation.
(3)
För att möjliggöra säker integrering och drift samt säkert underhåll av strukturella delsystem inom järnvägssystemet och för att säkerställa att väsentliga krav uppfylls under driften, bör säkerhetsstyrningssystemen hos järnvägsföretag och infrastrukturförvaltare, och underhållssystem hos enheter som ansvarar för underhåll, innefatta alla nödvändiga åtgärder, inbegripet processer, förfaranden, tekniska, driftmässiga och organisatoriska åtgärder för riskhantering. Följaktligen bör övervakningen av att säkerhetsstyrningssystemen hos järnvägsföretag och infrastrukturförvaltare, liksom av att underhållssystemen hos enheter som ansvarar för underhåll, tillämpas på rätt sätt och är effektiva, omfatta krav för strukturella delsystem inom deras driftmiljö.
(4)
Denna förordning bör möjliggöra effektiv styrning av järnvägssystemets säkerhet under drift, och vid underhållverksamhet och bör, där det är nödvändigt och rimligen genomförbart, förbättra styrningssystemet.
(5)
Denna förordning bör också göra det möjligt att så tidigt som möjligt upptäcka avvikelser i tillämpningen av ett styrningssystem vilka kan leda till olyckor, tillbud, händelser som kunde ha lett till olyckor eller andra farliga händelser. För att hantera dessa former av avvikelser under drift och vid underhållsverksamhet bör en harmoniserad process för övervakning användas. I synnerhet bör den harmoniserade processen användas för att kontrollera att det förväntade utfallet av järnvägsföretagens och infrastrukturförvaltarnas säkerhetsstyrningssystem uppnåtts, och för att kontrollera att det förväntade utfallet för underhållssystemet har uppnåtts hos de enheter som är ansvariga för underhållet.
(6)
Järnvägsföretagen och infrastrukturförvaltarna bör övervaka att de åtgärder som de vidtagit genom sina säkerhetsstyrningssystem tillämpas på rätt sätt samt utfallet av dessa åtgärder, så att de fungerar på ett säkert sätt, även inom specifika nät.
(7)
Denna förordning bör underlätta tillträdet till marknaden för järnvägstransporttjänster genom harmonisering av övervakningsprocessen så att järnvägssystemet alltid uppfyller säkerhetskraven. Dessutom bör denna förordning vara till hjälp för skapandet av ömsesidigt förtroende och öppenhet mellan medlemsstaterna, genom harmoniserat utbyte av säkerhetsrelaterad information mellan olika aktörer som verkar inom järnvägssektorn för att hantera säkerheten vid de olika gränssnitt som kan förekomma inom denna sektor och genom att harmonisera dokumentationen av tillämpningen av övervakningsprocessen.
(8)
För att rapportera till kommissionen om denna förordnings effektivitet och tillämpning, och för att komma med rekommendationer för dess förbättring där det är tillämpligt, bör byrån kunna samla in relevant information från de olika deltagande aktörerna, inbegripet från nationella säkerhetsmyndigheter, från certifieringsorgan för enheter som ansvarar för underhåll av godsvagnar och från andra enheter som ansvarar för underhåll som inte omfattas av kommissionens förordning (EU) nr 445/2011 av den 10 maj 2011 om ett certifieringssystem för enheter som ansvarar för underhåll av godsvagnar (2).
(9)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från den kommitté som avses i artikel 27.1 i direktiv 2004/49/EG.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte och tillämpningsområde
1. I denna förordning fastställs en gemensam säkerhetsmetod (common safety method - CSM) för övervakning som gör det möjligt att effektivt hantera säkerheten i järnvägssystemet under drift och vid underhållsverksamhet och att, där så är lämpligt, förbättra styrningssystemet.
2. Denna förordning ska användas för följande ändamål:
a)
Kontrollera att alla processer och förfaranden i styrningssystemet, inbegripet de tekniska, driftmässiga och organisatoriska åtgärderna för riskhantering, tillämpas på rätt sätt och att de är effektiva. När det gäller järnvägsföretag och infrastrukturförvaltare ska kontrollen omfatta dels de tekniska, driftsmässiga och organisatoriska förhållanden som är en förutsättning för intyg/tillstånd enligt artiklarna 10.2 a och 11.1 a, dels de åtgärder som vidtagits för att erhålla intyg/tillstånd enligt artiklarna 10.2 b och 11.1 b i direktiv 2004/49/EG.
b)
Kontrollera att styrningssystemet i dess helhet tillämpas på rätt sätt, och om styrningssystemet uppnår de förväntade resultaten.
c)
Identifiera och genomföra lämpliga förebyggande och/eller korrigerande åtgärder om något relevant fall av avvikelser avseende led a och led b påvisas.
3. Denna förordning ska gälla för järnvägsföretag, infrastrukturförvaltare efter erhållande av säkerhetsintyg eller säkerhetstillstånd och enheter som ansvarar för underhåll.
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning ska definitionerna i artikel 3 i direktiv 2004/49/EG gälla.
Dessutom gäller följande definitioner:
a) styrningssystem: antingen järnvägsföretags och infrastrukturförvaltares säkerhetsstyrningssystem, enligt definitionen i artikel 3 i i direktiv 2004/49/EG, som överensstämmer med kraven i artikel 9 och bilaga III till det direktivet, eller det system för underhåll hos enheter som ansvarar för underhåll, och i överensstämmelse med kraven i artikel 14a.3 i det direktivet.
b) övervakning: åtgärder som införts av järnvägsföretag, infrastrukturförvaltare eller enheter som ansvarar för underhåll för att kontrollera att deras styrningssystem tillämpas på rätt sätt och är effektiva.
c) gränssnitt: gränssnitt enligt definitionen i artikel 3.7 i kommissionens förordning (EG) nr 352/2009 (3).
Artikel 3
Övervakningsprocess
1. Varje järnvägsföretag, infrastrukturförvaltare och enhet som ansvarar för underhåll
a)
ska vara ansvarig för att utföra övervakningsprocessen enligt bilagan,
b)
ska säkerställa att åtgärder för riskhantering som vidtagits av deras entreprenörer också övervakas enligt denna förordning. I detta syfte ska de tillämpa övervakningsprocessen enligt bilagan eller kräva att deras entreprenörer tillämpar denna process genom kontraktsmässiga överenskommelser.
2. Övervakningsprocessen ska innefatta följande verksamheter:
a)
Fastställande av en strategi, prioriteringar och en eller flera planer för övervakning.
b)
Insamling och analys av information.
c)
Upprättande av en handlingsplan för fall av oacceptabel avvikelse avseende krav som fastställts i styrningssystemet.
d)
Genomförande av handlingsplanen, om en sådan plan upprättats.
e)
Utvärdering av hur effektiva handlingsplanens åtgärder är, om en sådan plan upprättats.
Artikel 4
Informationsutbyte mellan inblandade aktörer
1. Järnvägsföretag, infrastrukturförvaltare och enheter som ansvarar för underhåll, inbegripet deras entreprenörer, ska genom överenskommelser reglerade genom kontrakt säkerställa att all relevant säkerhetsrelaterad information som uppkommer genom tillämpning av övervakningsprocessen enligt bilagan utbyts mellan dem, så att den andra parten kan vidta alla nödvändiga korrigerande åtgärder för att säkerställa att järnvägssystemet kontinuerligt upprätthåller säkerhetsnivån.
2. Om järnvägsföretag, infrastrukturförvaltare och enheter som ansvarar för underhåll genom tillämpning av övervakningsprocessen upptäcker någon relevant säkerhetsrisk avseende fel, bristande överensstämmelse i konstruktionen eller bristande funktion i den tekniska utrustningen, inbegripet dem i strukturella delsystem, ska de rapportera dessa risker till andra delaktiga parter så att de kan vidta de korrigerande åtgärder som krävs för att säkerställa att järnvägssystemet kontinuerligt upprätthåller säkerhetsnivån.
Artikel 5
Rapportering
1. Infrastrukturförvaltare och järnvägsföretag ska rapportera till den nationella säkerhetsmyndigheten om tillämpningen av denna förordning genom sina årliga säkerhetsrapporter i enlighet med artikel 9.4 i direktiv 2004/49/EG.
2. Den nationella säkerhetsmyndigheten ska i enlighet med artikel 18 i direktiv 2004/49/EG rapportera om hur denna förordning tillämpas av järnvägsföretag, infrastrukturförvaltare, och i den mån som de känner till det, av enheter som ansvarar för underhåll.
3. Den årliga underhållsrapporten från enheter som ansvarar för underhåll av godsvagnar enligt led I.7.4 k i bilaga III till förordning (EU) nr 445/2011, ska innehålla information om dessa enheters erfarenheter av tillämpning av denna förordning. Byrån ska samla in denna information samordnat med de respektive certifieringsorganen.
4. De andra enheter som ansvarar för underhåll och som inte omfattas av förordning (EU) nr 445/2011 ska också dela med sig av sina erfarenheter av tillämpningen av denna förordning till byrån. Byrån ska samordna erfarenhetsutbytet med dessa enheter som ansvarar för underhåll.
5. Byrån ska samla in all information om erfarenheterna av tillämpningen av denna förordning och ska, om så är nödvändigt, komma med rekommendationer till kommissionen i syfte att förbättra denna förordning.
6. De nationella säkerhetsmyndigheterna ska stödja byrån i samband med insamlingen av sådan information från järnvägsföretag och infrastrukturförvaltare.
7. Byrån ska senast tre år efter denna förordnings ikraftträdande lämna in en rapport till kommissionen med en analys av metodens effektivitet och erfarenheterna från järnvägsföretagen, infrastrukturförvaltarna och enheterna som ansvarar för underhåll vad gäller tillämpningen av denna förordning.
Artikel 6
Ikraftträdande och tillämpning
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning ska gälla från och med den 7 juni 2013.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 16 november 2012.