PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 924/2012
ze dne 4. října 2012,
kterým se mění nařízení (ES) č. 91/2009 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1515/2001 ze dne 23. července 2001 o opatřeních, která může Společenství přijmout na základě zprávy přijaté orgánem WTO pro řešení sporů o antidumpingových a antisubvenčních opatřeních (1) (dále jen „zmocňovací nařízení WTO“), a zejména na článek 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. PLATNÁ OPATŘENÍ
(1)
Nařízením (ES) č. 91/2009 (2) Rada uložila konečné antidumpingové clo na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „konečné nařízení“).
B. ZPRÁVY PŘIJATÉ ORGÁNEM WTO PRO ŘEŠENÍ SPORŮ
(2)
Dne 28. července 2011 orgán pro řešení sporů (dále jen „OŘS“) Světové obchodní organizace (dále jen „WTO“) přijal zprávu odvolacího orgánu a zprávu skupiny odborníků ve znění zprávy odvolacího orgánu ve sporu „Evropská společenství - konečná antidumpingová opatření vztahující se na některé spojovací prostředky ze železa nebo oceli z Číny“ (3) (dále jen „zprávy“). V těchto zprávách bylo mimo jiné zjištěno, že EU jednala v rozporu s:
-
čl. 6 odst. 10 a čl. 9 odst. 2 antidumpingové dohody WTO s ohledem na čl. 9 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (4) (dále jen „základní antidumpingové nařízení“), jak je uplatňováno v šetření dovozu některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „šetření týkající se spojovacích prostředků“),
-
čl. 6 odst. 4, čl. 6 odst. 2 a čl. 2 odst. 4 antidumpingové dohody WTO, pokud jde o určité aspekty stanovení dumpingu při šetření týkajícím se spojovacích prostředků,
-
čl. 4 odst. 1 antidumpingové dohody WTO, pokud jde o vymezení výrobního odvětví Unie při šetření týkajícím se spojovacích prostředků,
-
čl. 3 odst. 1 a 2 antidumpingové dohody WTO, pokud jde o zvážení objemu dumpingového dovozu při šetření týkajícím se spojovacích prostředků,
-
čl. 3 odst. 1 a 5 antidumpingové dohody WTO, pokud jde o analýzu příčinných souvislostí při šetření týkajícím se spojovacích prostředků, a
-
čl. 6 odst. 5 a čl. 6 odst. 5 prvním pododstavcem antidumpingové dohody WTO, pokud jde o zacházení s důvěrnými informacemi při šetření týkajícím se spojovacích prostředků.
C. POSTUP
(3)
Dne 6. března 2012 byl v souladu se zmocňovacím nařízením WTO zahájen přezkum zveřejněním oznámení (5) v Úředním věstníku Evropské unie (dále jen „oznámení o zahájení řízení“). Evropská komise informovala strany, které byly předmětem šetření, jež vedlo k nařízení (ES) č. 91/2009 (dále jen „původní šetření“), o přezkumu a o způsobu, jakým měla být vzata v úvahu zjištění zpráv týkající se konečného nařízení.
D. DOTČENÝ VÝROBEK
(4)
Dotčeným výrobkem jsou některé spojovací prostředky ze železa nebo oceli, jiné než z nerezavějící oceli, tj. vruty do dřeva (kromě vrtulí do pražců), závitořezné šrouby, ostatní šrouby a svorníky s hlavou (též s jejich maticemi nebo podložkami, ale kromě šroubů soustružených z tyčí, prutů, profilů nebo z drátů, o plném průřezu, s tloušťkou dříku nepřesahující 6 mm a kromě šroubů a svorníků pro upevňování konstrukčních materiálů železničních tratí) a podložky pocházející z Čínské lidové republiky (dále označované jako „spojovací prostředky“ nebo „dotčené výrobky“).
(5)
Dotčený výrobek je v současnosti kódů KN 7318 12 90, 7318 14 91, 7318 14 99, 7318 15 59, 7318 15 69, 7318 15 81, 7318 15 89, ex 7318 15 90, ex 7318 21 00 a ex 7318 22 00.
(6)
Zprávy nemají vliv na zjištění uvedená v 40. až 57. bodě odůvodnění konečného nařízení, které se týkají dotčeného výrobku a obdobného výrobku.
E. ZJIŠTĚNÍ REVIDOVANÁ NA ZÁKLADĚ ZPRÁV
(7)
Jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení, Komise znovu posoudila konečná zjištění původního šetření a vzala přitom v úvahu doporučení a rozhodnutí OŘS. Toto opětovné posouzení vycházelo z informací shromážděných při původním šetření a z informací shromážděných po zveřejnění oznámení.
(8)
Původní šetření ohledně dumpingu a újmy zahrnovalo období od 1. října 2006 do 30. září 2007 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Pokud jde o ukazatele důležité pro posouzení újmy, byly analyzovány údaje týkající se období od 1. ledna 2003 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
(9)
Toto nařízení má opravit ty části konečného nařízení, které podle zpráv přijatých OŘS odporují antidumpingové dohodě, a uvést tak konečné nařízení v soulad s doporučeními a rozhodnutími OŘS.
1. Individuální zacházení: uplatnění čl. 9 odst. 5 konečného nařízení
(10)
Tato část vysvětluje znovu posouzená zjištění původního šetření týkající se následujících doporučení a rozhodnutí uvedených ve zprávách, podle kterých EU jednala v rozporu s čl. 6 odst. 10 a čl. 9 odst. 2 antidumpingové dohody WTO, pokud jde o čl. 9 odst. 5 základního nařízení, jak byl uplatněn při původním šetření týkajícím se spojovacích prostředků.
(11)
Jak uvádí 81. až 84. bod odůvodnění konečného nařízení, bylo zjištěno, že všech pět vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, jakož i tři individuálně zkoumaní vyvážející výrobci, kteří požadovali individuální zacházení, splňují všechny požadavky k tomu, aby jim bylo přiznáno individuální zacházení v souladu s čl. 9 odst. 5 základního nařízení. Jak je uvedeno v 62. až 78. bodě odůvodnění konečného nařízení, čtyři vyvážející výrobci, kteří byli původně součástí vzorku, a jedna společnost, jíž bylo přiznáno individuální zjišťování, byli označeni za nespolupracující společnosti, neboť v průběhu šetření předložili informace, které byly v rozporu s důkazy.
(12)
S ohledem na doporučení týkající se čl. 9 odst. 5 základního nařízení uvedená ve zprávách vyzvala Komise vyvážející výrobce v Čínské lidové republice, kteří se mají za to, že byli při původním šetření odrazeni od spolupráce a od toho, aby požadovali individuální zacházení kvůli administrativní zátěži plynoucí z čl. 9 odst. 5 základního nařízení, nebo se domnívali, že nesplňují všechna kritéria uvedená v daném ustanovení, aby se přihlásili a poskytli jí informace nezbytné pro přezkoumání jejich současné situace, pokud jejich vývoz do Evropské unie je v současné době předmětem platných antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky.
(13)
Komise vyzvala tyto výrobce, aby prohlásili, zda se domnívají, že byli při původním šetření odrazeni od spolupráce a od toho, aby požadovali individuální zacházení kvůli administrativní zátěži plynoucí z čl. 9 odst. 5 základního nařízení, nebo se domnívali, že nesplňují všechna kritéria uvedená v daném ustanovení. Tyto zúčastněné strany byly vyzvány, aby se přihlásily do 30 dnů od zveřejnění oznámení o zahájení řízení a:
-
sdělily, zda se domnívají, že byly v době zahájení úvodního šetření odrazeny od spolupráce a od toho, aby požadovaly individuální zacházení, a
-
poskytly informace o objemu vývozu do Evropské unie a o vývozních cenách vztahující se na OŠ a použité při původním šetření.
(14)
Někteří vyvážející výrobci v ČLR vyjádřili obavy týkající se postupu provádění zpráv OŘS stanoveného v oznámení o zahájení řízení. Především zdůraznili, že zveřejněné lhůty považují za příliš krátké. Tvrdili, že na vyvážející výrobce byla uvalena nadměrná administrativní zátěž, jež měla odrazující účinek a zabránila jim v tom, aby se jim dostalo individuálního zacházení.
(15)
Obava vyjádřená oněmi vyvážejícími výrobci byla pokládána za neopodstatněnou. Komise tuto lhůtu považovala za přiměřenou vzhledem k administrativní zátěži a malému množství požadovaných informací. V oznámení o zahájení řízení bylo vysvětleno, že přezkum současné situace vyvážejícího výrobce bude zvážen, jakmile bude doručena žádost obsahující tyto informace:
-
prosté prohlášení, že se dotčený vyvážející výrobce domnívá, že byl odrazen, a proto nespolupracoval, ani nepožadoval individuální zacházení, a
-
naprosto základní údaje dokazující, že během původního období šetření dotčený výrobek dovážel do EU.
(16)
Tyto informace byly požadovány za jediným účelem, a sice umožnit Komisi, aby určila ty vyvážející výrobce, kteří by během původního šetření bývali mohli spolupracovat a požadovat individuální zacházení, avšak kteří se domnívali, že od toho byli odrazeni. Lhůta 30 dnů byla považována za přiměřenou pro odpověď na žádost o prosté prohlášení a naprosto základní údaje a nelze považovat představující nepřiměřenou administrativní zátěž. Čínská obchodní komora a čínský vyvážející výrobce tvrdili, že Komise požadováním informací uvedených v 15. bodě odůvodnění uložila čínským vyvážejícím výrobcům podmínky, přestože podle čl. 6 odst. 10 a čl. 9 odst. 3 antidumpingové dohody WTO by individuální zacházení mělo být zpravidla přiznáváno. Tento přístup byl v rozporu s doporučeními ve zprávách OŘS, a příslušné strany proto Komisi vyzvaly, aby čínské vyvážející výrobce kontaktovala ex officio a oznámila jim, že jim individuální zacházení bude přiznáno. Komise se v této souvislosti domnívá, že zveřejněním oznámení o zahájení řízení, jež bylo zasláno všem známým čínským vyvážejícím výrobcům, jejich obchodnímu sdružení i vnitrostátním orgánům, Komise kontaktovala všechny čínské vyvážející výrobce a vyzvala je, aby se do 30 dnů přihlásili, pokud v původním období šetření vyváželi do EU a během původního šetření se nepřihlásili. Posledně zmiňovaná žádost by neměla být považována za „podmínku“ ve smyslu „zkoušky“, jak ji prezentují výše uvedené strany, nýbrž za konstatování faktu, které dokládá, že tyto strany byly původním šetřením skutečně poškozeny. Na závěr je třeba podotknout, že informace týkající se vyvážených výrobků jsou požadovány kvůli ověření, zda má být původně vybraný vzorek změněn, a s otázkou individuálního zacházení nijak nesouvisí. Výše zmíněné tvrzení bylo proto odmítnuto.
(17)
Z 15 společností, které se přihlásily po zveřejnění oznámení o zahájení řízení a v dané lhůtě vznesly své dotazy:
-
bylo deset společností vyvážejícími výrobci, kteří se přihlásili a spolupracovali již při původním šetření. To dokazovalo, že tyto při původním šetření nebyly odrazeny od spolupráce ani od toho, aby požadovaly individuální zacházení, a jejich situace proto nemohla být v rámci současného přezkoumávání znovu prověřena; jedna z těchto deseti společností, která požádala o přezkoumání stávající výše cel, byla vyzvána, aby Komisi předložila žádost o přezkum podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení,
-
byla jedna společnost novým vyvážejícím výrobcem (tj. tato společnost během původního šetření do EU nevyvážela). Z tohoto důvodu tato společnost nemohla při původním šetření spolupracovat ani požadovat individuální zacházení. Byla informována o postupech týkajících se žádosti o přiznání statusu nového vyvážejícího výrobce v souladu s článkem 2 konečného nařízení,
-
byly dvě považovány nikoli za vyvážející výrobce, nýbrž za obchodní společnosti, a byly proto informovány, že se jich tento přezkum netýká,
-
dva vyvážející výrobci prohlásili, že splnili daná kritéria, a požádali, aby byla jejich situace prověřena. Jedna z těchto společností však posléze svou žádost stáhla.
(18)
Po vznesení dotazů společnosti dostaly příležitost vyjádřit své připomínky k informacím, které jim byly poskytnuty.
(19)
Bylo zjištěno, že na vyvážejícího výrobce, který prohlašoval, že splnil příslušná kritéria a požádal o prověření své situace, se vztahují kritéria stanovená v bodě 1 oznámení o zahájení řízení. Tento vyvážející výrobce rovněž požadoval individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení a tvrdil, že kdyby během původního šetření nebyl býval odrazen od spolupráce, býval by o toto zacházení požádal. Vzhledem k tomu, že během původního šetření byli individuálně prověřeni všichni vyvážející výrobci, kteří tuto žádost vznesli, byla jeho žádost z důvodu rovného zacházení přijata.
(20)
Oznámení bylo zveřejněno dne 6. června 2012 (6) a oznamovalo přezkum současné situace tohoto vyvážejícího výrobce, Bulten Fasteners (China) Co., Ltd (dále jen „BFC“). Objem vývozu tohoto vyvážejícího výrobce v OŠ činil méně než 0,4 % celkového vývozu z ČLR za OŠ. Vzhledem k výše uvedenému se Komise domnívala, že původní vzorek vyvážejících výrobců není třeba měnit. Vyvážejícímu výrobci v ČLR a společnostem ve spojení v EU, které se během původního OŠ podílely na dalším prodeji dotčeného výrobku, byl odeslán dotazník.
(21)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné k tomu, aby mohla rozhodnout o dumpingu, a provedla inspekce v prostorách následujících společností ve spojení:
-
Bulten Sweden AB, Göteborg, Švédsko,
-
Bulten GmbH, Bergkamen, Německo.
(22)
V souladu s doporučeními týkajícími se čl. 9 odst. 5 základního nařízení a uvedenými ve zprávách OŘS dospěla Komise k závěru, že společnosti BFC by mělo být přiznáno individuální zacházení.
2. Určité aspekty stanovení dumpingu při šetřeních týkajících se spojovacích prostředků
(23)
Tato část uvádí znovu posouzená zjištění původního šetření týkající se následujících doporučení a rozhodnutí uvedených ve zprávách, podle kterých EU jednala v rozporu s čl. 6 odst. 4, čl. 6 odst. 2 a čl. 2 odst. 4 antidumpingové dohody WTO, pokud jde o určité aspekty stanovení dumpingu při původním šetření týkajícím se spojovacích prostředků.
(24)
V rámci otevřeného dialogu vedeného s některými čínskými vyvážejícími výrobci a s obchodní komorou byly stranám poskytnuty podrobnější informace o vlastnostech výrobků prodávaných indickým spolupracujícím výrobcem, aby se vyhovělo doporučením OŘS WTO týkajícím se čl. 6 odst. 4, čl. 6 odst. 2 a čl. 2 odst. 4 antidumpingové dohody WTO, jak je uvedeno v 28. až 53. bodě odůvodnění. Tyto informace se týkaly především vlastností výrobků, jež byly považovány za relevantní pro stanovení běžné hodnoty a které byly použity při srovnání s dotčeným výrobkem, tj. skutečnosti, že prodej na indickém trhu byl rozdělen na „standardní“ prodej a „speciální“ prodej a u každé transakce byla určena třída pevnosti. Poté byla u všech tříd pevnosti uvedených v tabulce PCN (kontrolního čísla výrobku) vyčíslena běžná hodnota za kg.
(25)
Komise se při srovnání zaměřila na dva zásadní prvky, tj. třídu pevnosti a na rozlišení standardních a speciálních spojovacích prostředků, jak uvádí 48. až 50. bod odůvodnění konečného nařízení. Během šetření bylo jako nový srovnávací prvek přidáno rozdělení na speciální a standardní a jako druhé hlavní srovnávací kritérium byla použita třída pevnosti, kterou během původního šetření sdělila většina čínských vyvážejících výrobců.
(26)
Jak uvádí 56. bod odůvodnění konečného nařízení, standardní spojovací prostředky vyrobené ve srovnatelné zemi bylo možno porovnat se spojovacími prostředky vyváženými do EU výrobci z ČLR zařazenými do vzorku, jelikož bylo zjištěno, že tyto výrobky mají stejné základní fyzické a technické vlastnosti jako výrobky vyvážené z ČLR.
(27)
Běžná hodnota byla vyjádřena v cenách ze závodu a upravena s ohledem na cenový účinek kontroly kvality prováděné indickým výrobcem, jež nebyla provedena v Číně. Výsledkem tedy byly dva seznamy běžných hodnot v čínských jüanech (CNY) uvedených za kg podle třídy pevnosti, jeden pro standardní spojovací prostředky a jeden pro speciální spojovací prostředky.
2.1 Sdělení o poskytnutí informací ze dne 30. května 2012
(28)
Dne 30. května 2012 byly všem zúčastněným stranám poskytnuty doplňující informace týkající se typů výrobků použitých pro srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny. Jak bylo uvedeno v oznámení o zahájení řízení, všem zúčastněným stranám byly poskytnuty podrobnější informace o vlastnostech výrobku, které byly považovány za relevantní pro stanovení běžné hodnoty.
(29)
Obsah sdělení o poskytnutí informací se týkal běžné hodnoty, jež byla stanovena na základě cen dotčeného výrobku prodávaného na domácím trhu indickým spolupracujícím výrobcem. Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení musela být běžná hodnota pro vyvážející výrobce, kterým nebyl přiznán status podniku působícího v podmínkách tržního hospodářství, stanovena na základě cen nebo vypočtené hodnoty ve srovnatelné zemi. Dva indičtí výrobci souhlasili s tím, že budou spolupracovat a vyplní dotazník. Údaje uvedené v jejich odpovědích na dotazník byly ověřeny přímo v prostorách těchto dvou společností. Pouze jedna z těchto společností však poskytla údaje dostatečně podrobné na to, aby na jejich základě mohla být stanovena běžná hodnota.
(30)
Jak uvádí 90. bod odůvodnění konečného nařízení: „řada dovozců a vývozců zpochybnila vhodnost použití údajů od druhého indického výrobce z důvodů, že i) vyrobené a prodané množství tohoto výrobce na indickém trhu by údajně nebylo reprezentativní, pokud jde o množství vyvezené z ČLR do Společenství, a ii) tento indický výrobce měl údajné obchodní styky s jedním z výrobců ve Společenství, kteří podpořili podnět. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že i) objem prodeje uvedeného indického výrobce byl považován za dostatečně reprezentativní, aby umožňoval stanovení spolehlivých běžných hodnot, a ii) skutečnost, že výrobce ve srovnatelné zemi má styky s výrobcem ve Společenství, který podporuje podnět, nečiní volbu příslušné srovnatelné země nepřiměřenou. Bylo rovněž zjištěno, že tyto styky byly navázány až po skončení období šetření. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem a vzhledem k tomu, že nespolupracovali výrobci z žádné jiné třetí země, byla volba Indie jako srovnatelné země považována za přiměřenou“.
(31)
Vzhledem k podmínkám hospodářské soutěže a otevřenosti indického trhu i ke skutečnosti, že spolupracující indický výrobce prodával typy výrobku srovnatelné s typy vyváženými výrobci z ČLR, byl vyvozen závěr, že Indie je vhodnou třetí zemí s tržním hospodářstvím ve smyslu čl. 2 odst. 7 základního nařízení.
(32)
Ve sdělení o poskytnutí informací bylo uvedeno, že údaje o domácím prodeji se sice vztahovaly k období šetření, avšak neobsahovaly celé kontrolní číslo výrobku (dále též „PCN“). Indický výrobce nicméně byl schopen určit třídu pevnosti prodávaného spojovacího prostředku a také to, zda příslušný spojovací prostředek byl „standardní“ nebo „speciální“ podle definice uvedené v konečném nařízení. Nutnost rozlišit mezi standardními a speciálními spojovacími prostředky totiž nebyla na počátku šetření, kdy bylo vytvořeno kontrolní číslo výrobku, stanovena.
(33)
Komise nicméně poznamenala, že toto rozlišení má vliv na srovnatelnost cen, a proto tyto údaje od indického výrobce požadovala a ten je poskytl. Prodej na indickém trhu byl tedy rozdělen na „standardní“ prodej a „speciální“ prodej a poté byla u každé transakce určena třída pevnosti. U všech tříd pevnosti původně uvedených v tabulce PCN byla vyčíslena běžná hodnota za kg.
(34)
Zbývající charakteristiky původního PCN nebyly použity, nejen proto, že indický výrobce nebyl schopen poskytnout tak podrobné údaje, ale také z následujících důvodů:
-
Průměr ani délka nebyly považovány za relevantní, jelikož analýza byla prováděna na základě hmotnosti, a tudíž automaticky zohledňovala veškeré rozdíly vyplývající z odlišného průměru nebo délky spojovacího prostředku.
-
Nic nenaznačovalo, že by mezi výrobky indického výrobce a čínskými spojovacími prostředky existovaly rozdíly v obsahu chromu v povrchové vrstvě nebo v povrchové úpravě jako takové, která je v zásadě ukazatelem galvanizace.
-
Pokud jde o jediný další zbývající prvek PCN, kódy KN, mělo se za to, že by nebyly spolehlivým ukazatelem, jelikož čínské ani indické orgány na rozdíl od orgánů EU nerozlišují 10 kódů KN používaných k vymezení dotčeného výrobku.
(35)
Komise se proto zaměřila na dva zásadní rozdíly mezi výrobky: na třídu pevnosti na jedné straně a na rozlišení mezi standardními a speciálními spojovacími prostředky, které je ukazatelem rozdílů mezi zákazníky a rozdílů v kvalitě, na straně druhé.
(36)
Běžná hodnota byla vyjádřena v cenách ze závodu a snížena o cenový účinek kontroly kvality prováděné indickým výrobcem, jež nebyla provedena v Číně. Výsledkem tedy byly dva seznamy běžných hodnot v čínských jüanech (CNY) uvedených za kg podle třídy pevnosti, jeden pro standardní spojovací prostředky a jeden pro speciální spojovací prostředky.
(37)
Komise informovala všechny zainteresované strany, že běžnou hodnotu nelze sdělit, jelikož se týká utajované ceny jediného indického výrobce na domácím trhu. Zúčastněné strany však byly informovány o tom, že „standardní“ běžná hodnota pro spojovací prostředek třídy pevnosti 8.8 (třída „G“ v tabulce PCN), což je standardní typ běžně vyvážený čínskými výrobci, byla vyčíslena v rozmezí 9 až 12 CNY za kg ze závodu.
2.2 Připomínky ke sdělení o poskytnutí informací ze dne 30. května 2012
(38)
Jeden dovozce a čtyři vyvážející výrobci tvrdili, že lhůta poskytnutá stranám pro vyjádření připomínek k doplňujícím informacím (10 dnů) je příliš krátká. Komise se však domnívá, že výše uvedená lhůta je odpovídající vzhledem k tomu, že poskytnuté informace jsou pouhým doplňkem k informacím, jež byly poskytnuty již v konečném nařízení, na konci původního šetření. Lhůta poskytnutá pro prověření těchto doplňujících informací a vyjádření se k nim byla proto považována za přiměřenou.
(39)
Některé strany tvrdily, že Komise prohlásila, že nemá žádné nové informace týkající se fyzických vlastností kromě třídy pevnosti výrobku používané ke stanovení běžné hodnoty. Toto tvrzení je třeba odmítnout. V této fázi přezkumu Komise pouze dodatečně objasnila, jak byla při původním šetření stanovena běžná hodnota. Je důležité zdůraznit, že čínští vyvážející výrobci označili „pevnost“ za jednu z relevantních vlastností. To však neznamená, že Komise neměla žádné informace o ostatních fyzických vlastnostech.
(40)
Tytéž strany tvrdily, že Komise během slyšení, v souvislosti s případnými úpravami provedenými za účelem srovnání vývozních cen a běžné hodnoty, prohlásila, že budou upřednostněny úpravy na základě analýzy cen spíše než analýzy nákladů. Ve skutečnosti Komise objasnila, že podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení by srovnání mělo být provedeno s náležitým přihlédnutím k rozdílům, které mají vliv na srovnatelnost cen, a nikoli k rozdílům v nákladech.
(41)
Tyto strany následně zopakovaly svůj požadavek, aby byly provedeny úpravy zohledňující rozdíly ve výrobních nákladech, jako jsou rozdíly v účinnosti spotřeby surovin, ve spotřebě válcovaného drátu, ve spotřebě elektrické energie, v množství elektrické energie vyrobené z vlastních zdrojů, v produktivitě na zaměstnance, v přiměřené úrovni zisku a rozdíly související s vybavením nástroji. Jak již bylo uvedeno výše, čl. 2 odst. 10 základního nařízení se zmiňuje o ceně a nikoli o nákladech. Tyto strany nepředložily žádný důkaz o tom, že by se údajné rozdíly v nákladech promítaly do rozdílů v cenách. Při šetřeních týkajících se ekonomik v procesu transformace, jakou je čínská ekonomika, se používá srovnatelná země, aby se zajistilo, že v zemích bez tržního hospodářství nebudou brány v úvahu ceny a náklady, které nejsou standardním výsledkem tržních sil. Proto se za účelem stanovení běžné hodnoty používá náhrada v podobě nákladů a cen výrobců ve fungujících tržních ekonomikách. Tyto požadavky na úpravy zohledňující rozdíly ve výrobních nákladech se proto zamítají.
(42)
Tyto strany dále tvrdily, že doplňující informace poskytnuté dne 30. května 2012 a týkající se vlastností výrobků prodávaných indickým výrobcem byly neúplné, jelikož údajně chyběly informace o těchto ukazatelích: rozdílech souvisejících s typem spojovacího prostředku, povrchové úpravě a použití chromu, průměru a délce, sledovatelnosti, normě ISO 9000, míře závadnosti výrobku a jiných vlastnostech, jakými jsou tvrdost, ohyb, pevnost, odolnost při nárazu a koeficienty tření. Usilovaly o objasnění toho, proč nebyly ostatní vlastnosti původního PCN považovány za relevantní. Tyto záležitosti byly vysvětleny ve dvou sděleních o zveřejnění informací odeslaných dne 5. července a založeny dne 11. července 2012 do spisu ke kontrole zúčastněnými stranami.
2.3 Sdělení o poskytnutí informací ze dne 5. července 2012
(43)
V odpověď na žádost o doplňující informace předloženou stranami, jak je uvedeno v 42. bodě odůvodnění, bylo dne 5. července 2012 všem zúčastněným stranám odesláno druhé sdělení o poskytnutí informací. V tomto sdělení byly uvedeny tyto doplňující informace:
-
Tabulka ukazující rozmezí cenových úrovní běžných hodnot vyčíslených podle tříd pevnosti pro standardní spojovací prostředky prodávané nezávislým odběratelům na indickém trhu jediným indickým spolupracujícím výrobcem. Rovněž bylo upřesněno, že převážná většina vývozu čínských výrobců spadá do třídy pevnosti G.
-
Podrobná analýza údajů z Indie ukázala, že standardní spojovací prostředky prodávané na domácím trhu byly galvanicky pokovené a odpovídaly PCN kódu „A“. Komise proto u vyvážených modelů navrhla srovnávat běžnou hodnotu s typem povrchové úpravy „A“.
-
Po manuální analýze údajů o cenách na indickém trhu provedené podle návodu byly z textového řetězce kódování prodávaných výrobků používaného indickým výrobcem získány informace o průměru a délce. Tyto údaje byly shrnuty do rozmezí rozlišujících hlavní rozměry výrobku, aby bylo možno provést srovnání s vývozem čínských společností:
Ukazatel
Průměr
Délka
Malý
M4 až M10
0 až 100 mm
Střední
M12 až M20
100 až 200 mm
Velký
M22 až M30
200 až 300 mm
-
Komise proto navrhla použít tyto údaje k dalšímu zpřesnění běžné hodnoty a na jejím základě vypočítat dumpingová rozpětí. V případě, že vyvážené spojovací prostředky nespadají do těchto rozmezí, nebyly použity při výpočtu dumpingu. To se týkalo jen velmi malého množství vyvážených výrobků.
-
Komise předložila tyto upravené kódy PCN:
Ukazatel
Popis
PCN
Standardní/speciální
Standardní spojovací prostředek
S
Speciální spojovací prostředek
P
Třída pevnosti
3,6
A
4,6
B
4,8
C
5,6
D
5,8
E
6,8
F
8,8
G
9,8
H
10,9
I
12,9
J
Povrchová úprava
Galvanické pokovení
A
Průměr
M4 až M10
S
M12 až M20
M
M22 až M30
L
Délka
0 až 100 mm
S
101 až 200 mm
M
201 až 300 mm
L
-
Komise poskytla přehled dumpingových rozpětí upravených podle návrhu uvedeného ve sdělení o zveřejnění informací a zároveň poznamenala, že tato upravená antidumpingová rozpětí automaticky nebudou totožná s antidumpingovými cly, na která se bude vztahovat pravidlo nižšího cla.
-
Nakonec byly jedním výrobcem v EU dodány nové tabulky 22, 23, 32, 33 a 34 v návaznosti na připomínky některých zúčastněných stran, podle nichž byly informace poskytnuté v rámci sdělení o poskytnutí informací ze dne 30. května 2012 neúplné, jelikož v těchto tabulkách některé údaje buď chyběly, nebo nebyly náležitě shrnuty.
2.4 Připomínky ke sdělení o poskytnutí informací ze dne 5. července 2012
(44)
Některé strany požadovaly doplňující informace o cenové úrovni běžné hodnoty. Jak uvádí 82. bod odůvodnění, cenová úroveň nemohla být zúčastněným stranám sdělena, jelikož se jedná o důvěrnou informaci týkající se cen jediného srovnatelného výrobce. Dne 5. července 2012 však byla čínským vyvážejícím výrobcům, kteří tyto dodatečné informace požadovali, poskytnuta nedůvěrná verze běžné hodnoty standardních spojovacích prostředků podle třídy pevnosti a byla rovněž založena do spisu ke kontrole zúčastněnými stranami. V tomto sdělení Komise uvedla tabulku znázorňující rozmezí cenových úrovní běžných hodnot vypočtených podle třídy pevnosti pro standardní spojovací prostředky prodávané na indickém trhu jediným indickým spolupracujícím výrobcem nezávislým odběratelům.
(45)
Některé strany rovněž tvrdily, že Komise je během slyšení konaného dne 26. června 2012 informovala o tom, že výrobky prodávané na indickém trhu mají dva typy povrchové úpravy „A“ a „B“ podle tabulky PCN použité při původním šetření. Toto tvrzení je nepodložené. Komise zmíněné strany informovala, že v této fázi přezkumu teprve zkoumá typy povrchové úpravy použité indickým výrobcem u standardních spojovacích prostředků. Během následného slyšení konaného dne 3. července 2012 byly všechny strany prostřednictvím informačního sdělení, jež bylo dne 11. července 2012 založeno do spisu ke kontrole zúčastněnými stranami, informovány, že indický výrobce k výrobě standardních spojovacích prostředků používá povrchovou úpravu typu „A“.
(46)
Během slyšení konaného dne 11. července 2012 tytéž strany požádaly Komisi, aby vysvětlila, jakým způsobem bylo provedeno rozdělení běžné hodnoty mezi speciální a standardní spojovací prostředky od indického výrobce. Komise naznačila, že to bylo učiněno podle názvů odběratelů. Jak ale dokládá zápis pořízený úředníkem pro slyšení GŘ pro obchod, Komise před skončením slyšení konstatovala, že tuto záležitost bude muset objasnit, což učinila v dalším informačním sdělení ze dne 13. července 2012, jež bylo zasláno stranám, které se slyšení účastnily, a bylo založeno do nedůvěrného spisu k nahlédnutí všem zúčastněným stranám. Prohlášení učiněné zmíněnými stranami, podle něhož Komise konstatovala, že „rozdělení běžné hodnoty mezi speciální a standardní spojovací prostředky bylo provedeno mimo jiné podle názvů odběratelů,“ je tedy neúplné, jelikož k této záležitosti bylo poskytnuto více informací, jak se uvádí v níže uvedeném bodě odůvodnění.
(47)
K rozlišení mezi standardními a speciálními spojovacími prostředky Komise ve svém sdělení ze dne 13. července 2012 uvedla, že „nelze vyloučit, že automobilový průmysl pro některé aplikace používá rovněž standardní spojovací prostředky“. Některé strany tvrdily, že se Komise domnívala, že spojovací prostředky používané v automobilovém průmyslu by rovněž mohly být považovány za standardní. Toto tvrzení je nepodložené. Jak ono sdělení jasně vysvětluje, prohlášení Komise bylo učiněno v době, kdy indický výrobce nedal k dispozici seznam odběratelů. Jak však bylo stanoveno při původním šetření a jak je dále vysvětleno v části 2.7, výrobci automobilů si z důvodu kvality a z obchodních důvodů vždy objednávají spojovací prostředky, které jsou vyráběny na zakázku, aby vyhověli požadavkům ISO platným v tomto odvětví. Veškeré spojovací prostředky určené pro automobilový průmysl proto výrobci spojovacích prostředků považují za „speciální“ výrobky, což podle informací uvedených na webových stránkách indických výrobců automobilů platí i v Indii. Jelikož indický výrobce za „speciální spojovací prostředky“ jednoznačně označil všechny součásti vyrobené na zakázku, Komise se domnívá, že standardní spojovací prostředky určené pro automobilový průmysl nebyly zařazeny do seznamu standardních spojovacích prostředků poskytnutého během původního šetření.
(48)
Podobné požadavky týkající se možného zahrnutí spojovacích prostředků určených pro automobilové odvětví do běžné hodnoty vznesli také čínská obchodní komora a čínský vyvážející výrobce, kteří navíc tvrdili, že spojovací prostředky používané v automobilovém průmyslu, které nejsou vyrobeny podle návrhu konkrétního zákazníka, přesto musí projít speciální kontrolou kvality nebo musí splňovat požadavky na sledovatelnost, které zvýší jejich cenu, a měly by proto být běžně považovány za speciální spojovací prostředky. Výše uvedené strany tvrdily, že zjištění Komise, podle nichž byly spojovací prostředky používané pro špičkové aplikace, ale nevyrobené podle nákresů uživatele byly přesto považovány za speciální spojovací prostředky, byla nepodložená, a Komise tedy jednala v rozporu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení tím, že porušila zásadu spravedlivého srovnání. Dále se domnívaly, že zjištění Komise vycházející z rozdělení učiněného indickým výrobcem nebyla předmětem inspekce provedené na místě. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem požádaly Komisi, aby přezkoumala rozlišení mezi standardními a speciálními spojovacími prostředky, a není-li to možné, aby se uchýlila k jinému souboru údajů o běžné hodnotě.
(49)
Zdůvodněním Komise týkajícím se rozlišení mezi standardními a speciálními spojovacími prostředky se zabýval již 47. bod odůvodnění. Pokud jde o tvrzení týkající se neprovedení inspekce rozdělení učiněného indickým výrobcem, Komise prověřila záznamy o prodeji pomocí řady testů v průběhu operací (tj. provedla podrobnou inspekci vzorku prodejních transakcí uvedených v záznamech o prodeji, aby ověřila jejich přesnost) podle standardního postupu pro inspekce prováděné na místě. Mimoto bylo následné rozdělení těchto záznamů o prodeji poskytnutých indickým výrobcem prověřeno porovnáním s průměrnou úrovní cen při rozdělení, jak je vysvětleno ve zmíněném sdělení. Tvrzení, podle něhož Komise automaticky převzala údaje poskytnuté indickým výrobcem, je tedy nepodložené.
(50)
Kritéria používaná indickým výrobcem k určení speciálních spojovacích prostředků, tj. prostředků vyrobených podle nákresu zákazníka, jak uvádí 47. bod odůvodnění, mimoto poskytují dostatečnou záruku spolehlivosti údajů. Komise již při původním šetření běžnou hodnotu upravila tak, aby zohlednila opatření týkající se kontroly kvality učiněná indickým výrobcem, které nebyly zjištěny u čínských výrobců zařazených do vzorku. Za těchto okolností Komise nepovažuje za nutné, aby se uchýlila k jinému souboru údajů o běžné hodnotě, jak navrhovaly dotčené strany. Jak uvádí 89. bod odůvodnění konečného nařízení, navzdory snahám Komise žádný jiný výrobce ze všech možných srovnatelných zemí při šetření nenabídl svou spolupráci.
(51)
Pokud jde o využití údajů indického výrobce ve srovnatelné zemi pro určení běžné hodnoty, Sdružení evropských distributorů (EFDA) tvrdilo, že tento postup je nevhodný, neboť sortiment výrobků indického výrobce, jeho objem výroby, profil zákazníka, způsob distribuce a postavení na trhu nejsou srovnatelné se situací čínského vyvážejícího výrobce. Sdružení dále tvrdilo, že čínské ceny jsou nízké, neboť se v nich odrážejí výhody výroby standardních výrobků ve velkém objemu a čínští výrobci jsou specializovaní a efektivní. Navíc požadovalo podrobnější informace o cenách indického výrobce a objemu výroby standardních spojovacích prostředků. Sdružení evropských distributorů nakonec předložilo údaje Eurostatu, aby podpořilo svá tvrzení, podle nichž srovnání vývozních cen z ČLR a Indie u dvou konkrétních KN kódů ukáže, že objem indického vývozu těchto výrobků tvoří méně než 4 % objemu vývozu z ČLR a že Indie pro vývozní trhy nepředstavuje věrohodného dodavatele těchto výrobků.
(52)
Pokud jde o vhodnost výběru indického výrobce ve srovnatelné zemi, odkazuje se na závěrečnou část 49. bodu odůvodnění. V souvislosti s obecným tvrzením, že se v čínských vývozních cenách odrážejí výhody výroby ve velkém objemu, tato tvrzení nebyla podložena ani kvantifikována jakýmkoli smysluplným způsobem, který by v této fázi přezkumu mohl pomoci při provedení analýzy. Pokud se týká žádosti o doplňující informace ohledně údajů indického výrobce, odkazuje se na 82. bod odůvodnění pojednávající o důvěrnosti. Pokud jde o tvrzení, že vývoz z Indie během OŠ a po OŠ nebyl srovnatelný s vývozem z ČLR, pro stanovení běžné hodnoty se podle základního nařízení považují za relevantní ceny na indickém trhu, a nikoli indické vývozní ceny. Zmíněná tvrzení Sdružení evropských distributorů jsou tedy nepodložená.
(53)
Co se týče povrchové úpravy použité indickým výrobcem, čínská obchodní komora a čínský vyvážející výrobce v této věci vyjádřili své pochybnosti a požádali Komisi, aby vysvětlila, jakým způsobem důvěrné informace poskytly přesvědčivý důkaz o tom, že indický výrobce na domácím trhu prodával pouze galvanicky pokovené spojovací prostředky. Během inspekce indický výrobce poskytl důkazy, jež Komisi umožnily vyvodit závěr, že standardní spojovací prostředky prodávané na domácím trhu byly galvanicky pokovené a odpovídaly typu povrchové úpravy „A“ původního PCN. Za těchto okolností se Komise domnívá, že důkazy uvedené ve spisu jsou dostačující k tomu, aby vyvodila závěr, že standardní spojovací prostředky prodávané na domácím trhu byly galvanicky pokovené. V této souvislosti byly provedeny úpravy zohledňující rozdíly v obsahu chromu, jak uvádí 81. bod odůvodnění.
2.5 Další informace požadované po sdělení o poskytnutí informací ze dne 5. července 2012
(54)
Někteří vyvážející výrobci požadovali další vysvětlení a informace, aby případně mohli vznést žádost o úpravy jejich vlastního dumpingového rozpětí stanoveného při původním šetření, na základě následujících skutečností:
a)
vlastností „typů výrobku“ (kódů KN, třídy pevnosti, rozlišení standardní versus speciální části) použitých k určení běžné hodnoty;
b)
dalších informací o vlastnostech výrobků prodávaných indickým výrobcem využívaných k určení běžné hodnoty;
c)
vysvětlení týkajícího se důvodů, proč nebyly využity ostatní vlastnosti původního PCN, a
d)
úprav, které je třeba provést vzhledem k rozdílům ve fyzických vlastnostech.
(55)
Pokud jde o písm. a), jak je uvedeno v informačním sdělení ze dne 30. května 2012, třída pevnosti spojovacích prostředků prodávaných indickým spolupracujícím výrobcem byla ukazatelem pevnosti uvedené v PCN, jež bylo použito v dotazníku zaslaném všem stranám. Třída pevnosti byla určena pomocí téže příslušné části PCN od indického výrobce uvedené v záznamech o prodeji zkontrolovaných během inspekce na místě.
(56)
Rozlišení mezi speciálními a standardními spojovacími prostředky bylo vysvětleno v 54. bodě odůvodnění konečného nařízení. „Speciální“ spojovací prostředky se vyrábějí podle nákresu zákazníka. „Standardní“ spojovací prostředky se vyrábějí do zásoby, a nikoli podle požadavků jednotlivých zákazníků. Nutnost rozlišovat mezi standardními a speciálními spojovacími prostředky vyráběnými indickým spolupracujícím výrobcem byla plně uznána a, jak uvádí 51. a 54. bod odůvodnění konečného nařízení, mezi spojovacími prostředky „standardního“ typu bylo provedeno srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty u čínských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku.
(57)
Pokud jde o záležitosti uvedené v písmenu b), z důvodu důvěrnosti není možné zveřejnit přesné typy modelů šroubů a svorníků prodávaných indickým výrobcem. Jak bylo však naznačeno výše, srovnání bylo provedeno na základě hmotnosti v rámci téže kategorie, ať už standardních nebo speciálních výrobků, a v rámci téže třídy pevnosti stanovené v PCN.
(58)
Opět v souvislosti se záležitostmi uvedenými v písmenu b) některé zúčastněné strany požadovaly více informací o povrchové úpravě. Údaje z původního šetření byly dále analyzovány a ukázalo se, že výrobky prodávané na indickém trhu jako „standardní“ měly základní povrchovou úpravu, tj. byly galvanicky pokoveny. Tato informace byla sdělena při slyšeních vyžádaných zúčastněnými stranami, znovu poskytnuta těm zúčastněným stranám, které o tuto informaci požádaly, a byla rovněž zanesena do spisu ke kontrole zúčastněnými stranami.
(59)
Dva vyvážející výrobci zařazení do vzorku požadovali více informací o úpravách zohledňujících použití chromu při povrchové úpravě. Údaje o prodeji poskytnuté indickým spolupracujícím výrobcem byly dále analyzovány, což vedlo k úpravě běžné hodnoty s ohledem na rozdíl v obsahu chromu, jak vysvětluje 81. bod odůvodnění. Titíž vyvážející výrobci požadovali podrobnější objasnění toho, jakým způsobem byla určena ziskovost u domácího prodeje indického spolupracujícího výrobce; zda byly výrobní náklady uváděny na základě PCN, nebo zda byly použity průměrné náklady; a jestli běžná hodnota zahrnovala prodej případným společnostem ve spojení.
(60)
Veškeré relevantní informace týkající se běžné hodnoty byly uvedeny v 94. bodě odůvodnění konečného nařízení. Dále je upřesněno, že byl použit pouze domácí prodej společnostem, které nebyly ve spojení.
(61)
Tito dva vyvážející výrobci později tvrdili, že mají vážné pochybnosti o tom, zda byly zkoušky ziskovosti a reprezentativnosti provedeny náležitým způsobem. V souvislosti se zkouškou reprezentativnosti tito vyvážející výrobci konkrétně pochybovali o tom, že u pozměněných skupin výrobků množství výrobků prodaných indickým výrobcem na domácím trhu přesahovalo 5 % jejich objemu vývozu. Co se týče zkoušky reprezentativnosti, bylo zjištěno, že v případech, kdy u konkrétního typu výrobku nebyla splněna podmínka 5 %, měl prodej na domácím trhu i tak dostatečně velký objem na to, aby bylo možno provést náležité srovnání. Pokud jde o zkoušku ziskovosti, potvrzuje se, že tato zkouška byla na základě druhu výrobku.
(62)
Pokud jde o záležitosti uvedené v písmenu c), tj. důvody, proč nebylo pro srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny použito celé PCN, během šetření se jasně ukázalo, že celé PCN by nebylo spolehlivým ukazatelem. Za prvé proto, že čínské ani indické orgány na rozdíl od orgánů EU nerozlišují 10 KN kódů používaných k vymezení dotčeného výrobku. Za druhé, jak je vysvětleno ve 48. bodě odůvodnění konečného nařízení, řada stran tvrdila, že spojovací prostředky vyráběné čínskými vyvážejícími výrobci jsou běžnými výrobky spadajícími převážně do rozmezí tříd pevnosti 4,8 až 8,8, které nemají žádné zvláštní vlastnosti, pokud jde o suroviny, odolnost, povrchovou úpravu nebo prvky související s certifikací/bezpečností; které byly určeny pro méně náročné aplikace (jiné než odborné použití a obecná distribuce) na rozdíl od špičkových aplikací; a nesplňovaly přísné požadavky specifických konečných uživatelů, například automobilového, chemického nebo leteckého průmyslu.
(63)
Pokud jde o záležitosti uvedené v písmenu d), prvky jako „sledovatelnost“, norma ISO 9000, míra závadnosti výrobku a další kritéria, např. „tvrdost, ohyb, pevnost, odolnost při nárazu a koeficient tření“, s nimiž přišli ostatní dva vyvážející výrobci, nemohly být akceptovány, jelikož dotčené společnosti neprokázaly, jakým způsobem tyto prvky ovlivňují srovnatelnost běžné hodnoty a vývozní ceny.
(64)
S ohledem na neexistenci konkrétních informací týkajících se chybějící srovnatelnosti, konstatované spolu s doporučeními, jež při původním šetření učinily zúčastněné strany, a vzhledem k omezenému množství dalších dostupných informací o jiných technických vlastnostech, jako je povrchová úprava, byl při původním šetření vyvozen závěr, podle něhož hlavní činitele a rozdíly zdůrazněné samotnými zúčastněnými stranami, zejména rozlišení standardní versus speciální a třídy pevnosti, tvoří dostatečný základ pro srovnání běžné hodnoty a vývozních cen.
2.6 Další poskytnutí informací týkajících se běžné hodnoty ze dne 11. července 2012
(65)
Dne 11. července 2012 Komise poskytla další informace o výše popsané reklasifikaci běžné hodnoty a jí navrhovaném novém výpočtu dumpingových rozpětí na výše popsaném základě, a požádala o připomínky.
(66)
Jak uvádí 32. bod odůvodnění, indický výrobce při původním podání poskytl záznamy o domácím prodeji bez PCN. Jediným ukazatelem každého prodeje byl kód položky, který byl interním kódem každého výrobku, a textový řetězec pro popis výrobku, například:
M8X1,25X16 PŘÍRUBOVÝ ŠROUB
(67)
Jak bylo vysvětleno ve 48. až 57. bodě odůvodnění konečného nařízení, indická společnost svůj domácí prodej rozdělila na standardní a speciální spojovací prostředky pomocí rozlišení uvedeného v 77. bodě odůvodnění. V důsledku toho byly záznamy o domácím prodeji dodány ve dvou spisech, z nichž jeden obsahoval „záznamy o standardním domácím prodeji“ a druhý „záznamy o speciálním domácím prodeji“. Prodej, který nebylo možné označit za standardní nebo speciální, nebyl do dalšího výpočtu běžné hodnoty zařazen.
(68)
Během šetření se také jasně ukázalo, že ke stanovení běžné hodnoty bude nutná třída pevnosti daného spojovacího prostředku. Indická společnost určila třídy pevnosti pro každý řádek spisů obsahujících „záznamy o standardním domácím prodeji“ a „záznamy o speciálním domácím prodeji“ a tyto byly zveřejněny ve sloupci označeném jako „TŘÍDA“ a uvádějícím třídu pevnosti, na příklad:
Popis
Třída
M8X1,25X16 PŘÍRUBOVÝ ŠROUB
8.8
(69)
Na tomto základě byla pomocí rozdělení na standardní versus speciální a pomocí třídy pevnosti vypočtena původní běžná hodnota stanovená v prvním zveřejnění přezkumu provádění ze dne 30. května 2012.
(70)
Jak je uvedeno v 54. bodě odůvodnění, někteří vyvážející výrobci požadovali další vysvětlení. Odkazovali se přitom na chybějící srovnání na základě povrchové úpravy, průměru a délky spojovacího prostředku a tvrdili, že by to mohlo mít vliv na úroveň původně vypočtené běžné hodnoty.
(71)
Vzhledem k chybějícímu PCN byl pro zjištění průměru a délky prodávaného spojovacího prostředku u každé transakce analyzován textový řetězec pro popis výrobku (poté, co byly do jedné skupiny zahrnuty transakce se stejným textem popisu). Ve výše uvedeném příkladu M8 označuje průměr a 16 označuje délku. V tomto případě je tedy popsán šroub o průměru 8 mm a délce 16 mm. Číselný údaj 1,25 označuje vzdálenost závitů, jež nebyla ke klasifikaci dotčeného výrobku použita.
(72)
Číslo PCN používané čínskými vyvážejícími výrobci tyto údaje označuje poněkud odlišně. Průměr a délka výše uvedeného šroubu by tak byly označeny jako „080016“.
(73)
Aby bylo zajištěno, že běžná hodnota a vývozní cena si budou odpovídat, Komise rozdělila průměr a délku do tří rovnoměrných pásem uvedených ve druhém informačním dopisu ze dne 5. července 2012:
Ukazatel
Průměr
Délka
Malý
M4 až M10
0 až 100 mm
Střední
M12 až M20
100 až 200 mm
Velký
M22 až M30
200 až 300 mm
(74)
Malé množství prodaných výrobků od indického výrobce do těchto rozmezí nespadalo a nebylo proto použito pro výpočet běžné hodnoty. Výše popsaný šroub by tedy byl podle upraveného PCN označen jako „GSS“, což představuje třídu pevnosti 8,8, malý průměr a malou délku.
(75)
Z výše uvedeného příkladu bylo zjevné, že textový řetězec pro popis výrobku neobsahuje žádné informace o povrchové úpravě použité indickým domácím výrobcem. Byl tedy zkontrolován vyšetřovací spis, aby se zjistilo, zda v něm nejsou nějaké důkazy o typu případné povrchové úpravy použité indickým výrobcem k prodeji standardních spojovacích prostředků na domácím trhu. Důvěrné důkazy ve spise, ověřené v prostorách indického výrobce, prokázaly použití galvanického pokovení (PCN typ A) u standardních spojovacích prostředků na domácím trhu a tato skutečnost byla dne 5. července 2012 sdělena všem stranám.
2.7 Připomínky ke sdělení o poskytnutí informací ze dne 11. července 2012
(76)
Na výše uvedené poskytnutí informací odpovědělo několik vyvážejících výrobců. Jak požadovali tito vyvážející výrobci, proběhlo slyšení, jemuž předsedal úředník pro slyšení GŘ pro obchod, se záměrem, aby pokračoval dialog s Komisí a byly projednány body, které zmínění výrobci nastolili. Vyvážející výrobci nastolili především následující otázky:
a)
metodika, pomocí které indický výrobce rozdělil svůj domácí prodej na standardní a speciální;
b)
jestliže některé spojovací prostředky prodávané automobilovému průmyslu byly považovány za standardní spojovací prostředky, pak by bylo žádoucí provést „významnou úpravu“;
c)
úprava běžné hodnoty o nepřímé daně uvalené na dovoz válcovaného drátu do Indie podle čl. 2 odst. 10 písm. b);
d)
přítomnost chromu VI v povrchové úpravě standardních spojovacích prostředků;
e)
metodika uplatněná Komisí v případě, že domácímu prodeji neodpovídala žádná konkrétní vývozní transakce, a
f)
poskytnutí informací o kódech výrobků prodávaných indickým výrobcem na domácím trhu.
(77)
Pokud jde o písmeno a), indický výrobce rozdělil svůj domácí prodej na standardní a speciální s ohledem na to, že spojovací prostředky vyráběné podle nákresu zákazníka jsou speciálními spojovacími prostředky, zatímco ostatní prodávané výrobky jsou standardními spojovacími prostředky, tj. nejsou vyráběny podle konkrétního nákresu nebo podle nákresu zákazníka.
(78)
Pokud jde o písmeno b), jak bylo uvedeno v poznámce ke spisu ze dne 13. července 2012 zaslané zmíněným zúčastněným stranám po slyšení konaném dne 11. července, Komise potvrdila, že vzhledem k chybějícím jménům zákazníků, jak je uvedeno výše, Komise odkazuje na 47. bod odůvodnění. Komise dále podotýká, že jak uvádí evropské sdružení výrobců spojovacích prostředků: „Když si v Evropě zákazník - zejména v automobilovém průmyslu - objedná spojovací prostředek, který je vyroben podle nákresu a který zároveň plně odpovídá mezinárodním normám (ISO, EN, DIN, AFNOR, UNI), je tento výrobek v každém případě výrobcem spojovacích prostředků považován za „speciální“ výrobek a v rámci interní klasifikace příslušné společnosti je následně označen jako „speciální“... Takový je zavedený postup všech výrobců spojovacích prostředků po celém světě včetně Indie.“ Komise si je proto jista, že standardní spojovací prostředky určené pro automobilový průmysl nebyly zahrnuty do seznamu standardních spojovacích prostředků zveřejněného během původního šetření. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(79)
Pokud jde o písmeno c), při slyšení vyvážející výrobci nastolili otázku úpravy podle čl. 2 odst. 10 písm. b) základního nařízení, aby byla zohledněna cla z dovozu válcovaného drátu do Indie, jež jsou zahrnuta do běžné hodnoty, avšak nikoli do vývozní ceny výrobků z Číny. Čínské společnosti zařazené do vzorku totiž během původního šetření kupovaly válcovaný drát vyrobený v Číně.
(80)
Suroviny dovezené indickým výrobcem podléhaly základnímu clu (5 % vyčíslitelné hodnoty) a vzdělávací dani (3 % hodnoty základního cla plus hodnota vyrovnávacího cla). Podle čl. 2 odst. 10 písm. b) základního nařízení lze však takovou úpravu o nepřímé daně požadovat pouze, pokud by dovozní poplatky zahrnuté do ceny obdobného výrobku a materiálu, z něhož je tvořen, je-li určen pro spotřebu na domácím trhu, nebyly vybrány nebo byly vráceny, až bude obdobný výrobek vyvezen do Evropské unie. Vzhledem k neexistenci tvrzení i důkazů, podle nichž by vývoz výše uvedených vyvážejících výrobců do EU profitoval z nevybraných nebo vrácených poplatků z dovozu surovin (válcovaného drátu), je toto tvrzení nutno odmítnout. Mimoto takovou úpravu nelze obvykle provést, pokud dotčený vyvážející výrobce, jak je tomu u tohoto přezkumu, získává veškeré suroviny od domácích dodavatelů, a proto nehradí žádné dovozní poplatky.
(81)
Pokud jde o písmeno d), důkazy ve spisu o původním šetření prokázaly, že standardní povrchová vrstva u standardních spojovacích prostředků obsahovala chrom Cr3, což odpovídalo definici PCN, podle níž není do povrchové vrstvy přidán chrom VI. Dumpingová rozpětí byla proto znovu vyčíslena pro nejdražší typ chromového povrchu u vyvážených výrobků, a to bez úpravy vývozní ceny. Dva vyvážející výrobci tvrdili, že informace o povrchové úpravě se týkaly současné situace, a nikoli situace v OŠ. Toto tvrzení je mylné. Při inspekci provedené v průběhu původního šetření byly získány ověřené důkazy svědčící o tom, že všechny standardní spojovací prostředky prodávané během původního OŠ na indickém domácím trhu byly galvanicky pokovené.
(82)
Pokud jde o písmeno e), potvrzuje se, že dumpingová rozpětí byla vypočítána tak, že v případě, kdy k vývozní transakci neexistoval odpovídající prodej na domácím trhu, byla tato transakce z výpočtu dumpingu vyňata. Některé strany tvrdily, že pro vynětí některých vývozních transakcí z výpočtu dumpingového rozpětí neexistuje důvod. U všech čínských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku však byla zjištěna natolik významná spojitost mezi prodejem na domácím trhu a vývozním prodejem, aby bylo zajištěno spravedlivé zastoupení prodeje uskutečněného různými stranami.
(83)
Pokud se jde o písmeno f), čínská obchodní komora a čínský vývozce tvrdili, že indický výrobce neuvedl oprávněný důvod, proč Komisi nepovolil sdělit konkrétní informace týkající se kódů výrobků prodávaných na domácím trhu. Komise poskytla co nejvíce informací prostřednictvím řady poznámek ke spisu, informačních sdělení dostupných všem zúčastněným stranám a slyšení udělených čínské obchodní komoře i všem čínským vývozcům, kteří o ně požádali, a zároveň přitom respektovala pravidla důvěrnosti. Co se týče žádosti o zveřejnění kódů výrobků indického výrobce, předpokládá se, že zveřejnění těchto informací umožní ostatním stranám s přiměřenou přesností vypočítat ceny indického výrobce na domácím trhu, čemuž je třeba zabránit s ohledem na ochranu důvěrných obchodních informací. Nezajištění ochrany důvěrných informací by mohlo Komisi vystavit případným žalobám na náhradu škody a společnosti ve srovnatelných zemích, jejichž spolupráce je dobrovolná, odradit od spolupráce při šetřeních. Tato žádost byla proto zamítnuta.
2.8 Úpravy metodiky použité při výpočtu běžné hodnoty v konečném nařízení
(84)
Vzhledem ke stanoviskům vyjádřeným při tomto přezkumu čínskými vyvážejícími výrobci a týkajícím se určení typů výrobku při výpočtu běžné hodnoty výrobků z Indie, podle nichž jsou kromě rozlišení standardní versus speciální a třídy pevnosti významnými parametry rovněž průměr, délka a povrchová úprava, a vzhledem ke slyšením i dialogu, probíhajícím za přítomnosti příslušného úředníka pro slyšení, byly údaje indického výrobce přezkoumány.
(85)
Po tomto přezkumu Komise mohla určit průměr i délku spojovacích prostředků prodávaných na indickém domácím trhu. Aby bylo možno provést spravedlivé srovnání těchto spojovacích prostředků s prostředky vyváženými z ČLR, byly průměr i délka rozděleny do několika rozmezí a běžná hodnota byla vypočítána pro každé rozmezí zvlášť. To bylo podrobně vysvětleno ve dvou informačních sděleních z 5. a 11. července 2012, která byla dána k dispozici všem zúčastněným stranám. Prostřednictvím rozmezí pro rozlišení hlavních rozměrů výrobků prodávaných indickým výrobcem tato metodika umožnila spravedlivé srovnání s vývozem od čínských společností, které požadovaly zúčastněné strany. Dva vyvážející výrobci následně tvrdili, že nemají úplné informace, neboť klasifikace je nejasná a nevhodná, a že tudíž nemají informace dostatečné k tomu, aby požadovali úpravu z důvodu fyzických rozdílů. Kromě těchto obecných prohlášení však tito dva vyvážející výrobci nepředložili žádný odůvodněný alternativní návrh ani ověřený důkaz. Příslušné tvrzení bylo proto odmítnuto.
(86)
Sdružení evropských distributorů tvrdilo, že použití průměru a délky neodpovídá skutečnosti, a navrhlo alternativu, jež se týkala těchto dvou kritérií, aby se podle jeho názoru zamezilo vyřazení některých výrobků, aniž by však tento alternativní přístup něčím doložilo. Klasifikace navrhovaná Komisí žádné typy výrobků nevyřazovala (byly do ní zahrnuty všechny možné kombinace průměru a délky), a toto tvrzení tudíž nemohlo být dále prověřováno.
(87)
Bylo zjištěno, že všechny prodávané standardní spojovací prostředky byly galvanicky pokovené, a proto byla běžná hodnota vypočítána podle povrchové úpravy odpovídající PCN kódu „A“. V případě, že čínský vyvážející výrobce zařazený do vzorku nevyvezl spojovací prostředky s povrchovou úpravou typu A, byl použit nejbližší typ povrchové úpravy, aniž by byla jakkoli upravena vývozní cena.
(88)
Údaje o třídách pevnosti a rozdělení na standardní a speciální výrobky zůstaly nezměněny.
(89)
Dva vyvážející výrobci požadovali zásah úředníka pro slyšení GŘ pro obchod, aby ověřil důvěrné údaje srovnatelného indického výrobce a poskytl záruku ohledně důvěrného charakteru jeho prodeje na domácím trhu, jakož i v otázce povrchové úpravy standardních spojovacích prostředků, přítomnosti chromu v povrchové vrstvě a získávání informací týkajících se délky a průměru standardních spojovacích prostředků. Poté, co úředník pro slyšení ověřil důvěrné údaje srovnatelného indického výrobce, poskytl jasné odpovědi na otázky položené dvěma vyvážejícími výrobci. Zpráva úředníka pro slyšení byla zařazena do spisu ke kontrole zúčastněnými stranami.
(90)
Navzdory výše uvedeným doplňujícím informacím, vysvětlením, slyšením a dialogu některé strany nadále tvrdily, že nemají informace k tomu, aby mohly požádat o úpravy k zajištění spravedlivého srovnání. Komise stranám poskytla podrobné informace o skupinách výrobků použitých při stanovení běžné hodnoty, jak to požadoval odvolací orgán (7). Komise navíc v prodloužené lhůtě od 30. května 2012 do 19. července 2012 poskytovala informace a odpovídala na všechny otázky vznesené všemi stranami. Mimoto byla všem stranám poskytnuta dodatečná lhůta 20 dnů k vyjádření připomínek ke konečnému zveřejnění.
(91)
Tytéž strany tvrdily, že Komise, v rozporu se zprávou odvolacího orgánu, odmítla poskytnout informace o konkrétních výrobcích indického výrobce, jež byly použity při stanovení běžné hodnoty, aniž by k tomu uvedla oprávněné důvody. Ustanovení čl. 6 odst. 5 antidumpingové dohody stanoví, že s informacemi, které jsou důvěrné nebo které jsou důvěrně poskytnuty, musí orgány provádějící šetření zacházet jako s důvěrnými informacemi. V tomto případě byly informace o typech výrobků prodávaných na domácím trhu indickým výrobcem poskytnuty jako důvěrné a příslušná společnost zopakovala svou žádost o důvěrné zacházení adresovanou Komisi, v níž konstatovala, že tyto informace nadále považuje za přísně důvěrné, jak uvádí 82. bod odůvodnění. Tyto strany také tvrdily, že Komise nebyla schopna poskytnout smysluplné nedůvěrné shrnutí informací poskytnutých indickým výrobcem, jak požadovaly zmíněné zprávy. Během pokračujícího dialogu však Komise, jak uvádí výše uvedené body odůvodnění, v mezích důvěrnosti zúčastněným stranám poskytla všechny relevantní informace týkající se indického výrobce, takže tyto mohly hájit své zájmy.
2.9 Určení běžné hodnoty u vyvážejících výrobců v ČLR, běžná hodnota, vývozní ceny, srovnání
(92)
Běžná hodnota byla vypočítána a srovnána s vývozní cenou výše uvedeným způsobem. Úpravy vývozní ceny byly provedeny za účelem odstranění cenových rozdílů v případě, že do povrchové vrstvy dotčených spojovacích prostředků byl přidán chrom VI. Srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny bylo provedeno na základě ceny ze závodu jako při původním šetření.
2.10 Požadavky na úpravy na základě vlastností výrobku
(93)
Jeden vyvážející výrobce požadoval úpravu podle čl. 2 odst. 10 písm. a) základního nařízení kvůli fyzickým rozdílům u různých typů dotčeného výrobku (šroubů se šestihrannou hlavou, vrutů do dřeva, svorníků atd.). Jelikož dotčený vyvážející výrobce kvůli důvěrnosti nemá přístup k úplným údajům o běžné hodnotě, spoléhala se příslušná společnost na vlastní vývozní ceny, aby ukázala, do jaké míry se liší ceny jednotlivých typů spojovacích prostředků.
(94)
Při původním šetření bylo srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny provedeno pomocí rozlišení mezi standardními a speciálními typy spojovacích prostředků, uvedeném v 102. bodě odůvodnění konečného nařízení, a také pomocí určení třídy pevnosti. Celá kontrolní čísla výrobku (PCN) nebyla v tomto případě použita, protože výrobce ve srovnatelné zemi neposkytl informace roztříděné podle PCN, jak bylo požadováno. Jedna z částí původního PCN měla sloužit k určení různých typů spojovacích prostředků podle toho, pod jaký kód KN spadají. Jelikož indický výrobce tyto informace neposkytl, nebylo při původním šetření možné tuto část využít ke srovnání.
(95)
Informace poskytnuté vyvážejícím výrobcem, tyto naznačovaly, že by mohl existovat důvod k úpravám kvůli rozdílům u různých typů spojovacích prostředků. Navrhovaná metoda však nebyla považována za vhodnou, jelikož příslušná společnost neposkytla přesné informace o typu výrobku roztříděné podle kódu KN, jak vysvětluje 34. bod odůvodnění a jak bylo původně požadováno. Jako alternativa byly zkoumány rozdíly v cenách výrobního odvětví Unie na trhu Unie, aby se zjistilo, zda mezi různými typy spojovacích prostředků existují cenové rozdíly. Informace poskytnuté výrobním odvětvím Unie byly úplné a roztříděné podle PCN, jak bylo původně požadováno. Toto zkoumání potvrdilo, že ceny na trhu EU se liší podle typu spojovacího prostředku. Na základě toho bylo považováno za vhodné upravit běžné hodnoty tak, aby odrážely tyto rozdíly. Pro úpravy byla průměrná cena výrobků prodávaných výrobním odvětvím Unie na trhu Unie vyčíslena jako „1“ a všem typům výrobků byla přidělena konkrétní hodnota v závislosti na vztahu mezi jejich cenou a průměrnou cenou. Tyto hodnoty byly poté vztaženy k běžné hodnotě použité při srovnání se všemi typy vyváženými vyvážejícím výrobcem.
(96)
Jelikož byly tyto úpravy provedeny na základě tržní hodnoty rozdílů ve fyzických vlastnostech výrobků na trhu EU, bylo považováno za vhodné provést podobné úpravy i při výpočtu dumpingových rozpětí všech vyvážejících výrobců.
(97)
Po zveřejnění obecného informačního dokumentu čínská obchodní komora a čínský vývozce tvrdili, že Komise stále porušuje čl. 2 odst. 4 a čl. 6 odst. 2 a 4 antidumpingové dohody WTO tím, že včas neposkytla informace, na jejichž základě bylo provedeno srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty, a vyzvali Komisi, aby poskytla podrobné informace o typech výrobků použitých k určení běžné hodnoty a splnila tak svou povinnost umožnit čínským vyvážejícím výrobcům, aby hájili své zájmy a se vší znalostí věci bránili svůj zájem, a zajistit spravedlivé srovnání vývozních cen a běžné hodnoty na základě úplných informací. Zmíněné strany proto Komisi požádaly, aby znovu zvážila:
a)
poskytnutí úplného seznamu typů výrobků použitých k určení běžné hodnoty;
b)
zaručení, že standardní spojovací prostředky vyráběné čínskými vyvážejícími výrobci nejsou srovnávány se spojovacími prostředky vyráběnými srovnatelným výrobcem za účelem jejich využití ve špičkových aplikacích;
c)
poskytnutí důkazů o odůvodnění žádostí o úpravy;
d)
poskytnutí informací o tom, jak byly provedeny některé úpravy a
e)
zohlednění povinnosti EU přihlédnout ke všem vývozním transakcím.
(98)
Pokud jde o písmeno a), vzhledem k informacím poskytnutým prostřednictvím informačních sdělení ze dne 30. května 2012, 11. července 2012 a 13. července 2012, obecného informačního dokumentu odeslaného dne 31. července 2012, a zejména 77. až 96. bodu odůvodnění a slyšení konaných během konzultačního procesu, se má za to, že veškeré informace, které bylo možno poskytnout v mezích požadavků týkajících se důvěrnosti, byly zúčastněným stranám poskytnuty.
(99)
Pokud jde o písmeno b), týkající se nutnosti zaručit, že standardní spojovací prostředky vyráběné čínskými vyvážejícími výrobci nejsou srovnávány se spojovacími prostředky vyráběnými srovnatelným výrobcem za účelem jejich využití ve špičkových aplikacích, tímto aspektem se zabýval 78. bod odůvodnění. Vzhledem k neexistenci jakýchkoli nových důkazů a k pouhým tvrzením výše zmíněných stran o možné existenci spojovacích prostředků určených pro špičkové aplikace mimo automobilový průmysl se Komise domnívá, že informace uvedené ve spisu jsou dostatečně spolehlivé, aby bylo možné zaručit, že k určení běžné hodnoty použité ke srovnání s vývozními cenami zmíněného čínského vývozce byly použity pouze standardní spojovací prostředky.
(100)
Pokud jde o písmeno c) a tvrzení, podle nichž Komise neposkytla informace o tom, jak by čínští vyvážející výrobci mohli doložit své žádosti o úpravy související se „sledovatelností“, normu ISO 9000, míru závadnosti výrobku a ostatní kritéria, jakou jsou „tvrdost, ohyb, pevnost, odolnost při nárazu, koeficient tření“ (viz 63. bod odůvodnění) a dovozní cla (viz 79. a 80. bod odůvodnění), Komise podotýká následující. Za prvé připomíná, že na tato kritéria upozornily zúčastněné strany, aniž by uvedly jakékoli další podrobnosti. Během slyšení pořádaného úředníkem pro slyšení dne 11. července 2012 Komise vyzvala zúčastněné strany, aby poskytly doplňující informace týkající se výše uvedených kritérií, žádné doplňující informace však poskytnuty nebyly. Co se týče žádosti o úpravy vývozních cen zohledňující cla na dovoz válcovaného drátu do Indie a obecně levnější přístup čínských vyvážejících výrobků k surovinám, Komise v 80. bodě odůvodnění podrobně vysvětlila, proč tuto úpravu nebylo možné akceptovat. Dále, jak uvádí 63. bod odůvodnění původního nařízení, cena hlavní suroviny - ocelového válcovaného drátu- v podstatě nevycházela z tržních hodnot. Bylo zjištěno, že ceny ocelových válcovaných drátů na domácím trhu byly výrazně nižší než ceny na jiných trzích. Tyto zkreslené ceny proto nemohou být použity jako základ pro úpravy, jak požadovaly zmíněné strany. Za těchto okolností Komisi není zřejmé, jaké další doplňující informace by podle mínění čínské obchodní komory a vyvážejícího výrobce mohly být poskytnuty k doložení těchto dvou žádostí o úpravy.
(101)
Pokud jde o písmeno d), Komise připomíná, že informace týkající se „typů výrobků vyráběných výrobci v EU, které byly použity k určení běžné hodnoty, a jejich cen, jakož i dopadu výsledných úprav na typy výrobků srovnatelného výrobce použité k určení běžné hodnoty“ jsou důvěrné a nemohou být poskytnuty. Čínská obchodní komora a jeden čínský vyvážející výrobce požadovali dodatečné vysvětlení toho, jak byly provedeny úpravy zohledňující rozdílné ceny povrchové úpravy. Je však třeba poznamenat, že, jak uvádí 92. bod odůvodnění, Komise v příslušném informačním dokumentu uvedla, u kterých typů vyvážených výrobků byly úpravy provedeny, čímž zúčastněným stranám umožnila porozumět tomu, jakým způsobem byly úpravy provedeny.
(102)
Pokud jde o písmeno e) a údajnou nutnost přihlédnout při výpočtu dumpingu k veškerým srovnatelným vývozním transakcím, aby bylo zajištěno spravedlivé srovnání cen podle článku 2.4.2 antidumpingové dohody WTO, Komise podotýká, že běžná hodnota použitá pro určení dumpingových rozpětí byla upravena právě v návaznosti na žádost a návrhy předložené zmíněnými stranami. Použitá metoda byla vysvětlena v 93. až 96. bodě odůvodnění a důvody pro vyjádření výše zjištěného dumpingu jako procentního podílu z vývozních transakcí použitých při výpočtu výše dumpingu popsané v 107. a 108. bodě odůvodnění jsou zcela v souladu s článkem 2.4.2 antidumpingové dohody WTO, který pojednává o srovnatelných vývozních transakcích. V tomto případě byly pro srovnání použity veškeré srovnatelné transakce (určené dle typu výrobku). Vyjádření výše zjištěného dumpingu jako procentního podílu z vývozních transakcí použitých při výpočtu výše dumpingu tedy bylo odůvodněné.
(103)
Po zveřejnění obecných informací dva čínští vyvážející výrobci zopakovali své tvrzení, že by měly být provedeny úpravy zohledňující údajné rozdíly v účinnosti spotřeby surovin a snazší přístup k surovinám, účinnější spotřebu elektrické energie a nižší produktivitu na zaměstnance. Připomíná se, že v původním šetření nebylo žádnému z čínských vyvážejících výrobců přiznáno s zacházení jako v tržním hospodářství a struktura jejich nákladů nevychází z tržních hodnot, které lze použít jako základ pro úpravy, zejména pokud jde o přístup k surovinám. Dále je třeba poznamenat, že bylo zjištěno, že výrobní postupy v ČLR jsou srovnatelné s postupy indického výrobce a že výše zmíněné rozdíly jsou velmi malé. V tomto případě bylo zjištěno, že indický výrobce na indickém domácím trhu soutěžil s mnoha jinými výrobci a má se za to, že jeho ceny plně odrážely situaci na domácím trhu. Jak uvádí 41. bod odůvodnění, ke stanovení běžné hodnoty musela být použita náhrada za náklady a ceny výrobců ve fungujících tržních ekonomikách.
(104)
Titíž dva čínští vyvážející výrobci tvrdili, že při shrnutí údajů o průměru a délce Komise neměla ke srovnání používat rozmezí, nýbrž samotná čísla udávající délku a průměr. Za prvé, jak uvádí 70. bod odůvodnění, Komise v reakci na slyšení s týmiž stranami konané dne 26. června 2012 souhlasila s rozdělením údajů o průměru a délce do rozmezí, aby byl zohledněn dopad fyzických vlastností na ceny výrobků. Zmíněné strany samy navrhly některá možná rozmezí, avšak Komise během slyšení naznačila, že tato navrhovaná rozmezí by měla být změněna, aby bylo možné všem vyváženým typům výrobků přiřadit jim co nejvíce podobné typy výrobků indického výrobce. Za druhé, zmíněné strany ve svém prohlášení učiněném během slyšení konaného dne 3. července 2012 pro příklad uvedly, že průměr má jen malý dopad na spotřebu surovin. Výše uvedené tvrzení bylo proto odmítnuto.
2.11 Dumpingová rozpětí
(105)
Dumpingová rozpětí byla stanovena na základě srovnání vážené průměrné běžné hodnoty a vážené průměrné vývozní ceny.
(106)
Konečné dumpingové rozpětí, vyjádřené jako procentní podíl z dovozní ceny CIF na hranice Unie před proclením, je pro vyvážejícího výrobce, který je předmětem tohoto přezkumu, stanoveno takto:
Bulten Fasteners (China) Co., Ltd
0,0 %
(107)
Pozměněná konečná dumpingová rozpětí, vyjádřená jako procentní podíl z dovozní ceny CIF na hranice Unie před proclením, jsou stanovena takto:
Vyvážející výrobce v ČLR
Současné dumpingové rozpětí
Pozměněné dumpingové rozpětí
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd.
69,9 %
43,4 %
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd.
93,2 %
63,7 %
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd.
74,5 %
64,3 %
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd.
105,3 %
69,7 %
Changshu City Standard Parts Factory a Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd.
63,1 %
38,3 %
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd
0 %
0 %
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd
26,5 %
22,9 %
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd
0 %
0 %
Spolupracující vyvážející výrobci nezařazení do vzorku
78,1 %
54,1 %
Všechny ostatní společnosti
115,4 %
74,1 %
(108)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že při výpočtu jeho dumpingového rozpětí by celková zjištěná výše dumpingu měla být vyjádřena jako procentní podíl z celkové hodnoty CIF všech vývozních transakcí, a nikoli jako procentní podíl z vývozních transakcí použitých při výpočtu výše dumpingu. Jiný postup by podle názoru této společnosti znamenal předpoklad dumpingu u těch vývozních transakcí, které nebyly použity při určení dumpingu.
(109)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty bylo provedeno na základě váženého průměru pouze u typů vyvezených čínským vyvážejícím výrobcem, jimž odpovídající typ byl vyroben a prodán indickým výrobcem. To bylo považováno za nejspolehlivější způsob stanovení případné úrovně dumpingu tohoto vyvážejícího výrobce. Pokus přiřadit všechny ostatní vyvážené typy k jim velmi podobným typům indického výrobce by býval vedl k nepřesným zjištěním. Z tohoto důvodu je správné vyjádřit výši zjištěného dumpingu jako procentní podíl z těch vývozních transakcí, jež byly použity při výpočtu výše dumpingu - toto zjištění se považuje za reprezentativní pro všechny vyvážené typy. Tentýž přístup byl uplatněn také při výpočtu dumpingových rozpětí ostatních vyvážejících výrobců.
3. Vymezení výrobního odvětví Unie
(110)
Jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení, Komise znovu posoudila definici výrobního odvětví Unie, aby byla zohledněna doporučení uvedená ve zprávách OŘS, jež naznačovaly, že EU jednala v rozporu s čl. 4 odst. 1 antidumpingové dohody WTO tím, že z definice výrobního odvětví Unie vyřadila ty výrobce, kteří nechtěli být zařazeni do vzorku, a tím, že hranici 25 % stanovenou v čl. 4 odst. 1 základního nařízení automaticky považovala za „podstatnou část“ celkové výroby dotčeného výrobku v Unii. V odstavci 430 zprávy odvolacího orgánu vydané dne 15. července 2011 se uznává, že „roztříštěnost výrobního odvětví spojovacích prostředků však mohla zapříčinit takto malý podíl daný nemožností získat více informací za předpokladu, že postup, kterým Komise vymezila příslušné výrobní odvětví, nevedl k podstatnému nebezpečí zkreslení. […] omezením definice domácího výrobního odvětví na výrobce ochotné být součástí vzorku Komise vyřadila výrobce, kteří poskytli relevantní informace“ (zdůraznění aut.). Právě tito posledně jmenovaní výrobci jsou nyní do definice výrobního odvětví Unie zahrnováni.
(111)
Při původním šetření bylo zjištěno, že výroba výrobců v Unii, kteří souhlasili se zařazením do vzorku a plně spolupracovali při původním šetření, tvořila 27,0 % celkové výroby dotčeného výrobku v Unii. Mělo se tedy za to, že tyto společnosti představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení.
(112)
V návaznosti na závěry zpráv OŘS a na základě všech platných podání obdržených od všech výrobců v EU, kteří se přihlásili ve lhůtě stanovené v odst. 6 písm. b) bodu i) oznámení o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (8), a bez ohledu na to, zda uvedli, že jsou připraveni být součástí vzorku, Komise vypočítala, že výrobní odvětví Unie v roce 2006 ve skutečnosti tvořilo 36,3 % celkové výroby dotčeného výrobku v Unii.
(113)
Poté, co Komise přezkoumala definici výrobního odvětví Unie, ověřila, zda procentní podíl spojovacích prostředků vyrobených tímto odvětvím na celkové odhadované výrobě představuje podstatnou část ve smyslu čl. 4 odst. 1 antidumpingové dohody WTO.
(114)
Jak uvádí 112. bod odůvodnění konečného nařízení, šetřením bylo zjištěno, že obdobný výrobek vyrábí v Unii velké množství výrobců, odhadované na více než 300 převážně malých a středních podniků (dále jen „MSP“), ale zahrnující také několik větších společností či skupin společností. V době zahájení původního šetření Komise kontaktovala všechny tyto známé výrobce a požádala je, aby se účastnili šetření a poskytli některé informace o své činnosti. Ani oznámení o zahájení řízení zveřejněné při zahájení původního šetření ani průvodní dopis zaslaný v den zahájení řízení všem známým výrobcům v EU se nezmiňovaly o tom, že informace předložené výrobci v EU, kteří nechtěli spolupracovat, nebudou brány v úvahu.
(115)
Jak bylo uvedeno, většinu výrobců spojovacích prostředků v EU tvoří malé podniky, ne-li mikropodniky (rodinné firmy), které mají obvykle omezené prostředky, včetně finančních a lidských zdrojů, nejsou členy vnitrostátních ani unijních sdružení, která by je mohla během šetření reprezentovat, a jak tomu u MSP často bývá, nemají prostředky na to, aby si najaly specializované obchodní právníky a účetní. Malé společnosti mají rovněž vážné obavy týkající se ochrany jejich důvěrných údajů v průběhu těchto šetření, kterou považují za zcela zásadní. Přesto se přihlásil nemalý počet výrobců (celkem 63 výrobců v EU), kteří poskytli požadované informace. Je třeba poznamenat, že k těmto výrobcům patřily jak MSP, tak větší společnosti rozmístěné po celé EU. S ohledem na výše uvedené skutečnosti a vzhledem ke specifickým okolnostem tohoto případu, lze tyto výrobce, kteří představovali 36,3 % celkové výroby dotčeného výrobku v EU, považovat za podstatnou část celého výrobního odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 antidumpingové dohody WTO. Jelikož se navíc, jak bylo uvedeno, všichni největší známí výrobci v EU přihlásili ve lhůtě stanovené v původním oznámení o zahájení řízení, lze vzorek vybraný při původním šetření pokládat za reprezentativní, a to i po zahrnutí dalších 18 výrobců v EU do definice výrobního odvětví Unie.
(116)
Čínská obchodní komora tvrdila, že Komise nemůže používat pouze údaje získané od výrobců v EU, kteří se přihlásili ve lhůtě uvedené v 112. bodu odůvodnění, neboť někteří výrobci v EU se mohli rozhodnout, že se nepřihlásí, jelikož nechtěli být součástí vzorku, a tudíž věděli, že jejich odpovědi nebudou brány v úvahu. Sdružení čínských vývozců požádalo Komisi, aby „celý proces výběru znovu zopakovala a kontaktovala všechny výrobce v EU, aniž by se zmiňovala o tom, že výrobci musí být ochotni stát se součástí vzorku“ (9). Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se však mělo za to, že není třeba znovu zahajovat proces výběru konečného vzorku, jelikož největší známí výrobci v EU se přihlásili ve fázi zahájení řízení. Po zveřejnění informací čínská obchodní komora zopakovala své tvrzení, že nelze vyloučit, že mnozí výrobci na dotazník pro výběr vzorku zkrátka neodpověděli „právě proto, že věděli, že jejich neochota být součástí vzorku automaticky povede k jejich vyřazení z definice domácího výrobního odvětví“. Je třeba podotknout, že tytéž argumenty během původního šetření uváděli čínští vyvážející výrobci a evropští dovozci, kteří protestovali proti stávajícímu vzorku. Jak je vysvětleno ve 26. bodě odůvodnění konečného nařízení, Komise po zahájení řízení kontaktovala velké množství výrobců v Unii a jen několik z nich odpovědělo. Je třeba podotknout, že o jejich možném zařazení či nezařazení do konečného vzorku se Komise vůbec nezmínila. Případné zařazení výrobců v Unii do konečného vzorku ve skutečnosti nemělo žádný vliv na jejich rozhodnutí přihlásit se během řízení, neboť jejich rozhodnutí bylo motivováno jinými faktory, které jsou zdůrazněny v 115. bodě odůvodnění. Žádost adresovaná Komisi, podle níž měla Komise posouzení újmy provést znovu, byla proto zamítnuta.
4. Situace výrobního odvětví Unie
(117)
V návaznosti na zprávy byla na úrovni výrobního odvětví Unie, vymezené ve 114. bodu odůvodnění, přezkoumána zjištění o újmě týkající se vývoje výroby, výrobní kapacity, využití kapacity, objemu prodeje, jednotkových cen, podílu na trhu, zaměstnanosti a produktivity, a to na základě informací shromážděných od 6 výrobců zařazených do vzorku a dalších 57 výrobců, kteří jsou nyní součástí výrobního odvětví Unie. Pokud jde o ostatní ukazatele újmy zjištěné u vybraného výrobního odvětví Unie, informace o zásobách, ziskovosti, peněžním toku, investicích, návratnosti investic, schopnosti získat kapitál a mzdách byly získány z ověřených odpovědí šesti výrobců zařazených do vzorku na dotazník, a proto se příslušná zjištění tímto přezkumem potvrzují.
4.1 Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(118)
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity výrobního odvětví Unie se na základě všech dostupných informací (viz 112. bod odůvodnění) vyvíjely takto:
Výrobní odvětví Unie celkem
2003
2004
2005
2006
OŠ
Objem výroby (v Mt)
489 993
524 571
493 924
519 880
537 877
Index
100
107
100
106
110
Výrobní kapacita (v Mt)
859 766
881 454
902 741
919 485
944 817
Index
100
102
105
107
110
Využití kapacity (v %)
57 %
60 %
55 %
57 %
57 %
(119)
Navzdory značnému nárůstu poptávky o 29 % mezi rokem 2004 a OŠ objem výroby výrobního odvětví Unie po celé posuzované období kolísal a v OŠ byl o 9 % vyšší než v roce 2003, oproti 6 % při původním šetření, tj. byl nadále výrazně nižší než nárůst poptávky činící 29 %.
(120)
Pokud jde o výrobní kapacitu a využití kapacity, závěry, k nimž dospělo původní šetření, se potvrdily, i když na základě jiného souboru údajů (viz 130. až 133. bod odůvodnění konečného nařízení).
4.2 Objem prodeje, podíl na trhu, růst a průměrné jednotkové ceny v Unii
(121)
Níže uvedené údaje představují prodej výrobního odvětví Unie nezávislým odběratelům v Unii na základě všech dostupných informací (o objemu a hodnotě):
Výrobní odvětví Unie celkem
2003
2004
2005
2006
OŠ
Prodej výrobního odvětví Unie v Unii (v tis. EUR)
990 540
1 050 039
1 102 684
1 198 794
1 289 940
Index
100
106
111
121
130
Prodej výrobního odvětví Unie v Unii (v Mt)
445 769
494 307
468 892
506 752
507 750
Index
100
111
105
114
114
Jednotková prodejní cena výrobního odvětví Unie v Unii (v EUR/Mt)
2 222
2 124
2 351
2 365
2 540
Index
100
96
106
106
114
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu (%)
není k dispozici
28 %
27 %
24 %
22 %
Index
není k dispozici
100
96
86
80
(122)
Pozměněné údaje uvedené v tabulce výše potvrzují zjištění zmíněná ve 137. až 140. bodě odůvodnění konečného nařízení vzhledem k tomu, že jsou potvrzeny všechny závěry o vývoji újmy. Objem prodeje výrobního odvětví Unie se během posuzovaného období zvýšil o 14 %, místo 12 % zjištěných při původním šetření, a jeho hodnota se zvýšila o 30 %, místo 21 %. Ve skutečnosti byl zjištěn velmi podobný vývoj jako při původním šetření. Tentýž pokles objemu prodeje v letech 2004 a 2005 potvrzuje závěr uvedený ve 139. bodě odůvodnění konečného nařízení, podle něhož se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo využít zvýšení spotřeby v Unii, a podíl výrobců v Unii na trhu se tak za méně než 3 roky snížil o 20 %.
4.3 Zaměstnanost a produktivita
(123)
Zaměstnanost a produktivita se ve výrobním odvětví Unie vyvíjely takto:
Výrobní odvětví Unie celkem
2003
2004
2005
2006
OŠ
Počet zaměstnanců
7 530
8 340
8 559
8 549
8 581
Index
100
111
114
114
114
Produktivita (Mt/zaměstnanec)
65
63
58
61
63
Index
100
97
89
93
96
4.4 Závěr ohledně újmy
(124)
Vhledem k výše uvedeným skutečnostem se potvrdily závěry zmíněné v 153. až 161. bodě odůvodnění konečného nařízení.
5. Objem dumpingového dovozu
(125)
Jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení, Komise vzala v úvahu závěry zpráv OŘS naznačující, že EU jednala v rozporu s čl. 3 odst. 1 a 2 antidumpingové dohody WTO, pokud jde o zvážení objemu dumpingového dovozu při původním šetření týkajícím se spojovacích prostředků.
(126)
Komise následně přezkoumala své posouzení újmy vzhledem ke skutečnosti, že bylo zjištěno, že někteří vyvážející výrobci se v OŠ dumpingu nedopustili. Je třeba připomenout, že při původním šetření nebyl dumping zjištěn u dvou čínských vyvážejících výrobců. Jak uvádí 105. bod odůvodnění, při tomto přezkumu byl zjištěn další vyvážející výrobce, který se dumpingu nedopustil. Celkový objem dovozu těchto tří vyvážejících výrobců se v OŠ pohyboval pouze mezi 0,01 % až 0,40 % celkového dovozu dotčeného výrobku z ČLR. Analýza újmy týkající se vývoje dovozu z ČLR, jež byla provedena na základě objemu dumpingového dovozu s vyloučením nedumpingového dovozu ukázala pouze zanedbatelné změny ve vývoji popsaném v 121. bodě odůvodnění konečného nařízení.
2003
2004
2005
2006
OŠ
Objem dovozu z ČLR (v Mt)
216 085
295 227
387 783
485 435
577 811
Index
100
137
179
225
267
Podíl ČLR na trhu
není k dispozici
17 %
22 %
23 %
25 %
Zdroj: Eurostat.
6. Příčinná souvislost - vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(127)
Jak se uvádí v oznámení o zahájení řízení, Komise znovu posoudila svou analýzu příčinných souvislostí, aby zohlednila závěry zpráv naznačující, že EU jednala v rozporu s čl. 3 odst. 1 a 5 antidumpingové dohody WTO tím, že vycházela ze statistických údajů o celkovém vývozu uváděných Eurostatem místo konkrétní vývozní výkonnosti výrobního odvětví EU.
(128)
Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie byla analyzována v 175. bodě odůvodnění konečného nařízení. Bylo zjištěno, že vývoz do třetích zemí v roce 2006 představoval pouze 11 % celkové výroby obdobného výrobku výrobním odvětvím Unie. Jak ale upozorňují zprávy OŘS, použité údaje se týkaly vývozu všech výrobců do Unie, zjištěného dle údajů Eurostatu, a nikoli vývozu výrobního odvětví Unie. V návaznosti na zprávy OŘS Komise znovu posoudila svou analýzu příčinných souvislostí a zkoumala, zda vývozní výkonnost nově vymezeného výrobního odvětví Unie mohla být jedním z činitelů způsobené újmy. Bylo zjištěno, že vývoz do třetích zemí v OŠ představoval pouze 3,7 % výroby obdobného výrobku nově vymezeným výrobním odvětvím Unie, spíše než 11 %, jak uvádí 175. bod odůvodnění konečného nařízení. Tento vývoz se mezi rokem 2003 a OŠ zvýšil přibližně o 4 %. Tento vývoz se mimoto důsledně uskutečňoval za ceny, které byly výrazně vyšší než prodejní ceny na trhu Unie.
Výrobní odvětví Unie celkem
2003
2004
2005
2006
OŠ
Vývoz dotčeného výrobku z Unie do zbytku světa (v Mt)
19 599
23 613
21 098
20 967
20 400
Index
100
120
108
107
104
Vývoz dotčeného výrobku z Unie do zbytku světa (v tis. EUR)
47 261
55 657
52 958
58 831
55 477
Index
100
118
112
124
117
Jednotková cena: (EUR/Mt):
2 411
2 357
2 510
2 806
2 719
(129)
Lze tedy vyvodit závěr, že výkonnost vývozu do třetích zemí nebyla u výrobního odvětví Unie zdrojem podstatné újmy. Potvrzuje se proto konečný závěr uvedený v 184. bodě odůvodnění konečného nařízení, podle nějž dumpingový dovoz pocházející z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
7. Zacházení s důvěrnými informacemi
(130)
Jak se uvádí v oznámení o zahájení řízení, Komise se zavázala znovu posoudit závěry učiněné na základě rozhodnutí ve zprávách naznačujících, že EU jednala v rozporu s čl. 6 odst. 5 a čl. 6 odst. 5 prvním pododstavcem antidumpingové dohody WTO, pokud jde o zacházení s důvěrnými informacemi.
(131)
V návaznosti na zprávy Komise vyzvala dva příslušné výrobce v Unii, aby uvedli řádné důvody, proč nebyly důvěrné informace doplněny o shrnutí, které nemá důvěrnou povahu. Tito dva výrobci veřejně poskytli doplňující informace a v případě, že určitou informaci nebylo možno shrnout, konstatovali, proč tomu tak je. Informace poskytnuté těmito výrobci byly zaslány všem zúčastněným stranám. Jedno sdružení zastupující dovozce v Evropské unii tvrdilo, že informace poskytnuté dvěma zmíněnými výrobci v Unii jsou nesrozumitelné a že je nebude možné zkontrolovat pomocí údajů veřejně dostupných na stránkách Eurostatu. K tomuto argumentu je třeba poznamenat, že jelikož se informace poskytnuté oněmi dvěma výrobci týkají konkrétních společností, je nepravděpodobné, že existuje nějaký veřejný zdroj, který by umožnil provést křížovou kontrolu.
(132)
Čínská obchodní komora a Sdružení evropských distributorů tvrdily, že poskytnuté doplňující informace jsou neúplné, neboť v tabulkách 22, 23 a 32 až 34 stále chybí některé údaje, což neodpovídá způsobu, jakým by měly být uplatněny závěry OŘS. Po zveřejnění těchto doplňujících informací nedůvěrné povahy nebyly obdrženy žádné další připomínky. Jelikož tabulky 32 až 34 obsahují podrobné údaje o prodeji a nákladech vynaložených dotčenou společností, byly tyto informace, jež mají důvěrnou povahu, shrnuty, aby byly poskytnuty určité informace o jejich obsahu, aniž by došlo ke zveřejnění důvěrných informací. Ostatní informace označené za chybějící v tabulce 22 (druhy dodaných surovin a objem zakoupené suroviny) a v tabulce 23 (uvedeny jsou pouze indexované hodnoty rozpětí zisku před zdaněním, a nikoli samostatné údaje o prodeji v EU a mimo ni) byly dotčenou společností v Unii znovu předloženy, aby bylo možno těmto informacím správně porozumět, a příslušná odpověď byla přiložena ke spisu ke kontrole zúčastněnými stranami. Na závěr se má za to, že doporučení ve zprávách týkajících se této záležitosti byla beze zbytku provedena.
(133)
Sdružení evropských distributorů dále tvrdilo, že z tabulky 24 dodané výrobcem v Unii nebylo možno vyvodit závěr, že tato společnost utrpěla podstatnou újmu, neboť tabulka ukazuje stálý nárůst zisku, využití kapacity a výkonu. Komise přesto opět provedla posouzení újmy pomocí údajů o šesti výrobcích v EU zařazených do vzorku a dospěla k závěru, že k podstatné újmě došlo, jak potvrzuje 124. bod odůvodnění. Výše zmíněné tvrzení je tedy nepodložené.
(134)
Konečně, jak uvádí 6. bod oznámení o zahájení řízení, v návaznosti na zjištění týkající se čl. 6 odst. 5 a čl. 6 odst. 5 prvního pododstavce antidumpingové dohody WTO, pokud jde o zacházení s důvěrnými informacemi, Komise dne 30. května 2012 zveřejnila údaje Eurostatu o celkové výrobě spojovacích prostředků v EU, jak byly původně předloženy.
8. Ostatní doporučení a rozhodnutí
(135)
Jak je uvedeno v oznámení, Komise se zavázala zvážit připomínky zúčastněných stran v šetření týkajícím se spojovacích prostředků, které tvrdí, že byly poškozeny zveřejněním zjištění týkajících se přiznání zacházení jako v tržním hospodářství nebo jakýchkoli jiných doporučení či rozhodnutí OŘS.V souladu s doporučeními týkajícími se čl. 9 odst. 5 základního nařízení a uvedenými ve zprávách OŘS Komise jedné společnosti přiznala individuální zacházení.
F. POSKYTOVÁNÍ INFORMACÍ
(136)
Všechny zúčastněné strany byly informovány o výše uvedených zjištěních. Po poskytnutí informací jim byl rovněž dán čas pro podání připomínek a stanovisek. Po poskytnutí informací bylo obdrženo několik připomínek.
(137)
Z výše uvedených skutečností vyplývá, že antidumpingová opatření vztahující se na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky, která byla uložena nařízením (ES) č. 91/2009, by měla být zachována a že dovoz od společnosti Bulten Fasteners China by měl podléhat clu ve výši 0 %.
G. ZÁVĚR
(138)
Na základě výše uvedeného přehodnocení je učiněn závěr, že škodlivý dumping zjištěný při původním šetření byl potvrzen. Jednomu vyvážejícímu výrobci však bylo přiznáno individuální zacházení v souladu s doporučeními ve zprávách OŘS, která se týkají čl. 9 odst. 5 základního nařízení. Ustanovení čl. 1 odst. 2 konečného nařízení by tedy mělo být změněno. Tentýž článek by měl být změněn také proto, aby zohlednil pozměněná antidumpingová cla, jež jsou pro některé společnosti uvedené v tabulce v čl. 1 odst. 2 konečného nařízení vyčíslena takto:
Vyvážející výrobce v ČLR
Dumpingové rozpětí
Rozpětí újmy
Konečná opatření
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd.
43,4 %
99,9 %
43,4 %
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd.
63,7 %
79,5 %
63,7 %
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd.
64,3 %
64,4 %
64,3 %
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd.
69,7 %
78,3 %
69,7 %
Changshu City Standard Parts Factory a Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd.
38,3 %
65,3 %
38,3 %
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd.
0,0 %
0,3 %
0,0 %
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd.
22,9 %
133,2 %
22,9 %
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd.
0,0 %
0,0 %
0,0 %
Spolupracující vyvážející výrobci nezařazení do vzorku
54,1 %
77,5 %
54,1 %
Všechny ostatní společnosti
74,1 %
85,0 %
74,1 %
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Tabulka uvádějící sazby konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobky vyrobené společnostmi uvedenými v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 91/2009 se nahrazuje touto tabulkou:
„Společnost
Clo (%)
Doplňkový kód TARIC
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd., Shanghai
43,4 %
A924
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd., Suzhou
0,0 %
A918
Changshu City Standard Parts Factory a Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd., Changshu
38,3 %
A919
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd., Dongguan City
22,9 %
A920
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd., Kunshan
63,7 %
A921
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd., Ningbo City
64,3 %
A922
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd., Jiangshan Town
69,7 %
A923
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd., Yantai
0,0 %
A925
Bulten Fasteners (China) Co., Ltd., Beijing
0,0 %
A997
Společnosti uvedené v příloze I
54,1 %
A928
Všechny ostatní společnosti
74,1 %
A999“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 4. října 2012.
RÅDETS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 924/2012
av den 4 oktober 2012
om ändring av förordning (EG) nr 91/2009 om införandet av en slutgiltig antidumpningstull beträffande import av vissa fästdon av järn eller stål med ursprung i Folkrepubliken Kina
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1515/2001 av den 23 juli 2001 om de åtgärder som gemenskapen får vidta till följd av rapporter som antagits av Världshandelsorganisationens tvistelösningsorgan när det gäller antidumpningsåtgärder eller antisubventionsåtgärder (1) (nedan kallad bemyndigandeförordningen), särskilt artikel 1,
med beaktande av det förslag som Europeiska kommissionen har lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och
av följande skäl:
A. GÄLLANDE ÅTGÄRDER
(1)
Genom förordning (EG) nr 91/2009 (2) införde rådet en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa fästdon av järn eller stål med ursprung i Folkrepubliken Kina (nedan kallad förordningen om slutgiltig tull).
B. RAPPORTER ANTAGNA AV WTO:S TVISTELÖSNINGSORGAN
(2)
Den 28 juli 2011 antog Världshandelsorganisationens (WTO) tvistelösningsorgan (nedan kallat tvistelösningsorganet) överprövningsorganets rapport och panelens rapport, i dess ändrade lydelse enligt överprövningsorganets rapport, i ärendet om Europeiska gemenskapernas slutgiltiga antidumpningsåtgärder beträffande vissa fästdon av järn eller stål från Kina (3) (nedan kallade rapporterna). I dessa rapporter konstaterades det bl.a. att EU har åsidosatt
-
artiklarna 6.10 och 9.2 i WTO:s antidumpningsavtal vid tillämpningen av artikel 9.5 i rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (4) (nedan kallad grundförordningen) i undersökningen av import av vissa fästdon av järn eller stål med ursprung i Folkrepubliken Kina (nedan kallad fästdonsundersökningen),
-
artiklarna 6.4, 6.2 och 2.4 i WTO:s antidumpningsavtal när det gäller vissa aspekter av fastställandet av dumpning i fästdonsundersökningen,
-
artikel 4.1 i WTO:s antidumpningsavtal när det gäller definitionen av unionsindustrin i fästdonsundersökningen,
-
artikel 3.1 och 3.2 i WTO:s antidumpningsavtal när det gäller beaktandet av den dumpade importens volym i fästdonsundersökningen,
-
artikel 3.1 och 3.5 i WTO:s antidumpningsavtal när det gäller analysen av orsakssambandet i fästdonsundersökningen, och
-
artikel 6.5 och 6.5.1 i WTO:s antidumpningsavtal när det gäller hanteringen av konfidentiella uppgifter i fästdonsundersökningen.
C. FÖRFARANDE
(3)
Den 6 mars 2012 inleddes en översyn i enlighet med bemyndigandeförordningen genom att ett tillkännagivande (5) offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning (nedan kallat tillkännagivandet om inledande). Europeiska kommissionen informerade parterna i den undersökning som resulterade i förordning (EG) nr 91/2009 (nedan kallad den ursprungliga undersökningen) om översynen och om på vilket sätt man avsåg att beakta resultaten i rapporterna avseende förordningen om slutgiltig tull.
D. BERÖRD PRODUKT
(4)
Den berörda produkten är vissa fästdon av järn eller stål utom rostfritt stål, nämligen träskruvar (utom franska träskruvar), självgängande skruvar, andra skruvar och bultar med huvud (även med tillhörande muttrar eller underläggsbrickor, men exklusive skruvar svarvade av massivt material med en skafttjocklek av högst 6 mm och exklusive skruvar och bultar för att fästa järnvägsmateriel) och underläggsbrickor med ursprung i Folkrepubliken Kina (nedan kallade fästdon eller den berörda produkten).
(5)
Den berörda produkten klassificeras enligt KN-nummer 7318 12 90, 7318 14 91, 7318 14 99, 7318 15 59, 7318 15 69, 7318 15 81, 7318 15 89, ex 7318 15 90, ex 7318 21 00 och ex 7318 22 00.
(6)
Rapporterna påverkar inte undersökningsresultaten i skälen 40-57 i förordningen om slutgiltig tull avseende den berörda produkten och den likadana produkten.
E. REVIDERADE UNDERSÖKNINGSRESULTAT MOT BAKGRUND AV RAPPORTERNA
(7)
Som det angavs i tillkännagivandet om inledande såg kommissionen över de slutgiltiga undersökningsresultaten i den ursprungliga undersökningen med beaktande av tvistelösningsorganets rekommendationer och utslag. Översynen gjordes på grundval av uppgifter som samlades in under den ursprungliga undersökningen och uppgifter som samlades in efter offentliggörandet av tillkännagivandet om inledande.
(8)
Den ursprungliga undersökningen av dumpning och skada omfattade perioden den 1 oktober 2006 till den 30 september 2007 (nedan kallad undersökningsperioden eller i tabeller UP). När det gäller de parametrar som är av betydelse för skadebedömningen undersöktes uppgifter för perioden från och med den 1 januari 2003 till och med slutet av undersökningsperioden (nedan kallad skadeundersökningsperioden).
(9)
Denna förordning syftar till att korrigera de aspekter i förordningen om slutgiltig tull som i tvistelösningsorganets rapporter konstaterades vara oförenliga samt göra förordningen om slutgiltig tull förenlig med tvistelösningsorganets rekommendationer och utslag.
1. Individuell behandling: tillämpningen av artikel 9.5 i grundförordningen
(10)
I detta avsnitt redogörs för översynen av undersökningsresultaten i den ursprungliga undersökningen till följd av de rekommendationer och utslag i rapporterna där det anges att EU i den ursprungliga undersökningen avseende fästdon åsidosatte artiklarna 6.10 och 9.2 i WTO:s antidumpningsavtal vid tillämpningen av artikel 9.5 i antidumpningsförordningen.
(11)
Som det anges i skälen 81 och 84 i förordningen om slutgiltig tull konstaterades det att alla de fem exporterande tillverkarna i urvalet samt tre exporterande tillverkare som undersöktes individuellt och hade ansökt om individuell behandling uppfyllde samtliga krav för att beviljas individuell behandling enligt artikel 9.5 i grundförordningen. Som det anges i skälen 62 och 78 i förordningen om slutgiltig tull betraktades fyra av de exporterande tillverkare som ursprungligen ingick i urvalet och ett företag som beviljades individuell undersökning som icke-samarbetsvilliga företag, eftersom de lämnade in uppgifter som inte överensstämde med de bevis som framkom under undersökningen.
(12)
Mot bakgrund av rekommendationerna i rapporterna avseende artikel 9.5 i grundförordningen anmodade kommissionen de exporterande tillverkare i Folkrepubliken Kina (nedan kallat Kina) vilkas export till Europeiska unionen omfattades av de gällande antidumpningsåtgärderna beträffande import av vissa fästdon av järn eller stål med ursprung i Kina, och som ansåg sig ha avskräckts från att samarbeta och ansöka om individuell behandling i den ursprungliga undersökningen på grund av den administrativa börda som följde av artikel 9.5 i grundförordningen eller på grund av att de inte ansåg att de uppfyllde alla kriterierna i den artikeln, att ge sig till känna och lämna in de uppgifter som var nödvändiga för att se över deras aktuella situation.
(13)
Kommissionen anmodade dessa tillverkare att ange huruvida de ansåg sig ha avskräckts från att samarbeta och ansöka om individuell behandling i den ursprungliga undersökningen på grund av den administrativa börda som följde av artikel 9.5 i grundförordningen eller på grund av att de inte ansåg att de uppfyllde alla kriterier i den artikeln. Dessa berörda parter anmodades att ge sig till känna inom 30 dagar efter det att tillkännagivandet om inledande hade offentliggjorts och lämna in uppgifter om
-
huruvida de ansåg sig ha avskräckts från att samarbeta och ansöka om individuell behandling vid tidpunkten för inledandet av den ursprungliga undersökningen, och
-
exportkvantiteterna till Europeiska unionen och exportpriserna under undersökningsperioden i den ursprungliga undersökningen.
(14)
Vissa exporterande tillverkare i Kina uttryckte oro över det förfarande för genomförande av tvistelösningsorganets rapporter som fastställdes i tillkännagivandet om inledande. De betonade särskilt att de ansåg att de angivna tidsfristerna var för korta. De hävdade att de exporterande tillverkarna påfördes en orimlig administrativ börda, som hade en avskräckande inverkan och hindrade dem från att ansöka om individuell behandling.
(15)
Dessa exporterande tillverkares oro ansågs vara ogrundad. Kommissionen ansåg att tidsfristen var lämplig med hänsyn till den administrativa bördan och det fåtal uppgifter som begärdes. I tillkännagivandet om inledande förklarades att en översyn av respektive exporterande tillverkares nuvarande situation skulle göras efter det att en ansökan inkommit som innehöll följande uppgifter:
-
Ett enkelt uttalande om att den exporterande tillverkaren ansåg sig ha avskräckts och därför inte samarbetade och ansökte om individuell behandling.
-
Väldigt grundläggande uppgifter som visar att tillverkaren exporterade den berörda produkten till EU under perioden för den ursprungliga undersökningen.
(16)
Det enda syftet med att begära dessa uppgifter var att göra det möjligt för kommissionen att identifiera de exporterande tillverkare som kunde ha samarbetat och ansökt om individuell behandling i den ursprungliga undersökningen, men ansåg sig ha avskräckts från att göra detta. En tidsfrist på 30 dagar ansågs vara lämplig för att svara på en begäran om ett enkelt uttalande och väldigt grundläggande uppgifter och kan inte anses innebära en oproportionerlig administrativ börda. Den kinesiska handelskammaren och en kinesisk exporterande tillverkare hävdade att kommissionen, genom att begära den information som nämns i skäl 15 ovan, ställde upp villkor för de kinesiska exporterande tillverkarna, trots att individuell behandling generellt ska beviljas enligt artiklarna 6.10 och 9.3 i WTO:s antidumpningsavtal. Detta tillvägagångssätt strider mot tvistelösningsorganets rekommendationer och dessa parter uppmanar därför kommissionen att på eget initiativ kontakta de kinesiska exporterande tillverkarna och meddela att dessa kommer att beviljas individuell behandling. Kommissionen anser härvidlag att genom att offentliggöra ett tillkännagivande om inledande som sändes till alla kända kinesiska exporterande tillverkare, deras handelsorganisation och de nationella myndigheterna, har kommissionen kontaktat alla kinesiska exporterande tillverkare och uppmanat dem att ge sig till känna inom 30 dagar, för den händelse de skulle ha exporterat under den ursprungliga undersökningsperioden och inte ha gett sig till känna under den ursprungliga undersökningen. Den senare frågan ska inte ses som ett ”villkor” på så sätt att det skulle vara ett ”test” som parterna i fråga menar, utan snarare som en faktauppgift som visar att de faktiskt berördes av den ursprungliga undersökningen. Till sist bör det noteras att de frågor som gäller de exporterade produkterna begärs in för att man ska kunna kontrollera om det ursprungliga urvalet behöver ändras och har därför inget att göra med frågan om individuell behandling. Denna begäran avvisades därför.
(17)
Av de 15 företag som gav sig till känna efter offentliggörandet av tillkännagivandet om inledande och gjorde förfrågningar inom den fastställda tidsfristen
-
var tio företag exporterande tillverkare som redan hade gett sig till känna och samarbetat i den ursprungliga undersökningen; dessa hade således inte avskräckts från att samarbeta och ansöka om individuell behandling i den ursprungliga undersökningen och deras situation kunde därför inte undersökas på nytt inom ramen för den aktuella översynen; ett av de tio företagen som begärde en översyn av sina nuvarande tullar uppmanades att lämna in en begäran om översyn till kommissionen i enlighet med artikel 11.3 i grundförordningen,
-
var ett företag en ny exporterande tillverkare (dvs. som inte hade exporterat till EU under den ursprungliga undersökningen); detta företag kunde således inte ha samarbetat och ansökt om individuell behandling i den ursprungliga undersökningen; företaget informerades om förfarandena för att ansöka om att behandlas som en ny exporterande tillverkare i enlighet med artikel 2 i förordningen om slutgiltig tull,
-
betraktades två företag inte som exporterande tillverkare utan som handelsföretag, och dessa underrättades om att de inte berördes av översynen,
-
uppgav två exporterande tillverkare att de uppfyllde kriterierna och ansökte om att deras situation skulle granskas; ett av dessa företag tog emellertid senare tillbaka sin ansökan.
(18)
De företag som gjorde förfrågningar gavs tillfälle att lämna synpunkter på de uppgifter som de delgavs.
(19)
Den exporterande tillverkare som uppgav sig uppfylla kriterierna och som ansökte om att dess situation skulle granskas konstaterades uppfylla kriterierna i punkt 1 i tillkännagivandet om inledande. Denna exporterande tillverkare ansökte även om individuell undersökning i enlighet med artikel 17.3 i grundförordningen och hävdade att den skulle ha ansökt om sådan behandling om den inte hade avskräckts från att samarbeta i den ursprungliga undersökningen. Eftersom alla de exporterande tillverkare som ansökte om individuell undersökning i den ursprungliga undersökningen beviljades sådan undersökning, godtogs den exporterande tillverkarens ansökan med hänsyn till principen om lika behandling.
(20)
Den 6 juni 2012 offentliggjordes ett tillkännagivande (6) om att en översyn skulle inledas av den aktuella situationen för den exporterande tillverkaren Bulten Fasteners (China) Co., Ltd (nedan kallad BFC). De exporterade kvantiteterna från denna exporterande tillverkare under undersökningsperioden motsvarade mindre än 0,4 % av den totala exporten från Kina under undersökningsperioden. Mot bakgrund av detta ansåg inte kommissionen att det var nödvändigt att ändra på det ursprungliga urvalet av exporterande tillverkare. Ett frågeformulär sändes till den exporterande tillverkaren i Kina och dess närstående företag i EU som var involverade i återförsäljningen av den berörda produkten under den ursprungliga undersökningen.
(21)
Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den ansåg var nödvändiga för fastställande av dumpning och gjorde kontrollbesök på plats hos följande närstående företag:
-
Bulten Sweden AB, Göteborg, Sverige.
-
Bulten GmbH, Bergkamen, Tyskland.
(22)
Kommissionen drog slutsatsen att BFC bör beviljas individuell behandling i enlighet med tvistelösningsorganets rekommendationer avseende artikel 9.5 i grundförordningen.
2. Vissa aspekter av fastställandet av dumpning i fästdonsundersökningen
(23)
I detta avsnitt redogörs för översynen av undersökningsresultaten i den ursprungliga undersökningen till följd av de rekommendationer och utslag i rapporterna där det anges att EU i den ursprungliga undersökningen avseende fästdon åsidosatte artiklarna 6.4, 6.2 och 2.4 i WTO:s antidumpningsavtal när det gäller vissa aspekter av fastställandet av dumpning.
(24)
Inom ramen för den öppna dialog som fördes med vissa kinesiska exporterande tillverkare och handelskammaren delgavs parterna de närmare uppgifter som anges nedan i skälen 28-53 om produktegenskaperna hos de produkter som såldes av den samarbetsvilliga indiska tillverkaren, i syfte att efterkomma tvistelösningsorganets rekommendationer avseende artiklarna 6.4, 6.2 och 2.4 i WTO:s antidumpningsavtal. Uppgifterna avsåg särskilt de produktegenskaper som konstaterades vara relevanta vid fastställandet av normalvärdet och som användes vid jämförelsen med den berörda produkten, dvs. den omständigheten att försäljningen på den indiska hemmamarknaden delades in i försäljning av standardfästdon och specialfästdon och att hållfasthetsklassen för varje transaktion fastställdes. Ett normalvärde per kg beräknades därefter för varje hållfasthetsklass som angavs i tabellen över produktkontrollnummer.
(25)
Kommissionen fokuserade på två faktorer som var avgörande vid jämförelsen, dvs. hållfasthetsklass samt standardfästdon kontra specialfästdon, såsom det anges i skälen 48-50 i förordningen om slutgiltig tull. Skillnaden mellan specialfästdon och standardfästdon lades under undersökningen till som en ny jämförelsefaktor och hållfasthetsklass användes som det andra huvudsakliga jämförelsekriteriet, eftersom de flesta av de kinesiska exporterande tillverkarna själva lyfte fram detta kriterium under den ursprungliga undersökningen.
(26)
Som det anges i skäl 56 i förordningen om slutgiltig tull kunde standardfästdon som tillverkas i det jämförbara landet jämföras med de fästdon som de kinesiska tillverkarna i urvalet exporterar till EU, eftersom de konstaterades ha samma grundläggande fysiska och tekniska egenskaper som de produkter som exporteras från Kina.
(27)
Normalvärdet uttrycktes på nivån fritt fabrik, justerat för att beakta inverkan på priset av de steg i kvalitetsstyrningen som tillämpades av den indiska tillverkaren, men som inte tillämpades i Kina. Som ett resultat sammanställdes två förteckningar, en för standardfästdon och en för specialfästdon, där normalvärdet angavs i kinesiska yuan per kg för varje hållfasthetsklass.
2.1 Meddelande av uppgifter av den 30 maj 2012
(28)
Den 30 maj 2012 meddelades ytterligare uppgifter till alla berörda parter om de produkttyper som användes för att jämföra normalvärde och exportpris. Som det angavs i tillkännagivandet om inledande delgavs alla berörda parter mer exakta uppgifter om de produktegenskaper som konstaterades vara relevanta vid fastställandet av normalvärdet.
(29)
Uppgifter meddelades avseende normalvärdet, vilket fastställdes på grundval av den samarbetsvilliga indiska tillverkarens priser för den berörda produkten på hemmamarknaden. Enligt artikel 2.7 a i grundförordningen ska normalvärdet för exporterande tillverkare som inte beviljats marknadsekonomisk status fastställas på grundval av priserna eller det konstruerade värdet i ett jämförbart land. Två indiska tillverkare gick med på att samarbeta genom att besvara ett frågeformulär. De uppgifter som de lämnade i svaren på frågeformuläret kontrollerades på plats hos de båda företagen. Endast ett av företagen lämnade emellertid uppgifter som var tillräckligt utförliga för att användas som grund för fastställandet av normalvärdet.
(30)
Som det anges i skäl 90 i förordningen om slutgiltig tull ”ifrågasatte ett antal importörer och exportörer det lämpliga i att använda uppgifterna från den indiska tillverkaren dels eftersom den kvantitet som tillverkades och såldes på den inhemska indiska marknaden av denna producent inte påstods vara representativ för den kvantitet som exporterades från Kina till gemenskapen, dels eftersom denna indiska tillverkare påstods ha affärsförbindelser med en av de tillverkare i gemenskapen som stödde klagomålet. Här bör det för det första påpekas att den indiska tillverkarens försäljningsvolym ansågs vara tillräckligt representativ för att det skulle vara möjligt att fastställa tillförlitliga normalvärden och för det andra att det faktum att tillverkaren i det jämförbara landet har förbindelser med en tillverkare i gemenskapen som stöder klagomålet inte innebär att valet av det jämförbara landet är orimligt. Dessutom konstaterades det att dessa förbindelser upprättades efter undersökningsperioden. Mot bakgrund av det ovan anförda och bristen på samarbetsvilja hos andra tillverkare i tredjeländer ansågs valet av Indien som jämförbart land vara rimligt.”
(31)
Med beaktande av konkurrensförhållandena och öppenheten på den indiska marknaden samt den omständigheten att den samarbetsvilliga indiska tillverkaren sålde produkttyper som var jämförbara med dem som de exporterande tillverkarna i Kina exporterade, drogs slutsatsen att Indien var ett lämpligt tredjeland med marknadsekonomi i den mening som avses i artikel 2.7 i grundförordningen.
(32)
I meddelandet av uppgifter angavs det att uppgifterna om försäljningen på hemmamarknaden avsåg undersökningsperioden, men att produktkontrollnummer saknades. Den indiska tillverkaren kunde emellertid uppge hållfasthetsklass för de sålda fästdonen och även huruvida fästdonen var standardfästdon eller specialfästdon i den mening som avses i förordningen om slutgiltig tull. Behovet att göra åtskillnad mellan standardfästdon och specialfästdon hade inte noterats i början av undersökningen när tabellen över produktkontrollnummer upprättades.
(33)
Kommissionen noterade emellertid att denna åtskillnad påverkade prisjämförbarheten och begärde därför att få dessa uppgifter från den indiska tillverkaren, som tillhandahöll dem. Försäljningen på den indiska hemmamarknaden delades därför in i försäljning av standardfästdon och försäljning av specialfästdon och hållfasthetsklassen för varje transaktion angavs. Ett normalvärde per kg beräknades för varje hållfasthetsklass som ursprungligen angavs i tabellen över produktkontrollnummer.
(34)
Övriga egenskaper i den ursprungliga tabellen över produktkontrollnumren användes inte, dels eftersom den indiska tillverkaren inte kunde lämna uppgifter på denna detaljnivå, dels av följande skäl:
-
Diameter och längd ansågs inte vara relevanta, eftersom analysen genomfördes på grundval av vikt, vilket innebar att eventuella skillnader på grund av olika diameter eller längd hos fästdonen automatiskt beaktades.
-
Det fanns inget som visade på några skillnader mellan den indiska tillverkarens produkter och kinesiska fästdon när det gäller krom på ytbeläggningen, som vanligen är en indikator på galvanisering, eller ytbeläggningen i allmänhet.
-
Avseende den enda återstående faktorn i tabellen över produktkontrollnummer, som var KN-numret, ansågs denna inte vara en tillförlitlig indikator, eftersom de kinesiska och indiska myndigheterna inte skiljer på de tio KN-nummer som används för att definiera den berörda produkten såsom myndigheterna i EU gör.
(35)
Kommissionen fokuserade således på två avgörande skillnader mellan produkterna: dels hållfasthetsklass, dels standardfästdon kontra specialfästdon, som är en indikator på kundskillnader och kvalitetsskillnader.
(36)
Normalvärdet uttrycktes på nivån fritt fabrik, justerat för att undanröja inverkan på priset av den kvalitetsstyrning som tillämpades av den indiska tillverkaren men som inte tillämpades i Kina. Som ett resultat sammanställdes två förteckningar, en för standardfästdon och en för specialfästdon, där normalvärdet angavs i kinesiska yuan per kg för varje hållfasthetsklass.
(37)
Kommissionen underrättade alla berörda parter om att normalvärdet inte kunde lämnas ut, eftersom det avsåg en enda tillverkares konfidentiella pris på den indiska hemmamarknaden. De berörda parterna underrättades emellertid om att ”standardnormalvärdet” för ett fästdon i hållfasthetsklass 8.8 (”G” i tabellen över produktkontrollnummer), som är en standardtyp som allmänt exporteras av kinesiska tillverkare, beräknades ligga i intervallet 9-12 yuan per kg på nivån fritt fabrik.
2.2 Synpunkter som inkom på meddelandet av uppgifter av den 30 maj 2012
(38)
En importör och fyra exporterande tillverkare hävdade att den tid (10 dagar) som parterna medgavs för att inkomma med synpunkter på de ytterligare uppgifterna var för kort. Kommissionen anser emellertid att den ovannämnda fristen var lämplig, eftersom de tillhandahållna uppgifterna endast var ett komplement och redan hade delgetts genom förordningen om slutgiltig tull efter den ursprungliga undersökningen. Den tidsfrist som medgavs för att granska dessa ytterligare uppgifter och lämna synpunkter på dem ansågs därför vara rimlig.
(39)
Vissa parter hävdade att kommissionen hade uppgett att den inte hade några nya uppgifter om andra fysiska egenskaper än hållfasthetsklass för de produkter som användes för att fastställa normalvärdet. Detta påstående avvisas. I det skedet av översynen tillhandahöll kommissionen endast ytterligare förtydliganden av hur normalvärdet hade fastställts i den ursprungliga undersökningen. Det är viktigt att betona att de kinesiska exporterande tillverkarna hade identifierat hållfasthet som en av de relevanta egenskaperna. Detta innebar emellertid inte att kommissionen inte hade några uppgifter om andra fysiska egenskaper.
(40)
Samma parter påstod att kommissionen vid olika möten avseende möjliga justeringar som skulle göras i syfte att jämföra exportpriserna och normalvärdet uppgav att en justering helst skulle göras på grundval av en prisanalys och inte en kostnadsanalys. Kommissionen klargjorde i själva verket att enligt artikel 2.10 i grundförordningen ska denna jämförelse göras med vederbörligt beaktande av skillnader som påverkar prisjämförbarheten, inte skillnader i kostnaderna.
(41)
Parterna upprepade senare sin begäran att justeringar skulle göras för skillnader i produktionskostnaden, såsom skillnader i effektivitet vid förbrukning av råvaror, skillnader i förbrukningen av valstråd och el samt skillnader i egenproducerad el, produktivitet per anställd, skälig vinstnivå och verktyg. Som det anges ovan avses i artikel 2.10 i grundförordningen pris och inte kostnader. Parterna lade inte fram några bevis för att de påstådda skillnaderna i kostnad även innebar skillnader i pris. I undersökningar som avser övergångsekonomier såsom Kina används vid behov ett jämförbart land för att förhindra att priser och kostnader i länder utan marknadsekonomi som inte är ett normalt resultat av marknadskrafterna beaktas. För att fastställa normalvärdet används således i stället kostnaderna och priserna för tillverkare i länder med en fungerande marknadsekonomi. Parternas krav på justeringar för skillnader i produktionskostnaden avvisas därför.
(42)
Samma parter hävdade vidare att de ytterligare uppgifter som tillhandahölls den 30 maj 2012 om egenskaperna hos de produkter som såldes av den indiska tillverkaren var ofullständiga, eftersom uppgifter om följande saknades: skillnader avseende typ av fästdon, ytbeläggning och användning av krom, diameter och längd, spårbarhet, ISO 9000, enhet för felkvot samt andra aspekter såsom hårdhet, böjhållfasthet, hållfasthet, slagtålighet och andra friktionskoefficienter. De efterlyste ett klargörande av skälen till att de övriga egenskaperna i den ursprungliga tabellen över produktkontrollnummer inte ansågs relevanta. Dessa frågor förklarades i två meddelanden av uppgifter som avsändes den 5 juli 2012 respektive fogades till ärendet den 11 juli 2012 så att berörda parter kunde ta del av dem.
2.3 Meddelande av uppgifter av den 5 juli 2012
(43)
Till följd av parternas begäran om de ytterligare uppgifter som anges ovan i skäl 42 sändes ett andra meddelande av uppgifter till alla berörda parter den 5 juli 2012. I detta meddelande tillhandahölls följande ytterligare uppgifter:
-
En tabell som visade prisintervallen för de normalvärden som beräknats per hållfasthetsklass för de standardfästdon som den enda samarbetsvilliga indiska tillverkaren sålde till oberoende kunder på den indiska hemmamarknaden. Det preciserades även att den största delen av exporten från de kinesiska tillverkarna faller under hållfasthetsklass G.
-
En ingående analys av uppgifterna från Indien visade att de standardfästdon som såldes på hemmamarknaden var galvaniserade och motsvarade kod A i tabellen över produktkontrollnummer. Kommissionen föreslog därför att normalvärdet skulle jämföras med exporterade modeller med ytbeläggning av typ A.
-
Efter en manuell analys av priserna på den indiska hemmamarknaden hämtades uppgifter om diameter och längd från textsträngen i den försäljningskod som den indiska tillverkaren använde. För att möjliggöra en jämförelse med de kinesiska företagens export sammanställdes uppgifterna i intervall, för att skilja mellan de huvudsakliga produktdimensionerna:
Indikator
Diameter
Längd
Liten
M4-M10
0-100 mm
Medium
M12-M20
100-200 mm
Stor
M22-M30
200-300 mm
-
Kommissionen föreslog att dessa uppgifter skulle användas för att ytterligare finjustera normalvärdet och utifrån det beräkna dumpningsmarginalerna. Exporterade fästdon som inte passade in i något av intervallen skulle inte tas med vid dumpningsberäkningen. Sådana fästdon utgjorde en mycket liten andel av exporten.
-
Kommissionen överlämnade för information sitt förslag till en reviderad tabell över produktkontrollnummer:
Indikator
Beskrivning
Produktkontrollnummer
Standard/special
Standardfästdon
S
Specialfästdon
P
Hållfasthetsklass
3.6
A
4.6
B
4.8
C
5.6
D
5.8
E
6.8
F
8.8
G
9.8
H
10.9
I
12.9
J
Ytbeläggning
Galvaniserad
A
Diameter
M4-M10
S
M12-M20
M
M22-M30
L
Längd
0-100 mm
S
101-200 mm
M
201-300 mm
L
-
Kommissionen tillhandahöll en översikt över dumpningsmarginalerna efter ändring enligt förslaget i meddelandet av uppgifter och påpekade att de reviderade dumpningsmarginalerna inte automatiskt är de samma som antidumpningstullarna, som omfattas av regeln om lägsta tull.
-
Slutligen tillhandahölls nya tabeller 22, 23, 32, 33 och 34 avseende en EU-tillverkare till följd av vissa berörda parters påpekanden om att de ytterligare uppgifter som hade lämnats i meddelandet av uppgifter av den 30 maj 2012 var ofullständiga, eftersom vissa uppgifter i tabellerna saknades eller inte hade räknats samman på rätt sätt.
2.4 Synpunkter på meddelandet av uppgifter av den 5 juli 2012
(44)
Vissa parter begärde ytterligare uppgifter om prisnivån för normalvärdet. Som det anges i skäl 82 kunde prisnivån inte avslöjas för de berörda parterna, eftersom detta är konfidentiella uppgifter som avser priserna hos en enda tillverkare i det jämförbara landet. En icke-konfidentiell version av normalvärdet per hållfasthetsklass för standardfästdon lämnades emellertid ut den 5 juli 2012 till de kinesiska exporterande tillverkare som begärt sådana ytterligare uppgifter och fogades även till ärendet så att berörda parter kunde ta del av den. I meddelandet av uppgifter tillhandahöll kommissionen en tabell som visade prisintervallen för de normalvärden som beräknats per hållfasthetsklass för de standardfästdon som den enda samarbetsvilliga indiska tillverkaren sålde till oberoende kunder på den inhemska marknaden i Indien.
(45)
Vissa parter hävdade även att kommissionen under ett möte som hölls den 26 juni 2012 underrättade dem om att på den indiska hemmamarknaden såldes fästdon med två typer av ytbeläggning, dvs. typerna A och B enligt den tabell över produktkontrollnummer som användes i den ursprungliga undersökningen. Detta påstående är ogrundat. Kommissionen informerade endast nämnda parter om att den i det skedet av översynen granskade vilka typer av ytbeläggning som den indiska tillverkaren använde på standardfästdon. Under ett senare möte den 3 juli 2012 och genom en not som den 11 juli 2012 fogades till ärendet så att berörda parter kunde ta del av den, underrättades samtliga parter om att den indiska tillverkaren använde ytbeläggning av typ A vid tillverkningen av standardfästdon.
(46)
Under ett möte som hölls den 11 juli 2012 begärde samma parter att kommissionen skulle förklara hur den indiska tillverkarens indelning i specialfästdon och standardfästdon för beräkningen av normalvärdet hade gjorts. Kommissionen angav att den hade gjorts på grundval av kundernas namn. Såsom det framgår av det mötesprotokoll som lämnats in av förhörsombudet vid GD Handel angav kommissionen före mötets slut att denna fråga behövde klargöras, vilket den gjorde i ytterligare en not till ärendet av den 13 juli 2012, som sändes till de parter som hade deltagit i mötet och fogades till de icke-konfidentiella handlingarna i ärendet så att samtliga berörda parter kunde ta del av den. De nämnda parternas uttalande enligt vilket kommissionen hade angett att ”indelningen i specialfästdon och standardfästdon för beräkningen av normalvärdet genomfördes bland annat på grundval av kundernas namn” är därför ofullständigt, eftersom ytterligare uppgifter har lämnats i denna fråga, såsom det anges i det nedanstående skälet.
(47)
När det gäller skillnaden mellan standardfästdon och specialfästdon förklarades det i kommissionens not till ärendet av den 13 juli 2012 att ”det inte kan uteslutas att fordonsindustrin också använder standardfästdon för vissa ändamål”. Vissa parter hävdade att kommissionen ansåg att fästdon för fordonsindustrin också kan ha betraktats som standardfästdon. Detta påstående är ogrundat. Som det tydligt förklaras i nämnda not gjorde kommissionen detta uttalande i avsaknad av en kundförteckning från den indiska tillverkaren. Som det fastställdes i den ursprungliga undersökningen och förklaras vidare nedan i avsnitt 2.7 beställer fordonstillverkare, av kvalitets- och affärsskäl, alltid fästdon enligt sina egna ritningar i syfte att uppfylla de ISO-krav som gäller för fordonsindustrin. Alla fästdon som är avsedda för fordonssektorn betraktas därför av fästdonstillverkarna som specialprodukter, även i Indien, vilket framgår av uppgifter på olika indiska fordonstillverkares webbplatser. Eftersom den indiska tillverkaren tydligt definierade alla komponenter tillverkade enligt en kunds ritningar som ”specialfästdon”, anser kommissionen att standardfästdon avsedda för fordonsindustrin inte ingick i den förteckning över standardfästdon som tillhandahölls under den ursprungliga undersökningen.
(48)
Den kinesiska handelskammaren och en kinesisk exporterande tillverkare gjorde liknande påståenden som ovan när det gäller möjligheten att fästdon avsedda för fordonsindustrin tagits med vid beräkningen av normalvärdet och hävdade dessutom att fästdon för fordonsindustrin som inte tillverkas enligt en viss kunds ritningar ändå måste genomgå en särskild kvalitetskontroll eller uppfylla spårbarhetskraven, vilket gör att de är dyrare och vanligen bör betraktas som specialfästdon. De påstod att det inte fanns någon grund för kommissionens slutsats att fästdon som användes för högteknologiska ändamål men inte tillverkades enligt en användares ritningar icke desto mindre betraktades som specialfästdon, och att kommissionen i strid med artikel 2.10 i grundförordningen hade åsidosatt principen om en rättvis jämförelse. De ansåg vidare att de slutsatser som kommissionen dragit på grundval av den indiska tillverkarens indelning inte hade kontrollerats på plats. Mot bakgrund av det ovanstående begärde de att kommissionen skulle se över skillnaden mellan standardfästdon och specialfästdon eller, om detta inte var möjligt, använda sig av andra uppgifter för att fastställa normalvärdet.
(49)
Kommissionens resonemang avseende skillnaden mellan standardfästdon och specialfästdon har redan behandlats i skäl 47 ovan. När det gäller påståendet att den indiska tillverkarens indelning inte hade kontrollerats, kontrollerade kommissionen försäljningssiffrorna genom ett antal s.k. walk-through-test (dvs. en ingående kontroll av ett urval transaktioner som omfattades av försäljningssiffrorna i syfte att kontrollera deras riktighet) enligt normala kontrollförfaranden. Den indelning av denna försäljning som den indiska tillverkaren därefter tillhandahöll kontrollerades dessutom mot den genomsnittliga prisnivån för den indelade försäljningen, såsom förklaras i nämnda not. Påståendet att kommissionen utan vidare godtog de uppgifter som lämnades av den indiska tillverkaren är därför ogrundat.
(50)
De kriterier som den indiska tillverkaren använde för att definiera specialfästdon, dvs. att de tillverkas enligt kundens ritningar, såsom anges i skäl 47, ger dessutom tillräckliga garantier för uppgifternas tillförlitlighet. Redan i den ursprungliga undersökningen justerade kommissionen dessutom normalvärdet för att beakta de steg i kvalitetsstyrningen som den indiska tillverkaren tillämpade, men som inte konstaterades hos de kinesiska tillverkarna i urvalet. Under dessa omständigheter anser kommissionen inte att det är nödvändigt att använda sig av andra uppgifter för att fastställa normalvärdet, såsom de berörda parterna föreslagit. Slutligen bör det erinras om att som det anges i skäl 89 i förordningen om slutgiltig tull, erbjöd sig inga andra tillverkare från eventuella möjliga jämförbara länder att samarbeta i förfarandet, trots kommissionens ansträngningar.
(51)
När det gäller användningen av uppgifter från tillverkaren i det jämförbara landet för fastställande av normalvärdet, hävdade European Fastener Distributor Association (EFDA) att denna metod inte var lämplig, eftersom den indiska tillverkarens produktsortiment, produktionsvolym, kundprofil, distributionssystem och marknadsställning inte var jämförbara med situationen för den kinesiska exporterande tillverkaren. EFDA hävdade dessutom att de låga kinesiska priserna berodde på fördelarna med högvolymproduktion av standardprodukter samt specialiserade och effektiva tillverkare. Vidare begärde EFDA närmare uppgifter om den indiska tillverkarens priser och produktionsvolym för standardfästdon. Slutligen lämnade EFDA in uppgifter från Eurostat till stöd för sina påståenden att en jämförelse mellan exportpriserna från Kina och Indien för två specifika KN-nummer visar att den indiska exporten av dessa produkter var mindre än 4 % av den kinesiska exporten och att Indien inte var en trovärdig leverantör av dessa produkter för exportmarknaden.
(52)
När det gäller huruvida valet av tillverkaren i det jämförbara landet var lämpligt, hänvisas till den senare delen av skäl 49. När det gäller det allmänna påståendet att de kinesiska exportpriserna speglade fördelarna med högvolymproduktion, har detta påstående inte styrkts eller kvantifierats på ett meningsfullt sätt som kunde ha bidragit till den analys som utfördes i det skedet av översynen. När det gäller begäran om ytterligare uppgifter om de uppgifter som hade lämnats av den indiska tillverkaren, hänvisas till skäl 82 avseende konfidentiella uppgifter. Beträffande påståendet att exporten från Indien inte var jämförbar med exporten från Kina under och efter undersökningsperioden för fastställandet av normalvärdet, är det de indiska priserna på hemmamarknaden som betraktas som relevanta enligt grundförordningen och inte de indiska exportpriserna. EFDA:s påståenden var således ogrundade.
(53)
När det gäller frågan om den ytbeläggning som användes av den indiska tillverkaren, ställde sig den kinesiska handelskammaren och en kinesisk exporterande tillverkare tvivlande och begärde att kommissionen skulle förklara hur de konfidentiella uppgifterna kunde innehålla avgörande bevis för att den indiska tillverkaren endast sålde galvaniserade fästdon på hemmamarknaden. Under kontrollen tillhandahöll den indiska tillverkaren bevis som gjorde att kommissionen kunde dra slutsatsen att de standardfästdon som såldes på hemmamarknaden var galvaniserade och motsvarade ytbeläggning av typ A i den ursprungliga tabellen över produktkontrollnummer. Under dessa omständigheter anser kommissionen att bevisningen i ärendet är tillräcklig för att dra slutsatsen att de standardfästdon som såldes på hemmamarknaden var galvaniserade. En justering gjordes för skillnaden i krom, såsom det anges i skäl 81.
2.5 Ytterligare uppgifter som begärdes efter meddelandet av uppgifter av den 5 juli 2012
(54)
Vissa exporterande tillverkare begärde följande ytterligare klargöranden och uppgifter för att möjligen kunna ansöka om justering av sina egna dumpningsmarginaler som hade fastställts i den ursprungliga undersökningen:
a)
Egenskaperna hos de ”produkttyper” som användes för att fastställa normalvärdet (KN-nummer, hållfasthetsklass, standardkomponenter kontra specialkomponenter).
b)
Ytterligare uppgifter om egenskaperna hos de produkter som såldes av den indiska tillverkaren och som användes för att fastställa normalvärdet.
c)
Ett klargörande av orsakerna till att övriga egenskaper i den ursprungliga tabellen över produktkontrollnummer inte användes.
d)
Justeringar för skillnader i de fysiska egenskaperna.
(55)
När det gäller punkt a ovan användes, som det angavs i meddelandet av uppgifter av den 30 maj 2012, hållfasthetsklassen för de fästdon som såldes av den samarbetsvilliga indiska tillverkaren som indikator på hållfasthet i den tabell över produktkontrollnummer som användes i det frågeformulär som sändes till samtliga parter. Hållfasthetsklassen fastställdes genom att man använde relevanta uppgifter i tabellen över produktkontrollnummer från den indiska tillverkaren om den försäljning som hade kontrollerats på plats.
(56)
Åtskillnaden mellan specialfästdon och standardfästdon förklarades i skäl 54 i förordningen om slutgiltig tull. Med specialfästdon avses fästdon som tillverkas enligt en kunds ritning. Med standardfästdon avses fästdon som tillverkas för lager och inte enligt en viss kunds specifikationer. Behovet att skilja mellan de standardfästdon och specialfästdon som tillverkades av den samarbetsvilliga indiska tillverkaren erkändes fullt ut, och jämförelsen av exportpriset och normalvärdet för de kinesiska exporterande tillverkarna i urvalet avsåg standardfästdon, såsom det anges i skälen 51 och 54 i förordningen om slutgiltig tull.
(57)
När det gäller punkt b) är det av sekretesskäl inte möjligt att lämna ut uppgifter om exakt vilka typer av modeller av skruvar och bultar som såldes av den indiska tillverkaren. Som det anges ovan gjordes emellertid jämförelsen på grundval av vikt inom samma kategori av standard- eller specialfästdon och samma hållfasthetsklass i tabellen över produktkontrollnummer.
(58)
När det gäller punkt b begärde flera berörda parter ytterligare uppgifter om ytbeläggningen. En ytterligare analys av uppgifterna i den ursprungliga undersökningen visade att den produkt som såldes som standardprodukt på den indiska hemmamarknaden hade en grundläggande ytbeläggning, dvs. galvanisering. Dessa uppgifter tillhandahölls vid de möten som begärdes av de berörda parterna och lämnades ut till de berörda parter som hade begärt uppgifterna samt fogades till ärendet så att berörda parter kunde ta del av dem.
(59)
Två exporterande tillverkare i urvalet begärde ytterligare uppgifter om justeringar för användningen av krom i ytbeläggningen. Försäljningsuppgifterna från den samarbetsvilliga indiska tillverkaren analyserades ytterligare, vilket föranledde en justering av normalvärdet på grund av skillnaden i krom, såsom det förklaras i skäl 81. Samma två exporterande tillverkare begärde ytterligare klargöranden av hur lönsamheten bestämdes för den samarbetsvilliga indiska tillverkarens försäljning på hemmamarknaden, huruvida produktionskostnaderna hade uppgivits per produktkontrollnummer eller huruvida genomsnittskostnader hade använts samt huruvida normalvärdet inkluderade försäljning till eventuella närstående företag.
(60)
Alla relevanta uppgifter om normalvärdet lämnades i skäl 94 i förordningen om slutgiltig tull. Det bör även specificeras att endast försäljning till icke-närstående företag på den inhemska marknaden användes.
(61)
Dessa två exporterande tillverkare hävdade senare att de allvarligt betvivlade huruvida undersökningen av lönsamhet och representativitet hade genomförts på rätt sätt. När det mer specifikt gäller undersökningen av representativiteten betvivlade dessa exporterande tillverkare att kvantiteterna av den indiska tillverkarens försäljning på hemmamarknaden var högre än 5 % av deras exportförsäljning per reviderad produktgrupp. När det gäller representativitetsundersökningen konstaterades det att i de fall där kriteriet 5 % inte var uppfyllt för en viss produkttyp, var försäljningen på hemmamarknaden ändå tillräckligt stor för att möjliggöra en korrekt jämförelse. När det gäller lönsamhetsundersökningen bekräftas det att denna hade genomförts per produkttyp.
(62)
När det gäller punkt c ovan, dvs. varför det fullständiga produktkontrollnumret inte användes för att jämföra normalvärdet med exportpriset, framgick det under undersökningen att det fullständiga produktkontrollnumret inte var en tillförlitlig indikator. Detta berodde för det första på att varken de indiska eller kinesiska myndigheterna skiljer på de 10 olika KN-nummer som används för att definiera den berörda produkten, såsom myndigheterna i EU gör. För det andra hävdade ett antal parter, som det förklarades i skäl 48 i förordningen om slutgiltig tull, att de fästdon som tillverkas av de kinesiska exporterande tillverkarna dels är standardprodukter (i huvudsak i hållfasthetsklasserna 4.8 till 8.8) utan särskilda egenskaper i fråga om råvaror, hållfasthet, ytbeläggning eller certifierings- och säkerhetsaspekter, dels är avsedda för mindre avancerade ändamål (icke-professionellt bruk och allmän handel) snarare än högteknologiska ändamål, dels inte uppfyller de hårda krav som ställs av specifika slutanvändare som fordons-, kemi- och flygindustrin.
(63)
När det gäller punkt d ovan kunde två andra exporterande tillverkares begäran om uppgifter om spårbarhet, ISO 9000, enhet för felkvot samt andra kriterier, såsom hårdhet, böjhållfasthet, hållfasthet, slagtålighet och friktionskoefficient inte godtas, eftersom de berörda företagen inte visade hur dessa faktorer påverkar jämförbarheten mellan normalvärdet och exportpriset.
(64)
I avsaknad av närmare uppgifter när det gäller påståendet om bristande jämförbarhet samt med beaktande av rekommendationerna från de berörda parterna i den ursprungliga undersökningen och de begränsade ytterligare uppgifter som var tillgängliga om övriga tekniska egenskaper, såsom ytbeläggning, drogs i den ursprungliga undersökningen slutsatsen att de viktigaste faktorerna och skillnaderna som hade lyfts fram av de berörda parterna själva, särskilt standardfästdon kontra specialfästdon samt hållfasthetsklass, utgjorde en tillräcklig grundval för en jämförelse mellan normalvärdet och exportpriserna.
2.6 Ytterligare meddelande av uppgifter avseende normalvärdet av den 11 juli 2012
(65)
Den 11 juli 2012 lämnade kommissionen ut ytterligare uppgifter om den ovan beskrivna omklassificeringen avseende normalvärdet och sitt förslag till ny beräkning av dumpningsmarginalerna på den ovan beskrivna grundvalen samt bad om synpunkter.
(66)
Som det anges i skäl 32 lämnade den indiska tillverkaren i sin ursprungliga inlaga in siffror över försäljningen på hemmamarknaden, utan att ange produktkontrollnummer. Det enda sättet att identifiera en försäljning var en varukod, dvs. en intern kod för varje produkt, samt en textsträng som beskrev produkten, t.ex. på följande sätt:
M8X1,25X16 FLÄNSSKRUV
(67)
Såsom förklarades i skälen 48-57 i förordningen om slutgiltig tull delade det indiska företaget in sin försäljning på hemmamarknaden i standardfästdon och specialfästdon, och detta gjordes på grundval av den åtskillnad som anges i skäl 77. Försäljningssiffrorna för hemmamarknaden lämnades därför in som två dokument, ett för försäljningen av standardprodukter och ett för försäljningen av specialprodukter. Den försäljning som inte kunde identifieras som vare sig standard- eller specialfästdon uteslöts från den vidare beräkningen av normalvärdet.
(68)
Under undersökningen stod det även klart att hållfasthetsklassen för fästdonen behövdes för att fastställa normalvärdet. Det indiska företaget lämnade på nytt in de båda dokumenten över försäljningen av standardfästdon respektive specialfästdon och angav hållfasthetsklass på varje rad i kolumnen ”nivå” på följande sätt:
BESKRIVNING
NIVÅ
M8X1,25X16 FLÄNSSKRUV
8.8
(69)
Det ursprungliga normalvärdet beräknades på denna grundval, med användning av indelningen i standardfästdon/specialfästdon samt hållfasthetsklass, såsom det angavs i det första meddelandet av uppgifter av den 30 maj 2012.
(70)
Som det anges i skäl 54 begärde vissa exporterande tillverkare ytterligare klargöranden med hänvisning till att det inte hade gjorts någon jämförelse på grundval av fästdonens ytbeläggning, diameter och längd, och hävdade att detta kan ha påverkat nivån på det ursprungligen beräknade normalvärdet.
(71)
Eftersom produktkontrollnummer saknades, analyserades textsträngen i beskrivningen av varje transaktion (efter gruppering av transaktioner med samma beskrivande text) för att få fram diameter och längd för de sålda fästdonen. I exemplet ovan är M8 = diameter och 16 = längd. I detta fall beskrivs således en skruv med en diameter på 8 mm och en längd på 16 mm. Siffran 1,25 avser gängans delning, som inte användes för att klassificera den berörda produkten.
(72)
I det produktkontrollnummer som användes av de kinesiska exporterande tillverkarna anges dessa uppgifter litet annorlunda. För ovannämnda skruv skulle diametern och längden ha angetts som ”080016”.
(73)
För att säkerställa överensstämmelse mellan normalvärdet och exportpriset inordnade kommissionen produkterna i tre lika intervall på grundval av diameter och längd, som det anges i det andra meddelandet av uppgifter av den 5 juli 2012:
Indikator
Diameter
Längd
Liten
M4-M10
0-100 mm
Medium
M12-M20
100-200 mm
Stor
M22-M30
200-300 mm
(74)
I ett litet antal fall hamnade den indiska tillverkarens försäljning utanför dessa intervall och togs därför inte med vid beräkningen av normalvärdet. Den ovan beskrivna skruven skulle med det reviderade produktkontrollnumret anges som ”GSS” (hållfasthetsklass 8.8, diameter liten, längd liten).
(75)
Av ovannämnda exempel framgår det att textsträngen i produktbeskrivningen inte innehåller några uppgifter om den ytbeläggning som användes av den indiska tillverkaren på hemmamarknaden. Man kontrollerade därför handlingarna i undersökningen för att möjligen hitta uppgifter om den eventuella typ av ytbeläggning som användes av den indiska tillverkaren för försäljningen av standardfästdon på hemmamarknaden. Konfidentiella uppgifter i handlingarna, vilka kontrollerades på plats hos den indiska tillverkaren, visade att galvanisering (ytbeläggning av typ A i tabellen över produktkontrollnummer) användes på standardfästdon för hemmamarknaden och uppgifter om detta lämnades till samtliga parter den 5 juli 2012.
2.7 Synpunkter på meddelandet av uppgifter av den 11 juli 2012
(76)
Flera exporterande tillverkare inkom med synpunkter på ovannämnda meddelande av uppgifter. På begäran av dessa exporterande tillverkare hölls ett möte med förhörsombudet vid GD Handel som ordförande i syfte att fortsätta dialogen med kommissionen och diskutera de punkter som påtalats av dem. De exporterande tillverkarna framhävde särskilt följande frågor:
a)
Den metod som den indiska tillverkaren hade använt för att dela in försäljningen på hemmamarknaden i standardfästdon och specialfästdon.
b)
I den händelse att en del av de fästdon som såldes till fordonsindustrin betraktades som standardfästdon skulle en ”betydande justering” krävas.
c)
Justeringar av normalvärdet enligt artikel 2.10 b för de indirekta skatter som tas ut på import av valstråd till Indien.
d)
Förekomsten av krom VI i ytbeläggningen på standardfästdon.
e)
Den metod som kommissionen tillämpade när det inte fanns någon överensstämmande inhemsk försäljning för en viss exporttransaktion.
f)
Meddelande av produktkoderna för den indiska tillverkarens inhemska försäljning.
(77)
När det gäller punkt a ovan delade den indiska tillverkaren in sin försäljning på hemmamarknaden i standardfästdon och specialfästdon genom att anse att fästdon som tillverkades enligt en kunds ritningar var specialfästdon, medan övrig försäljning utgjordes av standardfästdon, dvs. fästdon som inte tillverkades enligt en särskild ritning eller en kunds ritning.
(78)
När det gäller punkt b ovan, och som det angavs i den not till ärendet av den 13 juli 2012 som sändes till ovannämnda berörda parter efter mötet den 11 juli, bekräftade kommissionen att en kundförteckning saknades och hänvisar därför till skäl 47. Kommissionen konstaterar dessutom att den europeiska intresseorganisationen för fästdonstillverkare har angett att ”i Europa gäller att när en kund - särskilt i fordonssektorn - beställer fästdon tillverkade i enlighet med en ritning, men som även fullständigt överensstämmer med internationella standarder (ISO, EN, DIN, AFNOR, UNI), betraktas denna produkt i samtliga fall som en specialprodukt av fästdonstillverkaren och anges följaktligen som en specialprodukt i företagets interna klassificering […] detta är det förfaringssätt som tillämpas av alla fästdonstillverkare i världen, också i Indien”. Kommissionen är således säker på att standardfästdon avsedda för fordonsindustrin inte ingick i den förteckning över standardfästdon som tillhandahölls under den ursprungliga undersökningen. Detta påstående avvisades därför.
(79)
När det gäller punkt c ovan tog exporterande tillverkare vid ett möte upp frågan om en justering enligt artikel 2.10 b i grundförordningen för att beakta de tullar på import av valstråd till Indien som ingår i normalvärdet, men inte i exportpriset från Kina. De kinesiska företagen i urvalet under den ursprungliga undersökningen köpte valstråd tillverkad i Kina.
(80)
De råvaror som importerades av den indiska tillverkaren omfattades av en grundläggande tull (5 % av importens värde) och utbildningsskatt på tull (3 % av den grundläggande tullen plus utjämningstull). Enligt artikel 2.10 b i grundförordningen kan emellertid en sådan justering för indirekta skatter begäras om importavgifterna för en likadan produkt och för material som fysiskt ingår i denna som är avsedd för förbrukning på hemmamarknaden inte tas ut eller återbetalas när den likadana produkten exporteras till Europeiska unionen. Eftersom det inte har påståtts och bevisats att importavgifter på råvarorna (valstråd) inte tagits ut eller återbetalats vid export från den ovannämnda exporterande tillverkaren till EU, måste begäran avvisas. Vidare medges en sådan justering normalt inte när den berörda exporterande tillverkaren, såsom i detta fall, erhåller alla sina råvaror från inhemska leverantörer och således inte betalar någon importavgift.
(81)
När det gäller punkt d ovan innehåller handlingarna i den ursprungliga undersökningen bevis för att standardytbeläggningen på de standardfästdon som såldes på den indiska hemmamarknaden innehöll krom Cr3, och detta överensstämde således med definitionen i tabellen över produktkontrollnummer enligt vilken krom VI inte använts i ytbeläggningen. Dumpningsmarginalerna räknades därför om på grundval av den dyraste typen av ytbeläggning innehållande krom, utan justering av exportpriset. Två exporterande tillverkare hävdade att informationen om ytbeläggningen avsåg den aktuella situationen, inte situationen under undersökningsperioden. Detta är inte korrekt. Vid kontrollen under den ursprungliga undersökningen erhölls styrkta bevis för att alla standardfästdon som såldes på hemmamarknaden i Indien under den ursprungliga undersökningsperioden var galvaniserade.
(82)
När det gäller punkt e ovan bekräftas det att dumpningsmarginalerna beräknades på den grundvalen att exporttransaktioner för vilka det inte fanns någon överensstämmande försäljning på hemmamarknaden uteslöts från dumpningsberäkningen. Vissa parter hävdade att det inte fanns någon grund för att utesluta vissa exporttransaktioner vid beräkningen av dumpningsmarginalen. För alla de kinesiska exporterande tillverkarna i urvalet konstaterades emellertid en betydande överensstämmelse mellan försäljningen på hemmamarknaden och exportförsäljningen, vilket ger en rättvis representation av de olika parternas försäljning.
(83)
När det gäller punkt f ovan, hävdade den kinesiska handelskammaren och en kinesisk exportör att den indiska tillverkaren inte hade några giltiga skäl för att inte låta kommissionen lämna ut särskilda uppgifter om produktkoderna för försäljningen på hemmamarknaden. Kommissionen lämnade ut så mycket uppgifter som var möjligt med hänsyn till sekretesskraven, genom ett antal noter till ärendet, ett meddelande av uppgifter som tillgängliggjordes för alla berörda parter och möten med den kinesiska handelskammaren och alla kinesiska exportörer som begärde att få dem. När det gäller begäran om utlämnande av uppgifter om den indiska tillverkarens produktkoder, skulle dessa uppgifter ge övriga parter möjlighet att ganska exakt beräkna den indiska tillverkarens priser på hemmamarknaden, vilket bör undvikas med hänsyn till skyddet för konfidentiella affärsuppgifter. Om kommissionen underlåter att skydda konfidentiella uppgifter, riskerar den att krävas på skadestånd, och företag i jämförbara länder som samarbetar på frivillig grund kan avskräckas från att samarbeta i undersökningar. Denna begäran avvisades därför.
2.8 Anpassningar av den metod som användes för att beräkna normalvärdet i förordningen om slutgiltig tull
(84)
Mot bakgrund av de synpunkter som lämnats av kinesiska exporterande tillverkare i denna översyn när det gäller definitionen av produkttyper vid beräkningen av normalvärdet för Indien, dvs. att förutom åtskillnaden mellan standardfästdon och specialfästdon samt hållfasthetsklass var även diameter, längd och ytbeläggning viktiga faktorer, samt de påföljande mötena och den dialog som fördes i närvaro av förhörsombudet, granskades uppgifterna från den indiska tillverkaren på nytt.
(85)
Efter den nya granskningen kunde kommissionen identifiera diameter och längd för de fästdon som såldes på den indiska hemmamarknaden. För att möjliggöra en rättvis jämförelse mellan dessa fästdon och de som exporterades från Kina placerades fästdonen i intervall beroende på diameter och längd och ett normalvärde beräknades för varje intervall. Detta förklarades ingående i de båda meddelandena av uppgifter av den 5 respektive 11 juli 2012, som gjordes tillgängliga för alla berörda parter. Genom att de huvudsakliga produktdimensioner som såldes av den indiska tillverkaren sammanfördes i intervall möjliggjordes en rättvis jämförelse med de kinesiska företagens export, såsom de berörda parterna hade begärt. Senare hävdade två exporterande tillverkare att de inte erhållit fullständiga uppgifter och att klassificeringen var otydlig och olämplig, och att de därför inte hade tillräcklig information för att kunna kräva en justering för fysiska skillnader. Utöver dessa allmänna uttalanden inkom de två exporterande tillverkarna emellertid inte med några lämpliga alternativa förslag eller styrkande bevisning. Deras påstående avvisades därför.
(86)
EFDA hävdade att användningen av diameter och längd inte speglade verkligheten och föreslog ett alternativ för hur man enligt deras åsikt kunde undvika att utesluta vissa produkter, utan att emellertid inkomma med några närmare uppgifter om denna alternativa metod. Den klassificering som föreslagits av kommissionen uteslöt inte några produkttyper (alla möjliga kombinationer av diametrar och längder täcktes) och EFDA:s begäran kunde således inte granskas vidare.
(87)
Alla de sålda standardfästdonen konstaterades vara galvaniserade och normalvärdet beräknades därför på grundval av en ytbeläggning som motsvarade kod A i tabellen över produktkontrollnummer. Om en kinesisk exporterande tillverkare i urvalet inte exporterade fästdon med ytbeläggning av typ A, användes den närmaste typen av ytbeläggning utan justering av exportpriset.
(88)
Uppgifterna om hållfasthetsklass och indelningen i standardfästdon och specialfästdon förblev oförändrade.
(89)
Två exporterande tillverkare begärde att förhörsombudet vid GD Handel skulle granska de konfidentiella uppgifterna från tillverkaren i det jämförbara landet och försäkra att uppgifterna om försäljningen på hemmamarknaden var av konfidentiell natur, samt även granska frågan om standardfästdonens ytbeläggning, förekomsten av krom i ytbeläggningen och hur man erhållit uppgifterna om standardfästdonens längd och diameter. Efter att ha granskat de konfidentiella uppgifterna från tillverkaren i det jämförbara landet klargjorde förhörsombudet de frågor som ställts av de två exporterande tillverkarna. Förhörsombudets rapport fogades till ärendet så att berörda parter kunde ta del av den.
(90)
Trots ovannämnda ytterligare uppgifter, klargöranden, möten och dialog fortsatte vissa parter att hävda att de saknade tillräckliga uppgifter för att kunna begära justeringar i syfte att säkerställa en rättvis jämförelse. Kommissionen tillhandahöll parterna ingående uppgifter om de produktgrupper som använts för att fastställa normalvärdet, såsom överprövningsorganet hade krävt (7). Under en förlängd period den 30 maj 2012-19 juli 2012 tillhandahöll kommissionen dessutom uppgifter och svarade på alla frågor från samtliga parter. Samtliga parter beviljades dessutom ytterligare 20 dagar för att lämna synpunkter på det slutliga meddelandet av uppgifter.
(91)
Samma parter hävdade att kommissionen, i strid med rekommendationerna i överprövningsorganets rapport och utan att ange några giltiga skäl, vägrade att lämna ut uppgifter om de specifika produkter från den indiska tillverkaren som använts för att fastställa normalvärdet. Artikel 6.5 i WTO:s antidumpningsavtal föreskriver att uppgifter som är konfidentiella eller som lämnas konfidentiellt ska hanteras konfidentiellt av de undersökande myndigheterna. I detta fall har den indiska tillverkaren konfidentiellt lämnat ut uppgifter om de produkttyper som såldes på hemmamarknaden samt har förnyat sin begäran till kommissionen om konfidentiell hantering och angett att man fortfarande betraktar de avsedda uppgifterna som strikt konfidentiella (se skäl 82 ovan). Nämnda parter hävdade vidare att kommissionen har underlåtit att tillhandahålla en meningsfull icke-konfidentiell sammanställning av uppgifterna från den indiska tillverkaren, såsom det krävdes enligt rapporterna. Som det anges i de ovanstående skälen lämnade kommissionen under den fortgående dialogen emellertid ut alla relevanta uppgifter om den indiska tillverkaren till de berörda parterna, inom de gränser som var möjliga med hänsyn till sekretesskraven, så att de kunde tillvarata sina intressen.
2.9 Fastställande av normalvärdet för de exporterande tillverkarna i Kina samt normalvärde, exportpriser och jämförelse
(92)
Normalvärdet beräknades och jämfördes med exportpriset på det sätt som anges ovan. Justeringar av exportpriset gjordes för att undanröja prisskillnaden när krom VI användes i ytbeläggningen på de berörda fästdonen. Jämförelsen av normalvärdet och exportpriset gjordes på nivån fritt fabrik, liksom i den ursprungliga undersökningen.
2.10 Begäranden om justeringar på grundval av produktens egenskaper
(93)
En exporterande tillverkare begärde en justering enligt artikel 2.10 a i grundförordningen på grund av fysiska skillnader mellan de olika typerna av den berörda produkten (sexkantsskruvar, träskruvar, bultar etc.). Eftersom den berörda exporterande tillverkaren av sekretesskäl inte har tillgång till fullständiga uppgifter avseende normalvärdet, använde sig företaget av sina egna exportpriser för att visa i vilken utsträckning priserna varierar mellan olika typer av fästdon.
(94)
Jämförelsen mellan normalvärde och exportpris i den ursprungliga undersökningen gjordes med åtskillnad mellan fästdon av standardtyper och specialtyper, såsom det anges i skäl 102 i förordningen om slutgiltig tull, samt genom att identifiera hållfasthetsklassen. De fullständiga produktkontrollnumren användes inte i detta fall, eftersom uppgifterna från tillverkaren i det jämförbara landet inte var kategoriserade på grundval av produktkontrollnummer på det sätt som hade begärts. En av komponenterna i den ursprungliga tabellen över produktkontrollnummer syftade till att identifiera de olika typerna av fästdon enligt det KN-nummer som de omfattades av. Eftersom den indiska tillverkaren inte tillhandahöll dessa uppgifter, kunde denna komponent inte användas vid jämförelsen i den ursprungliga undersökningen.
(95)
De uppgifter som lämnades av den exporterande tillverkaren visade att det kan finnas orsaker till en justering för skillnaderna mellan de olika typerna av fästdon. Den metod som föreslogs ansågs emellertid inte vara lämplig, eftersom företaget inte lämnade exakta uppgifter om produkttyp med hjälp av KN-nummer (se skäl 34 ovan), såsom ursprungligen hade begärts. Som ett alternativ gjordes en granskning av skillnaderna i unionsindustrins priser på unionsmarknaden för att fastställa huruvida det fanns prisskillnader mellan de olika typerna av fästdon. Unionsindustrin tillhandahöll fullständiga uppgifter med användning av produktkontrollnummer, såsom det ursprungligen hade begärts. Granskningen bekräftade att priserna på EU-marknaden varierade beroende på typ av fästdon. Mot denna bakgrund ansågs det lämpligt att justera normalvärdena så att de speglade dessa skillnader. Som grund för justeringen angavs unionsindustrins genomsnittliga försäljningspris på unionsmarknaden till värdet 1, och alla enskilda typer angavs sitt eget individuella värde beroende på deras pris i förhållande till genomsnittspriset. Dessa värden tillämpades sedan på det normalvärde som användes vid jämförelsen med varje typ som exporterades av den exporterande tillverkaren.
(96)
Eftersom dessa justeringar gjordes på grundval av marknadsvärdet av skillnaderna i fysiska egenskaper på EU-marknaden, ansågs det lämpligt att göra liknande justeringar vid beräkningen av dumpningsmarginalerna för samtliga exporterande tillverkare.
(97)
Efter offentliggörandet av det allmänna meddelandet av uppgifter, hävdade CCME (China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products) och en exporterande kinesisk tillverkare att kommissionen fortfarande handlade i strid med artiklarna 2.4, 6.2 och 6.4 i WTO:s antidumpningsavtal genom att inte lämna aktuell information som kan utgöra en grund för en jämförelse mellan exportpriset och normalvärdet och man uppmanade därför kommissionen att lämna utförlig information om de produkttyper av normalvärde som använts och på så sätt uppfylla sin förpliktelse att ge de kinesiska exporterande tillverkarna möjlighet att försvara sina intressen, lägga fram sitt fall med full kännedom om omständigheterna för att få till stånd en rättvis jämförelse mellan exportpriserna och normalvärdet. De nämnda parterna begärde därför att kommissionen åter undersöker följande punkter:
a)
Meddelande av alla uppgifter om produkttyperna av normalvärde.
b)
Säkerställa att standardfästdon som tillverkats av de kinesiska exporterande tillverkarna inte jämförs med fästdon som tillverkats av den jämförbara tillverkaren för högteknologiska ändamål.
c)
Lämna uppgifter om hur ansökningar om justeringar ska styrkas.
d)
Lämna information om hur vissa justeringar har gjorts.
e)
EU:s skyldighet att inte utesluta några exporttransaktioner.
(98)
När det gäller punkt a anser kommissionen, mot bakgrund av informationen i informationsmeddelandena av den 30 maj 2012, den 11 juli 2012 och den 13 juli 2012 samt det allmänna meddelandet av uppgifter av den 31 juli 2012, särskilt skälen 77-96 och de utfrågningar som hölls under samrådsförfarandet, att alla uppgifter som har kunnat meddelas med hänsyn till sekretesskraven, har lämnats till de berörda parterna.
(99)
När det gäller punkt b rörande behovet av att säkerställa att standardfästdon som tillverkats av de kinesiska exporterande tillverkarna inte jämförs med fästdon som tillverkats av den jämförbara tillverkaren för högteknologiska ändamål, har denna aspekt behandlats i skäl 78 ovan. Eftersom ingen ny bevisning har lämnats och det alltså bara rör sig om påståenden från de nämnda parterna om att det skulle finnas fästdon avsedda för andra högteknologiska ändamål än fordonsindustrin, anser kommissionen att de tillgängliga uppgifterna i ärendet är tillräckligt tillförlitliga för att det ska gå att säkerställa att endast standardfästdon användes för fastställandet av normalvärdet vid jämförelsen med den nämnda kinesiska exportörens exportpriser.
(100)
När det gäller punkt c, och påståendena att kommissionen inte skulle ha lämnat information om hur kinesiska exporterande tillverkare ska styrka ansökningarna om justeringar rörande inslag av ”spårbarhet”, ISO-standard 9000, enhet för felkvot och andra kriterier som ”hårdhet, böjhållfasthet, hållfasthet, slagtålighet och friktionskoefficient” (se skäl 63 ovan) och tull på importkostnaderna (se skälen 79-80 ovan), vill kommissionen framhålla följande. För det första erinras det om att parterna har tagit upp dessa faktorer utan att lämna några ytterligare uppgifter. Under en utfrågning som anordnades av förhörsombudet den 11 juli 2012 uppmanade kommissionen parterna att lämna ytterligare information rörande de ovan nämnda frågorna, men ingen ytterligare information har lämnats. När det gäller begäran om justeringar av exportpriserna i syfte att kunna ta hänsyn till tullarna på import av valstråd till Indien och, i allmänhet, tillgång till billigare råvaror för de kinesiska exporterande tillverkarna, förklarade kommissionen ingående i skäl 80 varför denna justering inte kunde godtas. Såsom anges i skäl 63 i den ursprungliga förordningen återspeglade kostnaderna för den främsta råvaran - stålvalstråd - inte marknadsvärdena i någon högre grad. Det konstaterades att de priser på stålvalstråd som togs ut på den inhemska marknaden var avsevärt lägre än de som togs ut på andra marknader. Dessa snedvridna priser kan därför inte användas som en grund för justering som de nämnda parterna har begärt. Under dessa omständigheter kan kommissionen inte förstå vilken ytterligare information som den kinesiska handelskammaren och den exporterande tillverkaren anser skulle kunna tillhandahållas för att ytterligare styrka dessa två ansökningar om justeringar.
(101)
När det gäller punkt d erinras det om att information rörande ”EU-tillverkarnas normalvärdetyper och deras prisnivåer, liksom hur de resulterande justeringarna påverkade den jämförbara tillverkarens normalvärdetyper” är konfidentiell och inte kan uppges. Den kinesiska handelskammaren och en kinesisk exporterande tillverkare begärde ytterligare förtydliganden om hur justeringarna för prisskillnaderna på ytbeläggning har gjorts. Som det anges i skäl 92 ovan, bör det emellertid noteras att i det särskilda meddelandet av uppgifter angav kommissionen vilka exportprodukttyper som har justerats, och de berörda parterna kunde på så sätt förstå hur justeringen hade gjorts.
(102)
När det gäller punkt e och det påstådda behovet av att hänsyn tas till alla jämförbara exporttransaktioner i dumpningsberäkningen för att prisjämförelsen ska bli rättvis i enlighet med artikel 2.4.2 i WTO:s antidumpningsavtal, noterar kommissionen att det är just på grund av de nämnda parternas krav och förslag som det normalvärde som använts för fastställandet av dumpningsmarginalerna har justerats. Vilken metod som använts förklaras i skälen 93-96 ovan och orsakerna till att dumpningsbeloppet uttrycks i procent av de exporttransaktioner som använts för att beräkna dumpningsbeloppet beskrivs i skälen 107-108 nedan, i full överensstämmelse med artikel 2.4.2 i WTO:s antidumpningsavtal, som hänvisar till liknande exporttransaktioner. I detta fall har alla jämförbara transaktioner (fördelade på produkttyper) använts för jämförelsen. Det var därför rimligt att uttrycka det konstaterade dumpningsbeloppet i procent av de exporttransaktioner som använts för att beräkna dumpningsbeloppet.
(103)
Efter det allmänna meddelandet av uppgifter, upprepade två kinesiska exporterande tillverkare sin synpunkt att justeringar borde göras för påstådda skillnader i effektivitet vid förbrukning av råvaran och lättare tillgång till råvaror, effektivare energiförbrukning och lägre produktivitet per anställd. Det erinras om att ingen av de kinesiska exporterande tillverkarna fick marknadsekonomisk status i den ursprungliga undersökningen och det kan inte anses att deras kostnadsstruktur återspeglar marknadsvärden som kan användas som grund för justeringarna, särskilt när det gäller tillgången till råvaror. Det bör dessutom noteras att de befintliga produktionsprocesserna i Folkrepubliken Kina konstaterades vara jämförbara med den indiska tillverkarens och att de påstådda skillnaderna befanns vara obetydliga. I detta fall fann man att den indiska tillverkaren konkurrerade med många andra tillverkare på den indiska hemmamarknaden och det får anses att deras priser fullt ut återspeglade situationen på hemmamarknaden. Som nämns i skäl 41 ovan blev det nödvändigt att använda en motsvarighet till kostnaderna och priserna i fungerande marknadsekonomier för att fastställa normalvärdet.
(104)
Samma två kinesiska exporterande tillverkare hävdade att vid summeringen av uppgifter om diameter och längd i intervaller, borde kommissionen inte hänvisa till intervaller, utan använda de faktiska siffrorna för längd och diameter för att göra jämförelsen. För det första samtyckte kommissionen (se skäl 70 ovan) till följd av en utfrågning som hölls den 26 juni 2012 med samma parter till att diametern och längden skulle vara i intervaller för att hänsyn skulle kunna tas till de fysiska egenskapernas inverkan på priserna. De nämnda parterna angav själva vissa möjliga intervaller, medan kommissionen under utfrågningen uppgav att de föreslagna intervallerna borde ses över för att säkerställa att alla exporttyper i så hög grad som möjligt överensstämmer med den indiska tillverkarens liknande typer. För det andra uppgav de nämnda parterna i en presentation under utfrågningen som hölls den 3 juli 2012 som ett exempel att diametern hade en liten inverkan när det gäller enhetsförbrukningen av råvara. Detta argument avvisades därför.
2.11 Dumpningsmarginaler
(105)
Dumpningsmarginalerna fastställdes på grundval av en jämförelse mellan ett vägt genomsnittligt normalvärde och ett vägt genomsnittligt exportpris.
(106)
Den slutgiltiga dumpningsmarginalen, uttryckt i procent av importpriset cif vid unionens gräns, före tull, för den exporterande tillverkare som omfattas av denna översyn, är följande:
Bulten Fasteners (China) Co., Ltd
0,0 %
(107)
De reviderade slutgiltiga dumpningsmarginalerna, uttryckta i procent av importpriset cif vid unionens gräns, före tull, är följande:
Exporterande tillverkare i Kina
Gällande dumpningsmarginal
Reviderad dumpningsmarginal
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd
69,9 %
43,4 %
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd
93,2 %
63,7 %
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd
74,5 %
64,3 %
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd
105,3 %
69,7 %
Changshu City Standard Parts Factory och Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd
63,1 %
38,3 %
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd
0 %
0 %
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd
26,5 %
22,9 %
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd
0 %
0 %
Samarbetsvilliga exporterande tillverkare som inte valts ut att ingå i urvalet
78,1 %
54,1 %
Alla övriga företag
115,4 %
74,1 %
(108)
En exporterande tillverkare hävdade att vid beräkningen av dess dumpningsmarginal borde den totala konstaterade dumpningen uttryckas i procent av det totala värdet cif av alla exporttransaktioner och inte i procent av de exporttransaktioner som användes för att beräkna dumpningsmarginalen. Att göra på annat sätt innebar enligt detta företag ett antagande om dumpning vid de exporttransaktioner som inte hade använts för att fastställa dumpningen.
(109)
En jämförelse mellan exportpriset och normalvärdet gjordes på grundval av ett vägt genomsnitt uteslutande för de typer som exporterades av den kinesiska exporterande tillverkaren och för vilka en matchande typ tillverkades och såldes av den indiska tillverkaren. Detta ansågs vara den mest tillförlitliga grundvalen för att fastställa en eventuell dumpningsnivå för denna exporterande tillverkare. Att försöka matcha alla övriga exporterade typer med nära liknande typer från den indiska tillverkaren skulle ha gett felaktiga resultat. Mot denna bakgrund är det korrekt att uttrycka den konstaterade dumpningen i procent av de exporttransaktioner som användes vid beräkningen av dumpningsmarginalen - detta resultat anses vara representativt för alla exporterade typer. Samma metod användes vid beräkningen av dumpningsmarginalerna för övriga exporterande tillverkare.
3. Definition av unionsindustrin
(110)
Som det angavs i tillkännagivandet om inledande såg kommissionen över sin definition av unionsindustrin, i syfte att beakta rekommendationerna i tvistelösningsorganets rapporter, där det angavs att EU hade åsidosatt artikel 4.1 i WTO:s antidumpningsavtal genom att från definitionen av unionsindustrin utesluta de tillverkare som inte var villiga att ingå i urvalet och genom att anse att det tröskelvärde på 25 % som avses i artikel 4.1 i grundförordningen automatiskt motsvarade en ”betydande del” av unionens sammanlagda tillverkning av den berörda produkten. I punkt 430 i överprövningsorganets rapport av den 15 juli 2011 erkänns att ”fästdonsindustrins fragmenterade natur kan emellertid ha motiverat en så liten andel, på grund av att det var omöjligt att erhålla mer uppgifter, förutsatt att den process genom vilken kommissionen definierade industrin inte föranledde en påtaglig risk för snedvridning. […] genom att begränsa definitionen av den inhemska industrin till de tillverkare som var villiga att ingå i urvalet uteslöt kommissionen tillverkare som tillhandahöll relevanta uppgifter” (kommissionens understrykning). Det är de sistnämnda tillverkarna som nu har infogats i definitionen av unionsindustrin.
(111)
I den ursprungliga undersökningen konstaterades det att tillverkningen hos de unionstillverkare som var villiga att ingå i urvalet och till fullo samarbetade i den ursprungliga undersökningen utgjorde 27,0 % av den totala tillverkningen av den berörda produkten i unionen. Dessa företag ansågs därför utgöra unionsindustrin i den mening som avses i artiklarna 4.1 och 5.4 i grundförordningen.
(112)
Till följd av slutsatserna i tvistelösningsorganets rapporter och på grundval av alla de relevanta inlagor som inkom från de tillverkare i EU som gav sig till känna inom den tidsfrist som angavs i punkt 6 b i i tillkännagivandet om inledande av ett antidumpningsförfarande beträffande import av vissa fästdon av järn eller stål med ursprung i Kina (8), gjorde kommissionen, utan att beakta huruvida dessa hade angett att de var beredda att ingå i urvalet, en ny beräkning som visade att unionsindustrin 2006 svarade för 36,3 % av den totala tillverkningen av den berörda produkten i unionen.
(113)
Efter att ha sett över definitionen av unionsindustrin, kontrollerade kommissionen huruvida unionsindustrins andel av den totala uppskattade tillverkningen av fästdon utgjorde en betydande del i den mening som avses i artikel 4.1 i WTO:s antidumpningsavtal.
(114)
Som det anges i skäl 112 i förordningen om slutgiltig tull fastställdes i undersökningen att den likadana produkten tillverkas av ett stort antal tillverkare i unionen, uppskattningsvis mer än 300 tillverkare som till största delen utgörs av små eller medelstora företag, men även ett fåtal större företag eller företagsgrupper. Vid tidpunkten för inledandet av den ursprungliga undersökningen kontaktade kommissionen var och en av dessa kända tillverkare och anmodade dem att delta i undersökningen och att lämna vissa uppgifter om sin verksamhet. Varken i det tillkännagivande om inledande som offentliggjordes när den ursprungliga undersökningen hade inletts eller i det följebrev som på dagen för inledandet sändes till alla kända tillverkare i EU nämndes den omständigheten att kommissionen inte skulle beakta de uppgifter som lämnades in av unionstillverkare som inte önskade samarbeta.
(115)
Som det anges ovan är de flesta av fästdonstillverkarna i EU små företag, eller till och med mikroföretag (familjeföretag), som vanligen har begränsade ekonomiska resurser och personalresurser, inte är medlemmar i nationella eller europeiska intresseorganisationer som kan företräda dem vid en undersökning och, såsom ofta är fallet med små och medelstora företag, inte har resurser för att engagera specialiserade affärsadvokater och revisorer. Små företag är också mycket angelägna om att skydda sina konfidentiella uppgifter under sådana undersökningar, vilket de anser är av avgörande betydelse. Icke desto mindre gav sig ett betydande antal tillverkare till känna (totalt 63 unionstillverkare) och lämnade de begärda uppgifterna. Det bör påpekas att dessa tillverkare utgjordes av såväl små och medelstora företag som större företag från hela EU. Mot bakgrund av det ovanstående och med beaktande av de särskilda omständigheterna i detta fall kan dessa tillverkare, som svarade för 36,3 % av den totala tillverkningen av den berörda produkten i EU, anses utgöra en betydande andel av den totala unionsindustrin och följaktligen en betydande andel i den mening som avses i artikel 4.1 i WTO:s antidumpningsavtal. Eftersom alla de största kända tillverkarna i EU gav sig till känna efter inledandet, inom den tidsfrist som fastställdes i det ursprungliga tillkännagivande om inledande, kan urvalet i den ursprungliga undersökningen betraktas som representativt, även efter det att ytterligare 18 unionstillverkare infogats i definitionen av unionsindustrin.
(116)
Den kinesiska handelskammaren hävdade att kommissionen inte kunde begränsa sig till att använda de uppgifter som erhållits från de unionstillverkare som gav sig till känna inom den tidsfrist som avses i skäl 112, eftersom vissa unionstillverkare kan ha valt att inte ge sig till känna, eftersom de inte var villiga att ingå i urvalet och därför visste att deras svar inte skulle beaktas. Intresseorganisationen för kinesiska exportörer begärde att kommissionen skulle ”göra om hela urvalsprocessen och kontakta alla unionstillverkare utan att ange att tillverkarna måste vara villiga att ingå i urvalet” (9). Mot bakgrund av det ovanstående ansågs det emellertid inte att det fanns något behov av att göra om processen för att göra ett slutgiltigt urval, eftersom de största kända unionstillverkarna hade gett sig till känna redan i samband med inledandet. Efter meddelandet av uppgifter, upprepade den kinesiska handelskammaren att det inte kunde uteslutas att ett stort antal tillverkare helt enkelt inte svarade på frågeformuläret ”just därför att de vet att deras ovilja att ingå i urvalet automatiskt skulle resultera i deras uteslutande från den inhemska industrin”. Det bör noteras att samma argument lades fram av de kinesiska exporterande tillverkarna och de europeiska importörerna under den ursprungliga undersökningen, där man invände emot att det skulle krävas någon särskild ställning för att agera. Såsom förklaras i skäl 26 i förordningen om slutgiltig tull, kontaktade kommissionen ett betydande antal unionstillverkare efter det att förfarandet inletts, men bara ett fåtal svarade. Det bör noteras att ingen hänvisning gjordes till om de skulle ingå eller inte ingå i det slutgiltiga stickprovsförfarandet. I själva verket var urvalet av unionstillverkare i det slutgiltiga stickprovet irrelevant för deras beslut att ge sig till känna under förfarandet, eftersom beslutet motiverades av andra faktorer än de som belysts i skäl 115 ovan. Den begäran som riktats till kommissionen om att kommissionen på nytt borde göra en skadebedömning avslogs därför.
4. Unionsindustrins situation
(117)
Till följd av rapporterna gjordes en förnyad granskning, som avsåg den ovan i skäl 114 definierade unionsindustrin, av de undersökningsresultat avseende skada som fastställts i den ursprungliga undersökningen beträffande utvecklingen av produktion, produktionskapacitet, kapacitetsutnyttjande, försäljning, priser per enhet, marknadsandel, sysselsättning och produktivitet, utifrån de uppgifter som samlats in avseende de sex tillverkarna i urvalet och de ytterligare 57 tillverkare som nu utgjorde en del av unionsindustrin. När det gäller övriga skadefaktorer som konstaterats för unionstillverkarna i urvalet kunde resultaten bekräftas vid översynen på grundval av uppgifter om lager, lönsamhet, kassaflöde, investeringar, räntabilitet, kapitalanskaffningsförmåga och löner, vilka framgick av de kontrollerade svaren på frågeformulären från de sex tillverkarna i urvalet.
4.1 Produktion, produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande
(118)
Utvecklingen av unionsindustrins produktion, produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande såg ut på följande sätt, baserat på samtliga tillgängliga uppgifter (se skäl 112):
Unionsindustrin totalt
2003
2004
2005
2006
UP
Produktionsvolym (Mt)
489 993
524 571
493 924
519 880
537 877
Index
100
107
100
106
110
Produktionskapacitet (Mt)
859 766
881 454
902 741
919 485
944 817
Index
100
102
105
107
110
Kapacitetsutnyttjande (%)
57 %
60 %
55 %
57 %
57 %
(119)
Trots en betydande ökning av efterfrågan med 29 % mellan 2004 och undersökningsperioden (UP) fluktuerade unionsindustrins produktionsvolym under hela skadeundersökningsperioden och var under undersökningsperioden 9 % högre än 2003, vilket ska jämföras med 6 % i den ursprungliga undersökningen, dvs. fortfarande betydligt lägre än ökningen av efterfrågan med 29 %.
(120)
När det gäller produktionskapaciteten och kapacitetsutnyttjandet, bekräftades de slutsatser som hade nåtts i den ursprungliga undersökningen, även om man utgick från andra uppgifter (se skälen 130-133 i förordningen om slutgiltig tull).
4.2 Försäljning, marknadsandel, tillväxt och genomsnittliga priser per enhet i unionen
(121)
Siffrorna nedan visar unionsindustrins försäljning till oberoende kunder i unionen (i volym och värde) baserat på samtliga tillgängliga uppgifter:
Unionsindustrin totalt
2003
2004
2005
2006
UP
Unionsindustrins försäljning i unionen (i tusen euro)
990 540
1 050 039
1 102 684
1 198 794
1 289 940
Index
100
106
111
121
130
Unionsindustrins försäljning i unionen (Mt)
445 769
494 307
468 892
506 752
507 750
Index
100
111
105
114
114
Unionsindustrins försäljningspris per enhet i unionen (euro/Mt)
2 222
2 124
2 351
2 365
2 540
Index
100
96
106
106
114
Unionsindustrins marknadsandel (%)
i.u.
28 %
27 %
24 %
22 %
Index
i.u.
100
96
86
80
(122)
De reviderade uppgifterna i tabellen ovan bekräftar undersökningsresultaten i skälen 137-140 i förordningen om slutgiltig tull såtillvida att alla skadetendenser bekräftas. Unionsindustrins försäljningsvolym ökade med 14 % under skadeundersökningsperioden, i stället för 12 % som fastslogs i den ursprungliga undersökningen, och med 30 % i värde, i stället för 21 %. Tendenserna är de facto mycket liknande de som konstaterades i den ursprungliga undersökningen. Samma minskning av försäljningsvolymerna mellan 2004 och 2005 bekräftar slutsatsen i skäl 139 i förordningen om slutgiltig tull att unionsindustrin inte lyckades dra fördel av den ökade unionsförbrukningen, och unionstillverkarnas marknadsandel minskade således med 20 % på mindre än tre år.
4.3 Sysselsättning och produktivitet
(123)
Sysselsättningen och produktiviteten i unionsindustrin utvecklades på följande sätt:
Unionsindustrin totalt
2003
2004
2005
2006
UP
Antal anställda
7 530
8 340
8 559
8 549
8 581
Index
100
111
114
114
114
Produktivitet (Mt/anställd)
65
63
58
61
63
Index
100
97
89
93
96
4.4 Slutsats om skada
(124)
Mot bakgrund av det ovanstående bekräftas slutsatserna i skälen 153-161 i förordningen om slutgiltig tull.
5. Den dumpade importens volym
(125)
Som det angavs i tillkännagivandet om inledande beaktade kommissionen slutsatserna i tvistelösningsorganets rapporter att EU hade åsidosatt artikel 3.1 och 3.2 i WTO:s antidumpningsavtal när det gäller beaktandet av den dumpade importens volym i den ursprungliga fästdonsundersökningen.
(126)
Kommissionen såg följaktligen över sin bedömning av skadan mot bakgrund av den omständigheten att vissa exporterande tillverkare konstaterades inte ha gjort sig skyldiga till dumpning under undersökningsperioden. Det bör erinras om att i den ursprungliga undersökningen var det två kinesiska exporterande tillverkare som inte gjorde sig skyldiga till dumpning. Som anges i skäl 105 konstaterades det i denna översyn att det fanns ytterligare en exporterande tillverkare som inte gjort sig skyldig till dumpning. Den totala importvolymen från dessa tre exporterande tillverkare utgjorde endast mellan 0,01 % och 0,40 % av den totala importen av den berörda produkten från Kina under undersökningsperioden. Den skadeanalys beträffande utvecklingen av importen från Kina som har genomförts på grundval av den dumpade importens volym, exklusive den icke-dumpade importen, visar obetydliga förändringar i de tendenser som beskrivs i skäl 121 i förordningen om slutgiltig tull.
2003
2004
2005
2006
UP
Importvolym från Kina (Mt)
216 085
295 227
387 783
485 435
577 811
Index
100
137
179
225
267
Kinas marknadsandel
i.u.
17 %
22 %
23 %
25 %
Källa: Eurostat.
6. Orsakssamband - unionsindustrins exportresultat
(127)
Som det angavs i tillkännagivandet om inledande såg kommissionen över sin analys av orsakssambandet i syfte att beakta slutsatserna i rapporterna att EU hade åsidosatt artikel 3.1 och 3.5 i WTO:s antidumpningsavtal genom att beakta den sammanlagda exportstatistiken från Eurostat i stället för att endast beakta de specifika exportresultaten för unionsindustrin.
(128)
Unionsindustrins exportresultat analyserades i skäl 175 i förordningen om slutgiltig tull. Det konstaterades att exporten till tredjeländer 2006 endast motsvarade 11 % av unionsindustrins totala produktion av den likadana produkten. Som det påpekades i tvistelösningsorganets rapporter grundade sig emellertid de använda uppgifterna på uppgifter från Eurostat som avsåg samtliga unionstillverkares export och inte endast unionsindustrins export. Till följd av tvistelösningsorganets rapporter såg kommissionen över sin analys av orsakssambandet genom att granska huruvida exportresultatet för unionsindustrin enligt den nya definitionen kunde ha bidragit till den skada som unionsindustrin lidit. Det konstaterades att exporten till tredjeländer endast motsvarade 3,7 % av den omdefinierade unionsindustrins produktion av den likadana produkten under undersökningsperioden, i stället för 11 % såsom det angavs i skäl 175 i förordningen om slutgiltig tull. Denna export ökade med omkring 4 % mellan 2003 och undersökningsperioden. Exporten skedde dessutom genomgående till priser som var betydligt högre än försäljningspriserna på unionsmarknaden.
Unionsindustrin totalt
2003
2004
2005
2006
UP
Unionsindustrins export av den berörda produkten till övriga världen (Mt)
19 599
23 613
21 098
20 967
20 400
Index
100
120
108
107
104
Unionsindustrins export av den berörda produkten till övriga världen (i tusen euro)
47 261
55 657
52 958
58 831
55 477
Index
100
118
112
124
117
Pris per enhet (euro/Mt)
2 411
2 357
2 510
2 806
2 719
(129)
Slutsatsen kan således dras att unionsindustrins exportresultat till tredjeländer inte vållade väsentlig skada. Vidare bekräftas slutsatsen i skäl 184 i förordningen om slutgiltig tull att den dumpade importen med ursprung i Kina har vållat unionsindustrin väsentlig skada i den mening som avses i artikel 3.6 i grundförordningen.
7. Hantering av konfidentiella uppgifter
(130)
Som det angavs i tillkännagivandet om inledande åtog sig kommissionen att se över sina slutsatser på grundval av de avgöranden i rapporterna i vilka det påstods att EU hade åsidosatt artikel 6.5 och 6.5.1 i WTO:s antidumpningsavtal när det gäller hanteringen av konfidentiella uppgifter.
(131)
Till följd av rapporterna anmodade kommissionen de två relevanta unionstillverkarna att inkomma med uttalanden om skälen till att de konfidentiella uppgifterna inte fick tas med i en icke-konfidentiell sammanfattning. De två tillverkarna lämnade in ytterligare uppgifter på ett icke-konfidentiellt sätt, och när vissa uppgifter inte fick tas med i en icke-konfidentiell sammanfattning uppgav de att detta var fallet. Uppgifterna från de båda tillverkarna sändes till alla berörda parter. En intresseorganisation som företräder importörer i EU hävdade att de uppgifter som lämnats av de två unionstillverkarna var omöjliga att förstå och inte kunde användas för dubbelkontroll med offentligt tillgängliga uppgifter från Eurostat. Det bör här påpekas att eftersom uppgifterna från de två tillverkarna är företagsspecifika, är det osannolikt att det finns några offentliga källor som kan användas för dubbelkontroll.
(132)
Den kinesiska handelskammaren och EFDA hävdade att de ytterligare uppgifter som tillhandahållits var ofullständiga på så vis att vissa delar i tabellerna 22, 23 och 32-34 fortfarande saknades och att tvistelösningsorganets rekommendationer således inte hade följts. Inga andra synpunkter inkom till följd av meddelandet av dessa ytterligare icke-konfidentiella uppgifter. Eftersom tabellerna 32-34 innehåller närmare uppgifter om det berörda företagets försäljning och kostnader, gjordes en sammanfattning av uppgifterna, som är av konfidentiell natur, i syfte att ge viss information om innehållet utan att lämna ut konfidentiella uppgifter. Övriga uppgifter som angetts som saknade i tabell 22 (typer av levererade råvaror och volymer inköpta råvaror) och tabell 23 (endast indexerade uppgifter lämnades för vinstmarginalen före skatt och inga separata uppgifter lämnades för försäljningen i och utanför EU) tillhandahölls på nytt av det berörda företaget i syfte att möjliggöra en god förståelse av uppgifterna, och detta svar fogades till ärendet så att berörda parter kunde ta del av det. Avslutningsvis anses det att rekommendationerna i rapporterna beträffande denna fråga har uppfyllts fullständigt.
(133)
EFDA påstod också att man på grundval av den tabell 24 som tillhandahållits av unionstillverkaren inte kunde dra slutsatsen att detta företag hade lidit avsevärd skada, eftersom tabellen visar en stadig ökning av vinsten, kapacitetsutnyttjandet och produktionen. Som det redan angetts gjorde kommissionen emellertid sin skadebedömning på grundval av uppgifterna från de sex unionstillverkarna i urvalet och drog slutsatsen att de lidit väsentlig skada, såsom det bekräftas ovan i skäl 124. Detta påstående är därför ogrundat.
(134)
Som det angavs i punkt 6 i tillkännagivandet om inledande lämnade kommissionen, till följd av avgörandet rörande artikel 6.5 and 6.5.1 i WTO:s antidumpningsavtal med avseende på hanteringen av konfidentiella uppgifter, den 30 maj 2012 ut de ursprungliga uppgifterna från Eurostat om den sammanlagda tillverkningen av fästdon i unionen.
8. Övriga rekommendationer och utslag
(135)
Som det angavs i tillkännagivandet om inledande åtog sig kommissionen att beakta synpunkter från de parter i fästdonsundersökningen som uppgav sig ha påverkats negativt av utlämnandet av uppgifter med avseende på marknadsekonomisk behandling eller med avseende på andra av tvistelösningsorganets rekommendationer eller utslag. Kommissionen beviljade individuell behandling åt ett företag i enlighet med rekommendationerna i tvistelösningsorganets rapporter rörande artikel 9.5 i grundförordningen.
F. MEDDELANDE AV UPPGIFTER
(136)
Alla parter informerades om de ovannämnda undersökningsresultaten. De beviljades även en tidsfrist för att lämna in synpunkter och krav efter meddelandet av uppgifter. Några synpunkter inkom efter det att uppgifterna hade meddelats.
(137)
Av det ovanstående följer att de antidumpningsåtgärder beträffande import av vissa fästdon av järn eller stål med ursprung i Kina som infördes genom förordning (EG) nr 91/2009 bör bibehållas och att import från Bulten Fasteners China bör omfattas av en tullsats på 0 %.
G. SLUTSATS
(138)
Till följd av ovanstående översyn dras slutsatsen att den skadevållande dumpning som fastställdes i den ursprungliga undersökningen har bekräftats. En exporterande tillverkare har emellertid beviljats individuell behandling i enlighet med rekommendationerna i tvistelösningsorganets rapporter avseende artikel 9.5 i grundförordningen. Artikel 1.2 i förordningen om slutgiltig tull bör därför ändras i enlighet med detta. Samma artikel bör även ändras enligt följande, för att beakta de reviderade antidumpningstullar som har beräknats för vissa av de företag som förtecknas i tabellen i artikel 1.2 i förordningen om slutgiltig tull:
Exporterande tillverkare i Kina
Dumpningsmarginal
Skademarginal
Slutgiltiga åtgärder
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd
43,4 %
99,9 %
43,4 %
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd
63,7 %
79,5 %
63,7 %
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd
64,3 %
64,4 %
64,3 %
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd
69,7 %
78,3 %
69,7 %
Changshu City Standard Parts Factory och Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd
38,3 %
65,3 %
38,3 %
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd
0,0 %
0,3 %
0,0 %
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd
22,9 %
133,2 %
22,9 %
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd
0,0 %
0,0 %
0,0 %
Samarbetsvilliga exporterande tillverkare som inte valts ut att ingå i urvalet
54,1 %
77,5 %
54,1 %
Alla övriga företag
74,1 %
85,0 %
74,1 %
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Tabellen över de slutgiltiga antidumpningstullsatser som ska tillämpas på nettopriset fritt unionens gräns, före tull, för produkter som tillverkats av de företag som förtecknas i artikel 1.2 i förordning (EG) nr 91/2009 ska ersättas med följande tabell:
”Företag
Tullsats (%)
Taric-tilläggsnummer
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd, Shanghai
43,4 %
A924
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd, Suzhou
0,0 %
A918
Changshu City Standard Parts Factory och Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd, Changshu
38,3 %
A919
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd, Dongguan City
22,9 %
A920
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd, Kunshan
63,7 %
A921
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd, Ningbo City
64,3 %
A922
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd, Jiangshan Town
69,7 %
A923
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd, Yantai
0,0 %
A925
Bulten Fasteners (China) Co., Ltd, Beijing
0,0 %
A997
Företag som förtecknas i bilaga I
54,1 %
A928
Alla övriga företag
74,1 %
A999”
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Luxemburg den 4 oktober 2012.