PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 215/2013
ze dne 11. března 2013
o uložení vyrovnávacího cla na dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. ZAHÁJENÍ ŠETŘENÍ
(1)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) informovala Evropská komise (dále jen „Komise“) dne 22. února 2012 o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“) do Unie.
(2)
Antisubvenční řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který podalo dne 9. ledna 2012 sdružení EUROFER (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících v tomto případě více než 70 % celkové výroby určitých výrobků z oceli s organickým povlakem v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování uvedeného výrobku a o výsledné podstatné újmě, které byly uznány za dostatečný důvod k zahájení řízení.
(3)
V souladu s čl. 10 odst. 7 základního nařízení oznámila Komise před zahájením šetření vládě ČLR (dále jen „čínská vláda“), že obdržela podnět s náležitými podklady, podle nějž způsobuje subvencovaný dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z ČLR výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Čínská vláda byla vyzvána ke konzultacím, aby se vyjasnily otázky uvedené v podnětu a dosáhlo se řešení na základě dohody. Čínská vláda nabídku ke konzultacím přijala a tyto konzultace následně proběhly. Řešení na základě vzájemné dohody se v rámci těchto konzultací nedosáhlo. Bylo však řádně přihlédnuto ke stanoviskům, jež k tvrzením v podnětu předložila čínská vláda a jež se týkaly nenapadnutelnosti daných programů. V návaznosti na konzultace předložila čínská vláda vlastní podání.
1.2. ANTIDUMPINGOVÉ ŘÍZENÍ
(4)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (3) informovala Evropská komise dne 21. prosince 2011 o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z ČLR.
(5)
Dne 20. září 2012 uložila Komise nařízením (EU) č. 845/2012 (4) na dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z ČLR prozatímní antidumpingové clo.
(6)
Analýza újmy provedená v rámci tohoto antisubvenčního šetření a analýza újmy provedená v rámci souběžně probíhajícího antidumpingového šetření jsou shodné, neboť definice výrobního odvětví Unie, reprezentativních výrobců v Unii a období šetření jsou v obou šetřeních stejné. Z tohoto důvodu byly připomínky týkající se aspektů újmy předložené v kterémkoli z těchto řízení zohledněny v obou řízeních.
1.3. STRANY DOTČENÉ ŘÍZENÍM
(7)
O zahájení řízení Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce v ČLR, dovozce, obchodníky, uživatele, dodavatele a sdružení, o nichž bylo známo, že se jich řízení týká, jakož i zástupce ČLR. Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení předložily svá písemná stanoviska a požádaly o slyšení.
(8)
Vzhledem ke zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců, výrobců v Unii a dovozců, kteří nejsou ve spojení, byli všichni známí vyvážející výrobci a dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení uvedli základní údaje o svých činnostech souvisejících s dotčeným výrobkem v období od 1. října 2010 do 30. září 2011. Tyto informace byly požadovány podle článku 27 základního nařízení, aby Komise mohla rozhodnout, zda bude zapotřebí výběr vzorku, a pokud ano, umožnit jí tyto vzorky vybrat. Proběhly rovněž konzultace s orgány ČLR.
(9)
Zpočátku poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku 19 čínských vyvážejících výrobců nebo skupin výrobců. Na základě informací získaných od vyvážejících výrobců a v souladu s článkem 27 základního nařízení vybrala Komise původně vzorek tří vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců. Nicméně jeden z vyvážejících výrobců zahrnutých v tomto vzorku svoji spolupráci ukončil. Byl tudíž nahrazen následujícím vyvážejícím výrobcem s nejvyšším objemem vývozu do Unie. Po oznámení i tento vyvážející výrobce spolupráci ukončil.
(10)
Aby nedošlo k dalším prodlevám v řízení bylo rozhodnuto omezit výběr vzorku na dvě skupiny vyvážejících výrobců, které vykazovaly nejvyšší objem vývozu do Unie, tj. Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd a společnosti, které jsou s ní ve spojení, a Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd a společnosti, které jsou s ní ve spojení. Vzorek těchto dvou skupin vyvážejících výrobců slouží jako základ pro stanovení míry subvencování těchto skupin, jakož i míry subvencování v případě všech spolupracujících výrobců nezahrnutých ve vzorku v souladu s čl. 15 odst. 2 a 3 základního nařízení.
(11)
Pokud jde o výrobce v Unii, Komise v oznámení o zahájení řízení uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek sestával ze šesti výrobců v Unii, o nichž bylo Komisi známo, že vyrábějí obdobný výrobek, a jež byli vybráni na základě prodeje, objemu výroby, velikosti a zeměpisné polohy v Unii. Výrobci v Unii zařazení do vzorku představují 46 % výroby v Unii a 38 % prodeje v Unii. Zúčastněné strany byly v oznámení o zahájení řízení rovněž vyzvány, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. Jeden výrobce v Unii uvedl, že si nepřeje být do vzorku zařazen, a byl proto nahrazen následujícím největším výrobcem.
(12)
Pět dovozců, kteří nejsou ve spojení, poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku. Vzhledem k omezenému počtu spolupracujících dovozců se výběr vzorku již nepovažoval za nutný.
(13)
Komise zaslala dotazníky zástupcům vlády ČLR, dvěma vyvážejícím výrobcům v ČLR zařazeným do vzorku, 14 dalším vyvážejícím výrobcům v ČLR, kteří o to požádali, šesti výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, pěti spolupracujícím dovozcům v Unii a známým uživatelům.
(14)
Odpovědi byly obdrženy od zástupců ČLR, devíti vyvážejících výrobců a společností ve spojení v ČLR, šesti výrobců v Unii zařazených do vzorku, dvou dovozců, kteří nejsou ve spojení, a deseti uživatelů.
(15)
Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné, aby mohla rozhodnout o subvencování, výsledné újmě a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto státních orgánů a společností:
a)
vláda Čínské lidové republiky:
-
Čínské ministerstvo obchodu, Peking, Čína
b)
výrobci v Unii:
-
ArcelorMittal Belgium, Belgie, a prodejní společnost ve spojení ArcelorMittal Flat Carbon Europe SA, Lucembursko,
-
ArcelorMittal Poland, Polsko,
-
ThyssenKrupp Steel Europe AG, Německo,
-
voestalpine Stahl GmbH a voestalpine Stahl Service Center GmbH, Rakousko,
-
Tata Steel Maubeuge SA (dříve pod názvem Myriad SA), Francie,
-
Tata Steel UK Ltd, Spojené království.
c)
skupiny vyvážejících výrobců (a společností ve spojení) v ČLR:
-
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd a společnosti, které jsou s ní ve spojení: Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd, Zhangjiagang Wanda Steel Strip Co., Ltd, Jiangsu Huasheng New Construction Materials Co. Ltd a Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd,
-
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd a společnost, která je s ní ve spojení, Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Company Ltd,
d)
dovozci v Unii:
-
ThyssenKrupp Mannex, Německo
-
Macrometal, Hamburk, Německo.
(16)
Všechny strany byly následně informovány o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě je zamýšleno doporučit uložení konečných vyrovnávacích cel na dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z ČLR (dále jen „zveřejnění konečných informací“). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž se mohly ke konečným informacím vyjádřit.
(17)
Komentáře předložené zúčastněnými stranami byly vzaty v úvahu a příslušně zohledněny.
1.4. OBDOBÍ ŠETŘENÍ A POSUZOVANÉ OBDOBÍ
(18)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. října 2010 do 30. září 2011 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2008 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. DOTČENÝ VÝROBEK
(19)
V oznámení o zahájení řízení byl výrob0ek, který je předmětem šetření, definován jako určité výrobky z oceli s organickým povlakem (dále jen „ocel s organickým povlakem“), tj. ploché válcované výrobky z nelegované nebo legované oceli (kromě korozivzdorné oceli), které jsou opatřené barvou, lakované nebo potažené plastem alespoň na jedné straně, kromě tzv. „sendvičových panelů“, které se používají ve stavebnictví a sestávají ze dvou vnějších kovových plechů se stabilizačním jádrem z izolačního materiálu uprostřed, a kromě výrobků se svrchním povlakem ze zinkového prachu (zinkový nátěr obsahující více než 70 % hmotnostních zinku).
2.2. ŽÁDOSTI O VYLOUČENÍ VÝROBKU
(20)
Čínské sdružení železa a oceli, dva vývozci a dva uživatelé navrhli vyloučit pět druhů výrobků. Tyto žádosti byly obdrženy a byly analyzovány takto:
2.2.1. OCEL S ORGANICKÝM POVLAKEM POTAŽENÁ CHROMEM NEBO CÍNEM
(21)
Uživatel oceli s organickým povlakem předložil požadavek, aby ocel s organickým povlakem potažená chromem nebo cínem byla vyloučena z definice výrobku. Šetřením bylo zjištěno, že kovový povlak z chromu nebo cínu činí tento typ výrobku fyzicky a technicky odlišným od oceli s organickým povlakem, která je předmětem šetření. Navíc ocel s organickým povlakem potažená chromem nebo cínem je používána téměř výhradně při výrobě obalů potravin a kabelů. A konečně, výrobní odvětví Unie vysvětlilo, že nemělo v úmyslu zahrnout výše uvedený typ výrobku do daného šetření. Vzhledem k shora uvedeným důvodům není ocel s organickým povlakem potažená chromem nebo cínem zahrnuta do definice výrobku.
2.2.2. PLECHY VÁLCOVANÉ ZA TEPLA S OCHRANNÝM NÁTĚREM, AŤ ORGANICKÝM ČI ANORGANICKÝM
(22)
Tato žádost byla zamítnuta, neboť uvedené výrobky nespadají pod kódy KN v rámci šetření. Účelem nátěru nebo povlaku je pouze ochrana proti korozi, a výrobky proto patří do položky KN 7208, a nikoliv do položky KN 7210. Plechy válcované za tepla s ochranným nátěrem, ať organickým či anorganickým, nejsou zahrnuty do definice výrobku, a proto z ní nemohou být vyňaty.
2.2.3. OCEL S ORGANICKÝM POVLAKEM O TLOUŠŤCE SUBSTRÁTU MEZI 0,6 A 2,0 MM
(23)
Čínské sdružení železa a oceli a dva vývozci požadovali vyloučení oceli s organickým povlakem o tloušťce substrátu mezi 0,6 a 2,0 mm, která představuje 5-10 % vývozu z Číny, přičemž tvrdili, že přímá konkurence mezi čínským vývozem a výrobním odvětvím Unie existuje pouze v případě oceli s organickým povlakem o tloušťce substrátu mezi 0,6 a 2,0 mm.
(24)
Tato žádost byla zamítnuta, neboť jak čínští vývozci, tak výrobní odvětví Unie vyrábějí a prodávají ocel s organickým povlakem o tloušťce substrátu mezi 0,6 a 2,0 mm, a tyto výrobky si tudíž jasně konkurují. Nebyly poskytnuty žádné důkazy, které by nasvědčovaly tomu, že ocel s organickým povlakem o tloušťce substrátu menší než 0,6 mm nekonkuruje oceli s organickým povlakem o tloušťce substrátu větší než 0,6 mm, a že by tedy šlo o různé typy výrobků. Ocel s organickým povlakem o tloušťce substrátu větší než 0,6 mm má stejné fyzikální a technické vlastnosti a stejné konečné použití, a jedná se tedy o totožný výrobek.
2.2.4. OCEL S ORGANICKÝM POVLAKEM SE SUBSTRÁTEM POTAŽENÝM SLITINOU HLINÍK-ZINEK
(25)
Dva dovozci tvrdili, že pouze čtyři výrobci v Unii mají osvědčení na výrobu tohoto typu výrobku a že ve skutečnosti jej vyrábí pouze jedna společnost. Rovněž tvrdili, že tento výrobek se liší od oceli s organickým povlakem potažené zinkem, pokud jde o vlastnosti výrobku.
(26)
Tato žádost byla zamítnuta, neboť oba typy jsou zaměnitelné a jejich použití se překrývá, přičemž přinejmenším dva spolupracující výrobci Unie vyráběli tento typ výrobku během období šetření. Je třeba poznamenat, že pouze jeden spolupracující čínský vyvážející výrobce vyvážel tento typ výrobku do Unie během období šetření.
2.2.5. OCEL S ORGANICKÝM POVLAKEM SE SUBSTRÁTEM POTAŽENÝM SLITINOU ZINKU
(27)
Tato žádost byla zamítnuta, neboť na rozdíl od tvrzení jednoho uživatele, je tento výrobek vyráběn a prodáván ve významném množství několika výrobci Unie a má stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a konečné použití jako ostatní typy oceli s organickým povlakem.
2.3. ŽÁDOSTI O ZAHRNUTÍ VÝROBKU
(28)
Jedno sdružení požadovalo, aby ocel s organickým povlakem potažená chromem nebo cínem zařazená pod kód TARIC 7210122010 a 7210500010 byla zahrnuta do definice výrobku. Tento požadavek byl zamítnut, neboť na uvedené kódy se původní podnět nevztahuje a výrobky, které spadají pod dané kódy, mají jiné fyzikální a technické vlastnosti než výrobky zahrnuté v podnětu.
2.4. DOTČENÝ VÝROBEK
(29)
Vzhledem k vyloučení oceli s organickým povlakem potažené chromem nebo cínem, jak je popsáno v 21. bodě odůvodnění, je definice dotčeného výrobku příslušně upravena.
(30)
Dotčeným výrobkem jsou tedy určité výrobky z oceli s organickým povlakem (dále jen „ocel s organickým povlakem“), tj. ploché válcované výrobky z nelegované nebo legované oceli (kromě korozivzdorné oceli), které jsou opatřené barvou, lakované nebo potažené plastem alespoň na jedné straně, kromě tzv. „sendvičových panelů“, které se používají ve stavebnictví a sestávají ze dvou vnějších kovových plechů se stabilizačním jádrem z izolačního materiálu uprostřed, a kromě výrobků se svrchním povlakem ze zinkového prachu (zinkový nátěr obsahující 70 % hmotnostních nebo více zinku) a s výjimkou oceli s organickým povlakem potažené chromem nebo cínem v současnosti kódů KN ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00, ex 7226 99 70 a pocházející z Čínské lidové republiky (dále jen „dotčený výrobek“).
2.5. OBDOBNÝ VÝROBEK
(31)
Šetření ukázalo, že ocel s organickým povlakem vyráběná a prodávaná výrobním odvětvím Unie v Unii, ocel s organickým povlakem vyráběná a prodávaná na domácím trhu v ČLR a ocel s organickým povlakem dovážená do Unie z ČLR mají stejné základní fyzikální a chemické vlastnosti a stejné základní konečné použití. Tyto výrobky se proto považují za obdobné výrobky ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. SUBVENCOVÁNÍ
3.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(32)
Čínská vláda a čínští vyvážející výrobci zahrnutí do vzorku poskytli odpovědi na dotazník a souhlasili s inspekcemi na místě za účelem ověření odpovědí.
(33)
Pokud jde o čínskou vládu, Komise jí po analýze odpovědí na dotazník zaslala písemné upozornění na nedostatky a dvě oznámení o inspekci. Poskytla čínské vládě dostatek času na přípravu a předložení vlastního vyjádření, kdykoli ji o to čínská vláda s uvedením důvodů požádala. Ve skutečnosti byly lhůty čínské vládě výrazně prodlouženy, tj. lhůta pro odpověď na dotazník byla prodloužena o 20 dní, čímž byla konečná lhůta na předložení odpovědi na dotazník prodloužena na 57 dní a 25 dní v případě odpovědi na písemné upozornění na nedostatky.
(34)
Ve svých odpovědích na dotazník, písemná upozornění na nedostatky a různá další podání poskytla čínská vláda informace, které se týkaly pouze programů používaných vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku a tvrdila, že by se od ní nemělo žádat, aby odpovídala na otázky týkající se údajných subvenčních programů dostupných rovněž pro výrobce nezařazené do vzorku nebo výrobce, kteří se nepřihlásili.
(35)
S tímto požadavkem vyjádřila Komise zdvořilý nesouhlas a vysvětlila čínské vládě, že účelem dotazníku, který jí byl zaslán, je poskytnout Komisi informace o subvencování výrobního odvětví oceli s organickým povlakem v Číně a zjistit, do jaké míry je subvencován dovoz dotčeného výrobku do Unie. Komise informovala čínskou vládu o tom, že od ní vyžaduje podrobnější informace k rozsahu subvencování, aby mohla řešit případy, v nichž vývozci, kteří údajně obdrželi výhody podle konkrétních subvenčních programů, jež nebyly k dispozici společnostem zařazeným do vzorku nebo spolupracujícím společnostem, hrubě nespolupracují, a dále i případné žádosti pro individuální posouzení podané spolupracujícími vyvážejícími výrobci. Čínská vláda však svůj přístup nezměnila a neposkytla informace o většině ostatních programů subvencí uvedených ve stížnosti, nicméně nepoužitých společnostmi zařazenými do vzorku.
(36)
Před konáním inspekcí na místě požádala čínská vláda Komisi o další písemné informace, zejména o kompletní seznam dotazů, jež Komise zamýšlela během inspekcí položit, a o seznam vládních útvarů, jež se měly inspekcí účastnit. Bylo namítáno, že v případě, že tyto informace nebudou čínské vládě poskytnuty „nebude si vědoma toho, co mělo být připraveno nebo by mohlo být očekáváno v průběhu inspekce“, a že oznámení o inspekci „rozhodně neposkytuje žádnou informaci o tom, co přesně Komise hodlá ověřovat …“.
(37)
Komise nemohla žádosti čínské vlády vyhovět. V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise splnila všechny příslušné podmínky čl. 26 základního nařízení. Čínské vládě bylo zasláno podrobné oznámení o inspekci, v němž byl potvrzen program návštěvy (termíny a skupina programů, jež měly být projednávány v jednotlivé dny, kdy měla inspekce probíhat) a v němž byla čínská vláda požádána o to, aby byli přítomni zástupci orgánů odpovědných za příslušné programy a úředníci, kteří se podíleli na přípravě podání čínské vlády. Komise před provedením inspekcí na místě dále ozřejmila, že orgány odpovědné za programy, jež jsou předmětem šetření, jakož i úředníky, kteří jsou nejvíce povoláni k účasti na inspekcích a k zodpovídání dotazů, může určit pouze čínská vláda. Pokud jde o seznam konkrétních otázek, Komise vysvětlila, že právní předpisy EU (ani požadavky WTO) tento seznam nevyžadují a že účelem tohoto šetření je ověřit odpověď čínské vlády na dotazník a příslušná doplňková podání; inspekce se proto bude řídit strukturou těchto dokumentů. Komise dále vysvětlila, že se pokusí získat a objasnit další informace potřebné pro probíhající řízení, avšak konkrétní formulace dotazů kladených v této souvislosti bude záviset na odpovědích čínské vlády na původní ověřování jejích odpovědí. Komise dále čínskou vládu před provedením inspekcí na místě upozornila, že odmítnutí, pokud jde o poskytování potřebných informací či o pomoc orgánu provádějícímu šetření při ověřování informací a údajů pokládaných za nezbytné pro účely řízení, by mohlo postup šetření vážně ohrozit. Čínská vláda byla dále upozorněna na důsledky ustanovení článku 28 základního nařízení.
(38)
Během inspekce na místě u čínského ministerstva obchodu v Pekingu se Komise v souladu s článkem 11 a 26 základního nařízení snažila předložené informace ověřit na základě podkladů použitých při přípravě odpovědi čínské vlády. Předběžně přitom dospěla k závěru, že vzhledem k nedostatku dostupných údajů a podkladů nelze odpověď na dotazník řádně ověřit. Určité informace navíc nebyly předloženy vůbec, přestože o ně Komise výslovně požádala, a část dotazů zůstala jednoduše nezodpovězena. Čínská vláda byla následně upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení.
(39)
Čínská vláda rovněž uvedla, že Komise na ni ukládá neodůvodněnou zátěž a že v dotazníku a následném písemném upozornění na nedostatky požaduje nepodstatné a nadbytečné informace.
(40)
S ohledem na požadované informace je třeba poznamenat, že Komise požadovala informace, jež jsou pokládány za nezbytné pro reprezentativní zjištění, a zůstala ve svých požadavcích důsledná, když během šetření vyžadovala tytéž údaje a informace a čínskou vládu žádala o vysvětlení předložených informací a jejich vlivu na programy, jež byly předmětem šetření. Jinými slovy, Komise požadovala pouze informace, které byly nutné pro posouzení toho, zda dochází k subvencování a v jaké míře je pro dotčený výrobek dostupné na základě dalších údajných subvenčních programů v podnětu. Tyto informace by byly umožnily stanovit odpovídající výši poskytnuté subvence podle dalších subvenčních programů, jichž se šetření týká, dostupných nespolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Vzhledem k tomu, že zástupci ČLR ani nespolupracující vyvážející výrobci neposkytli potřebné informace k určení, zda nespolupracujícím vyvážejícím výrobcům byly k dispozici další subvenční programy, došla Komise na základě nejspolehlivějších dostupných údajů k závěru, že další údajné subvenční programy byly nespolupracujícím vyvážejícím výrobcům skutečně k dispozici a při výpočtu výše výhody poskytnuté prostřednictvím těchto programů vycházela z nejspolehlivějších dostupných údajů.
3.2. INDIVIDUÁLNÍ ZJIŠŤOVÁNÍ
(41)
Dva spolupracující vyvážející výrobci, tj. Union Steel China (Union Steel) a Shenzhen Shenzhen Sino Master Steel Co. Ltd., předložili podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení žádosti o individuální zjišťování. Oběma žádostem o individuální zjišťování nebylo možné vyhovět, neboť vzhledem k vysokému počtu údajných subvenčních programů a časové náročnosti antisubvenčního šetření by to bylo neúměrně zatěžující a mohlo by to zabránit včasnému ukončení šetření.
(42)
Společnost Union Steel již byla nicméně jednotlivě šetřena v souběžném antidumpingovém šetření, a individuální rozpětí újmy u této společnosti bylo tedy vypočteno.
(43)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda poskytla pouze odpověď týkající se programů využívaných vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku, jak je vysvětleno výše ve 34. bodě odůvodnění, bylo v podstatě nemožné analyzovat některé ze subvenčních programů, jež možná využívá společnost Union Steel. Proto byla na základě dostupných údajů podle článku 28 základního nařízení přidělena této společnosti průměrná subvenční sazba použitelná pro ostatní spolupracující společnosti.
3.3. KONKRÉTNÍ PROGRAMY
(44)
Na základě informací uvedených v podnětu si Komise vyžádala informace týkající se těchto programů, v jejichž rámci byly údajně poskytovány subvence ze strany vládního orgánu:
I)
Dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou
-
Poskytování vstupů za cenu nižší než přiměřenou: ocel válcovaná za tepla nebo za studena
-
Poskytování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
-
Programy zásobování vodou za cenu nižší než přiměřenou
-
Programy zásobování elektrickou energií za cenu nižší než přiměřenou
-
Program zásobování elektrickou energií a vodou za cenu nižší než přiměřenou v provincii Jiangsu
-
Poskytování různých vstupů za cenu nižší než přiměřenou
II)
Zvýhodněné půjčky a úrokové sazby pro výrobní odvětví oceli s organickým povlakem
III)
Kapitálové programy
-
Swapy dluhů za aktiva
-
Doplnění základního kapitálu
-
Nevyplacené dividendy
IV)
Programy týkající se daně z příjmu a ostatních přímých daní
-
Daňová politika pro odpočet výdajů na výzkum a vývoj
-
Daňové úlevy pro centrální a západní regiony
-
Slevy na dani z příjmu za nákup výrobního zařízení vyrobeného na vnitřním trhu
-
Preferenční daňová politika pro společnosti, které využívají nejnovější a špičkové technologie
-
Úlevy na dani z příjmu pro podniky, které se zabývají komplexním využívání zdrojů („zvláštní suroviny“)
-
Daňová úleva na nákup speciálního zařízení
-
Preferenční politika, pokud jde o daně z příjmu pro podniky v severovýchodním regionu
-
Osvobození od daně z příjmu u investic do technologické obnovy na vnitrostátní úrovni
-
Různé místní daňové slevy (provincie Shandong, Chongqing, město Guangxi regionu Zhuang, daňová zvýhodnění pro rozvoj centrálních a západních regionů)
-
Osvobození od daně z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky
-
Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně pro výrobní subjekty se zahraničními investicemi
-
Místní programy osvobození od daně z příjmu a jejího snížení pro výrobní podniky se zahraničními investicemi
-
Slevy na dani z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená na domácím trhu
-
Subvence na daň z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi na základě zeměpisné polohy
V)
Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
-
Dovozní clo a osvobození od DPH pro subjekty se zahraničními investicemi a některé domácí podniky používající dovážené zařízení v podporovaných odvětvích
-
Vracení DPH subjektům se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená na domácím trhu
-
Odpočet DPH u dlouhodobých aktiv v centrálním regionu
-
Jiné daňové výsady města Ma'anshan
VI)
Grantové programy
-
Program „China World Top Brand“
-
Program „Famous Brands“
-
Fond projektu pro státní klíčové technologie
-
Programy na snížení antidumpingových právních poplatků
VII)
Nákup zboží vládou za cenu vyšší než přiměřenou
VIII)
Jiné regionální programy
-
Subvence poskytované v zóně Tianjin Binhai New Area a Tianjin Economic and Technological Development Area
-
Programy týkající se severovýchodního regionu
-
Granty v rámci programu pro vědu a technologii v provincii Jiangsu
-
Granty v rámci programu pro vědu a technologii v provincii Hebei
IX)
Subvence ad hoc uvedené v podnětu
3.3.1. DODÁNÍ ZBOŽÍ NEBO POSKYTNUTÍ SLUŽEB VLÁDOU ZA CENU NIŽŠÍ NEŽ PŘIMĚŘENOU
3.3.1.1. Poskytování oceli válcované za tepla a za studena za cenu nižší než přiměřenou
(45)
V podnětu se tvrdilo, že čínská vláda kontroluje některá dodavatelská odvětví a výrobky s cílem poskytnout výrobcům oceli s organickým povlakem vstupy za příznivé ceny. Na tomto základě získávají výrobci oceli s organickým povlakem vyrovnávací subvence prostřednictvím nákupu státem vyráběné oceli válcované za tepla a za studena od státem vlastněných podniků za cenu nižší než tržní, a tudíž za cenu, která je pro státem vlastněné podniky nižší než přiměřená.
(46)
Komise požadovala od čínské vlády podrobné informace o státem vlastněných podnicích, které poskytují čínským vyvážejícím výrobcům oceli s organickýcm povlakem ocel válcovanou za tepla a za studena, s cílem ověřit tvrzení uvedená v podnětu a zjistit, zda tyto státem vlastněné podniky jsou veřejnoprávními subjekty. Komise konkrétně vytvořila k dotazníku pro čínskou vládu dodatek B určený pro státem vlastněné podniky a vyzvala čínskou vládu, aby poskytla informace požadované v tomto dodatku. V písemném upozornění na nedostatky Komise znovu požádala čínskou vládu, aby poskytla informace žádané v dodatku B a vyzvala ji, aby odpovědi koordinovala s příslušnými státem vlastněnými podniky.
(47)
Čínská vláda však neposkytla odpověď na žádnou z otázek v dodatku B ani neposkytla podstatné informace požadované v hlavní části dotazníku (např. pokud jde o vlastnictví a kontrolu státem vlastněných podniků v odvětví oceli ze strany čínské vlády a o její zapojení do reorganizace čínského ocelářského průmyslu). Místo toho, aby čínská vláda poskytla požadované informace, uvedla ve své odpovědi na dotazník, že žadatelé nebyli schopni prokázat, že výrobci oceli válcované za tepla a za studena jsou veřejnoprávními subjekty.
(48)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády musela Komise prozkoumat další nejlepší možné dostupné informace. Komise tento postup oznámila čínské vládě. Při posuzování, zda státem vlastněné podniky, které čínským vyvážejícím výrobcům oceli s organickým povlakem poskytují ocel válcovanou za tepla a za studena, jsou veřejnoprávními subjekty, vzala Komise v úvahu omezené informace poskytnuté čínskou vládou, informace uvedené v podnětu, veřejně dostupné věcné informace z podobných řízení vedených jinými vyšetřovacími orgány, jakož i další veřejně dostupné informace, a založila své závěry na celkovém souhrnu informací k danému spisu.
a) Státem vlastněné podniky, které vývozcům oceli s organickým povlakem poskytují ocel válcovanou za tepla a za studena, jsou veřejnoprávními subjekty
(49)
Žadatel tvrdí, že státem vlastněné podniky v Číně jsou veřejnoprávními orgány ve smyslu čl. 2 písm. b) základního nařízení, které poskytují zboží (ocel válcovanou za tepla a za studena) výrobcům oceli s organickým povlakem za cenu nižší než tržní, a tím je zvýhodňují.
(50)
Odvolací orgán WTO ve své zprávě „Spojené státy - Konečná antidumpingová a antisubvenční cla na některé výrobky z Číny“ (5) (zpráva odvolacího orgánu) definoval veřejnoprávní subjekt jako entitu, která „má či vykonává vládní pravomoci nebo je jimi pověřena“ (6). Podle odvolacího orgánu je pro veřejnoprávní orgány rovněž charakteristický „výkon vládních funkcí“ (7), které by „za běžných okolností v rámci právního řádu příslušného Člena vykonávala státní moc“ (8).
(51)
S ohledem na závěry odvolacího orgánu WTO jsou analyzovány dvě otázky, tj. a) zda dotčené státem vlastněné podniky vykonávají funkce, jež jsou v Číně běžně považovány za součást výkonu státní moci a b) v případě, že ano, zda přitom jednají z pověření vlády.
(52)
V kontextu čínské vlády existují dostatečné důkazy svědčící o tom, že vláda je plně zapojena do řízení hospodářství. Ústřední úloha čínské vlády v oblasti hospodářství je zaručena Ústavou Čínské lidové republiky. Ustanovení článku 7 ústavy zní: „Státní hospodářství je odvětví socialistického hospodářství ve vlastnictví lidu; je hlavní silou v národním hospodářství. Stát zajišťuje upevnění a růst státního hospodářství.“ Podobně zní článek 15 ústavy: „Stát provádí hospodářské plánování na základě socialistického veřejného vlastnictví.“ Rovněž Ústava Komunistické strany Číny stanoví primární úlohu veřejného vlastnictví, např. preambule Ústavy Komunistické strany Číny zní: „strana musí zachovat a zlepšit základní hospodářský systém, přičemž veřejné vlastnictví hraje rozhodující roli …“ Rovněž různé pětileté plány vyhlášené národní komisí pro rozvoj a reformy a přijaté čínským nejvyšším výkonným orgánem Státní radou poukazují na velmi silnou kontrolu hospodářství ze strany čínské vlády.
(53)
Pokud jde o odvětví oceli, z informací ve spisu vyplývá, že státem vlastněné podniky vyrábějící v Číně ocel válcovanou za tepla a za studena často vykonávají popsané vládní funkce, mimo jiné v odvětvových plánech pro železářský a ocelářský průmysl. Tyto plány potvrzují rozhodnutí čínské vlády úzce se zapojit do řízení a rozvoje odvětví oceli v Číně, a proto jejich příslušné provádění státem vlastněnými podniky může být považováno za součást vládních postupů. Plány stanoví cíle pro veškeré subjekty v odvětví výroby železa a oceli a řídí celé odvětví, aby bylo stanovených cílů dosaženo. Čínská vláda ve skutečnosti používá státem vlastněné železářské a ocelářské podniky jako prodlouženou ruku státu za účelem dosažení cílů stanovených v těchto plánech.
(54)
Vyhláška č. 35 národní komise pro rozvoj a reformy - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu mimo jiné nastiňuje politiku, která má snížit počet podniků zabývajících se hutnictvím železa a oceli a stanoví cíle pro výstupy pro ty skupiny podniků, které jsou mezi 10 nejúspěšnějšími na domácím trhu (článek 3); pokud jde o výrobní kapacitu zakazuje zřízení nových železářských a ocelářských sdružených podniků (článek 10), stanoví podmínky pro přístup do odvětví železa a oceli na úrovni zařízení a rovněž udává technické a hospodářské ukazatele, jimiž se mají železářské a ocelářské podniky řídit (článek 12), stanoví pravidla pro změny v organizační struktuře ocelářských podniků (článek 20), spravuje investice (články 22, 23), podmiňuje přístup k finančním fondům (články 25, 26), dává státu právo zasahovat do nákupu surovin (článek 30).
(55)
Dvanáctý pětiletý rozvojový plán pro ocelářský průmysl shrnuje dosažení cílů stanovených v předchozím plánu, zahrnuje vývoj strategie a stanoví cíle pro celý ocelářský průmysl. Podobně jako vyhláška č. 35 stanoví velmi specifické cíle na úrovni průmyslových klastrů (Oddíl III.(III).6), podporuje některé projekty a jiné ne (Oddíl IV(IV)) a při podpoře železářského a ocelářského průmyslu v různých provinciích se chová diskriminačně (Oddíl IV(V), podporuje velké ocelářské podniky a přiznává vedoucí úlohu největším státem vlastněným čínským výrobcům oceli, jako je Bao Steel, Anshan Iron and Steel, Wuhan Iron and Steel atd. (9) Plán rovněž posiluje regulaci a řízení výrobní činnosti stávajících ocelářských podniků (Oddíl V(IV).
(56)
Zákon Čínské lidové republiky o státních prostředcích podniků rovněž zavazuje státem vlastněné podniky (nebo podniky se státními investicemi, které jsou v tomto zákoně zmiňovány), aby dodržovaly státní průmyslovou politiku (10). Podobně Předběžná opatření pro dohled a správu investic ústředních podniků ukládají státem vlastněným podnikům (podnikům se státními investicemi), aby se řídily plány rozvoje a průmyslovou politikou státu (11). Podle Opatření týkajících se správy rozvojových strategií a plánů ústředních podniků všechny podniky se státními investicemi musí vytvořit rozvojový a strategický plán, který musí přezkoumat a schválit komise Státní rady pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv. Při provádění tohoto přezkumu a před samotným schválením musí komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv vzít mimo jiné v úvahu, zda je daný plán v souladu se státním plánováním rozvoje a průmyslovou politikou a zda je či není v souladu se strategickou úpravou podoby a struktury státního hospodářství (12).
(57)
Konkrétní příklady provádění opatření popsaných v plánech, jako je přesídlení Capital Steel Corporation (13) nebo četné fúze ocelářských podniků (14) ukazují, že plány nejsou pouze orientačními dokumenty sloužícími jako pokyny, ale že vyúsťují v konkrétní opatření podnikaná státem v něm vlastněných ocelářských podnicích (zastoupeným Národní komisí pro rozvoj a reformy a Státní radou).
(58)
Podniky zahrnuté v plánech musí dodržovat a provádět všechna specifická opatření popsaná v předchozích bodech odůvodnění. Byl učiněn závěr, že tímto přímým zapojením vlády do obchodního chování ocelářských podniků fungují státem vlastněné ocelářské podniky jako prodloužená ruka vlády při výkonu vládních funkcí, což následně vede k plnění cílů stanovených v daných plánech.
(59)
Poté, co bylo zjištěno, že státem vlastněné podniky vykonávají vládní funkce, zůstává otázka, zda při tomto výkonu jednají z pověření vlády. V tomto ohledu je zásadní otázkou, zda je vláda opravdu kontroluje (15). Pokud tomu tak je, je vhodné s ohledem na všechny příslušné důkazy vymezit, že státem vlastněné podniky jsou prodlouženou rukou vlády a účinně provádí politiku stanovenou ve výše uvedených plánech.
(60)
Níže popsaná vládní kontrola naznačuje, že státem vlastněné podniky mají či vykonávají vládní pravomoci nebo jsou jimi pověřeny. Kontrola může být mimo jiné uplatňována prostřednictvím státního vlastnictví, správních předpisů a zapojení komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv, správní rady a vládních plánů.
(61)
Jak již bylo uvedeno v předchozím textu, který se týká nedostatečné spolupráce (46.-48. bod odůvodnění), čínská vláda nepředložila požadované informace o vlastnické struktuře výrobců oceli válcované za tepla a za studena. V odpovědi na dotazník, čínská vláda předložila seznam 54 podniků, v nichž je čínská vláda největším akcionářem, avšak v průběhu inspekce na místě uvedla, že tento seznam není správný a rovněž zahrnuje podniky v soukromém vlastnictví. Čínská vláda tento seznam neopravila a ani neuvedla, které společnosti jsou v soukromém vlastnictví a které jsou vlastněny čínskou vládou. Vzhledem k nedostatečné spolupráci musela Komise prozkoumat další důkazy obsažené ve spisu, jakož i veřejně dostupné informace.
(62)
Žadatel poskytl důkazy o tom, že hlavní výrobci oceli válcované za tepla a za studena jsou ve vlastnictví státu, a předložil v tomto ohledu podrobné informace v příloze 10 daného podnětu (16). Rovněž ostatní veřejně dostupné údaje (17) potvrzují, že čínská vláda má vlastnický podíl v mnohých podnicích vyrábějících ocel válcovanou za tepla a za studena.
(63)
S ohledem na všechny informace týkající se daného spisu lze logicky dojít k závěru, že čínská vláda má významný vlastnický podíl v mnohých čínských podnicích vyrábějících ocel válcovanou za tepla a za studena.
(64)
Komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv vykonává odpovědnosti státu jakožto investora a řídí státem vlastněná aktiva podléhající jejímu dohledu. Je třeba poznamenat, že přestože čínská vláda v odpovědi na dotazník a následná podání tvrdila, že komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv není zapojena do obchodní činnosti státem vlastněných podniků a toto tvrzení podpořila odkazem na článek 7 Prozatímních opatření pro dohled a správu státem vlastněných aktiv podniků (18), ostatní články téhož zákona a také další údaje ze spisu (19) vedou k opačnému závěru.
(65)
Ve skutečnosti z odpovědi čínské vlády na antisubvenční dotazník vyplývá, že komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv, schválená Státní radou, jmenuje a odvolává vedoucí pracovníky jednotlivých podniků pod dohledem a hodnotí jejich výkony prostřednictvím právních postupů. Na podniky pod dohledem rovněž vyvíjí tlak, aby prováděly hlavní zásady a politiky, je odpovědná za hlavní řízení státem vlastněných aktiv podniků a řídí a kontroluje správu státem vlastněných aktiv na místní úrovni v souladu se právními předpisy.
(66)
Komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv rovněž odpovídá za platy a hodnocení vedoucích pracovníků státem vlastněných podniků; kromě toho je jmenuje a rozhoduje o jejich odměnách a sankcích (20). Všechny důkazy naznačují, že kariéra vedoucích pracovníků státem vlastněných podniků závisí na komisi pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv. Tyto okolnosti ukazují, že komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv je pověřena vládními pravomocemi.
(67)
Složení správní rady státem vlastněných podniků rovněž ukazuje vysokou úroveň kontroly státem vlastněných podniků ze strany čínské vlády. Z důkazů obsažených ve spisu (21) vyplývá, že řada členů správní rady a dozorčí rady zastává nebo v minulosti zastávala vládní a/nebo stranické funkce a že jejich výběr je silně ovlivněn vládními orgány, jako je komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv nebo Komunistická strany Číny.
(68)
Politika, zájmy a cíle čínské vlády týkající se ocelářského průmyslu se stanovují prostřednictvím řady vládních plánů na ústřední i nižší úrovni. Státem vlastněné podniky jsou vybízeny k tomu, aby tuto politiku plnily (podnikům, jež ji neplní, mohou být dokonce uloženy i sankce), a z nedávného chování některých z významných státem vlastněných podniků v Číně je zjevné, že státem vlastněné ocelářské podniky tuto politiku dodržují a usilují o naplnění cílů a úkolů, jak byly v těchto plánech vymezeny.
(69)
Podle 12. pětiletého rozvojového plánu pro ocelářský průmysl, pouze „podniky, které plní politiku pro železářský a ocelářský průmysl a které splňují normy a podmínky výroby a fungování železářského a ocelářského průmyslu, mají při slučování a reorganizaci prvořadou úlohu.“ (22)
(70)
Řada plánů na provinční a místní úrovni rovněž uvádí konkrétní státem vlastněné podniky a stanoví pro ně úkoly a cíle. Žadatel poskytl výňatky z těchto plánů (23). Všechny tyto plány byly pro účely ověření a vysvětlení požadovány od čínské vlády v dotazníku a v písemném upozornění na nedostatky, avšak čínská vláda je neposkytla. Je nicméně třeba poznamenat, že čínská vláda přesnost těchto citací v průběhu řízení nezpochybnila. Kromě toho společnosti uvedené v provinčních a místních plánech připouštějí spolupráci s orgány a popisují, jak jednají nebo v minulosti jednali v souladu s těmito plány (24).
(71)
Přestože čínská vláda tvrdí, že některé z výše uvedených plánů jsou pouze orientační, nezávazné a mají sloužit pouze jako návod, ve spisu není toto tvrzení podloženo jinými důkazy. Naopak mnohé právní a správní předpisy, které jistě jsou právně závazné (25), ukládají státem vlastněným podnikům povinnost dodržovat rozvojové plány a průmyslovou politiku.
(72)
Čínská vláda formuluje cíle železářského a ocelářského průmyslu prostřednictvím pětiletých plánů a jiných úředních dokumentů a těchto cílů dosahuje pomocí funkcí a činností v nich popsaných. Vzhledem k tomu, že tyto plány a dokumenty jsou připravovány orgány čínské vlády, např. národní radou nebo národní komisí pro rozvoj a reformy, měly by se funkce a činnosti, na něž odkazují, považovat za výkon vládní moci. Jelikož, jak bylo popsáno výše, jsou státem vlastněné podniky povinny dodržovat dané plány a politiky, fungují jako prodloužená ruka vlády, a jelikož vláda má nad nimi významnou kontrolu, vykonávají ve skutečnosti vládní moc.
(73)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády nebyla oblast působnosti těchto subjektů, jež jsou považovány za „veřejnoprávní subjekty“, definována v plném rozsahu. V každém případě je jakýkoliv podnik, v němž je vláda největším akcionářem, veřejnoprávním subjektem. Subjekty, v nichž vláda nemá vlastnický podíl, jsou soukromé subjekty. Z výše uvedeného vyplývá, že není třeba stanovit jasnou hranici mezi veřejnými a soukromými subjekty, neboť v 85.-98. bodě odůvodnění níže je ukázáno, že všechny soukromé subjekty v ocelářském průmyslu fungují z pověření státu a jsou jím řízeny, a tudíž se z hlediska veškerých relevantních účelů chovají stejně jako veřejnoprávní subjekty.
b) Výhoda (veřejnoprávní subjekty)
(74)
S cílem posoudit, zda se jedná o výhodu podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení, je nutné porovnat ceny oceli válcované za tepla a za studena placené dotčenými vyvážejícími výrobci s přiměřeným srovnávacím základem. Zpráva odvolacího orgánu potvrdila, že v případě, kdy trh v zemi dodání výrobků je zkreslený úlohou vlády, je povoleno použít vnější srovnávací základ. Odvolací orgán rovněž poznamenal, že „tam, kde je vláda hlavním dodavatelem, je pravděpodobné, že tržní ceny budou zkreslené, přesto je však nutná analýza jednotlivých případů“ (26). Odvolací orgán dále uvedl: „… netvrdíme, že existuje práh, při jehož překročení samotná skutečnost, že vláda je hlavním dodavatelem na trhu, dostačuje pro zjištění, že dochází k deformaci cen, nicméně je jasné, že čím více úloha vlády na trhu převažuje, tím spíše tato úloha vede k narušení tržních cen“ (27). Odvolací orgán rovněž uvedl, že: „je-li vláda „významným“ dodavatelem, budou zapotřebí důkazy týkající se jiných faktorů než je vládní podíl na trhu, jelikož úloha vlády jakožto významného dodavatele nemůže sama o sobě prokázat narušení tržních cen“. Proto první otázkou, již je třeba zodpovědět, je, zda vládní podíl na výrobě oceli válcované za tepla a za studena v Číně je převážný nebo pouze významný.
(75)
Komise požadovala od čínské vlády informace o trhu oceli válcované za tepla a za studena, pokud jde o podíl výroby oceli válcované za tepla a za studena vyráběné státem vlastněnými podniky a soukromými společnostmi, avšak čínská vláda nepředložila v tomto ohledu žádné podstatné informace (28).
(76)
Komise použila jiné dostupné informace (29) týkající se dané záležitosti, na jejichž základě bylo zjištěno, že přinejmenším 63 % oceli válcované za tepla se v Číně vyrábí ve státem vlastněných podnicích. Je důležité poznamenat, že k tomuto 63 % podílu státem vlastněných podniků se dospělo po velmi střídmé analýze a představuje absolutní minimální hodnotu. Skutečnosti, že mnoho údajně soukromých dodavatelů uváděných vývozci se zdá být obchodními společnostmi (které mohly pořídit výrobek rovněž od státem vlastněných podniků), nedostatečná spolupráce čínské vlády (viz 46.-48. bod odůvodnění výše) a zjištění jiných vyšetřovacích orgánů (viz poznámka pod čarou č. 32) vedou k závěru, že skutečný podíl státem vlastněných podniků na trhu oceli válcované za tepla je mnohem vyšší. Rovněž silné zapojení čínské vlády v tomto segmentu trhu s ocelí válcované za tepla (viz 85. až 94. bod odůvodnění níže) omezuje počínání soukromých subjektů.
(77)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti bylo zjištěno, že státem vlastněné podniky na čínském trhu oceli válcované za tepla převažují. Tato převaha státem vlastněných podniků na trhu oceli válcované za tepla je tak výrazná, že soukromí výrobci nemají jinou možnost, než provázat své ceny s cenami státem vlastněných podniků, jak je ukázáno níže.
(78)
Pokud jde o ocel válcovanou za studena, podíl státem vlastněných podniků vykázaný čínskými vyvážejícími výrobci (18 %) byl mnohem nižší než v případě oceli válcované za tepla, avšak byl v rozporu s dalšími informacemi (viz 79. bod odůvodnění níže). Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády, skutečnosti, že mnoho údajně soukromých dodavatelů oznámených vývozci se zdá být obchodními společnostmi (které mohly pořídit výrobek rovněž od státem vlastněných podniků) a omezení obchodní činnosti soukromých subjektů způsobenému silným zapojením čínské vlády v daném odvětví (viz 85. až 94. bod odůvodnění níže) je učiněn závěr (částečně na základě dostupných údajů (viz 79. bod odůvodnění níže) ve smyslu článku 28 základního nařízení), že státem vlastněné podniky rovněž převažují na čínském trhu oceli válcované za studena.
(79)
Tento závěr je podpořen v přehledu World Steel Capacity Book, který nepotvrzuje 18 % podíl oznámený čínskými vývozci a uvádí, že více než 70 % celkové kapacity výroby oceli válcované za studena je v Číně ve vlastnictví státu (30).
(80)
Komise od čínské vlády požadovala informace o cenách oceli válcované za tepla a za studena uplatňované na čínském trhu státem vlastněnými podniky a podniky v soukromém vlastnictví. V odpovědi na dotazník čínská vláda žádné takové informace neposkytla. Šetření u vývozců oceli s organickým povlakem zjistila, že ceny zaplacené čtyřmi vyvážejícími výrobci/skupinami výrobců během období šetření za ocel válcovanou za tepla a za studena soukromým výrobcům oceli válcované za tepla a za studena nebo obchodníkům se soustavně velmi blížily cenám státem vlastněných podniků (31). Zjištěné údaje spolu s převahou státem vlastněných podniků v tomto odvětví ukazují, že cena soukromých dodavatelů se prakticky shoduje s cenami placenými státem vlastněným podnikům. Kromě toho ve smlouvě, kterou předložil jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, týkající se poskytování oceli válcované za tepla soukromým dodavatelem je dokonce uvedena podmínka provázat cenu s cenou dodavatele státem vlastněných podniků.
(81)
Na základě všech informací týkajících se daného spisu bylo zjištěno, že ceny oceli válcované za tepla a za studena prodávané státem vlastněnými podniky v Číně jsou v důsledku silné převahy státem vlastněných podniků v oblasti výroby oceli válcované za tepla a za studena na čínském trhu zkresleny. Ceny oceli válcované za tepla a za studena soukromých dodavatelů jsou upraveny podle cen státem vlastněných podniků. S přihlédnutím k této skutečnosti se vyvozuje závěr, že žádné spolehlivé tržní ceny oceli válcované za tepla a za studena v Číně neexistují. Protože v Číně neexistují žádné „převládající tržní podmínky“ pro trh oceli válcované za tepla a za studena, Komise musela v souladu s čl. 6 písm. d) základního nařízení hledat alternativní srovnávací základ. S ohledem na skutečnost, že celý čínský trh je narušený, se nepovažuje za praktické přizpůsobovat náklady a ceny v Číně nějakým významným způsobem, přičemž dovozní ceny by byly podobně zkreslené vzhledem k převaze státem vlastněných podniků. Proto byl v souladu s čl. 6 písm. d) bodem ii) základního nařízení hledán vnější srovnávací základ.
(82)
Nejvhodnějším srovnávacím základem se zdá být početně zjištěná referenční úroveň na základě světové tržní ceny oceli válcované za tepla a za studena pravidelně zveřejňované v různých odborných časopisech věnovaných oceli, jako je Steel Business Briefing, MEPS a CRU.
(83)
Porovnání ceny státem vlastněných podniků se srovnávacím základem (jehož výpočet je vysvětlen v 103. bodě odůvodnění níže) ukázalo, že tyto ceny byly výrazně nižší než ceny srovnávacího základu, a tudíž představují výhodu pro čínské vyvážející výrobce oceli s organickým povlakem ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
c) Specifičnost
(84)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení vzhledem k tomu, že ocel válcovanou za tepla a za studena používá ve své výrobě pouze omezený počet odvětví a podniků v Číně.
d) Pověření a řízení soukromých dodavatelů
(85)
Dále je třeba se zabývat otázkou, zda také soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena, kteří nejsou veřejnoprávními subjekty, jsou pověřeni nebo řízeni čínskou vládou s cílem poskytovat ocel válcovanou za tepla a za studena výrobcům oceli s organickým povlakem ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(86)
Již na počátku bylo zjištěno, že čínská vláda v rámci své politiky poskytuje ocel válcovanou za tepla a za studena výrobcům oceli s organickým povlakem, jelikož veřejnoprávní subjekty, které jsou součástí vlády, tyto dodávky zabezpečují a mají vedoucí postavení na trhu, což jim umožňuje nabízet ceny nižší než tržní. V každém případě, a to bez ohledu na to, jsou-li tyto subjekty označeny jako „veřejnoprávní“, poukazují stejné důkazy na existenci vládní politiky, která významně zasahuje do daného odvětví. Nyní je třeba určit, zda se tato politika vztahuje i na soukromé dodavatele.
(87)
V řadě vládních plánů a politických dokumentů existují náznaky toho, že výrobci oceli v Číně (jak státem vlastněné podniky, tak soukromé podniky) jsou pobízeny a podporovány čínskou vládou. Z některých částí těchto dokumentů vyplývá, že existuje přímá spojitost mezi vládou a počínáním soukromých ocelářských společností, a v řadě případů je možné pozorovat, že v důsledku tohoto „vedení“ jednaly ocelářské společnosti tak, jak je doporučeno v daných plánech.
(88)
Například vyhláška národní komise pro rozvoj a reformy č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu vybízí ocelářské společnosti, aby jednaly určitým způsobem (32), stanoví podmínky pro investice a podmiňuje investice schválení příslušnými orgány (33), ovlivňuje hospodářskou soutěž v oblasti zdrojů (34) a dokonce stanoví sankce pro společnosti, které s ní nejsou v souladu (35). Rovněž 12. pětiletý rozvojový plán pro ocelářský průmysl ovlivňuje obchodní rozhodnutí ocelářských společností, což může mít následně dopad na strukturu nákladů a cen (36).
(89)
Kromě toho žadatel poskytl v příloze 24 podnětu soubor citací z různých politických dokumentů různých vládních organizací, které zdůrazňují podporu, kterou čínská vláda obecně poskytuje ocelářskému průmyslu nebo konkrétně odvětví výroby oceli s organickým povlakem (37).
(90)
Kromě toho jsou veřejně dostupné informace, které ukazují, že soukromé podniky jednají v souladu s různými vládními plány a politickými dokumenty (38).
(91)
Čínská vláda podnikla kroky ke snížení vývozu oceli válcované za tepla a za studena prostřednictvím vývozních omezení zavedených složitým systémem vracení DPH. Konkrétně ocel válcovaná za tepla a za studena podléhá platbě DPH ve výši 17 %. DPH za ocel s organickým povlakem prodanou na domácím trhu (vyrobenou z oceli válcované za tepla) je vratná ve výši 13 %, zatímco v případě, kdy se podnik rozhodne ocel válcovanou za tepla a za studena vyvážet, se DPH nevrací vůbec. Tento systém způsobuje, že soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena nemohou jednat v běžných podmínkách obchodní svobody, a vede ke zvýšení tuzemských dodávek oceli válcované za tepla a za studena a nevyhnutelně k oslabení její ceny na čínském trhu. Soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena (stejně jako státem vlastněné podniky) nejsou schopni jednat nezávisle na čínské vládní politice.
(92)
Ve výše uvedeném textu o výhodách pro veřejnoprávní subjekty bylo konstatováno, že vzhledem k převaze státem vlastněných ocelářských podniků na trhu oceli válcované za tepla a za studena nemají soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena jinou možnost, než provázat své ceny s cenami státem vlastněných podniků. Jinými slovy, ceny neurčují, ale spíše je přijímají. To je další známkou toho, že soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena nemohou jednat nezávisle na postupech čínské vlády a jiných veřejnoprávních orgánů.
(93)
Tuto skutečnost rovněž podporují informace poskytnuté čínskými vyvážejícími výrobci, kteří předložili odpovědi na antisubvenční dotazníky, jež ukazují, že ceny soukromých dodavatelů oceli válcované za tepla a za studena jsou téměř sjednocené s cenami státem vlastněných podniků. Kromě toho ve smlouvě, kterou předložil jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, týkající se poskytování oceli válcované za tepla soukromým dodavatelem je dokonce uvedena podmínka cenu provázat s cenou státem vlastněných podniků.
(94)
S ohledem na výše uvedené zjištění, že ceny státem vlastněných podniků jsou na úrovni nižší než tržní, je jasné, že ceny soukromých dodavatelů, které jsou upravené podle cen státem vlastněných podniků, jsou rovněž nižší než tržní.
e) Finanční příspěvek
(95)
Podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) druhá odrážka základního nařízení byl finanční příspěvek poskytnut, pokud vláda: pověří soukromý subjekt výkonem jedné nebo více funkcí uvedených v bodech i), ii) a iii), které by jinak byly svěřeny vládě, nebo jejich výkon takovému subjektu nařídí a jejich výkon se v žádném smyslu neliší od jednání obvykle prováděného vládou.“ Odvolací orgán WTO rozumí „řízením“ situaci, kdy vláda uplatňuje svou moc, včetně určité míry donucení, vůči soukromému subjektu, a „pověření“ v případech, kdy vláda svěřuje odpovědnost soukromému subjektu (39). Navíc skupina odborníků WTO ve věci US-Export Restraints (40) stanovila kritéria, podle nichž na třech úrovních zjišťuje existenci pověření a řízení, která předpokládá a) vládní opatření, jež je b) určeno konkrétní straně a c) jehož cílem je konkrétní úkol nebo povinnost (41).
(96)
Na tomto základě představuje začlenění soukromých dodavatelů do politiky čínské vlády podporující dodávky oceli válcované za tepla a za studena vládní „pověření“ a „řízení“ soukromých dodavatelů z těchto důvodů:
Vládní „opatření“:
-
„Politiku“ čínské vlády (viz 86. bod odůvodnění výše) je možno považovat za „opatření“. Tuto politiku provádějí veřejnoprávní subjekty (státem vlastněné podniky), které na trhu převažují a jejichž prodejní ceny jsou nižší než tržní, a čínská vláda prostřednictvím plánů a manipulace s vývozními omezeními. Celkovým dopadem je, že soukromí dodavatelé jsou účinně nuceni řídit se cenami veřejnoprávních subjektů, které jsou nižší než tržní.
„určené konkrétní straně“:
-
Vládní politika (zvláště plány a vývozní omezení) se vztahuje na všechny výrobce oceli válcované za tepla a za studena, jak na státní, tak na soukromé. V tomto smyslu je politika „určena“ všem výrobcům. Důkazem je skutečnost, že ceny státem vlastněných podniků a soukromých podniků jsou sjednocené a že soukromí dodavatelé prodávají za ceny, které jsou z obchodního hlediska nepřiměřené.
„jehož cílem je konkrétní úkol nebo povinnost“:
-
Cílem vládní politiky, jak dokládají cenové úrovně v Číně, je poskytování oceli válcované za tepla a za studena za ceny nižší než tržní. Opatření čínské vlády a státem vlastněných podniků nenechávají soukromým dodavatelům jinou možnost, než se řídit postupy veřejnoprávních orgánů, a tím jim v podstatě ukládají konkrétní úkol nebo povinnost. Politika čínské vlády přísně omezuje, zejména prostřednictvím plánů a manipulace s DPH, svobodu soukromých dodavatelů, pokud jde o tento úkol nebo povinnost.
(97)
Při zohlednění všech výše uvedených faktorů lze dojít k závěru, že vývozní omezení čínské vlády, vládní plánování a převaha státem vlastněných podniků omezují svobodu soukromých dodavatelů oceli válcované za tepla a za studena, které nutí, aby jednali neobchodním způsobem a přijali ekonomicky neracionální ceny (nižší než tržní), na něž by na svobodném a otevřeném trhu nepřistoupili. To potvrzuje, že vládní politika dodávek oceli válcované za tepla a za studena (rovněž do odvětví oceli s organickým povlakem) je rozšířena i na soukromé dodavatele.
(98)
Kromě toho s ohledem na výše uvedenou analýzu vedly důkazy obsažené ve spisu a další veřejně dostupné informace Komisi k závěru, že soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena v Číně jsou pověřeni a řízeni čínskou vládou tak, aby poskytovali zboží v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem iii) a iv) základního nařízení a jednali stejným způsobem jako státem vlastněné ocelářské podniky.
f) Výhoda (soukromých dodavatelů)
(99)
Komise shledala, že soukromí dodavatelé oceli válcované za tepla a za studena jsou pověřeni a řízeni čínskou vládou a šetření ukázalo, že ceny soukromých dodavatelů oceli válcované za tepla a za studena jsou sjednocené s cenami státem vlastněných podniků (viz výše uvedený text).
(100)
S přihlédnutím k této skutečnosti se vyvozuje závěr, že zjištění týkající se výhody a specifičnosti plynoucí z poskytování oceli válcované za tepla a za studena státem vlastněnými podniky za ceny nižší než tržní se rovněž vztahuje na poskytování oceli válcované za tepla a za studena soukromými dodavateli.
g) Zjištění, jež šetření přineslo
(101)
Dva vyvážející výrobci zařazení do vzorku využívali tohoto programu. Jeden vyvážející výrobce (Panhua Steel Group) měl přínos z poskytování oceli válcované za tepla za cenu nižší než přiměřenou a další vyvážející výrobce (Huadong Steel Group) využíval dodávek oceli válcované za studena za cenu nižší než přiměřenou.
h) Výpočet výše subvence
(102)
Výše napadnutelných subvencí se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda byla vypočtena na základě částky rozdílu mezi skutečnou nákupní hodnotou a hodnotou vhodného srovnávacího základu pro nákup oceli válcované za tepla a za studena. Výsledná částka byla poté rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(103)
Vzhledem k tomu, že čínský trh oceli válcované za tepla a za studena je narušen, byly jako vhodný základ pro stanovení referenční ceny oceli válcované za tepla a za studena vzaty světové tržní ceny oceli válcované za tepla a za studena. Na základě různých časopisů věnovaných oceli (SBB a MEPS) byly vybrány místní ceny bez daně v pěti zemích/regionech (tj. Evropa, USA, Turecko, Japonsko a Brazílie). S cílem dosáhnout reprezentativního srovnávacího základu vybrala Komise pro každou příslušnou zeměpisnou oblast její největší trh, tj. Evropa (EU), Severní Amerika (USA), Latinská Amerika (Brazílie), Asie (Japonsko) a Blízký východ / severní Afrika (Turecko). Měsíční referenční ceny bylo dosaženo pomocí aritmetického průměru měsíčních průměrných cen pro období šetření každé z pěti zemí/regionů. Vybraných pět zemí/regionů nemělo v období šetření nejvyšší ceny, všechny jsou členy WTO, patří k deseti největším výrobcům oceli na světě a jsou umístěny na různých kontinentech. Takto stanovené referenční ceny jsou proto považovány za přiměřené a vhodné.
(104)
Subvenční sazba zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí 23,02 % v případě Huadong Group a 27,63 % v případě Panhua Group.
(105)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 25,37 %.
(106)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 32,44 %.
3.3.1.2. Poskytování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
a) Úvod
(107)
Žadatel tvrdil, že v Číně neexistuje fungující trh s pozemky a že částka placená společnostmi za využití pozemku je pod úrovní běžné tržní ceny. Ve své odpovědi na antisubvenční dotazník čínská vláda uvedla, že „v souladu se zákonem o správě půdy ČLR jsou pozemky v městských oblastech ve vlastnictví státu; pozemky ve venkovských a příměstských oblastech, nestanoví-li stát jinak, jsou v kolektivním vlastnictví rolníků“. Čínská vláda tvrdila, že jde o standardní a řádně konkurenční trh s pozemky, kdy práva k užívání pozemků musí být veřejně obchodována podle zákona o prodeji půdy. Čínská vláda rovněž uvedla, že za využívání průmyslových a obchodních pozemků by měla být poskytnuta náhrada podle tržních cen získaná prostřednictvím výzvy k podávání nabídek, dražby a soutěže. Čínská vláda neposkytla žádné údaje o skutečných cenách práv k užívání pozemků a minimálních cenách pozemků stanovených vládou, které byly uvedeny v odpovědi na antisubvenční dotazník a během inspekcí na místě.
(108)
Během inspekce požádala Komise čínskou vládu o důkazy na podporu jejího tvrzení, že všechny průmyslové pozemky v Číně jsou přidělovány prostřednictvím výzvy k podávání nabídek, cenových odhadů či dražby. Čínská vláda nebyla schopna takovéto důkazy v průběhu inspekce na místě předložit, nicméně některé informace v tomto ohledu poskytla po inspekci na místě. Ze všech těchto důkazů jen vyplývá, že z třinácti udělených práv k užívání pozemků týkajících se vyvážejících výrobců zařazených do vzorku pouze šest mělo být předmětem výzvy k podávání nabídek nebo dražby. Žádné informace o dražebním / nabídkovém řízení požadované Komisí nebyly poskytnuty a ve skutečnosti za všech okolností byla konečná cena, kterou společnost zaplatila, stejná jako cena stanovená místními orgány bez řádného odůvodnění.
(109)
V rámci předpokladu, že v ČLR neexistují tržní ceny pozemků, Komise rovněž požádala čínskou vládu o její názory ohledně možných základů pro srovnání. Ačkoliv v době, kdy byl dotazník čínské vládě zaslán, šlo jen o předpoklad a v žádném případě ne o zjištění či závěry, čínská vláda vyjádřila názor, že tento předpoklad je nepravdivý a žádné možné základy pro srovnání neposkytla. Čínská vláda rovněž upozornila na údajné nedostatky v podnětu, kdy na jedné straně podle ní žadatel tvrdí, že v Číně neexistuje trh s pozemky a že by měl být použit „srovnávací základ z jiné země“, zároveň však na druhé straně tvrdí, že státem vlastněné podniky dostávají pozemky od vlády za výhodných podmínek ve srovnání se soukromými podniky, a navrhuje, že pokud by měl být použit jakýkoliv srovnávací základ, měly by to být ceny, které platí „neupřednostňované“ čínské podniky, nicméně žádné informace o těchto cenách neposkytla. V této souvislosti je třeba uvést, že žadatel tvrdil, že trh s právy k užívání pozemků v Číně byl narušen jako celek a že jak státní, tak i soukromí výrobci obdrželi práva k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou.
b) Právní základ
(110)
Ustanovení týkající se práva k užívání pozemků v Číně je součástí zákona o správě půdy Čínské lidové republiky a zákona o nemovitostech Čínské lidové republiky.
c) Provádění v praxi
(111)
Podle článku 2 zákona o správě půdy je vlastníkem veškerých pozemků vláda, neboť podle čínské ústavy a příslušných právních předpisů je půda v kolektivním vlastnictví čínského lidu. Podle tohoto zákona nelze pozemky prodávat, lze však přidělovat práva k jejich užívání. Státní orgány tak činí na základě veřejné výzvy k podávání nabídek, cenových odhadů či dražby.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(112)
Spolupracující vyvážející výrobci předložili údaje k pozemkům, jež mají v držbě, i k většině smluv či osvědčení o právech k užívání pozemků; čínská vláda však poskytla jen velmi omezené informace k tomu, jak se stanovují ceny práva k užívání pozemků.
(113)
Jak je uvedeno výše, čínská vláda tvrdila, že práva k užívání pozemků v Číně se přidělují prostřednictvím výzvy k podávání nabídek, dražby a soutěže. Takové ustanovení je rovněž obsaženo v článku 137 zákona Čínské lidové republiky o nemovitostech (42).
(114)
Při ověřování spolupracujících vyvážejících výrobců bylo nicméně zjištěno, že tento systém popsaný čínskou vládou ne vždy takto v praxi funguje. Například z šesti práv k užívání pozemků zakoupených společností Wanda Steel Strip Co. Ltd. (část společnosti Panhua Group Co. Ltd) se ve čtyřech případech, jak potvrdili pracovníci společnosti, nabídkové řízení neuskutečnilo. Společnost Chongqing Wanda byla jediným účastníkem a celková cena obchodní operace, kterou společnost zaplatila, byla ve skutečnosti naprosto stejná jako původní cena stanovená místním úřadem pro pozemkové zdroje bez řádného odůvodnění. V případě zbývajících dvou práv k užívání pozemků došlo k nabídkovému řízení, ovšem ani společnost ani čínská vláda o tom žádný důkaz neposkytla. Ve skutečnosti na základě dokumentů předložených čínskou vládou po inspekci na místě se zdá, že rovněž tato dvě práva k užívání pozemků byla zakoupena za cenu shodnou s cenou stanovenou místním úřadem pro pozemkové zdroje. Společnost Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd (rovněž součást Panhua Group Co. Ltd) získala tři práva k užívání pozemků převodem od soukromých společností výměnou za podíl v Panhua Group Co. Ltd.
(115)
Společnost Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd získala dvě práva k užívání pozemků od úřadu pro pozemkové zdroje okresu Xiaonshan a jedno právo od soukromé společnosti. Žádný důkaz o výzvě k podání nabídek nebo dražbě nemohl být poskytnut, neboť podle čínské vlády neexistovala pro práva k užívání pozemků zakoupená před 1. zářím 2006 žádná potvrzení o obchodních operacích, přičemž ve skutečnosti čínská vláda ani nepotvrdila ani nepopřela, že tyto obchodní operace byly předmětem podání nabídky nebo dražby.
(116)
Zjištění řízení potvrzují, že situace týkající se poskytování a získávání pozemků v Číně je nejasná a netransparentní a že ceny jsou často libovolně stanovené příslušnými orgány. Orgány stanoví ceny podle hodnotícího systému městských pozemků, který jim dává mimo jiné pokyny, aby při stanovení ceny pozemků pro průmyslové využití rovněž zohlednily průmyslovou politiku. Přístup k průmyslovým pozemkům, přinejmenším v odvětví oceli, je navíc zákonem omezen pouze na společnosti, které dodržují průmyslovou politiku stanovenou státem (43).
(117)
Také nezávislé informace, které předložil žadatel, naznačují, že v Číně jsou pozemky poskytovány za ceny nižší než běžné tržní sazby (44).
e) Závěr
(118)
Poskytování práv k užívání pozemků čínskou vládou je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě dodání zboží, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu. Jak je vysvětleno ve 114.-115. bodě odůvodnění výše, fungující trh s pozemky v Číně neexistuje; jak ukázalo použití vnějšího srovnávacího základu, je částka, kterou spolupracující výrobci za práva k užívání pozemků zaplatili, výrazně pod úrovní běžné tržní ceny. Subvence je specifická podle čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, neboť přístup k průmyslovým pozemkům je zákonem omezen pouze na společnosti, které dodržují průmyslovou politiku stanovenou státem, pouze některé obchodní operace podléhají nabídkovému řízení, přičemž postupy orgánů nebo vlády při stanovení cen v dané oblasti jsou často nejasné a netransparentní.
(119)
Tato subvence je proto považována za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(120)
S ohledem na učiněný závěr, že situace v Číně, pokud jde o práva k užívání pozemků, není řízena trhem, se zdá, že soukromé srovnávací základy nejsou v Číně k dispozici. Úprava nákladů či cen tedy není v případě Číny proveditelná. Za těchto okolností se má za to, že v Číně neexistuje příslušný trh, a v souladu s čl. 6 písm. d) bodem ii) základního nařízení je oprávněné použít pro účely srovnání vnější základ, tak aby bylo možno určit výši výhody. S ohledem na to, že čínská vláda nespolupracovala nebo nenavrhla žádný vnější základ, jenž by mohl být pro srovnání použit, musela Komise ke stanovení vhodného externího srovnávacího základu využít dostupných údajů. V této souvislosti se má za to, že za vhodný srovnávací základ je vhodné použít informace ze samostatného celního území Tchaj-wan.
(121)
Podle názoru Komise jsou ceny pozemků na Tchaj-wanu aproximačně nejbližší k oblastem v Číně, kde jsou spolupracující vyvážející výrobci usazeni. Většina vyvážejících výrobců se nachází ve východní části Číny, v rozvinutých oblastech s vysokým HDP v provinciích s vysokou hustotou obyvatelstva.
(122)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda se vypočte s ohledem na rozdíl mezi částkou, kterou zaplatí každá společnost za práva k užívání pozemků a částkou, která by měla být běžně placena na základě tchaj-wanského srovnávacího základu.
(123)
Při tomto výpočtu použila Komise průměrnou cenu pozemků za metr čtvereční na Tchaj-wanu, jež byla upravena o oslabení měny a vývoj HDP ode dne, kdy byla uzavřena ta která smlouva o přidělení užívacích práv k pozemkům. Údaje o cenách pozemků pro průmyslové využití byly získány z internetové stránky odboru průmyslu tchajwanského ministerstva obchodu. Depreciace měny a vývoj HDP pro Tchaj-wan byly vypočteny na základě míry inflace a vývoje DPH na obyvatele při současných cenách v USD na Tchaj-wanu, kterou zveřejnil Mezinárodní měnový fond ve svém výhledu na rok 2011 s názvem World Economic Outlook. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována běžná doba trvání práv k užívání pozemků určených k průmyslovému využití v Číně, tj. 50 let. Tato částka byla následně rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(124)
Subvenční sazba zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u spolupracujících vyvážejících výrobců činí 0,34 % v případě Huadong Group a 1,12 % v případě Panhua Group.
(125)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,73 %.
(126)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 1,36 %.
3.3.1.3. Program zásobování vodou za cenu nižší než přiměřenou
a) Úvod
(127)
V podnětu se tvrdí, že ceny vody v Číně jsou určovány výhradně veřejnoprávními orgány a že cenová struktura je stanovena v souladu s průmyslovou makroekonomickou politikou. Rovněž se uvádí, že ceny vody jsou v různých místních oblastech různé a že existují odlišné sazby pro jednotlivé společnosti. V podnětu se tvrdí, že výrobci oceli s organickým povlakem byli pravděpodobně zvýhodněni, pokud jde o ceny, které platili za vodu, a které byly nižší než přiměřené, v souladu s politikou na podporu výrobků z oceli se značnou přidanou hodnotou.
(128)
Zásobování a trh s vodou jsou v Číně spravovány Národní komisí pro rozvoj a reformy, ministerstvem vodních zdrojů a ministerstvem životního prostředí. Ačkoli vstup zahraničních investičních společností prolomil v některých projektech zaměřených na zásobování určitých měst vodou monopol státních dodavatelů, trh zásobování vodou je stále z velké části řízen místními státem vlastněnými společnostmi. Čínská vláda však nebyla schopna poskytnout podrobný seznam dodavatelů vody s vymezením jejich příslušné geografické oblasti služeb a objemů dodávek (viz 129. bod odůvodnění níže), a omezila svou odpověď na seznam dodavatelů vody v oblastech, v nichž působí vyvážející výrobci zařazení do vzorku.
(129)
Pokud jde o ceny, hlavní cenovou politiku udává komise pro rozvoj a reformy a místní orgány stanoví po slyšení místní ceny vody s cílem zabezpečit udržitelné využívání vodních zdrojů. Ceny odrážejí náklady a přiměřený zisk pro místní dodavatele vody. Čínská vláda předložila příslušné ceníky použitelné v obcích, v nichž se nacházejí vyrábějící vývozci oceli s organickým povlakem zařazení do vzorku. Bylo objasněno, že různé obecní ceny platí jednotně pro všechny průmyslové uživatele a neliší se podle společnosti nebo uživatele.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(130)
Šetření potvrdilo, že komise pro rozvoj a reformy stanoví základní cenu vody, a správní orgány pro místní ceny stanoví cenu v každé obci na základě několika parametrů (např. náklady na distribuci, zisk a přiměřený přebytek). K ceně vody se přičítá poplatek za „čištění odpadních vod“, a to i na místní úrovni.
(131)
Přestože se základní cena za vodu, poplatek za čištění odpadních vod a jiné případné místní příplatky vztahují na všechny uživatele, kteří patří do stejné kategorie, bylo zjištěno, že jeden ze dvou vývozců zařazených do vzorku, společnost Zhejiang Huadong Group, neplatil poplatek za čištění odpadních vod.
(132)
Vývozce prohlásil, že uhradil tento poplatek jako paušální částku úřadu pro ochranu životního prostředí. Nepředpokládá se však, že daná platba byla provedena namísto poplatku za čištění odpadních vod z těchto tří důvodů: 1) v úředním dokumentu je uveden poplatek za „vypouštění odpadních vod“ a nikoli poplatek za „čištění odpadních vod“; 2) platba není úměrná skutečné spotřebě vody; 3) celková zaplacená částka je poměrně nízká v porovnání se skutečnou částkou, která by byla zaplacena, pokud by se jednalo o poplatek za čistění odpadních vod za skutečnou spotřebu vody.
c) Finanční příspěvek
(133)
Společnost Zhejiang Huadong Group získala finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) základního nařízení tím, že jí vláda poskytla vodu prostřednictvím místního veřejného vodárenského podniku (tj. Hangzhou Xiaonshan Water Supply Co. Ltd.). To představuje vládní finanční příspěvek ve formě poskytování zboží, které není součástí obecné infrastruktury ve smyslu základního nařízení. Alternativně by tento příspěvek bylo možné považovat za ušlé příjmy vlády, neboť veřejnoprávní subjekt nevybral jinak splatný příjem ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii).
d) Výhoda
(134)
Společnost Huadong Steel Group získala výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení v rozsahu, v jakém vláda poskytla vodu za cenu nižší než přiměřenou. Bylo zjištěno, že daný vývozce nezaplatil plnou cenu za dodávku vody běžně uplatňovanou u kategorie uživatelů, do níž patří, neboť poplatek za „čištění odpadních vod“ jakožto součást ceny za vodu nebyl zaplacen.
e) Specifičnost subvence
(135)
Subvence v podobě poskytování vody jednomu ze spolupracujících vývozců je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, jelikož poplatek za čištění odpadních vod není dodržen u všech podniků. Navzdory tomu, že neexistují právní předpisy omezující tuto subvenci na určité podniky, možnost, aby určitý podnik vyrábějící dotčený výrobek získal dodávky vody za cenu nižší než přiměřenou, spolu se zjevnou svobodou udělenou místním orgánům, aby netrvaly na části sazby běžně placené za vodu, ve skutečnosti činí dotaci specifickou. Komise nemohla shromáždit žádné další důkazy týkající se základu, na němž byl tento poplatek prominut, neboť vyvážející výrobce je nebyl schopen poskytnout.
f) Výpočet výše subvence
(136)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za tuto výhodu se považuje částka poplatku za čištění odpadních vod, která nebyla v rámci spotřeby vody za posuzované období zaplacena. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na celkový obrat z prodeje spolupracujících vyvážejících výrobců za období šetření, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(137)
Výhoda společnosti Zhejiang Huadong Group vyplývá z neplacení poplatku za čištění odpadních vod. Zjištěná subvenční sazba činí v tomto ohledu 0,01 %.
(138)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,01 %.
(139)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro spolupracující společnosti zařazené do vzorku, tj. 0,01 %.
3.3.1.4. Programy zásobování elektrickou energií za cenu nižší než přiměřenou
a) Úvod
(140)
V podnětu se tvrdí, že čínská vláda poskytuje elektrickou energii za cenu nižší než přiměřenou prostřednictvím preferenčních sazeb. Žadatel zejména trval na tom, že sazby za elektrickou energii se liší v různých provinciích a také, že preferenční sazby jsou používány jako nástroje průmyslové politiky, která podporuje výrobky z oceli s vysokou přidanou hodnotou a odrazuje od zastaralých výrobních kapacit.
(141)
Národní komise pro rozvoj a reformy odpovídá v Číně za regulaci trhu s elektrickou energií a stanovení cen. Sítě propojující provincie a sítě uvnitř provincií jsou provozovány dvěma státem vlastněnými dodavateli: společnosti State Grid Corporation of China a China Southern Power Grid Corporation. Dodavatelé elektrické energie na místní úrovni jsou dceřinými podniky těchto společností. Mechanismus pro hospodářskou soutěž je v Číně ve fázi zavádění prostřednictvím několika pilotních projektů, jeho dopad je však v této fázi stále zanedbatelný.
(142)
Ceny elektrické energie jsou stanoveny národní komisí pro rozvoj a reformy na základě postupu, který zahrnuje náklady na vyšetřování, odborné posouzení, veřejná slyšení a určení konečné ceny a zveřejnění. Národní komise pro rozvoj a reformy zveřejňuje ceny, jež se použijí v jednotlivých provinciích, prostřednictvím oznámení, a místní úřady pro ceny zveřejňují příslušná oznámení na místní úrovni, přičemž uplatňují ceny, o nichž rozhodla ústřední národní komise pro rozvoj a reformy. Konečná cena odráží pořizovací náklady, náklady na přenos a ztráty a vládní příplatky. Ceny jsou odlišné pro jednotlivé provincie v závislosti na místní situaci a politických cílech, jež různé provincie sledují. Jsou stanoveny pro různé kategorie konečných uživatelů (např. domácnosti, průmysloví uživatelé). Další cenový rozdíl existuje pro různé průmyslové uživatele s cílem zaměřit se na průmyslové politiky stanovené čínskou vládou a zohledněné v katalogu, který je součástí rozhodnutí č. 40 (2005) národní komise pro rozvoj a reformy (další vysvětlení viz 182. bod odůvodnění). Uživatelé, kteří patří do kategorie „podporovaných“ podniků v souladu s katalogem národní komise pro rozvoj a reformy, platí základní sazby za elektrickou energii, zatímco uživatelé, kteří patří k „zastaralým“ nebo „zakázaným“ podnikům, platí kromě základní sazby ještě příplatek. Uživatelé, kteří nepatří do žádné z kategorií uvedených v katalogu, automaticky spadají do kategorie „povolených“ podniků a rovněž platí základní sazbu bez příplatku. Podle rozhodnutí č. 40 národní komise pro rozvoj a reformy by výrobci oceli s organickým povlakem obvykle spadali do kategorie „podporovaných“ podniků.
b) Nedostatečná spolupráce
(143)
Komise požádala čínskou vládu o regulační rámec trhu s elektrickou energií a určování cen, jakož i o vysvětlení úlohy, kterou plní všechny příslušné orgány nebo subjekty. Soubor příslušných rozhodnutí týkajících se určování cen vydaných národní komisí pro rozvoj a reformy a místními úřady pro ceny, který předložila čínská vláda, byl neúplný, nejen pokud jde o vyvážející výrobce nezařazené do vzorku, ale i ve vztahu k vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku. Čínská vláda rovněž neposkytla přesný popis úlohy, kterou při stanovení ceny plní národní komise pro rozvoj a reformy a místní úřady pro ceny. Dopisem ze dne 12. srpna 2012 informovala Komise čínskou vládu o těchto nedostatcích s ohledem na vyvážející výrobce zařazené do vzorku. Po inspekcích na místě bylo rovněž zjištěno, že čínská vláda uvedla nesprávnou sazbu za elektrickou energii vztahující se na jednoho ze spolupracujících vývozců zařazených do vzorku.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(144)
Šetření potvrdilo, že ceny elektrické energie platné v různých provinciích stanoví národní komise pro rozvoj a reformy. Bylo ověřeno, že místní úřad pro ceny funguje pouze jako výkonná složka rozhodnutí přijatých na ústřední úrovni národní komisí pro rozvoj a reformy. To potvrzuje i skutečnost, že národní komise pro rozvoj a reformy vydává oznámení, ve kterém stanoví skutečné ceny pro jednotlivé provincie a tato oznámení jsou pak formálně přenesena do místních sdělení přijatých místními úřady pro ceny a prováděných na místní úrovni. Šetření rovněž prokázalo, že rozdílné sazby za elektrickou energii použitelné pro některá odvětví a/nebo na provinční a místní úrovni jsou stanovovány podle určitých faktorů, zejména včetně sledování cílů průmyslové politiky vytyčených ústředními a místními orgány v pětiletých a odvětvových plánech.
(145)
Z šetření spolupracujících vývozců zařazených do vzorku vyplynulo, že jeden z nich, tj. společnost Chongqing Wanda Steel Strip („CWSS“) využívala nižší sazbu za elektrickou energii, než je sazba obecně platná pro velké průmyslové uživatele. Bylo zjištěno, že ve specifické oblasti, kde se tento vývozce nacházel, měla podkategorie některých průmyslových uživatelů, včetně těch, kteří vyrábějí dotčený výrobek, nárok na tuto nižší sazbu.
d) Finanční příspěvek
(146)
Jeden ze spolupracujících vývozců zařazených do vzorku (CWSS) obdržel finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) základního nařízení tím, že mu vláda poskytla elektrikou energii prostřednictvím místního veřejného elektrárenského podniku. To představuje vládní příspěvek ve formě poskytování zboží, které není součástí obecné infrastruktury ve smyslu základního nařízení.
e) Výhoda
(147)
Společnost CWSS získala výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení v rozsahu, v jakém vláda poskytla elektrickou energii za cenu nižší než přiměřenou. Bylo zjištěno, že tento vývozce měl nárok na nižší sazbu, než je sazba obecně platná pro jiné velké průmyslové uživatele.
f) Specifičnost subvence
(148)
Subvence ve formě poskytování elektrické energie jednomu ze spolupracujících vývozců je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 3 základního nařízení. Nižší sazba za elektrickou energii je stanovena v příslušném oznámení národní komise pro rozvoj a reformy a je součástí oznámení místního úřadu pro ceny, tj. je přikázána ústředním orgánem a provedena na místní úrovni. Tato nižší sazba je omezena na určité podniky v určitých odvětvích (zejména výrobci vyrábějící slitiny železa v elektrických pecích a výrobci hnojiv), které jsou zahrnuty v podkategorii velkých průmyslových uživatelů. Tato nižší sazba je tudíž podle práva omezena pouze na společnosti spadající do těchto kategorií ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení.
(149)
Subvence je rovněž omezena na určitý region, neboť se vztahuje pouze na vymezenou územní oblast, kde se vyvážející výrobce nachází. Tato oblast je oblastí podporovanou v souladu s právními předpisy vydanými ústřední vládou, tj. oběžníkem Státní rady týkajícím se různých politik na provádění rozvoje velkých západních regionů v Číně (další podrobnosti viz 233. bod odůvodnění níže). Tento oběžník výslovně uvádí cenový mechanismus týkající se přenosu a poskytování elektrické energie jako jednoho z nástrojů k dosažení rozvoje určitých odvětví. Jelikož sazby za elektrickou energii uplatňované v této oblasti jsou stanovované ústředním orgánem, je daná subvence též regionálně specifická ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení.
g) Výpočet výše subvence
(150)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda získaná vyvážejícími výrobci byla vypočtena při zohlednění rozdílu mezi skutečnou sazbou za kWh elektrické energie a sazbou, kterou měli za kWh platit velcí průmysloví uživatelé, vynásobeno množstvím elektrické energie spotřebované za období šetření. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato částka (čitatel) následně rozpočítána na obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(151)
Jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, který patří do skupiny společností Panhua Group (tj. CWSS), tuto nižší sazbu za elektrickou energii využíval. Subvenční sazba zjištěná pro Panhua Group činí 0,14 %.
(152)
Vážená průměrná sazba subvence pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,07 %.
(153)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 0,17 %.
3.3.1.5. Poskytování různého zboží za cenu nižší než přiměřenou
(154)
Žadatel poukázal na mnoho dalšího zboží poskytovaného čínskou vládou výrobcům oceli s organickým povlakem prostřednictvím státem vlastněných podniků. Žadatel zejména uvedl různé specifické převody týkající se poskytování několika ocelových produktů vyráběných státem vlastněnými podniky, včetně koncentrátů železné rudy, pelet, sintrované rudy, šrotu, předvalků, slitin a mnoha dalších. V podnětu bylo ukázáno, že cena za poskytování tohoto zboží byla stanovena s odkazem na různé prvky a/nebo srovnávací základy, a že existují cenové stropy nebo úpravy v závislosti na různém zboží a skutečnosti, zda se obchodní operace týkala stran ve spojení.
(155)
Čínská vláda odpověděla, že během období šetření tento program pro výrobce oceli neexistoval. Vzhledem k tomu, že čínská vláda k tomuto programu další informace neposkytla, vychází Komise při svých zjištěních z informací, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(156)
Vzhledem k tomu, že ceny za různé výše uvedené zboží neodrážejí přiměřenou cenu, je tento program napadnutelný podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 6 písm. d) základního nařízení. Vzhledem ke složitosti různých obchodních operací týkajících se poskytování tohoto zboží a souvisejících smluv, které nebyly v záznamu řízení k dispozici, nemohla Komise ohledně daného programu dospět k jasnému závěru. Komise se tudíž rozhodla dále tento program neposuzovat.
3.3.2. ZVÝHODNĚNÉ PŮJČKY A ÚROKOVÉ SAZBY PRO VÝROBNÍ ODVĚTVÍ OCELI S ORGANICKÝM POVLAKEM
a) Úvod
(157)
Žadatel uvedl, že výrobci oceli s organickým povlakem využívají nízkých (dotovaných) úrokových sazeb poskytovaných komerčními a státem vlastněnými bankami v souladu s politikou čínské vlády na podporu a růst čínského ocelářského průmyslu v rámci pětiletých plánů.
b) Nedostatečná spolupráce a využití dostupných údajů
(158)
Komise požádala čínskou vládu o informace týkající se podílu úvěrů poskytnutých bankami, v nichž je čínská vláda největším nebo jediným akcionářem, dále bankami, v nichž má čínská vláda podíl, avšak není jejich největším akcionářem, bankami, v nichž čínská vláda není akcionářem a bankami se zahraničním vlastníkem, jak pro výrobní odvětví jako celek, tak pro výrobní odvětví, jichž se toto řízení týká. Čínská vláda odpověděla, že záznamy o množstvích a procentních podílech úvěrů poskytovaných státem vlastněnými bankami neuchovává, a to ani v případě záznamů o půjčkách pro ocelářský průmysl. Čínská vláda žádný alternativní zdroj těchto informací neuvedla.
(159)
Komise rovněž požadovala informace o státním vlastnictví bank a finančních institucí, avšak čínská vláda tyto informace neposkytla a tvrdila, že žádné takové záznamy neuchovává. Ačkoliv není pravděpodobné, že by čínská vláda neměla povědomí o aktivech, jež vlastní, je třeba poznamenat, že podle veřejně dostupných informací (45) (46) je čínská vláda významným akcionářem v mnohých velkých bankách sídlících v Číně, a tudíž stejně jako v případě státem vlastněných podniků vyrábějících ocel válcovanou za tepla a za studena má přístup ke stanovám příslušné banky, kde by údaje o akciovém podílu měly být podrobně popsány. V tomto ohledu se rovněž podotýká, že podle článku 61 zákona o komerčních bankách (2003) musí banky „podávat zprávy týkající se rozvahy, výkazu zisků a jiných finančních výkazů a statistických zpráv a dokumentů bankovnímu regulačnímu orgánu Státní rady a Čínské lidové banky“.
(160)
Komise rovněž požádala o informace (prostřednictvím zvláštního dotazníku - Dodatek A) týkající se struktury vládního dozoru v dotčených čínských bankách a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o ocelářský průmysl (tj. složení správní rady a valné hromady, zápisy z valných hromad / zasedání správní rady, státní příslušnost akcionářů / členů vedení, politika poskytování úvěrů a posouzení rizik souvisejících s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům). Čínská vláda ve své odpovědi na dotazník nicméně předložila pouze jeden dodatek A, který obsahoval některé obecné informace (především z internetových stránek jednotlivých bank). Většina konkrétních informací požadovaných v dodatku A nebyla poskytnuta. Na některé z dotazů čínská vláda odpověděla, že v současné době nemá tyto informace k dispozici, a poskytla pouze informace o vybraných bankách (např. stanovy byly poskytnuty pouze v případě osmi bank). V písemném upozornění na nedostatky Komise zopakovala své požadavky a vyzvala čínskou vládu, aby poskytla veškeré informace, které byly v dotazníku původně požadovány. Ve své odpovědi na toto upozornění předložila čínská vláda dodatečné informace. Odpověď byla nicméně stále velmi neúplná a značná část požadovaných informací (např. procentní podíl vlastnictví vlády ve státem vlastněných bankách, stanovy některých bank uvedených v dotazníku, úplné odpovědi na otázky v dodatku A) nebyla poskytnuta.
(161)
V dotazníku, písemném upozornění na nedostatky a rovněž během inspekce na místě Komise požadovala oběžníky Čínské lidové banky týkající se rozšíření politiky úrokových sazeb finančních institucí (YinFa [2003] č. 250 a YinFa [2004] č. 251). O existenci těchto oběžníků se Komise dozvěděla v průběhu předchozího šetření. Místo aby čínská vláda tyto oběžníky Komisi poskytla, doporučila jí, aby informace o politice úrokových sazeb finančních institucí hledala na internetových stránkách Čínské lidové banky. Během ověřování byly v tomto ohledu předloženy dva dokumenty, avšak šlo pouze o vytištěné informace z internetových stránek. Je třeba poznamenat, že úplný obsah těchto oběžníků není na internetových stránkách Čínské lidové banky k dispozici.
(162)
Komise rovněž požádala, aby byl během inspekce na místě poskytnut oběžník Čínské lidové banky týkající se změn ze dne 8. června 2012. Čínská vláda tento oběžník neposkytla, a místo toho předložila pouze obecné informace vytištěné z internetové stránky Čínské lidové banky týkající se přizpůsobení základních úrokových sazeb.
(163)
Komise také požádala čínskou vládu, aby uspořádala schůzky s konkrétními bankami, aby bylo možné ověřit informace o preferenčních systémech úvěrů poskytovaných průmyslu oceli s organickým povlakem. Čínská vláda však tyto schůzky nezorganizovala a uvedla, že nemůže zasahovat do záležitostí státem vlastněných bank a takové schůzky zařídit. Rovněž je třeba poznamenat, že v oznámení o inspekci ze dne 7. června 2012 Komise vysvětlila, že je připravena zahájit inspekci o jeden den dříve a věnovat inspekci více času, je-li čínská vláda toho názoru, že banky mají nejlepší pozici k tomu, aby mohly poskytnout doplňující informace a vysvětlení týkající se preferenčních úvěrů. Komise proto čínskou vládu požádala, aby před inspekcí potvrdila dostupnost banky a umožnila tak inspekčnímu týmu učinit potřebná opatření. Čínská vláda ve svém dopise ze dne 15. června 2012 uvedla, že i nadále bude od bank požadovat, aby spolupracovaly, avšak přinutit je k tomu nemůže. Nakonec až během prvního dne samotné inspekce bylo inspekčnímu týmu Komise sděleno, že představitel banky China Construction Bank je dispozici pro případné otázky a vysvětlení. Vzhledem k tomu, že Komise o této skutečnosti nebyla informována (ačkoli oznámení o inspekci tento konkrétní požadavek obsahovalo), nebylo možné řešit specifické otázky týkající se smluv a podmínek úvěru, ale pouze otázky obecné povahy. V každém případě nebyly předloženy žádné dokumenty, které by prohlášení zástupce banky China Construction Bank doložily, a to s vysvětlením, že všechny dokumenty, jež Komise požadovala, mají důvěrný a interní charakter.
(164)
Čínská vláda byla upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení. S ohledem na uvedenou nedostatečnou spolupráci bylo nezbytné kromě relevantních dokumentů čínské vlády, jež předložily další strany, použít informace ze sekundárních zdrojů včetně podnětu a veřejně dostupných informací pořízených na internetu.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(165)
Šetření zjistilo, že vládní zásahy jsou pro čínský finanční trh charakteristické, neboť většina významných bank je ve státním vlastnictví. Čínské orgány předložily pouze velmi omezené informace k podílníkům, resp. vlastnické struktuře bank v Číně. Jak je však uvedeno dále, Komise zkompilovala všechny dostupné údaje, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění. Při analýze, zda jsou banky pověřeny vládními pravomocemi nebo zda je vykonávají (jakožto veřejnoprávní subjekty), Komise nezjišťovala pouze informace týkající se státního vlastnictví bank, ale také další parametry, jako je zastoupení vlády ve správní radě, vládní dozor nad činností, provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů a skutečnost, zda byl příslušný subjekt zřízen na základě právního předpisu.
(166)
Z dostupných informací lze vyvodit závěr, že banky ve státním vlastnictví mají v Číně největší podíl na trhu a jsou na čínském finančním trhu předními aktéry. Podle průzkumu čínského bankovního sektoru (47), který v roce 2006 provedla Deutsche Bank (2006 Deutsche Bank Research on China's banking sector), může podíl bank ve státním vlastnictví dosahovat více než 2/3 čínského trhu. Ke stejnému tématu přezkum WTO týkající se čínské obchodní politiky uvádí, že „dalším významným rysem čínského finančního sektoru je vysoký stupeň státního vlastnictví“ (48) a že „ve struktuře trhu čínského bankovního sektoru, který je ovládán bankami ve státním vlastnictví, nedošlo k žádným velkým změnám“ (49). Je třeba poznamenat, že pět největších komerčních bank ve státním vlastnictví (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank of China, Bank of Communications a Industrial and Commercial Bank) zjevně představuje více než polovinu čínského bankovního sektoru (50).
(167)
Komise rovněž požádala o informace týkající se struktury vládního dozoru ve výše uvedených čínských bankách a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o ocelářský průmysl (tj. složení správní rady a valné hromady, zápisy z valných hromad / zasedání správní rady, státní příslušnost akcionářů / členů vedení, politika poskytování úvěrů a posouzení rizik souvisejících s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům). Nicméně jak je uvedeno v 160. bodě odůvodnění výše, čínská vláda v tomto ohledu poskytla pouze velmi omezené informace. Komise musela tudíž použít informace, které jí byly dostupné. Na základě těchto dostupných informací došla k závěru, že výše uvedené banky podléhají vládnímu dozoru a vykonávají vládní politiku takovým způsobem, že jejich jednání lze považovat za jednání státu. Zdrojem relevantních údajů, o něž se opírají výše uvedená zjištění, byly informace od čínské vlády, výroční zprávy čínských bank, jež předložila buď čínská vláda nebo jsou veřejně dostupné, dále informace z průzkumu, který v roce 2006 provedla Deutsche Bank o čínském bankovním sektoru, přezkum WTO týkající se politiky Číny (2010 a 2012), China 2030 World Bank Report informace od spolupracujících vyvážejících výrobců a údaje v podnětu. Pokud jde o zahraniční banky, připadá na ně v čínském bankovním sektoru podle nezávislých odhadů jen malý podíl, a hrají tedy při poskytování úvěrů podle politického záměru jen nevýznamnou roli; podle relevantních údajů by tento podíl mohl činit pouhé 1 % čínského trhu (51). Relevantní veřejně dostupné informace dále potvrzují, že zejména velké čínské komerční banky nadále spoléhají na to, že se v případě nedostatečné kapitálové přiměřenosti v důsledku úvěrové expanze postarají o navýšení kapitálu jejich podílníci ve státním vlastnictví a vláda (52).
(168)
V této souvislosti je třeba uvést, že velká většina bank, které úvěrovaly spolupracující vyvážející výrobce, je ve státním vlastnictví. Z dostupných údajů bylo totiž zjištěno, že přinejmenším 14 z uváděných 17 bank je ve státním vlastnictví; včetně největších komerčních bank, jako je Bank of China, China Construction Bank a Industrial and Commercial Bank of China. Pokud jde o ostatní dotčené státní banky, Komise požádala o stejné informace týkající se vládního dozoru a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o ocelářský průmysl, jaké byly zmíněny výše. Žádné takové podrobné informace nebyly poskytnuty. Dospělo se tudíž k závěru, že uvedené banky podléhají vládnímu dozoru a vykonávají vládní politiku takovým způsobem, že jejich jednání lze považovat za jednání státu. Z tohoto důvodu by čínské komerční banky ve státním vlastnictví měly být považovány za veřejnoprávní subjekty.
(169)
Další známkou účasti čínské vlády v čínském finančním trhu je úloha, kterou sehrává Čínská lidová banka při určování konkrétních limitů pro způsob stanovení úrokových sazeb a jejich fluktuace. Šetření totiž zjistilo, že uvedená banka má konkrétní pravidla, jež pohyb úrokových sazeb v Číně regulují. Podle dostupných informací je úprava těchto pravidel obsažena v Oběžníku Čínské lidové banky o otázkách úpravy úrokových sazeb u vkladů a úvěrů - YinFa [2004] č. 251. Finanční instituce mají podle nich stanovovat své úrokové sazby v určitém rozmezí, jež je odvozeno od základní úrokové sazby Čínské lidové banky. V případě úvěrů od komerčních bank a komerčně spravovaných úvěrů od bank spojených s vládní politikou není stanoveno horní, nýbrž jen dolní limitní rozmezí. V případě městských a venkovských úvěrových družstev je stanoveno horní i dolní limitní rozmezí. V případě preferenčních úvěrů a úvěrů, pro něž Státní rada vydala zvláštní úpravu, se úrokové sazby nepohybují směrem nahoru. Komise žádala čínskou vládu o vysvětlení k definicím a formulacím, jež jsou obsaženy ve výše uvedeném oběžníku, a k právnímu předpisu, který oběžníku č. 251 předcházel (Oběžník Čínské lidové banky o rozšíření rozmezí pro pohyb úrokových sazeb u úvěrů poskytovaných finančními institucemi - YinFa [2003] č. 250). Avšak, jak je popsáno ve 161. a 162. bodě odůvodnění výše, čínská vláda odmítla tyto oběžníky poskytnout, což Komisi zabránilo ověřit jejich obsah a hledat vysvětlení. Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila v tomto ohledu žádné příslušné informace, které by naznačovaly, že situace se od května 2011, kdy Komise dokončila své antisubvenční šetření ohledně bezdřevého natíraného papíru (53), změnila, dochází se k závěru, že Čínská lidová banka je zapojena do určování úrokových sazeb komerčními bankami ve státním vlastnictví a rovněž tyto sazby ovlivňuje.
Čínská vláda nepředložila žádné důkazy o tom, že by se situace zjištěná při šetření ve věci bezdřevého natíraného papíru změnila, a tudíž byl na základě dostupných údajů a jiných výše uvedených důkazů vyvozen závěr, že situace týkající se metodiky pro určování úrokových sazeb by měla zůstat během celého období šetření stejná.
(170)
Komise se rovněž snažila analyzovat, zda soukromé komerční banky v Číně jsou pověřeny nebo řízeny čínskou vládou tak, aby výrobcům oceli s organickým povlakem nabízely preferenční (subvencované) úvěry ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(171)
Z výše uvedeného textu týkajícího se účasti státu v bankovním sektoru (165.-169. bod odůvodnění) je zřejmé, že čínská vláda využívá politiku poskytování preferenčních úvěrů výrobcům oceli s organickým povlakem, neboť na tomto poskytování se podílejí veřejnoprávní subjekty (komerční banky ve státním vlastnictví) (54) s vedoucím postavením na trhu, které jim umožňuje nabízet úrokové sazby nižší než tržní. Nyní je třeba určit, zda tato politika zasahuje i soukromé dodavatele.
(172)
Zákon o komerčním bankovnictví [2003] platí stejným způsobem pro komerční banky ve státním vlastnictví i pro soukromé komerční banky. Např. článek 38 tohoto zákona pro všechny komerční banky stanoví (tj. rovněž pro ty, které jsou v soukromém vlastnictví), aby „určily úrokovou sazbu v souladu s horní a dolní hranicí úrokové sazby stanovené Čínskou lidovou bankou“, podle článku 34 zákona o komerčním bankovnictví musí komerční banky „vykonávat úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a sociálního rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky“.
(173)
Rovněž vyhláška č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu, a zejména články 24 a 25, které omezují poskytování půjček pouze na společnosti, které jsou v souladu s národní rozvojovou politikou pro železářský a ocelářský průmysl, nečiní rozdíl mezi komerčními bankami ve státním vlastnictví a komerčními bankami v soukromém vlastnictví.
(174)
Výše uvedené (161. a 162. bod odůvodnění) oběžníky Čínské lidové banky jsou navíc rovněž závazné pro soukromé komerční banky.
(175)
Výše uvedené citace z právních předpisů týkajících se bankovního sektoru ukazují, že politika čínské vlády vedoucí k poskytování preferenčních úvěrů výrobcům oceli s organickým povlakem zahrnuje rovněž soukromé komerční banky, přičemž ve skutečnosti jim čínská vláda dává pokyny, aby „vykonávaly úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a společenského rozvoje a pod vedením státní průmyslové politiky“ (55).
(176)
Komise požádala čínskou vládu, aby jí poskytla příslušné informace s cílem posoudit, jak banky v Číně provádějí hodnocení úvěrového rizika společností vyrábějících ocel s organickým povlakem dříve, než rozhodnou o tom, zda jim úvěr udělí, jakož i o podmínkách pro poskytnuté půjčky. V dodatku A k příslušnému dotazníku požadovala Komise informace o tom, jak banky zohledňují při poskytování půjček rizika, jak např. posuzují bonitu žadatele o úvěr, jaké jsou rizikové přirážky, které v Číně banky účtují u různých společností/odvětví, které faktory bere banka v úvahu při posuzování žádosti o úvěr, jakou podobu má žádost o úvěr a schvalovací proces atd. Nicméně ani čínská vláda ani jednotlivé banky uvedené v dotazníku neposkytly v tomto ohledu žádné informace. Čínská vláda poskytla pouze odpovědi obecné povahy, které nepředstavují žádný důkaz o tom, že by se prováděla hodnocení úvěrového rizika.
(177)
Komise rovněž požadovala podobné informace od spolupracujících vyvážejících výrobců a pokusila se je ověřit během inspekcí na místě u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Obě skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku odpověděly, že banky požadují určité dokumenty a před poskytnutím úvěrů provádějí určitou analýzu úvěrových rizik. Svá tvrzení však nemohly podpořit žádnými důkazy. Během inspekce na místě požadovala Komise důkazy o tom, že banky takové dokumenty požadovaly nebo že tyto dokumenty společnosti bankám poskytly, případně jakoukoliv zprávu vydanou bankami, která by byla důkazem toho, že takováto analýza úvěrových rizik byla provedena. Dané skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku však nebyly schopny takové ani jiné důkazy na podporu svých tvrzení předložit. Rovněž se podotýká, že žádné ze skupin vyvážejících výrobců zařazených do vzorku ani jednotlivým společnostem v rámci těchto skupin nebyl přiřazen úvěrový rating.
(178)
Tyto informace týkající se hodnocení úvěrového rizika byly po zúčastněných stranách opakovaně požadovány a jsou považovány za rozhodující mimo jiné s ohledem na zjištění uvedená i) ve zprávě MMF z roku 2006, která naznačovala, že liberalizace bankovnictví v Číně je neúplná a úvěrové riziko není náležitě zohledněno (56), ii) ve zprávě MMF z roku 2009, která zdůraznila nedostatečnou liberalizaci úrokových sazeb v Číně (57), iii) ve zprávě MMF o zemích z roku 2010, která uvádí, že cena kapitálu je v Číně relativně nízká, přidělování úvěrů se někdy řídí jinými než cenovými hledisky a vysoké úspory společností částečně souvisí s nízkými náklady na různé vstupy (včetně kapitálu a půdy) (58), iv) ve zprávě OECD o čínské ekonomice z roku 2010 (59) a v pracovním dokumentu hospodářské sekce OECD č. 747 o reformách čínského finančního sektoru (60), které konstatují, že vlastnictví finančních institucí je nadále převážně státní, což vede k otázkám, do jaké míry jsou rozhodnutí bank o poskytování úvěrů založena na čistě komerčních úvahách, přičemž se zdá, že banky hrají typicky roli vládních agentur s vazbami na vládu.
d) Finanční příspěvek
(179)
S ohledem na všechny uvedené skutečnosti se dospělo k závěru, že naprostá většina úvěrů pro dotčené dvě skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku je poskytována bankami ve státním vlastnictví, jež jsou považovány za veřejnoprávní subjekty, neboť jsou pověřeny vládními pravomocemi a vykonávají vládní funkce. Existují další důkazy o tom, že tyto banky ve skutečnosti jednají z pověření vlády, neboť, jak je vysvětleno ve 169. bodě odůvodnění, stát (tj. Čínská lidová banka) zřetelně zasahuje do způsobu, jakým komerční banky rozhodují o úrokových sazbách úvěrů, jež poskytují čínským společnostem. Za těchto okolností jsou úvěrové postupy těchto subjektů přímo přičitatelné vládě. Skutečnost, že banky jednají z pověření vlády, potvrzuje rovněž způsob, jakým slouží vyhláška komise pro rozvoj a reformy č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu (61), rozhodnutí č. 40 a článek 34 zákona o komerčním bankovnictví s ohledem na plnění státní průmyslové politiky. Existuje rovněž řada nepřímých důkazů podporovaných objektivními studiemi a zprávami, které svědčí o tom, že v čínském finančním systému stále dochází k rozsáhlým vládním intervencím, jak již bylo vysvětleno ve 178. bodě odůvodnění výše.A konečně, čínská vláda neposkytla informace, které by umožnily lepší pochopení vztahu mezi státem vlastněnými bankami a vládou, jak je vysvětleno ve 159.-164. bodě odůvodnění.
Komise tudíž činí závěr, že v případě úvěrů poskytnutých komerčními bankami ve státním vlastnictví v Číně se jedná o finanční příspěvky výrobcům oceli s organickým povlakem ve formě přímého převodu peněžních prostředků od vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Navíc stejné důkazy jsou svědectvím toho, že komerční banky ve státním vlastnictví (jakož i soukromé banky) jsou pověřeny nebo řízeny vládou, což v důsledku znamená, že existuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(180)
S přihlédnutím k analýze v 170.-175. bodě odůvodnění výše se rovněž stanovuje, že soukromé banky jsou čínskou vládou pověřeny a řízeny tak, aby poskytovaly úvěry výrobcům oceli s organickým povlakem a že existuje finanční příspěvek podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
e) Výhoda
(181)
V míře, v níž jsou vládní půjčky poskytovány za podmínek výhodnějších, než jaké by mohli jejich příjemci skutečně získat na trhu, je těmto poskytována výhoda ve smyslu čl. 3 odst. 2 a čl. 6 písm. b) základního nařízení. Vzhledem ke zjištění, že nevládní úvěry v Číně nepředstavují odpovídající tržní srovnávací základ (soukromé banky jsou pověřeny a řízeny čínskou vládou), byl takovýto základ pro srovnání vypočten za použití metody popsané ve 191. a 192. bodě odůvodnění níže.
f) Specifická subvence
(182)
Ocelářský průmysl patří podle rozhodnutí č. 40 do podporované kategorie. Rozhodnutí č. 40 je nařízením Státní rady jakožto nejvyššího správního orgánu v ČLR a v tomto ohledu je rozhodnutí právně závazné pro ostatní veřejnoprávní a hospodářské subjekty. Rozhodnutí člení průmyslová odvětví na „podporované, omezované a eliminované projekty“. Tento akt představuje průmyslověpolitickou směrnici, která spolu se směrným indexem ozřejmuje způsob, jakým čínská vláda realizuje svou politiku stimulace a podpory určité skupiny podniků či výrobní odvětví, např. ocelářského průmyslu, které směrný index řadí do kategorie odvětví „podporovaných“. K počtu odvětví klasifikovaných jako „podporovaná“ je třeba poznamenat, že představují pouze část čínského hospodářství. Navíc v rámci těchto podporovaných odvětví mají status „podporovaných“ jen určité činnosti. Rozhodnutí č. 40 v článku 17 dále stanoví, že „podporované investiční projekty“ mají nárok na zvláštní výhody a pobídky mimo jiné na finanční podporu. Na straně druhé rozhodnutí č. 40 v souvislosti s „omezovanými a eliminovanými projekty“ zmocňuje státní orgány, aby přímo intervenovaly za účelem regulace trhu. Články 18 a 19 ve skutečnosti stanoví, že příslušný orgán má zabránit tomu, aby finanční instituce takovýmto „omezovaným a eliminovaným projektům“ poskytla úvěr. Z výše uvedeného je jasné, že rozhodnutí č. 40 stanoví pravidla závazná pro všechny hospodářské instituce, a to v podobě direktiv o pomoci podporovaným odvětvím, k nimž patří rovněž výrobní odvětví oceli s organickým povlakem.
(183)
Kromě toho vyhláška národní komise pro rozvoj a reformy č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu a zejména články 24 a 25 omezují poskytování úvěrů pouze na ty ocelářské podniky, které jsou v plném souladu s rozvojovou politiku pro železářský a ocelářský průmysl.
(184)
Žadatel rovněž předložil důkaz o tom, že některé další vládní plány a dokumenty pobízejí a dávají pokyny k finanční podpoře ocelářského průmyslu jak na obecné úrovni, tak i na úrovni zvláštních rozvojových politik pro železářské regiony v Číně (62) (63).
(185)
S ohledem na všechny výše uvedené skutečnosti je zřejmé, že čínské orgány povolují finančním institucím preferenční úvěry pouze pro omezený počet odvětví/společností, které jsou v souladu s rozvojovými politikami čínské vlády. Na základě důkazů obsažených ve spisu a při nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády v této věci byl učiněn závěr, že subvence v podobě preferenčních úvěrů neplatí obecně, a jsou tudíž specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Kromě toho žádná ze zúčastněných stran nepředložila žádné důkazy, které by naznačovaly, že subvence vychází z objektivních kritérií nebo podmínek podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(186)
Šetření ukázalo, že dvě skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku využívaly v období šetření preferenčních úvěrů.
g) Závěr
(187)
Financování odvětví oceli s organickým povlakem by proto mělo být považováno za subvenci.
(188)
Vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům a specifičnosti by tato subvence měla být pokládána za napadnutelnou.
h) Výpočet výše subvence
(189)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. V souladu s čl. 6 písm. b) základního nařízení je výhoda, kterou získal příjemce, rozdílem mezi částkou, kterou platí společnost za vládní půjčku, a částkou, již by společnost zaplatila za srovnatelnou obchodní půjčku na trhu.
(190)
Jak je vysvětleno výše (165.-178. bod odůvodnění), jsou úvěry, jež čínské banky poskytují, výrazem významných vládních zásahů v bankovním sektoru a jejich úrokové sazby neodrážejí sazby na fungujícím trhu; vhodný základ pro srovnání podle obvyklých tržních podmínek byl tudíž sestaven pomocí níže popsané metody. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády využila Komise ke zjištění vhodného srovnávacího základu u úrokových sazeb rovněž dostupné údaje.
(191)
Při sestavování vhodného srovnávacího základu je pokládáno za přiměřené použít čínské úrokové sazby upravené tak, aby odrážely běžné tržní riziko. Aktuální finanční situace vývozců byla totiž zjišťována za zkreslených tržních podmínek a čínské banky neposkytly spolehlivé údaje o tom, jak měří rizika a určují úvěrový rating. V takové situaci je proto pokládáno za nezbytné z údajů o úvěruschopnosti čínských vývozců sice vycházet, avšak uplatnit přirážku, která bude odrážet potenciální dopad zkreslených podmínek čínského trhu na finanční situaci těchto vývozců.
(192)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti, jak je vysvětleno ve 160., 163. a 164. bodě odůvodnění, byli čínská vláda i spolupracující vyvážející vývozci požádáni o informace k úvěrové politice čínských bank a ke způsobu, jakým byly tyto úvěry vyvážejícím výrobcům poskytovány. Dotčené strany přes opakované žádosti tyto informace neposkytly a odmítly přístup do bank ve státním vlastnictví. Vzhledem k takto nedostatečné spolupráci a ke všem dostupným skutečnostem a v souladu s čl. 28 odst. 6 základního nařízení je považováno za vhodné domnívat se, že všem podnikům v Číně je udělena pouze nejvyšší známka pro dluhopisy neinvestičního stupně (BB dle agentury Bloomberg), a uplatnit na standardní úvěrovou sazbu Čínské lidové banky adekvátní prémii předpokládanou u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají. Výhoda pro vyvážející výrobce byla vypočtena tím způsobem, že úrokový diferenciál byl v procentním vyjádření vynásoben nesplacenou výší úvěru, tj. byl uvažován úrok nezaplacený během období šetření. Tato částka byla poté rozpočítána na celkový obrat spolupracujících vyvážejících výrobců.
(193)
Subvenční sazba zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí 0,25 v případě skupiny společností Huadong a 0,89 % v případě skupiny společností Panhua.
(194)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,58 %.
(195)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 0,97 %.
3.3.3. KAPITÁLOVÉ PROGRAMY
(196)
V podnětu bylo podrobně uvedeno několik údajných subvenčních programů týkajících se kapitálu, pokud jde o vyvážející výrobce nezařazené do vzorku a/nebo nespolupracující při šetření. Komise požádala čínskou vládu, aby o těchto programech poskytla informace v původním a doplňujících dotaznících, a následně měla dostatek příležitostí, aby své odpovědi ohledně uvedených programů předložila. Čínská vláda se rozhodla, že poskytne pouze odpovědi týkající se údajných subvenčních programů v případě dvou vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, a tento postoj zastávala v průběhu celého řízení.
(197)
Vzhledem ke skutečnosti, že spolupráce čínské vlády byla v tomto řízení značně nedostatečná, neměla Komise možnost získat o těchto programech uvedených v podnětu žádné informace ani důkazy. Komise ověřila, že vyvážející výrobci zařazení do vzorku těchto programů nevyužili. Komise proto musela zjistit, zda existují subvenční programy, a stanovit zbytkové clo týkající se všech ostatních programů, k nimž čínská vláda nepředložila informace a které nebyly k dispozici pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku nebo jimi nebyly využity, a to na základě důkazů obsažených ve spisu v souladu s ustanoveními čl. 28 odst. 1 základního nařízení.
3.3.3.1. Swapy dluhů za aktiva
a) Popis
(198)
Podnět obsahoval důkazy o tom, že několik výrobců oceli provedlo v roce 2000 swapy dluhů za aktiva v celkové souhrnné částce dluhů ve výši 62,5 miliardy RMB. Uvádí se, že nesplacené dluhy, jež dlužili státem vlastnění výrobci oceli komerčním bankám ve státním vlastnictví, byly zrušeny výměnou za vlastní kapitál, a to prostřednictvím zapojení čtyř čínských společností pro správu majetku, což nebylo v souladu s tržním přístupem. Žadatel dále tvrdil, že společnosti pro správu majetku byly vytvořeny výslovně za účelem likvidace rozsáhlých objemů úvěrů v selhání v klíčových odvětvích, včetně ocelářského průmyslu a restrukturalizace dluhů státem vlastněných podniků, mimo jiné pomocí swapů dluhů za aktiva. Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila o daném programu žádné informace, došla Komise ke zjištění na základě dostupných informací obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení (viz 33.-35. bod odůvodnění výše). Ze stejného důvodu byl článek 28 základního nařízení použit i v případě programů účasti na základním kapitálu a nevyplácení dividend popsaných v 204.-215. bodě odůvodnění níže.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(199)
Zjištění týkající se tohoto programu jsou založena na informacích obsažených v podnětu. Swapy dluhů za aktiva představují finanční příspěvek ve formě účasti na základním kapitálu nebo úvěru ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení nebo v podobě ušlých příjmů vyplývající z dluhů, které byly zrušeny nebo nebyly vráceny ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento finanční příspěvek byl poskytnut vládou prostřednictvím veřejnoprávních subjektů zapojených do těchto obchodních operací, tj. prostřednictvím uvedených čtyřech čínských společností spravujících aktiva a různých komerčních bank ve státním vlastnictví (viz 168. bod odůvodnění výše). Při neexistenci jakékoliv spolupráce ze strany čínské vlády vyplývá z důkazů obsažených ve spisu, že společnosti spravující aktiva jsou veřejnoprávními subjekty, neboť byly čínskou vládou výslovně vytvořeny za účelem zbavení se značných objemů úvěrů v selhání v klíčových odvětvích, včetně odvětví oceli a restrukturalizace dluhů státem vlastněných podniků. V důsledku toho se má za to, že jednají z pověření vlády.
(200)
Kromě toho žadatel poskytl důkazy prima facie o tom, že velké množství případů zrušení dluhu nezohlednilo obvyklá obchodní hlediska, jelikož čínská vláda neprovedla posouzení, které by ve vztahu k očekávané přiměřené míře návratnosti, již by bylo možné získat v příslušném období prostřednictvím akciových swapů, provedl běžný soukromý investor. Namísto toho se v podnětu tvrdí, že čínská vláda vyměnila značné objemy dluhů za základní kapitál s cílem snížit poměr základního kapitálu vůči cizímu jmění u výrobců oceli, a zvýšit tak jejich konkurenceschopnost, aniž by přitom zohlednila obchodní hlediska, jak by to učinil soukromý investor. Komise došla po důkladné analýze informací uvedených v podnětu a při nedostatku jiných informací týkajících se spisu k závěru, že tato opatření jsou považována za výhodu ve smyslu čl. 6 písm. a) základního nařízení.
(201)
Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 základního nařízení, protože je omezena pouze na vybrané subjekty s účastí státu, přičemž poskytování tohoto financování se odvíjí pouze od vůle orgánu o ní rozhodujícím a nevychází z žádných objektivních kritérií. Lze tedy učinit závěr, že tento program představuje napadnutelnou subvenci poskytnutou vyvážejícím výrobcům dotčeného výrobku.
c) Výpočet výše subvence
(202)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda, kterou získal příjemce, je jednorázová a je stanovena v plné výši swapu dluhů za aktiva, tj. jako částka prominutého dluhu. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody ze strany čínské vlády jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše subvence vypočtena s ohledem na období šetření na základě obvyklého trvání odpisu aktiv společností, v jejichž prospěch byla tato subvence poskytnuta. Částka byla upravena připočtením úroku, který v průběhu uvedeného období vznikl, s cílem zohlednit nárůst hodnoty tohoto přínosu, čímž byla stanovena celková výhoda daného programu pro příjemce. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení se tato výše subvence přepočte na objem výroby dotčeného výrobku v průběhu období šetření, jelikož subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(203)
Takto získaná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,05 %. Výpočet subvenční sazby pro společnosti zařazené do vzorku a ostatní spolupracující výrobce nebyl nutný z důvodů popsaných v 196. a 197. bodě odůvodnění.
3.3.3.2. Účast na základním kapitálu
a) Popis
(204)
Ve stížnosti se tvrdí, že čínská vláda poskytla v průběhu let značné objemy hotovosti výrobcům oceli prostřednictvím doplnění kapitálu. V podnětu se tvrdí, že čínská vláda (prostřednictvím různých státem vlastněných subjektů) získala podíly ve společnostech, v nichž již byla hlavním akcionářem bez získání dodatečných akcionářských práv. V podnětu jsou rovněž podrobně uvedeny obchodní operace týkající se státem ovládaných subjektů, včetně společnosti China International Capital Corporation (CICC) a komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(205)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda o tomto programu nepředložila žádné informace (viz 196. a 197. bod odůvodnění výše), zjištění o tomto programu vycházejí z informací obsažených v podnětu, podpořených příslušnými zdroji. Doplnění základního kapitálu představuje přímý převod peněžních prostředků ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Tyto finanční příspěvky poskytla vláda prostřednictvím veřejnoprávních subjektů zapojených do těchto obchodních operací, včetně společností CICC a komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv. Stížnost obsahuje konkrétní důkazy o kapitálových příspěvcích, pokud jde o státem vlastněný podnik na výrobu oceli, v němž společnost CICC vystupovala jako hlavní upisovatel a správce emise akcií. Podle informací ve stížnosti, je společnost CICC vlastněna z 51 % státem a ovládá ji komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv, jež v souvislosti s konkrétními obchodními operacemi popsanými v podnětu rovněž vystupovala jako subjekt čínské vlády, který ovládá státem vlastněný podnik na výrobu oceli (pokud jde o analýzu role Komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv viz 64.-66. bod odůvodnění výše). Tyto obchodní operace byly tudíž provedeny čínskou vládou prostřednictvím veřejnoprávních subjektů ve smyslu čl. 2 písm. b) základního nařízení a příslušné judikatury WTO.
(206)
V případě těchto poskytnutí prostředků základního kapitálu se má za to, že společnostem, jež byly jejich příjemci, tak byla poskytnuta výhoda ve smyslu čl. 6 odst. 1 písm. a) základního nařízení, neboť jsou v rozporu s obvyklou investiční praxí soukromých investorů. Nesoulad poskytnutí tohoto doplnění základního kapitálu s postupy soukromých investorů je v podnětu podrobně prokázán. S ohledem na tyto konkrétní obchodní operace je v podnětu nejprve prokázáno, že státem vlastněný podnik na výrobu oceli zaplatil za svůj podíl na nové emisi akcií nadhodnocenou cenu, jež nebyla v souladu s přiměřenými tržními podmínkami, a dále pak, že využil takto získaných peněžních prostředků k nákupu státem vlastněných aktiv a ke kapitálovým investicím za ceny nižší než tržní. Podnět rovněž ukazuje, že čínská vláda platila stejnou cenu jako ostatní investoři, i když její akcie měly menší hodnotu, neboť nesly jiná práva a výnosy než akcie prodávané jiným akcionářům.
(207)
Tyto subvence jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, neboť byly poskytnuty omezenému počtu vybraných subjektů, v nichž měla podíl čínská vláda. Lze tedy učinit závěr, že tento program představuje napadnutelnou subvenci poskytnutou vyvážejícím výrobcům dotčeného výrobku.
c) Výpočet výše subvence
(208)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Výše prospěchu, jenž příjemci získali, je stanovena ve výši doplnění základního kapitálu. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše subvence vypočtena s ohledem na období šetření na základě obvyklého trvání odpisu aktiv společností, v jejichž prospěch byla tato subvence poskytnuta.Částka byla upravena připočtením úroku, který v průběhu uvedeného období vznikl, s cílem zohlednit nárůst hodnoty tohoto přínosu, čímž byla stanovena celková výhoda daného programu pro příjemce. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(209)
Takto získaná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,08 %. Výpočet subvenční sazby pro společnosti zařazené do vzorku a ostatní spolupracující výrobce nebyl nutný z důvodů popsaných ve 196. a 197. bodě odůvodnění.
3.3.3.3. Nevyplacené dividendy
a) Popis
(210)
V podnětu se tvrdí, že podle opatření čínské vlády nemusí státem vlastněné podniky, včetně oceláren vyrábějících ocel s organickým povlakem, vyplácet vládě, jež je vlastní, v případě zisku dividendy. V důsledku toho jsou státem vlastnění výrobci oceli schopni podle tohoto programu financovat značné investice ze zisku, který nebyl rozdělen na výplatu dividend.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(211)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila žádné informace o výplatě dividend od státem vlastněných výrobců oceli (viz 196. a 197. bod odůvodnění výše), zjištění o tomto programu vycházejí z informací obsažených v podnětu, podpořených příslušnými zdroji. Pokud čínská vláda nepožaduje vyplacení dividend, jež jsou běžně vypláceny soukromým investorům za jejich akcie, musí být nevyplacené dividendy považovány za skrytý grant ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení nebo za ušlé příjmy podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tyto skryté granty byly poskytnuty vládou prostřednictvím subjektu, jenž přímo drží akcie státem vlastněných výrobců oceli, tj. v zásadě komisí pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv. Analýza týkající se komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv ukazuje, že vykonává funkce státní správy (podrobné informace viz 64.-66. bod odůvodnění výše).
(212)
Částky v plné výši nevyplacených dividend jsou považovány za částky, které poskytují státem vlastněným výrobcům oceli výhodu ve smyslu článku 6 písm. a) základního nařízení, neboť jsou v rozporu s obvyklou investiční praxí soukromých investorů, kteří obyčejně vyžadují vyplacení dividend podle jim odpovídajících akciových podílů. Pokud jde o státem vlastněné podniky v částečném vlastnictví soukromých investorů, výše výhod odpovídá objemu nevyplacených dividend, jež mezi ně byly poměrným způsobem rozděleny.
(213)
Tyto subvence jsou specifické podle čl. 4 odst. 2 základního nařízení, neboť byly poskytnuty omezenému počtu vybraných subjektů, v nichž měla podíl čínská vláda. Lze tedy učinit závěr, že tento program představuje napadnutelnou subvenci poskytnutou vyvážejícím výrobcům dotčeného výrobku.
c) Výpočet výše subvence
(214)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu, kterou příjemci získali, se považuje výše nevyplacených dividend. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(215)
Takto získaná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 1,36 %. Výpočet subvenční sazby pro výrobce zařazené do vzorku a ostatní spolupracující výrobce nebyl nutný z důvodů popsaných v 196. a 197. bodě odůvodnění.
3.3.4. PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE DANĚ Z PŘÍJMU A OSTATNÍCH PŘÍMÝCH DANÍ
3.3.4.1. Daňová opatření pro odpočet výdajů na výzkum a vývoj
(216)
Tento program poskytuje výhodu společnostem, které zavádějí nové technologie, nové výrobky nebo nové způsoby výroby. Způsobilé společnosti mohou snížit své daně z příjmu právnických osob o 50 % skutečně vynaložených nákladů na schválené projekty.
(217)
Je třeba poznamenat, že přestože čínská vláda omezila své odpovědi na dotazník a na písemné upozornění na nedostatky pouze na programy, jichž využívají společnosti zařazené do vzorku, neposkytla o uvedeném programu žádné informace, přestože jedna ze společností zařazených do vzorku uvedla ve svých odpovědích na dotazník informace týkající se přínosu tohoto programu. V návaznosti na inspekci na místě, při které byla znovu požádána, aby poskytla potřebné informace, předložila čínská vláda neúplnou dodatečnou odpověď týkající se uvedeného programu. Přes pozdní poskytnutí této informace požádal inspekční tým o vysvětlení několika otázek (viz 219. bod odůvodnění níže), ta ovšem poskytnuta nebyla. V důsledku toho Komise musela založit svá zjištění na nejpřesnějších skutečnostech, které měla k dispozici.
a) Právní základ
(218)
Tento program je poskytován jako preferenční daňové zacházení ve smyslu čl. 30 odst. 1 zákona ČLR o dani z příjmu právnických osob (nařízení č. 63 prezidenta Čínské lidové republiky, jež vstoupilo v platnost dne 1. ledna 2008), článku 95 nařízení ČLR o provádění právních předpisů k dani z příjmů právnických osob (vyhláška č. 512 Státní rady ČLR) a pokynů pro klíčové oblasti (oznámení č. 6, 2007). Vyhlášku č. 512 ani oznámení č. 6 čínská vláda pro účely tohoto řízení neposkytla.
b) Způsobilost
(219)
Jak je uvedeno výše, čínská vláda neposkytla v odpovědi na dotazník a písemné upozornění na nedostatky žádné relevantní informace ohledně daného programu. V dokumentu předloženém v průběhu kontroly na místě čínská vláda uvedla, že pouze „poplatky spojené s výzkumem a vývojem, které vynakládají podniky v souvislosti s rozvojem nových technologií, výrobků a dovedností“ lze v rámci zdanitelného příjmu uznat pro účely jejich odpočtu. Čínská vláda však podrobně nevyložila smysl pojmů „nové technologie“, „nový výrobek“ a „nové dovednosti“. Komise rovněž usilovala o přesné vymezení těchto pojmů při svém ověření na místě u společnosti Zhejiang Huadong, avšak společnost nebyla schopna poskytnout žádné konkrétní vysvětlení a odpověděla, že se jedná pouze o obecné pojmy.
(220)
Nicméně v rámci šetření, jež se týkalo bezdřevého natíraného papíru, bylo stanoveno, že pro tento program jsou způsobilé pouze projekty společností v odvětví nových a špičkových technologií, jež pobírají primární podporu od státu a dále projekty uvedené na seznamu pokynů pro klíčové oblasti a industrializaci odvětví špičkových technologií v rámci stávající priority pro rozvoj, jež schválila národní komise pro rozvoj a reformy (64). Vzhledem k tomu, že v tomto řízení nebyly poskytnuty žádné nové příslušné informace, jež by toto zjištění vyvrátily, dochází se k závěru, že uvedený program není obecně k dispozici, neboť jej může využít pouze omezené množství vybraných průmyslových odvětví / společností / projektů.
c) Provádění v praxi
(221)
Podle odpovědi čínské vlády podniky, které mají v úmyslu požádat o tuto daňovou úlevu, musí podat žádost o vrácení daně z příjmů a „další příslušné dokumenty“ správci daně, avšak v odpovědi nebylo uvedeno, o jaké další příslušné dokumenty se konkrétně jedná. V rámci šetření týkajícího se bezdřevého natíraného papíru bylo stanoveno, že společnost, jež hodlá požádat o výhodu podle tohoto programu, musí podat podrobné informace o projektech z oblasti výzkumu a vývoje místnímu úřadu pro vědu a technologie a pouze po jejím posouzení vydá daňový úřad oznámení o příslušném schválení. Po schválení je částka podléhající dani z příjmu právnických osob snížena o 50 % skutečně vynaložených nákladů na schválené projekty (65).
d) Výsledky šetření
(222)
Tento program využíval během období šetření jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců, společnost Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd,. Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády a vzhledem k její pozdní a neúplné odpovědi ve věci tohoto programu nebylo možné určit postup podávání a schvalování žádostí, který se vztahuje na společnosti, jež daného programu využívají. Jak je uvedeno výše, Komise se musela částečně spoléhat na skutečnosti zjištěné v rámci šetření, jež se týkalo bezdřevého natíraného papíru.
e) Závěr
(223)
Tento program by měl být považován za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě ušlých vládních příjmů, neboť přiznává prospěch společnostem, které jsou příjemci této subvence.
(224)
Čínská vláda byla požádána, aby poskytla informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik mohou subvenci získat pouze určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda ve své odpovědi na dotazník a na písemné upozornění na nedostatky tyto informace neposkytla. Kromě toho se informace předložené v této souvislosti během inspekce na místě zdají být neúplné s ohledem na zjištění týkající se stejného programu, který, jak bylo zjištěno v šetření týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, využívaly určité společnosti. S ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být stanovení specifičnosti subvence, „průkazně doloženo“, musela Komise při svých zjištěních vycházet z dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení. Nejlepší dostupné údaje zahrnovaly i výsledky šetření týkajícího se bezdřevého natíraného papíru.
(225)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na výrobní odvětví oceli s organickým povlakem. Navíc se nejeví, že by byla dána objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Je třeba poznamenat, že nedostatečná spolupráce ze strany čínské vlády neumožňuje, aby Komise posoudila, je-li takovéto objektivní kritérium k dispozici.
(226)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(227)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti k úhradě podle běžné daňové sazby, po odečtení částek zaplacených na základě dalšího 50 % odpočtu za skutečně vzniklé náklady v souvislosti s výzkumem a vývojem u schválených projektů. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na celkový obrat z prodeje, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(228)
Jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, tj. skupina společností Huadong, tento program využívá. Subvenční sazba zjištěná pro Huadong Group činí 0,19 %.
(229)
Vážená průměrná sazba subvence pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,09 %.
(230)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro spolupracující společnosti zařazené do vzorku, tj. 0,19 %.
3.3.4.2. Daňové úlevy pro centrální a západní regiony
(231)
Tento program nabízí výhodu společnostem sídlícím v centrálních a západních regionech. Na způsobilé společnosti se vztahují preferenční sazby daně z příjmu ve výši 15 % namísto běžné sazby daně z příjmu ve výši 25 % uplatňované v Číně.
(232)
Čínská vláda byla požádána v dotazníku, v písemném upozornění na nedostatky a znovu během inspekce na místě, aby poskytla o tomto programu příslušné informace. Čínská vláda ve své reakci na dotazník a dopis o nedostatcích neodpověděla na žádnou z těchto otázek a uvedla, že tento program již neplatí, neboť byl ukončen ke dni 31. prosince 2010, a rovněž tvrdila, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program během období šetření nevyužívala. Toto tvrzení však bylo v rozporu s odpověďmi jednoho z vyvážejících výrobců (Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd) a s důkazy, jež byly shromážděny během ověřovací návštěvy na místě u této společnosti.
a) Právní základ
(233)
Tento program je poskytován za účelem preferenčního daňového zacházení podle Oznámení o příznivé daňové politice pro rozvoj západního regionu (vydaného ministerstvem financí, všeobecným daňovým úřadem a celním úřadem, s účinností od 1. ledna 2001), které bylo aktualizováno Oznámením o dalším provádění daňových opatření v rámci strategie pro rozvoj západního regionu (vydaného ministerstvem financí, všeobecným daňovým úřadem a celním úřadem, s účinností od 1. ledna roku 2011), které prodlužuje platnost tohoto programu do 31. prosince 2020.
b) Způsobilost
(234)
Je třeba poznamenat, že čínská vláda ve své odpovědi na dotazník, písemné upozornění na nedostatky či při inspekci na místě nepředložila odpovědi na žádnou z otázek ohledně tohoto programu. Podle Oznámení o příznivé daňové politice pro rozvoj západního regionu je však toto preferenční daňového zacházení k dispozici pro podporované typy podniků v západním regionu (podporované podniky jsou takové, v nichž se hlavní podnikatelská činnost podílí alespoň 70 % na jejich celkových příjmech, jak je uvedeno v seznamu výrobních odvětví, výrobků a technologií podporovaných státem). Během inspekce na místě ve společnosti Chongqing Wanda, společnost potvrdila, že důvodem pro preferenční sazbu daně je, že patří do kategorie podporovaných průmyslových odvětví v západním a centrálním regionu.
c) Provádění v praxi
(235)
Ani čínská vláda, ani společnost Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd neposkytla informace o fungování a provádění tohoto programu. Podle oběžníku Státní rady týkajícího se různých politik pro provádění rozvoje velkých západních regionů v Číně je ke snížení běžné daňové sazby z 25 % na preferenční sazbu 15 % nezbytné schválení lidovou vládou na úrovni provincie. V každoročním daňovém přiznání týkající se daně z příjmu společnosti je odečtená (osvobozená) daň z příjmu uvedena pod bodem 28 - odečtená daň.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(236)
Tento program během období šetření využíval jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců, společnost Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd. Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády je obtížné posoudit postup podávání a schvalování žádostí, který se vztahuje na společnosti, jež tohoto programu využívají. Komise musela vyvodit své vlastní závěry z předložených dokumentů, které tvoří právní základ uvedeného programu, bez možnosti požádat čínskou vládu o příslušné vysvětlení.
e) Závěr
(237)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, čímž přijímající společnosti získávají výhodu.
(238)
Čínská vláda byla požádána, aby poskytla informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, jakož i k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik mohou subvenci získat pouze určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. S ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle kterého musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, tak musela Komise podle článku 28 základního nařízení svá zjištění opřít pouze o dostupné údaje.
(239)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a výrobní odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na výrobce oceli s organickým povlakem, kteří kromě toho musejí mít sídlo v určitém čínském regionu. Navíc se nejeví, že by byla dána objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Je třeba poznamenat, že nedostatečná spolupráce ze strany čínské vlády neumožňuje, aby Komise posoudila, je-li takovéto objektivní kritérium k dispozici.
(240)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(241)
Výše napadnutelné subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby po odečtení výše daně zaplacené na základě preferenční daňové sazby z příjmu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(242)
Subvenční sazba zjištěná pro Panhua Group činí 0,03 %.
(243)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,02 %.
(244)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 0,04 %.
3.3.5. OSTATNÍ PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE DANĚ Z PŘÍJMU, PRO KTERÉ ČÍNSKÁ VLÁDA NEPOSKYTLA ODPOVĚDI VŮBEC NEBO JEN NA NEDOSTATEČNÉ ÚROVNI.
(245)
V podnětu bylo podrobně uvedeno několik údajných subvenčních programů, pokud jde o vyvážející výrobce nezařazené do vzorku a/nebo nespolupracující při šetření. Komise požádala čínskou vládu, aby o těchto programech poskytla informace v původním a doplňujících dotaznících, a následně měla dostatek příležitostí, aby své odpovědi ohledně uvedených programů předložila. Čínská vláda se rozhodla, že poskytne pouze odpovědi týkající se údajných subvenčních programů v případě dvou vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, a tento postoj zastávala v průběhu celého řízení. Čínská vláda však pro některé z těchto programů předložila informace a důkazy o tom, že programy byly ukončeny a v období šetření nebyly v platnosti. Komise tyto důkazy předložené čínskou vládou ve svých zjištěních zohlednila.
(246)
Pokud jde o všechny další programy, čínská vláda žádné informace či důkazy nepředložila. Vzhledem ke skutečnosti, že spolupráce čínské vlády byla v tomto řízení značně nedostatečná, neměla Komise možnost získat od vyvážejících výrobců o těchto programech zahrnutých v podnětu žádné informace ani důkazy. Komise ověřila, že vyvážející výrobci zařazení do vzorku neměli na tyto programy nárok nebo je nevyužívali (zejména z důvodu, že byli v soukromém vlastnictví nebo se nacházeli mimo oblast působnosti programu nebo z důvodu jejich poměrně omezené velikosti). Komise proto musela určit existenci programu, a stanovit zbytkové clo týkající se všech ostatních programů, k nimž čínská vláda nepředložila informace a které nebyly k dispozici pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku nebo jimi nebyly využity, a to na základě důkazů obsažených ve spisu v souladu s ustanoveními čl. 28 odst. 1 základního nařízení.
3.3.5.1. Slevy na daň z příjmu za nákup výrobního zařízení vyrobeného na vnitřním trhu
a) Popis
(247)
Tento program umožňuje společnosti uplatnit daňové úlevy na nákup tuzemského zařízení, pokud je projekt v souladu s průmyslovou politikou čínské vlády. Na dodatečné zvýšení daňové povinnosti z předchozího roku se může uplatňovat daňová úleva až do výše 40 % nákupní ceny tuzemského zařízení.
b) Právní základ
(248)
Právním základem tohoto programu jsou prozatímní opatření, která se týkají slevy na dani z příjmu u investic do zařízení vyrobených v tuzemsku pro projekty technologické modernizace ze dne 1. července 1999 a oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření státní daňové správy týkající se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku, č. 52 [2008] s účinností od 1. ledna 2008.
c) Nedostatečná spolupráce
(249)
Čínská vláda odpověděla, že tento program byl ukončen počínaje lednem 2008, a to v souladu se zmíněným oznámením č. 52, a že pokud je jí známo, žádný jiný program jej nahradil. Komise požádala čínskou vládu, aby poskytla další příslušné informace, zejména podrobné údaje týkající se harmonogramu pro postupné ukončení výhod. Čínská vláda tyto informace neposkytla a omezila svou odpověď na skutečné výhody, jež získali všichni výrobci oceli s organickým povlakem, přičemž pouze odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku v rámci dotazníku. Komise již vysvětlila důvody, proč byla čínská vláda požádána, aby poskytla informace o všech výrobcích oceli s organickým povlakem, a nikoli pouze o výrobcích zařazených do vzorku (viz 34. a 35. bod odůvodnění výše). Kromě toho čínská vláda neposkytla ani informace týkající se výrobců zařazených do vzorku, přičemž pouze učinila odkaz na jejich odpovědi. Komise se domnívá, že nestačí poskytnout důkaz o ukončení programu, aniž by byly předloženy dodatečné důkazy o postupném ukončení skutečných výhod v rámci daného programu a o případných náhradních programech. S ohledem na tento program, může být daňová výhoda (tj. daňový zápočet) vzniklá v určitém roce ve skutečnosti používána v jiném daňovém období, a tudíž mohou výhody přesahovat období své platnosti i v případě, že program byl již mezitím ukončen. Ukázalo se, že další „ukončené“ daňové programy dále poskytují výhody po dobu několika let po úředně stanoveném okamžiku skončení jejich platnosti. Může se jednat i o případ, kdy výše přidělených výhod je po určité období neobvykle vysoká. Vzhledem k tomu, že čínská vláda v tomto ohledu žádné informace neposkytla, vychází Komise při svých zjištěních z informací obsažených ve spisu (v tomto případě podnětu) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(250)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento program poskytuje příjemcům výhodu ve výši, která se rovná daňové úspoře ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. b) základního nařízení, neboť daňová úspora závisí na přednostním používání domácího zboží na úkor zboží dováženého.
e) Výpočet výše subvence
(251)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že tento program dosud nebyl v antisubvenčním řízení orgánů Unie posouzen a že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí orgánů USA. Při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních se v tomto nařízení bere mimo jiné ohled na to, zda v příslušném programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížila. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z uvedeného šetření.
(252)
Takto zjištěná subvenční sazba týkající se daného programu během období šetření u všech nespolupracujících společností činí 0,38 %, což je sazba stanovená pro tento program v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 26) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté daňovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (66).
3.3.5.2. Preferenční daňové schéma pro společnosti, které využívají nejnovější a špičkové technologie
a) Popis
(253)
Na základě tohoto programu může podnik, jenž žádá o vydání osvědčení pro podnik využívající nejnovější a špičkové technologie, využívat snížené sazby u daně z příjmů ve výši 15 % v porovnání s běžnou sazbou 25 %. Tento program byl shledán napadnutelným, jak ze strany Unie při šetření případu bezdřevého natíraného papíru, tak ze strany orgánů USA. (67)
b) Právní základ
(254)
Právním základem tohoto programu je článek 28 zákona ČLR o dani z příjmů podniků (zákon č. 63 vyhlášený dne 16. března 2007), jakož i správní opatření pro podniky, které využívají nejnovější a špičkové technologie, a oznámení státní daňové správy o otázkách úhrady daně z příjmů podniků, které využívají nejnovější a špičkové technologie (Guo Shui Han [2008] č. 985).
c) Nedostatečná spolupráce
(255)
Čínská vláda odpověděla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise poukazuje na výše uvedené argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi neomezené pouze na vývozce zařazené do vzorku (34.-35. bod odůvodnění výše). Komise proto svá zjištění o daném programu založila na informacích, které jsou obsažené ve spisu (zjištění ve věci bezdřevého natíraného papíru a podnět v tomto případu) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(256)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře, kterou může prostřednictvím tohoto programu podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení získat. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, protože je omezena na některé podniky a odvětví, jež patří do kategorie podporovaných, jako jsou ty, které působí v ocelářském průmyslu. Navíc neexistují žádná objektivní kritéria stanovená právními předpisy nebo orgánem poskytujícím subvenci, pokud jde o způsobilost pro tento program, a nárok na subvenci není automatický podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(257)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby, a to po odečtení zaplacené částky se sníženou preferenční daňovou sazbou. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program předmětem šetření již v předchozím antisubvenčním řízení ze strany orgánů Unie, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v prováděcím nařízení Rady (EU) č. 452/2011 ze dne 6. května 2011 o uložení konečného antisubvenčního cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (68), dle potřeby náležitě upravené, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(258)
Subvenční sazba zjištěná pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,9 %, což je aritmetický průměr sazeb stanovených pro tento program v nařízení uvedeném v předchozím bodě odůvodnění.
3.3.5.3. Úlevy na dani z příjmu pro podniky, které se zabývají komplexním využívání zdrojů („zvláštní suroviny“)
a) Popis
(259)
Tento daňový program umožňuje, aby podniky, které využívají jakoukoli ze surovin uvedených v katalogu pro úlevy na dani z příjmu pro podniky, jež využívají komplexní zdroje coby svou hlavní výrobní surovinu a které vyrábějí výrobky uvedené ve stejném katalogu podle státních a průmyslových norem, zahrnuly takto získané příjmy do celkových příjmů na základě snížené sazby 90 %. Při výpočtu daně z příjmu tak společnosti mohou odečíst 10 % příjmů. Tato výjimka se uděluje na dobu pěti let.
b) Právní základ
(260)
Právní základ tohoto programu tvoří článek 33 zákona ČLR o dani z příjmů podniků, článek 99 nařízení Státní rady o provádění zákona ČLR o dani z příjmů podniků a katalog úlev na dani z příjmu pro podniky zabývající se komplexním využívání zdrojů.
c) Nedostatečná spolupráce
(261)
Čínská vláda uvedla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise poukazuje na výše uvedené argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi neomezené pouze na vývozce zařazené do vzorku (34.-35. bod odůvodnění výše). Komise proto ve svých zjištěních o tomto programu vycházela z informací obsažených ve spisu (v tomto případě v podnětu), v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(262)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento program poskytuje výhodu pro příjemce ve výši daňových úspor podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, protože je omezena pouze na některé podniky využívající jako primárních surovin zdroje uvedené ve výše zmíněném katalogu daňových úlev, a to za účelem výroby výrobků uvedených v tomto katalogu.
e) Výpočet výše subvence
(263)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby, a to po odečtení zaplacené částky se sníženou preferenční daňovou sazbou. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody, vycházela Komise ve svých zjištěních z informací obsažených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(264)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,01 %.
3.3.5.4. Daňová úleva na nákup speciálního zařízení
a) Popis
(265)
Tento program umožňuje společnostem, aby vyrovnaly 10 % nákladů na nákup speciálního zařízení použitého pro ochranu životního prostředí, úsporu energie a vody a bezpečnost při výrobě oproti dani z příjmu právnických osob splatné v roce, kdy bylo zařízení zakoupeno. Zbývající část 10 % investované částky může být převedena do následujících pěti let.
b) Právní základ
(266)
Právní základ tohoto programu tvoří článek 34 ČLR zákona o dani z příjmů podniků, článek 100 nařízení Státní rady o provádění zákona ČLR o dani z příjmů podniků.
c) Nedostatečná spolupráce
(267)
Čínská vláda odpověděla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise poukazuje na výše uvedené argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi neomezené pouze na vývozce zařazené do vzorku (34. a 35. bod odůvodnění výše). Komise proto ve svých zjištěních o tomto programu vycházela z dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(268)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento program poskytuje výhodu pro příjemce ve výši daňových úspor podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(269)
Pokud jde o specifičnost tohoto programu, Komise se domnívá, že vzhledem k nedostatku informací ve spisu nemůže pokračovat v dalších zjištěních a dospět tak ke konečnému zjištění o specifičnosti tohoto programu. Komise proto nemohla tento program dále posoudit.
3.3.5.5. Preferenční politika, pokud jde o daně z příjmu pro podniky v severovýchodním regionu
a) Popis
(270)
Tento program umožňuje společnostem, které se nacházejí v severovýchodním regionu (včetně provincií Liaoning, Jilin a Heilongjiang a obce Dalian), aby zaprvé snížily pro daňové účely délku odpisů dlouhodobého majetku až o 40 %, a tím zvýšily roční částku odpisů odečitatelných od daně z příjmu, a zadruhé, aby se zkrátila doba odpisů nehmotného majetku až o 40 % pro daňové účely, což vede ke zvýšení každoročních odpočtů z daně. Podle dokumentu vydaného ministerstvem financí a státní daňovou správu mohou daňoví poplatníci z řad právnických osob v určitých odvětvích, včetně metalurgického, využít rovněž dalších výhod týkajících se DPH, daně ze zdrojů a daně z příjmu právnických osob, zejména při pořizování dlouhodobého majetku.
b) Právní základ
(271)
Právním základem tohoto programu je preferenční politika týkající se daně z příjmů podniků pro oživení společností staré průmyslové základny v severovýchodním regionu (Caishui, č. 153, 20. září 2004), oznámení ministerstva financí a státní daňové správy o odpisech majetku a provádění programu amortizace v severovýchodní staré průmyslové základně (Caishui, č. 17, 2. února 2005). Čínská vláda předložila právní základ, který dokládá ukončení tohoto programu dne 1. ledna 2008, tj. oznámení ministerstva financí a státní daňové správy o několika preferenčních politikách, pokud jde o daň z příjmů podniků (č. 1 [2008]).
c) Nedostatečná spolupráce
(272)
Vedle předložení výše uvedeného právního základu, který dokládá ukončení programu, čínská vláda ve vztahu k informacím týkajícím se případné výhody, jež mohla být na základě tohoto programu poskytnuta, pouze odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise poukazuje na výše uvedené argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi neomezené pouze na vývozce zařazené do vzorku (34. a 35. bod odůvodnění výše). Komise dále konstatuje, že vzhledem k tomu, že tento program poskytuje subvence na nákup dlouhodobého majetku, který lze odepisovat více let, a vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila žádné podrobnosti o postupném ukončování výhod podle tohoto programu ani o případných zbývajících výhodách, které stále nejsou uplatněny v celém rozsahu, rozhodla se při svých zjištěních o tomto programu vycházet z informací obsažených ve spisu (v tomto případě v podnětu a v příslušných zjištěních USA) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(273)
Tento program poskytuje subvence ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Výhoda podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení se rovná daňové úspoře, kterou získaly způsobilé podniky odpočtem zrychlených odpisů a amortizací nákladů na nákup dlouhodobého majetku. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, protože je omezena na podniky nacházející se ve vymezené územní oblasti, tj. v severovýchodním regionu.
e) Výpočet výše subvence
(274)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou příjemcem se považuje rozdíl mezi výší daně, která by byla pro daná aktiva zaplacena během období šetření při odpisu stanoveném v obvyklé výši, a skutečně zaplacenou částkou v rámci zrychleného odepisování. Vzhledem k tomu, že tento program dosud nebyl v antisubvenčním řízení orgánů Unie posouzen a že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů (69)) orgánů USA. Jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše, bere se v tomto nařízení při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních mimo jiné ohled na to, zda u příslušného programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížily. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z daného šetření.
(275)
Takto zjištěná subvenční sazba s ohledem na daný program činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,08 %, což je sazba stanovená pro program týkající se osvobození od daně z příjmů pro investory ve vymezených územních oblastech v rámci Liaoning v US Decision Memorandum of 3 June 2010 on Wire Decking (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 3. června 2010 týkající se potahů drátů (strana č. 25) (Federální rejstřík / sv. 75, č. 111/10, s. 32902 / 10. června 2010)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté daňovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (70).
3.3.5.6. Osvobození od daně z příjmu u investic do technologické renovace na vnitrostátní úrovni
a) Právní základ
(276)
Právním základem pro tento program je dokument týkající se auditu daně z příjmu podniků, pokud jde o správu investičních úvěrů pro technologickou transformaci tuzemských zařízení, přijatý státní daňovou správou, č. 13 ze dne 17. ledna 2000 a oznámení týkající se vyhlášení a šíření opatření pro správu státních klíčových projektů pro technologickou obnovu.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(277)
Čínská vláda odpověděla, že tento program byl ukončen ke dni 1. ledna 2008 prostřednictvím oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření státní daňové správy týkajícího se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku, č. 52 [2008] státní daňové správy. Vzhledem k tomu, že tento program poskytuje opakující se daňové výhody, které byly od roku 2008 ukončeny, a vzhledem k tomu, že neexistují žádné důkazy o tom, že by byly uplatňovány jakékoli zbývající dosud nečerpané výhody během období šetření, dospěla Komise k závěru, že tento program není napadnutelný.
3.3.5.7. Různé místní daňové úlevy
a) Popis
(278)
Podnět uvádí řadu daňových úlev, které jsou k dispozici v několika provinciích (tj. Shandong, město Chongqing, region Guangxi Zhuang, střední a západní regiony) v podobě snížené sazby daně z příjmu právnických osob ve výši 15 % oproti všeobecně uplatňované daňové sazbě 25 %.
b) Právní základ
(279)
Podnět uvádí právní základ pro daňovou slevu v provincii Shandong, a to sníženou sazbu daní z příjmu na základě zeměpisné polohy (provincie Zheijang a Shandong): zákon ČLR o dani z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi a pro zahraniční podniky, čl. 7, přijatý dne 9. dubna 1991, č. 45.
c) Nedostatečná spolupráce
(280)
Čínská vláda pouze uvedla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v průběhu období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se jejich případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Kromě argumentů odkazujících na povinnost čínské vlády poskytnout úplné odpovědi (viz 34.-35. bod odůvodnění výše) Komise uvádí, že alespoň jedna z nižších daňových sazeb uvedených v této části poskytla výhodu jednomu ze spolupracujících vývozců (viz 231. bod odůvodnění a dále). Komise proto při posouzení tohoto programu vychází z informací obsažených ve spisu (v tomto případě v podnětu a v příslušných zjištěních USA) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(281)
Tento program poskytuje subvence ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tato opakující se výhoda se rovná částce daňové úspory získané díky nižší sazbě daně z příjmu právnických osob podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Program je specifický, neboť je omezený na společnosti sídlící ve vymezených územních oblastech ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(282)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby snížené o částku zaplacenou podle preferenční daňové sazby. Vzhledem k tomu, že tento program dosud nebyl v antisubvenčním řízení orgánů Unie posouzen a že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států. Jak bylo již uvedeno, bere se v tomto nařízení při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních mimo jiné ohled na to, zda u příslušného programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížily. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z daného šetření.
(283)
Subvenční sazba zjištěná s ohledem na tento program činí během období šetření u všech nespolupracujících společností 0,66 %, což je sazba stanovená pro program týkající se snížené daně z příjmu na základě zeměpisné polohy v US Decision Memorandum on Certain Tow Behind Lawn Groomers and Certain Parts Thereof (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 12. června 2009 týkající se určitých přívěsných zařízení sekaček na trávu a některých jejich příslušných částí) (strana č. 11) (Federální rejstřík / sv. 74, č. 117, s. 29180. / 19. června 2009)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté daňovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (71).
3.3.5.8. Osvobození od daně z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky
a) Popis
(284)
Tento program se skládá z preferenčního daňového zacházení pro podniky se sídlem v Číně, které jsou akcionářem v jiných podnicích se sídlem v Číně v podobě osvobození tuzemských mateřských podniků od daně z příjmu z určitých dividend, bonusů a jiných kapitálových investic. Tento program byl napadnut v antisubvenčním řízení Unie týkajícím se bezdřevého natíraného papíru (72).
b) Právní základ
(285)
Právním základem je článek 26 zákona ČLR o dani z příjmů podniků, článek 83 nařízení o provádění zákona ČLR o dani z příjmů podniků, vyhláška č. 512 Státní rady zveřejněná dne 6. prosince 2007.
c) Nedostatečná spolupráce
(286)
Čínská vláda odpověděla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužila a pokud jde o informace týkající se případných výhod, získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise odkazuje na argumenty týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi (34.-35. bod odůvodnění výše). Komise se proto rozhodla vycházet při svých zjištěních o tomto programu z informací, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení, a to ze zjištění uvedených v rozhodnutí o bezdřevém natíraném papíru.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(287)
Uvedený program poskytuje subvence ve formě ušlých příjmů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tato výhoda se rovná výši daňových úspor pramenících z osvobození od daně z dividend, bonusů a jiných kapitálových investic pro podniky se sídlem v Číně v souladu s čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Program je specifický de iure ve smyslu ustanovení čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán, který subvenci poskytuje, omezen na podniky se sídlem v Číně, jimž plynou od jiných podniků se sídlem v Číně příjmy z dividend - na rozdíl od podniků, které investují do podniků zahraničních. Uvedený program je rovněž specifický podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení vzhledem k tomu, že je výhradně určen významným odvětvím a projektům podporovaným státem, jako je ocelářský průmysl (viz např. 182. bod odůvodnění výše) a rovněž vzhledem k tomu, že neexistují žádná objektivní kritéria pro vymezení způsobilosti pro tento program a ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky.
e) Výpočet výše subvence
(288)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti se zahrnutím příjmu z dividend, jenž příjemcům plyne od jiných podniků se sídlem v Číně, po odečtení částky, kterou příjemci skutečně zaplatili při zohlednění osvobození dividend od daně. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program předmětem šetření již v předchozím antisubvenčním řízení ze strany orgánů Unie, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(289)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,77 %, což je aritmetický průměr sazeb stanovených pro tento program v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru.
3.3.5.9. Preferenční daňový program pro subjekty se zahraničními investicemi
(290)
V podnětu jsou uvedeny následující preferenční programy týkající se daně z příjmu pro podniky se zahraničními investicemi:
-
Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně pro výrobní subjekty se zahraničními investicemi,
-
Místní programy na osvobození od daně z příjmu a její snížení pro výrobní podniky se zahraničními investicemi,
-
Slevy na dani z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v tuzemsku,
-
Subvence na daň z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi na základě zeměpisné polohy.
(291)
Čínská vláda předložila příslušné právní základy, aby ukázala, že programy týkající se subjektů se zahraničními investicemi byly ukončeny zákonem ČLR o dani z příjmů právnických osob, přijatým dne 16. března 2007, a to v roce 2008 na 5. zasedání 10. Všečínského shromáždění lidových zástupců, a to:
-
Oznámení Státní rady o provádění přechodných preferenčních politik, pokud jde o daň z příjmů podniků č. 39 [2007] vydané Státní radou;
-
Oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření týkajících se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku, č. 52 [2008] státní daňové správy
(292)
Tato ustanovení ukazují, že do konce roku 2011 byly úlevy na dani z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi postupně ukončovány. Čínská vláda rovněž uvedla, že žádný náhradní program pro subjekty se zahraničními investicemi neexistuje a že daňové zacházení, pokud jde o subjekty se zahraničními investicemi, je nyní stejné jako v případě ostatních daňových poplatníků z řad právnických osob. Komise konstatuje, že tyto preferenční programy týkající se daně z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi jsou stále napadnutelné, neboť výrobci oceli s organickým povlakem mohou stále využívat zbývající výhody alespoň po část období šetření do konce roku 2011, a nelze vyloučit, že existuje náhradní program pro subjekty se zahraničními investicemi po roce 2012. Komise se nicméně rozhodla, že programy s ohledem na nutnost snížit administrativní zátěž pro všechny zúčastněné strany dále posuzovat nebude, a to i s ohledem na blížící se konec přechodného období a chybějící údaje o případném náhradním programu.
3.3.6. PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE NEPŘÍMÝCH DANÍ A DOVOZNÍHO CLA
3.3.6.1. Dovozní clo a osvobození od DPH pro subjekty se zahraničními investicemi a některé domácí podniky používající dovážené zařízení v podporovaných odvětvích
a) Popis
(293)
Tento program stanoví osvobození od DPH a dovozních cel ve prospěch subjektů se zahraničními investicemi a tuzemských podniků pro dovoz kapitálového vybavení použitého v jejich výrobě. Osvobození od daně je podmíněno tím, že zařízení nesmí být uvedeno na seznamu nezpůsobilých zařízení a že podnik musí obdržet osvědčení o státem podporovaných projektech, jež vydávají čínské orgány nebo národní komise pro rozvoj a reformy v souladu s příslušnými právními předpisy týkajícími se investicí, daní a cel. Tento program byl napadnut v antisubvenčním řízení EU týkajícím se bezdřevého natíraného papíru (73).
b) Právní základ
(294)
Právní základ tohoto programu tvoří oběžník Státní rady o úpravě daňové politiky v případě dováženého zařízení, Guo Fa č. 37/1997, sdělení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy [2008] č. 43, oznámení národní komise pro rozvoj a reformy č. 316 2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem podporovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů a katalog zboží dováženého pro podniky se zahraničními investicemi a podniky domácí, jež nelze vyjmout z celní povinnosti, pro rok 2008.
c) Nedostatečná spolupráce
(295)
Čínská vláda tvrdila, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se případných výhod, získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise odkazuje na argumenty týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi (34. bod odůvodnění a dále), a při svých zjištěních o tomto programu tak bude vycházet z informací, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení, a to ze zjištění uvedených v řízení o bezdřevém natíraném papíru.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(296)
Tento program je považován za subvenci v podobě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii), neboť subjekty se zahraničními investicemi a další způsobilé tuzemské podniky jsou osvobozené od platby DPH a/nebo jiných cel, které by byly jinak splatné v případě, že by podniky nevlastnily osvědčení o státem podporovaných projektech vydané Národní komisí pro rozvoj a reformy. Proto představuje výhodu pro společnosti z řad příjemců ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tento program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky, které investují v rámci konkrétní obchodní kategorie taxativně vymezené zákonem a které získaly osvědčení o státem podporovaných projektech. Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(297)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Výše výhody, kterou příjemci získali, je stanovena ve výši osvobození dovezeného zařízení od DPH a cla. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program předmětem šetření již v předchozím řízení o vyrovnávacím clu ze strany Unie, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v šetření týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(298)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,89 %, což je aritmetický průměr sazeb stanovených pro tento program v šetření týkajícím se bezdřevého natíraného papíru.
3.3.6.2. Vracení DPH subjektům se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená na domácím trhu
a) Popis
(299)
Tento program poskytuje výhody subjektům se zahraničními investicemi v podobě vracení DPH při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu. Zařízení nesmí být klasifikováno jako zboží bez možnosti osvobození a jeho hodnota nesmí překročit celkový investiční limit pro subjekty se zahraničními investicemi podle „zkušebních správních opatření o nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu“. Tento program byl napadnut Unií v antisubvenčním řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru (74) a orgány USA v řízení o uložení vyrovnávacího cla týkajícího se bezdřevého natíraného papíru z ČLR (75).
b) Právní základ
(300)
Právní základ tohoto programu tvoří oběžník státní daňové správy o vyhlášení prozatímních opatření o vracení daně při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu subjekty se zahraničními investicemi, č. 171, 199, 20.9.1999; oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření týkajících se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu státní daňové správy, č. 176 [2008] ministerstva financí.
c) Nedostatečná spolupráce
(301)
Čínská vláda tvrdila, že daný program byl ukončen výše uvedeným oznámením č. 176 [2008], a to od 1. ledna 2009. Komise požádala čínskou vládu, aby poskytla informace o skutečném skončení výhod, které mají být poskytovány v průběhu delšího období, neboť daný program je spojen s nákupem majetku vyrobeného na domácím trhu. Pokud jde o případné výhody, které mohly být na základě tohoto programu získány, čínská vláda pouze odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise odkazuje na argumenty týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi (34. bod odůvodnění a dále). Komise také poukazuje na to, že oznámení č. 176 stanoví přechodné období pro pořizování způsobilého dlouhodobého majetku a pro podání přihlášky s cílem získat výhodu do 30. června 2009. Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila informace o postupném ukončování výhod a vzhledem k tomu, že tyto výhody, jelikož jsou spojené s dlouhodobými aktivy, mohou být poskytovány po určité období a pokračovat i v období šetření, Komise při svých zjištěních o tomto programu vychází z dostupných informací podle článku 28 základního nařízení, a to ze zjištění uvedených v řízení o bezdřevém natíraném papíru.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(302)
Tento program je považován za subvenci ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii), čímž poskytuje společnostem z řad příjemců výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky (subjekty se zahraničními investicemi), pokud jde o nákup zařízení, které není klasifikováno jako zboží bez možnosti osvobození. Vzhledem k tomu, že neexistují žádná objektivní kritéria pro omezení způsobilosti pro tento program a ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky, nic nenasvědčuje tomu, že by daný program nespecifický podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Program je mimoto specifický ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. b) základního nařízení, jelikož subvence závisí na přednostním použití domácího výrobku před dováženým.
e) Výpočet výše subvence
(303)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu, kterou příjemci získali, se považuje výše DPH proplacené při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program ze strany Unie předmětem šetření již v předchozím řízení o vyrovnávacím clu, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(304)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,04 %, což je aritmetický průměr sazeb stanovených pro tento program v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru.
3.3.6.3. Odpočet DPH u dlouhodobých aktiv v centrálním regionu
a) Popis
(305)
Tento program se týká plátců DPH působících zejména v některých uvedených odvětvích, včetně metalurgického průmyslu. Program stanoví, že způsobilí plátci DPH, kteří se nacházejí ve 26 městech starých průmyslových základen centrálního regionu a kteří investují do některého dlouhodobého majetku, mohou odečíst částku DPH za dlouhodobý majetek od své celkové splatné částky DPH.
b) Právní základ
(306)
Právní základ tohoto programu tvoří sdělení ministerstva financí a státní daňové správy, kterým se vyhlašují prozatímní opatření na rozšíření oblasti působnosti, pokud jde o vyrovnání daně z přidané hodnoty v ústřední oblasti, č. 75, 2007, oznámení ministerstva financí a státní daňové správy týkající se otázek celostátního provádění reformy daně z přidané hodnoty, č. 170 [2008] ministerstva financí.
c) Nedostatečná spolupráce
(307)
Čínská vláda tvrdila, že tento program byl ukončen dnem 1. ledna 2009 prostřednictvím oznámení č. 170 [2008] a pokud jde o informace týkající se případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise odkazuje na argumenty týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi (34. bod odůvodnění a dále). Komise konstatuje, že vyhláška č. 170 stanoví, že výhody v oblasti DPH poskytované společnostem nacházejícím se v centrálním regionu končí na konci roku 2008 s možností převodu pouze do ledna 2009. Nicméně tyto výhody, jelikož jsou spojené s dlouhodobými aktivy, mohou být poskytovány po určité období a pokračovat i v období šetření; kromě toho se zdá, že oznámení obsahuje další preferenční systém DPH pro podniky nacházející se v centrální oblasti, jenž spočívá v snížení použitelné sazby DPH o jednu polovinu, a to od ledna 2009. Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila vysvětlení, pokud jde o postupné ukončení zbývajících výhod v rámci tohoto programu, ani pokud jde o informace o případném náhradním programu, vychází Komise při svých zjištěních o daném programu z důkazů obsažených ve spisu podle článku 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(308)
Tento program je považován za subvenci ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii), čímž poskytuje společnostem z řad příjemců výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení, jež se rovná částce úspory za DPH odečtené z nákupu dlouhodobých aktiv. Program je specifický v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož právní předpisy omezují přístup k němu na určité podniky, tj. výrobní podniky, které působí v uvedených odvětvích. Tento program je rovněž specifický podle čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť je omezen na určité oblasti, tj. města starých průmyslových základen centrálního regionu.
e) Výpočet výše subvence
(309)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu, kterou příjemci získali, se považuje výše úspory za DPH odečtené z nákupu dlouhodobých aktiv. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl již v tomto řízení posuzován srovnatelný program týkající se DPH, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení uvedené v 297. a 298. bodě odůvodnění.
(310)
Takto zjištěná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,89 %.
3.3.6.4. Jiné daňové výsady města Ma'anshan
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(311)
Podnět uvádí různé daňové výsady, kterých od roku 2008 do roku 2010 požívali výrobci oceli s organickým povlakem nacházející se ve městech Ma'anshan a Wuhan, včetně osvobození od daní za údržbu a výstavbu města a dodatečných poplatků na vzdělávací fondy. Komise požádala čínskou vládu, aby ji o těchto daňových výhodách informovala. Čínská vláda odpověděla, že požadované informace jsou pro účely šetření nepodstatné, neboť žádný z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku se nenachází ve městě Ma'anshan. Komise odkazuje na vysvětlení týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla informace rovněž ohledně nepodložených tvrzení o subvenci, pokud jde o společnosti nezařazené do vzorku (34.-35. bod odůvodnění výše).
(312)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda žádné informace neposkytla, dochází Komise k závěru, že daňové výsady poskytované ve městech Ma'anshan a Wuhan představují subvenci ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bod ii). Daňové výsady poskytují výhodu společnostem z řad příjemců ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení, neboť přinášejí daňové úspory ve výši rozdílu mezi zaplacenou částkou za daň a výší daně, která je mimo program běžně placena. Program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť je omezen na podniky usazené v určitých vymezených regionech nebo v obcích v Ma'anshanu.
b) Výpočet výše subvence
(313)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(314)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,08 %.
3.3.7. GRANTOVÉ PROGRAMY
(315)
V podnětu se uvádí, že společnosti vyrábějící dotčený výrobek získaly od roku 2005 až do nedávné doby (včetně roku 2009) výhody z několika grantových programů a podprogramů. Nelze vyloučit, že platby v rámci tohoto programu buď stále probíhají nebo byly uskutečněny jednorázově v souvislosti s kapitálovými investicemi, a představují tedy pokračující výhody, které stále nejsou uplatněny v celém rozsahu během zvoleného patnáctiletého odpisového období. Přestože byla čínská vláda požádána, aby o těchto programech poskytla informace, žádná smysluplná odpověď nebyla z její strany předložena, a to ohledně žádného z uvedených programů. Vzhledem k tomu, že čínská vláda neposkytla odpovědi týkající se uvedených aspektů, vychází Komise při svých zjištěních z nejspolehlivějších dostupných informací v souladu s článkem 28 základního nařízení.
3.3.7.1. Program China World Top Brand
a) Právní základ
(316)
Jak je uvedeno v podnětu, právní základ tohoto programu tvoří:
-
Oběžník o provádění hodnocení výrobků, které se ucházejí o označení China World Top Brand, GZJH [2005] č. 95
-
Oznámení č. 5, 2005 čínského propagačního výboru pro strategii nejlepších značek, kterým se vyhlašuje seznam nejlepších čínských značkových výrobků
-
Oběžník týkající se provádění programu China World Top Brand v roce 2006, ZJZH [2006] č. 11
-
Oznámení č. 6, 2006 čínského propagačního výboru pro strategii nejlepších značek, kterým se vyhlašuje seznam nejlepších čínských značkových výrobků
-
Oznámení č. 6, 2007 čínského propagačního výboru pro strategii nejlepších značek, kterým se vyhlašuje seznam nejlepších čínských značkových výrobků
-
Oběžník týkající se provádění programu China World Top Brand v roce 2008, ZJZH [2008] č. 23
-
Opatření čínské vlády týkající se správy programu nejlepších čínských značkových výrobků
b) Způsobilost
(317)
Pouze výrobci, kterým bylo uděleno označení „China World Top Brand“, mají nárok na výhody plynoucí z tohoto programu. Podnět uvádí řadu výrobků z oceli, které získaly výše uvedené označení a které jsou vyráběny ocelářskými společnostmi, jež jsou předmětem tohoto šetření.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(318)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády vychází Komise při svých zjištěních z informací obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(319)
Tento program poskytuje finanční příspěvek v podobě grantů, netržních úvěrů a jiných pobídek, které představují přímý převod peněžních prostředků, a udělují výhody příjemcům ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(320)
Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k ní je podle právních předpisů omezen pouze na určité podniky, tj. podniky, jejichž výrobky získaly označení „China World Top Brand“. Navíc neexistují žádná objektivní kritéria stanovená orgánem poskytujícím subvenci, pokud jde o způsobilost pro tento program, a nárok na subvenci není automatický podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
d) Výpočet výše subvence
(321)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí orgánů Spojených států. Jak bylo již uvedeno, bere se v tomto nařízení při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních mimo jiné ohled na to, zda u příslušného programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížily. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z uvedeného šetření.
(322)
Takto zjištěná subvenční sazba s ohledem na daný program činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,13 %, což je aritmetický průměr stanovený pro podobné programy v US Decision Memorandum of 6 April 2009 on Citric Acid and Certain Citrate Salts (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 6. dubna 2009 týkající se kyseliny citronové a některých citrátových solí (strana č. 6) (Federální rejstřík / sv. 74, č. 69, s. 16836 / 13. dubna 2009)), US Decision Memorandum of 14 May 2010 on Pre-Stressed Concrete Steel Wire Strand (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 14. května 2010 týkající se ocelových výztuží do betonu (strana č. 29) (Federální rejstřík / sv. 75, č. 98, s. 28557 / 21. května 2010)), US Decision Memorandum of 28 May 2010 on Certain Steel Grating (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 28. května 2010 týkající se některých ocelových mříží (strana č. 18) (Federální rejstřík / sv. 75, No. 109, s. 32362/ 8. června 2010), US Decision Memorandum of 28 March 2011 on Aluminium Extrusions (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 28. března 2011 týkající se hliníkových výlisků (strana č. 19) (Federální rejstřík / sv. 76, č. 64, s. 18521 / 4. dubna 2011)) a US Decision Memorandum of 11 October 2011 on Multi-layered Wood Flooring (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 11. října 2011 týkající se vícevrstvých dřevěných podlahovin (strana č. 17) (Federální rejstřík / sv. 76, č. 201, s. 64313 / 18. října 2011)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (76).
3.3.7.2. Programy a podprogramy pro známé značky (Chongqing Famous Brands, Hubei Province Famous Brands, Ma'anshan Famous Brands, Shandong Province Top Brands, Wuhan Famous Brands)
a) Právní základ
(323)
Jak je uvedeno v podnětu, právní základ tohoto programu, s ohledem na podprogram Shandong tvoří:
-
Sdělení o tisku a distribuci z roku 2003 týkající se politiky pro posílení a rozšíření vývozu do zahraničí v provincii Shandong LWJMJCZ, [2003] č. 180.
-
Politika pro rok 2004 týkající se posílení a rozšíření spolupráce v oblasti zahraničního obchodu a hospodářství v provincii Shandong, LWJMJCZ, [2003] č. 1037;
-
Politika pro rok 2005 týkající se posílení a rozšíření spolupráce v oblasti zahraničního obchodu a hospodářství v provincii Shandong;
-
Sdělení o tisku a distribuci z roku 2006 týkající se politiky pro posílení a rozšíření spolupráce v oblasti zahraničního obchodu a hospodářství v provincii Shandong, LCQ, [2006] č. 5.
-
Finanční prostředky určené na zvláštní ocenění pro rozvoj vývozních značek, Lucaiqizhi, 2008, č. 75.
b) Způsobilost
(324)
Tento program poskytuje výhody výrobcům těch výrobků, jež jsou označeny jako „známé značky“ a jsou určeny na vývoz. Podnět uvádí řadu výrobců dotčeného výrobku, kteří daný program využívali přinejmenším do roku 2009.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(325)
Podnět tvrdí, že tento program byl navržen s cílem podpořit tuzemská vyspělá výrobní odvětví a podpořit vývoz jejich výrobků na světové trhy. Hlavní rámec tohoto programu je vymezen v ústředním programu, přičemž vlády na provinční a místní úrovni podle něj vyvíjejí vlastní programy známých značek na podporu vývozu místních výrobků. USA tento grantový program napadly v rámci WTO (DS 387). Orgány USA se navíc proti tomuto programu bránily prostřednictvím několika řízení uvedených v podnětu. Komise rovněž napadla výhody poskytované tímto programem v případě bezdřevého natíraného papíru (77).
(326)
Program „známé značky“ poskytuje finanční příspěvky v podobě úvěrů se subvencovaným úrokem, financování výzkumu a vývoje a hotovostních finančních odměn za vývoz. Tyto pobídky představují přímý převod peněžních prostředků, čímž jsou příjemci poskytovány výhody ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(327)
Tato subvence je specifická podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k ní je právními předpisy omezen pouze na podniky, které vyvážejí výrobky označené jako „známé značky“. Navíc vzhledem k tomu, že orgán poskytující subvenci zjevně nestanoví žádná objektivní kritéria ani podmínky pro provádění tohoto programu, je subvence rovněž specifická podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Preferenční zacházení v rámci tohoto programu je také specifické podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení, neboť jeho výhody jsou závislé na objemu vývozu příslušných výrobků označených jako „známé značky“.
d) Výpočet výše subvence
(328)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států. Jak bylo již uvedeno, bere se v tomto nařízení při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních mimo jiné ohled na to, zda u příslušného programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížily. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z uvedeného šetření.
(329)
Takto zjištěná subvenční sazba s ohledem na daný program činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,13 %, což je aritmetický průměr stanovený pro podobné programy v US Decision Memorandum of 6 April 2009 on Citric Acid and Certain Citrate Salts (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 6. dubna 2009 týkající se kyseliny citronové a některých citrátových solí (strana č. 6) (Federální rejstřík / sv. 74, č. 69, s. 16836 / 13. dubna 2009)), US Decision Memorandum of 14 May 2010 on Pre-Stressed Concrete Steel Wire Strand (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 14. května 2010 týkající se ocelových výztuží do betonu (strana č. 29) (Federální rejstřík / sv. 75, č. 98, s. 28557 / 21. května 2010)), US Decision Memorandum of 28 May 2010 on Certain Steel Grating (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 28. května 2010 týkající se některých ocelových mříží (strana č. 18) (Federální rejstřík / sv. 75, No. 109, s. 32362/ 8. června 2010), US Decision Memorandum of 28 March 2011 on Aluminium Extrusions (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 28. března 2011 týkající se hliníkových výlisků (strana č. 19) (Federální rejstřík / sv. 76, č. 64, s. 18521 / 4. dubna 2011)) a US Decision Memorandum of 11 October 2011 on Multi-layered Wood Flooring (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 11. října 2011 týkající se vícevrstvých dřevěných podlahovin (strana č. 17) (Federální rejstřík / sv. 76, č. 201, s. 64313 / 18. října 2011)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (78).
3.3.7.3. Fond projektu pro státní klíčové technologie
a) Nedostatečná spolupráce čínské vlády
(330)
Ve své odpovědi na dotazník čínská vláda pouze uvedla, že tento program byl ukončen v roce 2003 a že nebyl využíván žádným z vývozců zařazených do vzorku. Jelikož čínská vláda tuto odpověď nepodpořila žádnými důkazy nebo dalším objasněním, vychází Komise při analýze daného programu z dostupných údajů podle článku 28 základního nařízení.
b) Právní základ
(331)
Jak je uvedeno v podnětu, právní základ tohoto programu tvoří:
-
Oběžníky státu: Guojingmao Touzi č. 886 z roku 1999, Guojingmao Touzi č. 122 z roku 1999, Guojingmao Touzi č. 1038 z roku 1999, Guojingmao Touzi č. 822 z roku 2000 a
-
Opatření pro správu zvláštního fondu veřejného dluhu pro státní klíčové projekty technologické rekonstrukce
c) Způsobilost
(332)
Podle citací ze základních právních předpisů obsažených v podnětu jsou podporované podniky v rámci tohoto programu „vybírány zejména z velkých státem vlastněných podniků, tj. mezi 512 klíčovými podniky, 120 pilotními skupinami podniků a předních podniků daného výrobního odvětví.“ Upřednostňovány jsou rovněž podniky nacházející se ve starých průmyslových základnách v severovýchodní, střední a západní oblasti.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(333)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády se Komise opírá o údaje obsažené v podnětu a/nebo o další zdroje uvedené v podnětu (79).
(334)
Podnět uvádí, že cílem tohoto programu je poskytnout finanční podporu způsobilým podnikům, a podpořit tak: technologickou obnovu klíčových průmyslových odvětví, podniků a výrobků; usnadnění modernizace technologie; zlepšení struktury výrobků; zlepšení jakosti; zvýšení dodávek; rozšíření domácí poptávky; nepřetržitý a zdravý rozvoj státního hospodářství. V podnětu se uvádí, že fond podpořil 47 železářských a ocelářských podniků, což představuje investice v celkové výši 75 miliard RMB. Orgány USA tento program napadly nejméně ve dvou řízeních.
(335)
Program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvky v podobě grantů na pořízení dlouhodobých aktiv v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem i) základního nařízení, a poskytuje tak příjemci výhodu. Vzhledem k tomu, že tato subvence je spojena s dlouhodobými aktivy a je poskytována v průběhu času, dochází se na základě dostupných údajů k závěru, že tato výhoda pokračuje i v období šetření.
(336)
Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť podpora je omezena na některé velké státem vlastněné podniky a veřejné holdingové podniky mezi 512 klíčovými podniky a 120 pilotními skupinami podniků. Vzhledem k tomu, že projekt se zaměřuje na podniky nacházející se ve vymezených územních oblastech starých průmyslových základen v severovýchodní, střední a západní části, je rovněž specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(337)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům podobné rozhodnutí orgánů Spojených států, a to US Decision Memorandum of 10 September 2010 on Seamless Carbon and Alloy Steel Standard, Line, and Pressure Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 10. září 2010 týkající se některého bezešvého standardního a vysokotlakého potrubí z uhlíkové a legované oceli (strana č. 19) (Federální rejstřík sv. 75, č. 182, s. 57444 / 21. září 2010)).
(338)
Takto stanovená subvenční sazba s ohledem na daný program činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,01 %, což je sazba stanovená u podobného programu v rozhodnutí USA uvedeném v předchozím bodě odůvodnění.
3.3.7.4. Programy na snížení antidumpingových právních poplatků
a) Nedostatečná spolupráce čínské vlády
(339)
Podnět uvádí různá šetření provedená orgány USA (80) a Komisí (řízení týkající se bezdřevého natíraného papíru), která shledala napadnutelnými několik provinčních programů, přičemž 40 % právních poplatků za účast společnosti v příslušném antidumpingovém řízení byla hrazena místním finančním úřadem. Vzhledem k tomu, že čínská vláda na otázky týkající se uvedeného programu neodpověděla a pouze se omezila na konstatování, že vývozci zařazení do vzorku tento program nevyužívali, vycházela Komise při svých zjištěních z dostupných údajů obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
b) Právní základ
(340)
V souladu s podnětem a rozhodnutím Komise týkajícím se bezdřevého natíraného papíru (193. bod odůvodnění) jsou právním základem tohoto programu:
-
Prováděcí pravidla pro politiku podpory subjektům, proti nimž je vedeno antidumpingové, antisubvenční či ochranné šetření
c) Způsobilost
(341)
Tento program je dostupný společnostem, které se účastní antidumpingových šetřeních a jednají v souladu s pokyny ministerstva obchodu a orgánů na úrovni provincií.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(342)
Tento program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek v podobě přímého převodu peněžních prostředků ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení za účelem pokrytí právních poplatků v antidumpingových řízeních a představuje výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a c) základního nařízení, neboť je omezena na určité podniky, jichž se týkají zahraniční antidumpingová řízení. Daný program je rovněž specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť je omezen na určité podniky evidované ve vymezených územních oblastech, které řídí příslušné orgány na úrovni provincií provádějící tento program.
e) Výpočet výše subvence
(343)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program předmětem šetření ze strany orgánů Unie již v předchozím antisubvenčním řízení, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(344)
Takto zjištěná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí na základě zjištění týkajícího se bezdřevého natíraného papíru 0,01 % (81).
3.3.8. NÁKUP ZBOŽÍ VLÁDOU ZA VYŠŠÍ NEŽ PŘIMĚŘENOU CENU
(345)
Podnět obsahoval důkazy o tom, že čínská vláda prostřednictvím státem vlastněných podniků nakupovala ocelové výrobky vyráběné výrobci oceli s organickým povlakem. V podnětu bylo uvedeno, že čínská vláda nakupovala řadu ocelových výrobků, včetně barvou povlakovaných plechů, svitků válcovaných za tepla, plechů válcovaných za studena, plechů střední kvality, galvanizovaných plechů a mnoha dalších. V podnětu bylo ukázáno, že cena za nákup tohoto zboží státem vlastněnými podniky byla stanovena s odkazem na různé prvky a/nebo srovnávací základy, a že existují cenové stropy nebo úpravy v závislosti na různém zboží a skutečnosti, zda se obchodní operace týkala stran ve spojení.
(346)
Čínská vláda ve své odpovědi odkázala na obecné argumenty ohledně státem vlastněných podniků, v nichž tvrdí, že se neprokázalo, že státem vlastněné podniky kupující tyto výrobky z oceli jsou veřejnými orgány ve smyslu Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a že čínská vláda nemůže shromažďovat údaje týkající se obchodních operací neznámých subjektů. Čínská vláda rovněž uvedla, že v podnětu není uveden žádný nákup zboží, který by zahrnoval výrobce zařazené do vzorku. Komise odkazuje na své závěry, v nichž se uvádí, že subjekty kupující ocel s organickým povlakem a další výrobky z oceli jsou státem vlastněné podniky (49.-73. bod odůvodnění výše) a na žádost směřovanou čínské vládě, aby poskytla rovněž informace o vývozcích nezařazených do vzorku (viz 34. a 35. bod odůvodnění výše). Vzhledem k tomu, že čínská vláda k tomuto programu další informace neposkytla, vychází Komise při svých zjištěních z informací, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(347)
Vzhledem k tomu, že ceny jsou vyšší než tržní a že stát poskytuje výrobcům oceli s organickým povlakem výhodu prostřednictvím nákupů ze strany státem vlastněných podniků, je tento program napadnutelný podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 6 písm. d) základního nařízení. Rovněž je třeba zohlednit skutečnost, že šetření potvrdilo tvrzení uvedené v podnětu o tom, že na trhu neexistují spolehlivé tržní ceny, neboť na trhu s ocelí převládá vliv veřejného sektoru, a že státem vlastněné podniky mají na čínském trhu s ocelí rozhodující podíl, přinejmenším pokud jde o ocel válcovanou za tepla a za studena (viz 76.-79. bod odůvodnění). Tato subvence je rovněž specifická podle čl. 4 odst. 2 základního nařízení, neboť je omezena pouze na vybrané ocelářské subjekty se státní účastí. Složitost těchto obchodních operací a souvisejících smluv, jakož i chybějící nezbytné údaje ve spisu neumožnily Komisi dospět k jasnému závěru o tomto programu. Komise se tudíž rozhodla dále tento program neposuzovat.
3.3.9. JINÉ REGIONÁLNÍ PROGRAMY
a) Nedostatečná spolupráce čínské vlády
(348)
Čínská vláda odpověděla, že vzhledem k tomu, že žádný z výrobců zařazených do vzorku se nenachází v oblasti, na niž se vztahují regionální programy uvedené v tomto oddíle, nejsou informace, jež Komise požaduje, podstatné pro účely šetření. S ohledem na důležitost této informace pro šetření (viz 34.-35. bod odůvodnění výše), se Komise poté, co neobdržela odpověď od čínské vlády, opírá při svém rozhodnutí o všechny regionální programy uvedené v tomto oddíle a o skutečnosti, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
3.3.9.1. Subvence poskytované v zóně Tianjin Binhai New Area a Tianjin Economic and Technological Development Area
a) Právní základ
(349)
Právním základem režimu zrychlených odpisů je oběžník ministerstva financí a státní daňové správy o související preferenční politice, pokud jde o daň z příjmů podniků na podporu rozvoje a otevřenosti oblasti Binhai New Area of Tianjin.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(350)
V podnětu se uvádí, že cílem tohoto programu je podporovat výstavbu vědecko-technologické infrastruktury v Tianjin Binhai New Area (TBNA) a Tianjin Economic and Technological Development Area (TETDA) a vybudovat systém vědecko-technologické obnovy a provozní kapacity. Podnět uvádí, že finanční výhody v rámci tohoto programu byly poskytnuty prostřednictvím fondu pro vědu a technologie a programu zrychlených odpisů. Tyto výhody mají být omezeny na podniky, které se nacházejí v oblasti působnosti správního výboru TBNA, včetně společností vyrábějících/vyvážejících dotčený výrobek. Podnět odkazuje na rozhodnutí orgánů USA ve vyrovnávacím řízení týkajícím se některého bezešvého standardního a vysokotlakého potrubí z uhlíkové a legované oceli z Čínské lidové republiky, v němž byl tento program shledán napadnutelným (82).
(351)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády vychází Komise ve svém rozhodnutí o tomto programu z nejspolehlivějších dostupných informací v souladu s článkem 28 základního nařízení obsažených v podnětu a v uvedeném rozhodnutí orgánů USA.
(352)
Tento program poskytuje neopakující se výhodu společnostem z řad příjemců, a to v podobě grantů v rámci fondu pro vědu a technologie ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení (přímý převod peněžních prostředků) a v podobě ušlých příjmů podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, pokud jde o program zrychlených odpisů.
(353)
Subvence v rámci fondu pro vědu a technologie a programu zrychlených odpisů jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť jsou omezeny na určité podniky ve vymezených územních oblastech (tj. TBNA a/nebo TETDA).
c) Výpočet výše subvence
(354)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí orgánů Spojených států, a to US Decision Memorandum of 10 September 2010 on Certain Seamless Carbon and Alloy Steel Standard, Line, and Pressure Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 10. září 2010 týkající se některého bezešvého standardního a vysokotlakého potrubí z uhlíkové a legované oceli z Čínské lidové republiky (strana č. 20 a 21) (Federální rejstřík sv. 75, č. 182, s. 57444 / 21. září 2010)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté daňovými a grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (83).
(355)
Celková subvenční sazba zjištěná během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,61 %, což odpovídá akumulované hodnotě dotčených programů, jak je uvedeno v rozhodnutí zmíněném v předchozím bodě odůvodnění.
3.3.9.2. Programy týkající se severovýchodního regionu
a) Právní základ
(356)
Právním základem je oběžník ministerstva financí a státní daňové správy ze dne 14. září 2004, v němž jsou otiskována a zveřejňována nařízení o příslušných otázkách týkajících se širšího uplatnění odpočtu DPH v severovýchodním oblastech.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(357)
Žadatel tvrdil, že čínská vláda zavedla v roce 2003 program revitalizace severovýchodního regionu s cílem oživit starou průmyslovou základnu Dalian City a tři severovýchodní provincie Liaoning, Jilin s Heilongjiang, což je tradiční středisko čínského ocelářského průmyslu. V podnětu se tvrdí, že čínská vláda vytvořila zvláštní banku Northeast Revitalisation Bank (NRB), která je kontrolována Státní radou a pověřena finanční podporou na oživení starého střediska těžkého průmyslu v severovýchodním regionu.
(358)
Podnět rovněž uvádí subvence, které v rámci tohoto programu poskytuje Export-Import Bank of China („EXIM bank“) prostřednictvím své pobočky v Dalianu v celkové výši 5 miliard RMB v podobě vývozních úvěrů a jiných „levných úvěrů“, jež pro místní podniky představují 150 milionů RMB úspor od listopadu 2003. V podnětu se rovněž tvrdí, že úvěry byly rozšířeny i na nebonitní podniky s cílem zvýšit konkurenceschopnost oslabených podniků ve státním vlastnictví, kterým byl poskytnut nepřiměřený přístup k finančním zdrojům i přesto, že měly nejvyšší podíl nesplácených úvěrů v zemi.
(359)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády opírá Komise své rozhodnutí týkající se toho programu o informace obsažené v podnětu a v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 21 a 22) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)), náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(360)
Tento program poskytuje výhodu společnostem z řad příjemců v podobě: i) grantů jakožto úrokové podpory vývozu; ii) vracení DPH za nákup dlouhodobých aktiv.
(361)
S ohledem na bod i) úroková podpora vývozu představuje poskytování úrokové podpory subvenci v podobě grantu ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Rozhodnutí USA tento program týkající se revitalizace severovýchodního regionu, jak je uvedeno v podnětu, označuje jako „Fond na rozvoj zahraničního obchodu“. Tento program je řízen orgány provincie Liaoning, a to provinčním Úřadem zahraničního obchodu a hospodářské spolupráce provincie Liaoning a Finančním odborem provincie Liaoning). Mezi způsobilými projekty jsou i projekty prováděné vyvážejícími podniky, mimo jiné za účelem zlepšení konkurenceschopnosti jejich vývozní základny a průzkumu mezinárodního trhu. Vzhledem k tomu, že tyto dotace jsou závislé na vývozní výkonnosti, je daný program specifický v souladu s čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení.
(362)
S ohledem na bod ii) vracení DPH za nákup dlouhodobých aktiv představuje subvenci v podobě ušlých příjmů ze strany státu podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. V rámci tohoto programu mohou plátci DPH určitých výrobních odvětví odečíst DPH za nákup dlouhodobých aktiv od DPH z prodeje hotových výrobků. Tento odpočet DPH je omezen na podniky nacházející se v severovýchodním regionu, a je proto regionálně specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení.
c) Výpočet výše subvence
(363)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(364)
Takto zjištěná celková subvenční sazba v rámci Programu pro obnovu severovýchodního regionu činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,18 %, což odpovídá akumulované hodnotě za granty a vrácené DPH v rámci Fondu na rozvoj zahraničního obchodu, jak je uvedeno v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 21 a 22) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté podobnými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (84).
a) Právní základ
(365)
Právním základem jsou dočasná správní opatření týkající se finanční úrokové podpory na vývoz výrobků špičkové technologie a příslušných výrobních zařízení provincie Liaoning ze dne 16. prosince 2004.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(366)
Podnět tvrdí, že v rámci tohoto programu je poskytována pomoc podnikům s cílem zvýšit vývoz výrobků špičkové technologie a podporuje se rozvoj podniků nacházejících se v provincii Liaoning. Program spravuje Úřad zahraničního obchodu a hospodářské spolupráce provincie Liaoning, Finanční odbor provincie Liaoning a Hospodářská komise provincie Liaoning. Orgány USA shledaly tento program napadnutelným ve výše uvedeném rozhodnutí týkajícím se trub a trubek (viz 359. bod odůvodnění).
(367)
Tento program představuje výhodu v podobě přímého převodu peněžních prostředků ze strany čínské vlády za účelem zaplacení úroků z bankovních úvěrů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Vývozními úvěry se rozumí krátkodobé půjčky podnikům, které vyrábějí výrobky špičkové technologie a příslušná výrobní zařízení v provincii, poskytnuté bankami a nebankovními finančními institucemi v důsledku nedostatku potřebných finančních prostředků na výrobu a provoz na období od okamžiku deklarovaného vývozu a obdržením platby. Způsobilé podniky musí vykazovat roční objem vývozu vyšší než 1 milion USD, přičemž vyvážené výrobky musí být zahrnuty v rámci „katalogu čínských výrobků špičkové technologie určených na vývoz“ nebo příslušného výrobního zařízení. Tento program je proto specifický podle čl. 4 odst. 2 základního nařízení, neboť je omezen na podniky, jež splňují daná kritéria. Tento program je rovněž závislý na vývozní výkonnosti podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení. Program je i regionálně specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3, neboť je omezen na podniky ve vymezené územní oblasti na severovýchodě Číny.
c) Výpočet výše subvence
(368)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(369)
Takto zjištěná subvenční sazba činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,43 %, což odpovídá sazbě systému úrokové podpory vývozu, stanovené v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 23) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté podobnými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (85).
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(370)
Podnět odkazuje na předchozí program úrokové podpory vývozu, který lze využít pouze v souvislosti s nevyčerpanými „vývozními úvěry“. Orgány USA rovněž shledaly tento program napadnutelným v rozhodnutí týkajícím se trub a trubek.
(371)
Právním základem je „prozatímní správní opatření týkající se finanční podpory na vývoz výrobků špičkové technologie a výrobních zařízení provincie Liaoning“ ze dne 16. prosince 2004.
(372)
Tento program představuje výhodu v podobě přímého převodu peněžních prostředků ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Subvence představuje výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 a čl. 6 písm. b) základního nařízení, která se rovná rozdílu mezi částkou zaplacenou příjemci a částkou, již by za srovnatelnou obchodní půjčku zaplatili, kdyby tento program neexistoval. Tyto půjčky jsou poskytovány vládou prostřednictvím bank zajišťujících obchodní politiku státu a komerčních bank ve státním vlastnictví (viz analýza v 157.-180. bodě odůvodnění výše). Tyto vývozní úvěry jsou specifické podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení, neboť jsou závislé na vývozní výkonnosti, a rovněž podle čl. 4 odst. 3, neboť se omezují na podniky ve vymezené územní oblasti v Číně.
b) Výpočet výše subvence
(373)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(374)
Takto zjištěná subvenční sazba činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 1,05 %, což odpovídá aritmetickému průměru sazeb pro systém půjček na vývoz, stanovené v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 23) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté podobnými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (86).
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(375)
Podnět uvádí, že program „Five Points, One Line Coastal Belt“ (Pět bodů, jedna linie pobřežního pásma) byl zaveden dne 21. ledna 2006 místní vládou provincie Liaoning. Místní vláda provincie Liaoning poskytuje subvence určitým podnikům, které se nacházejí v dané oblasti. První prioritou jsou podniky zřízené v pěti klíčových oblastech, jež mají sloužit jako základna pro výrobu na vývoz. Preferenční zacházení zahrnuje řadu výhod, včetně snížené sazby u daně z příjmu ve výši 15 % pro podniky s osvědčením „špičkových technologií“; osvobození od daně z příjmu pro podniky působící v oblasti špičkových technologií, které byly založeny „pomocí domácích investic“; priority, pokud jde o získání podpory formou úrokového zvýhodnění; výsad ekonomického řízení; a osvobození od vládních poplatků. V podnětu se uvádí, že China Development Bank (CDB), státem vlastněná banka zajišťující státní politiku, poskytla v rámci tohoto programu preferenční úvěry.
(376)
Orgány USA shledaly tento program napadnutelným ve výše uvedeném rozhodnutí týkajícím se trub a trubek.
(377)
Právním základem je „prozatímní správní opatření týkající se finanční podpory na vývoz výrobků špičkové technologie a výrobních zařízení provincie Liaoning“ ze dne 16. prosince 2004.“ Komise pro rozvoj a reformy provincie Liaoning a finanční úřad provincie Liaoning řídí úrokové subvence a Huludao Beigang Industrial Park, průmyslové odvětví, a úřad průmyslu a obchodu osvobození od poplatků poskytované v rámci tohoto programu.
(378)
Tento program poskytuje finanční výhody v podobě přímého převodu peněžních prostředků ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení, a/nebo prominutého nebo nevybraného příjmu ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tyto subvence představují výhodu podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení, která se rovná částce grantu a/nebo úlevě na dani/poplatku. Tyto subvence jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť jsou omezeny na určité podniky, jež se nacházejí v oblasti působnosti orgánu provincie Liaoning. První prioritou pro poskytování těchto subvencí jsou podniky zřízené v pěti klíčových oblastech, jež mají sloužit jako základna pro výrobu na vývoz, a jsou tudíž také specifické podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení, neboť závisí na vývozní výkonnosti.
b) Výpočet výše subvence
(379)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(380)
Takto zjištěná subvenční sazba činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,30 %, což odpovídá sazbě stanovené pro tento program v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 23) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (87).
3.3.9.3. Granty v rámci programu pro vědu a technologii v provincii Jiangsu
a) Právní základ
(381)
Právní základ tohoto programu tvoří správní opatření týkající vědeckotechnologické platformy veřejných služeb provincie Jiangsu (Sukeji (2006) č. 102; Sucaijiao (2006) No 22).
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(382)
V podnětu se uvádí, že daný program poskytuje, mimo jiné, granty určitým podnikům. Čínská vláda v odpovědi na dotazník uvedla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program nevyužívala a ani z něj neměla výhody. Komise poukazuje na své argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi rovněž na otázky týkající se společností nezařazených do vzorku (34. a 35. bod odůvodnění výše). Komise dále poznamenává, že podnět uvádí jako potenciální příjemce jak společnosti zařazené do vzorku, tak i další výrobce oceli s organickým povlakem nezařazené do vzorku, jež se nacházejí v příslušné oblasti působnosti programu. Komise proto při svých zjištěních vychází z dostupných údajů obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení, a zejména z informací obsažených v podnětu a zjištění orgánů USA, které tento program napadly v rozhodnutí týkajícím se ocelových výztuží do betonu z Čínské lidové republiky (88).
(383)
Finanční výhody poskytnuté v podobě grantů představují příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Tyto subvence jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, neboť nic nenasvědčuje tomu, že se nárok na výhody v rámci tohoto programu zakládá na objektivních kritériích či podmínkách (jak je stanoveno v čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení), a na základě dostupných údajů se jeví, že odbor vědy a technologie provincie Jiangsu svou správu nevykonává objektivně.
c) Výpočet výše subvence
(384)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(385)
Takto zjištěná subvenční sazba činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,01 %, což odpovídá sazbě stanovené pro tento program v US Decision Memorandum of 14 May 2010 on Pre-Stressed Concrete Steel Wire Strand (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 14. května 2010 týkající se ocelových výztuží do betonu (strana č. 35) (Federální rejstřík / sv. 75, č. 98, s. 28557 / 21. května 2010)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (89).
3.3.9.4. Granty v rámci programu pro vědu a technologii v provincii Hebei
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(386)
Podnět uvádí dva granty poskytované v roce 2009 programem pro vědu a technologie provincie Hebei výrobcům oceli s organickým povlakem v rámci tohoto programu ve výši 70 000 RMB a 2 080 000 RMB. Čínská vláda v odpovědi na dotazník uvedla, že žádná ze společností zařazených do vzorku nemá sídlo v provincii Hebei, a požadované informace jsou tudíž pro účely šetření nepodstatné. Komise poukazuje na své argumenty, podle nichž měla čínská vláda poskytnout úplné odpovědi rovněž na otázky týkající se společností nezařazených do vzorku (34. a 35. bod odůvodnění výše). Komise tudíž ve svých zjištěních vychází z dostupných údajů obsažených ve spisu (v tomto případě v podnětu) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(387)
Finanční výhody poskytnuté v rámci tohoto programu v podobě grantů představují subvence vzhledem k tomu, že poskytují finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Představují výhodu podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení, která se rovná výši grantů. Tyto subvence jsou specifické podle čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť jsou poskytovány pouze společnostem nacházejícím se v provincii Hebei.
b) Výpočet výše subvence
(388)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(389)
Takto zjištěná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti je zanedbatelná (méně než 0,01 %).
3.3.10. SUBVENCE AD HOC
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(390)
Podnět uvádí různé subvence ad hoc, které byly údajně poskytnuty určitým výrobcům oceli s organickým povlakem, a to jak státem vlastněným podnikům, tak soukromým společnostem. Tyto subvence měly buď podobu grantů nebo jiných daňových úlev či snížení daně mimo jiné za účelem financování konkrétních projektů nebo aktiv. Subvence byly uděleny v rámci obecných strategických opatření na modernizaci ocelářského průmyslu.
(391)
Komise požádala čínskou vládu, aby poskytla o těchto subvencích ad hoc příslušné informace. Čínská vláda odpověděla, že tvrzení uvedená v podnětu jsou založena na citacích z výročních zpráv a že žádná z těchto subvencí se společností zařazených do vzorku pravděpodobně netýká. Čínská vláda došla k závěru, že není nutné zabývat se tvrzením ohledně konkrétních obchodních operací týkajících se společností nezařazených do vzorku a provincií. Kromě toho čínská vláda zopakovala jednu ze svých obecných připomínek, a to, že pouhé uvedení některých obchodních operací jako „subvencí“ ve výroční zprávě společnosti nelze považovat za dostatečné důkazy opravňující k zahájení šetření, neboť „nepředstavuje dostatečný přímý důkaz podle čl. 11.2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních“.
(392)
Komise odkazuje na své argumenty, v nichž vysvětluje, proč byla čínská vláda požádána poskytnout informace rovněž ohledně nepodložených tvrzení o subvenci, pokud jde o společnosti nezařazené do vzorku (34.-35. bod odůvodnění výše). Komise při svých zjištěních o těchto subvencích ad hoc vycházela z dostupných údajů obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(393)
Subvence ad hoc uvedené v podnětu představují subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, pokud jde o granty a obdobné převody zdrojů, a ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení v podobě jinak splatných ušlých příjmů za různé daňové či poplatkové výhody či úlevy na ústřední, provinční nebo místní úrovni. Komise poznamenává, že samotné výroční zprávy různých výrobců oceli s organickým povlakem uvádějí tyto finanční příspěvky jako „subvence“. Z této skutečnosti vyplývá, že řada těchto subvencí je vymezena právními předpisy či skutkovým stavem, tudíž ve smyslu čl. 4 odst. 2 základního nařízení, neboť vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády se má za to, že jsou poskytovány omezenému počtu ocelářských společností v podporovaném ocelářském průmyslu a/nebo vzhledem k způsobu, jakým vykonal orgán poskytující subvenci při rozhodování o poskytnutí subvence správní uvážení. Kromě toho některé tyto subvence jsou rovněž specifické podle čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k nim byl omezen na určité podniky ve vymezených územních oblastech v určitých provinciích.
b) Výpočet výše subvence
(394)
Komise důkladně prostudovala dostupné informace obsažené ve spisu ohledně jednotlivých subvencí ad hoc pro různé výrobce oceli s organickým povlakem. Komise zjistila, že některé tyto subvence nenarušují obchod a/nebo poskytují výrobcům oceli s organickým povlakem relativně malé částky. Vedle těchto subvencí naopak existuje řada specifických subvencí, které zjevně poskytují výrobcům oceli s organickým povlakem značné množství subvencí. Z tohoto důvodu a s ohledem na informace uvedené ve spisu považuje Komise za vhodné vypočítat použitelné vyrovnávací clo podle prostého průměru vyplývajícího z grantových a daňových programů napadnutých v tomto řízení, a to navzdory nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády a příslušných výrobců oceli s organickým povlakem.
(395)
Takto zjištěná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,5 %.
3.4. PŘIPOMÍNKY STRAN PO ZVEŘEJNĚNÍ KONEČNÝCH INFORMACÍ
(396)
Po zveřejnění konečných informací předložili připomínky Čínská vláda, jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku (Zhejiang Huadong) a žadatel.
3.4.1. PŘIPOMÍNKY ČÍNSKÉ VLÁDY KE ZVEŘEJNĚNÍ KONEČNÝCH INFORMACÍ
(397)
Vzhledem k množství a míře podrobnosti argumentů předložených čínskou vládou a tomu, že by nebylo možné (rovněž kvůli důvěrnosti některých informací) je všechny v tomto nařízení uvést, Komise čínské vládě bilaterálně poskytla písemné vysvětlení všech právních a věcných prvků, jimiž bylo zamítnutí uvedených argumentů podloženo.
3.4.1.1. Procedurální otázky
(398)
U řady svých připomínek k zahájení šetření, při výkladu některých ustanovení dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních (dále též „dohoda WTO o subvencích“) a základního nařízení EU, čínská vláda patrně považovala za určující zprávu skupiny odborníků týkající se ploché válcované elektrotechnické oceli (GOES) (90). Čínská vláda například uvádí, že tato skupina odborníků „rozptýlila“ pochybnosti (91). Přestože Komise vzala na vědomí zjištění skupiny odborníků a nestaví se proti řadě z jeho závěrů, tato zjištění nijak nemění znění příslušných smluv či právních ustanovení, konkrétně čl. 11 odst. 2 a 3 dohody WTO o subvencích, nebo čl. 9 odst. 2 a 3 základního nařízení o vyrovnávacích opatřeních, která jsou pro Komisi při všech antisubvenčních řízeních relevantní a závazná.
(399)
Čínská vláda tvrdila, že Komise porušuje článek 11 odst. 2 dohody WTO o subvencích, neboť toto šetření zahájila na základě podnětu, který neobsahoval žádný důkaz o „existenci, míře a účinku jakýchkoli (veškerých) údajných subvencí“, a Komise tudíž porušila čl. 11 odst. 3, který jí ukládá povinnost přesvědčit se o správnosti a dostatečnosti důkazů.
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Odkaz čínské vlády na „existenci, míru a účinek“ subvence je citací z čl. 11 odst. 1 dohody WTO o subvencích a je popisem účelu vyšetřování. Podle názoru Komise to nesouvisí s čl. 11 odst. 2 dohody WTO o subvencích, který požaduje, aby žadatel předložil „dostatečné důkazy o existenci subvence a pokud možno i o její výši“ a aby podnět obsahoval „žadateli obvykle dostupné informace“. Komise prozkoumala důkazy předložené žadatelem, které byly podstatné, jak je jednoznačně patrné z verze poskytnuté k nahlédnutí stranám, jichž se podnět dotýká. Útvary Komise navrhly zahájit šetření až poté, co náležitě přezkoumaly správnost a dostatečnost důkazů, které považují za dostatečné důkazy prima facie.
(400)
Čínská vláda uvedla, že každý prvek (finanční příspěvek, výhody a specifičnost) každého programu subvencí musí být stanoven samostatně. Komise souhlasí s čínskou vládou v tom, že tvrzení o subvencích je nutno posuzovat individuálně. Neznamená to však, že se musí důkazy předložené ke každému prvku každého subvenčního programu posuzovat odděleně. Například důkazy o existenci specifičnosti u jednoho programu by mohly být velmi důležité pro určení specifičnosti jiného programu, mimo jiné v závislosti na tom, kolik informací o dotčených programech je veřejně dostupných, jakož i toho, nakolik jsou programy vzájemně propojeny a podléhají-li stejným právním předpisům.
(401)
Čínská vláda tvrdila, že u každého programu musí být prokázána částka (vyšší než nepatrná) subvence během období šetření a že u každé subvence musí existovat dostatečné důkazy o probíhajícím subvencování, nikoli o „potenciálních“ či „pravděpodobných“ výhodách. V tomto ohledu Komise nesouhlasí s čínskou vládou, neboť základní nařízení ani dohoda WTO o subvencích nepožadují, aby bylo nutné prokázat, že míra subvencování je u daného programu vyšší než nepatrná. Není sporu o tom, že aby mohla být napadena, musí subvence během období šetření poskytovat zvýhodnění, což by se žadatelé měli snažit prokázat. Ustanovení čl. 11 odst. 2 dohody WTO o subvencích nicméně požadují „dostatečné důkazy“ o subvencování na základě žadateli „obvykle dostupných“ informací. Vzhledem k tomu, že mnohé informace o subvenčních výhodách (např. osvobození od daně, granty, poskytnutí zboží) nejsou veřejně dostupné, žadatel často nemůže s jistotou určit, že subvence výrobcům dotčeného výrobku poskytla výhodu. V takových situacích se od žadatele požaduje, aby poskytl nejlepší dostupné důkazy o tom, že výrobci dotčeného výrobku například mají na poskytnutí dotace nárok a že daný program je nadále v platnosti nebo poskytuje výhody. Požadovaná důkazní úroveň bude záviset na okolnostech daného případu a na tom, kolik informací je žadateli obvykle dostupných.
(402)
Čínská vláda vznesla tvrzení, že oznámení o zahájení je v rozporu s čl. 22 odst. 2 bodem iii) dohody WTO o subvencích, neboť nelze mít za to, že pouhé opakování názvů přidělených různým programům představuje jejich „popis“. Komise se domnívá, že subvenční praktiky, které mají být předmětem šetření, byly v oznámení o jeho zahájení patřičně popsány tím, že byly upřesněny dotčené režimy, a oznámení tudíž čl. 22 odst. 2 bod iii) dohody WTO o subvencích neporušuje.
(403)
Čínská vláda tvrdila, že Komise u řady subvenčních programů zahájila šetření nesprávně, neboť podnět posuzovala „holisticky“ či „jako celek“, místo aby posuzovala každý z programů; čínská vláda rovněž uvedla, že zjištění jiných orgánů provádějících šetření různých programů nejsou sama o sobě dostatečným důkazem pro zahájení. Jak je vysvětleno výše (400. bod odůvodnění), útvary Komise posuzovaly každý program. K otázce, do jaké míry mohou zjištění jiných orgánů ke konkrétnímu programu představovat dostatečné důkazy pro zahájení řízení, je třeba přistupovat případ od případu a do jisté míry to závisí i na tom, jaké další informace jsou žadateli obvykle dostupné.
(404)
Čínská vláda (citujíc podání, které v případě GOES (92) učinily Spojené státy) tvrdila, že v plánovacích dokumentech vlády mohlo být statusu „podporován“ u výrobců oceli s organickým povlakem použito „paušálně“, aby se prokázala specifičnost. To však neodpovídá skutečnosti. Právní předpisy, které klasifikují výrobce oceli s organickým povlakem jako „podporované“ (93) (a důsledky z toho plynoucí) nejsou (jak uvádí čínská vláda) „obecnými informacemi o vládní politice, jež nemají přímou souvislost s programem, o který se jedná“. Vzhledem k tomu, že výslovně omezují přístup k programům na určité podniky (nebo poskytují preferenční výhody), mají tyto právní předpisy zjevně zcela bezprostřední souvislost s programem, o který se jedná.
(405)
Čínská vláda tvrdila, že musí existovat důkaz o aktuálním prospěchu ze subvenčního programu a že skutečnost, že programy byly napadnuty v jiných případech, není postačující, neboť se tato zjištění týkají jiného období šetření. Není sporu o tom, že aby mohla být napadena, musí subvence během období šetření poskytovat zvýhodnění, což by se žadatelé měli snažit prokázat. Nicméně pro účely zahájení může být důkaz o tom, že byl program v přiměřeně nedávné době využíván, velice důležitý, například pokud nejsou veřejně dostupné informace o tom, že byl program ukončen či pozměněn. Odkaz čínské vlády na skupinu odborníků v případu GOES (94) (na odstavec 7.72 jeho zprávy) nic neprokazuje, neboť se týká situací, v nichž je očividné, že k subvencování aktuálně nedochází, což není tento případ.
(406)
Čínská vláda uvedla, že aby mohlo být řízení zahájeno, musí existovat důkazy o tom, že někteří výrobci dotčeného výrobku skutečně těžili z výhod programu. S tímto tvrzením nelze souhlasit. V základním nařízení ani v čl. 11 odst. 2 dohody WTO o subvencích není žádné ustanovení, které by vyžadovalo „dostatečné důkazy o existenci subvence…“, tj. výslovný důkaz o skutečném využívání některými výrobci. Vzhledem k tomu, že mnohé informace o subvenčních výhodách (např. osvobození od daně, granty, poskytnutí zboží) nejsou veřejně dostupné, žadatel často nemůže s jistotou určit, že subvence výrobcům dotčeného výrobku poskytla výhodu. V takových situacích se od žadatele požaduje, aby poskytl nejlepší dostupné důkazy o tom, že výrobci dotčeného výrobku například mají na poskytnutí dotace nárok a že daný program je nadále v platnosti nebo poskytuje výhody. Požadovaná důkazní úroveň bude záviset na okolnostech daného případu a na tom, kolik informací je žadateli obvykle dostupných. Uložení takového požadavku žadatelům by se rovnalo podpoře neprůhledných systémů na úkor transparentnějších, které poskytují tentýž typ subvence.
(407)
Čínská vláda tvrdila, že Komise jí k předložení nezbytných informací podle čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích neposkytla „přiměřenou lhůtu“. Čínská vláda rovněž tvrdila, že jí Komise neposkytla „dostatek příležitostí“, aby v souladu s čl. 12 odst. 1 dohody WTO o subvencích písemně předložila veškeré náležité důkazy týkající se šetření. Tyto námitky je nutno zamítnout, poněvadž Komise čínské vládě poskytla přiměřenou lhůtu i dostatek příležitostí k tomu, aby náležité informace předložila v souladu s příslušnými ustanoveními WTO a základního nařízení. Komise považuje za vhodné uvést, že výjimečně velkorysým způsobem několikrát prodloužila termín pro vyplnění původního dotazníku, čímž se celková lhůta pro odpověď prodloužila z 37 dnů téměř na dva měsíce. Započítá-li se i doba prodlení, měla čínská vláda od zahájení více než tři měsíce na to, aby potřebné informace poskytla. Čínské vládě byla dána i možnost poskytnout chybějící informace až do okamžiku inspekce na místě. Komise rovněž poznamenává, že „přiměřenou lhůtu“ je třeba vnímat v procesních souvislostech, základní antisubvenční nařízení totiž Komisi ukládá, aby šetření dokončila do 13 měsíců. Poskytnutí ještě delších lhůt požadovaných čínskou vládou by nevyhnutelně mělo negativní dopad na možnost, aby Komise postupovala rychle, a dodržela tak příslušné zákonné lhůty.
(408)
Čínská vláda také poukázala na žádost o pomoc s vyplňováním dotazníku, s níž se na Komisi obrátila a která jí podle jejího názoru byla Komisí odepřena. To neodpovídá skutečnosti, jelikož žádost čínské vlády o pomoc byla natolik obecná a rozsáhlá (tj. týkala se každé otázky v dotazníku a dodatcích), že Komise byla s to nabídnout pomoc jen s konkrétními potížemi, s nimiž se čínská vláda při odpovědích potýkala, spíše než s jednotlivými otázkami. Čínská vláda se rozhodla nereagovat na tuto nabídku pomoci. Komise rovněž poznamenává, že čl. 12 odst. 11 dohody WTO o subvencích stanoví, že požadovaná pomoc musí být „proveditelná“, což vzhledem k obecnosti a obšírnosti požadavků, jež na orgán provádějící šetření kladly naprosto neúměrnou zátěž, nebyl tento případ, navíc když byl dotazník naprosto jednoduše srozumitelný. Komise poznamenává, že čínská vláda má s antisubvenčními šetřeními bohaté zkušenosti a využívá služeb externích právníků.
(409)
Pokud jde o subvenční programy obsažené v podnětu, kterých vývozci zařazení do vzorku nevyužívali, čínská vláda uvedla, že ve lhůtě stanovené Komisí nebude moci poskytnout požadované informace o všech těchto programech, a to kvůli fragmentaci ocelářského průmyslu. Čínská vláda také tvrdila, že až do pozdní fáze řízení z vysvětlení Komise nepochopila potenciální důsledky, které plynou z neposkytnutí požadovaných informací o těchto programech, neboť se týkaly společností nezařazených do vzorku. Komise musí hned zkraje konstatovat nesoulad v postoji čínské vlády, jelikož se zdá, že její tvrzení, že neměla dostatek času odpovědět ve stanovené lhůtě, je v rozporu s jejím úmyslným rozhodnutím neposkytnout odpověď ke všem programům, kterých vývozci zařazení do vzorku nevyužili, neboť údajně nepochopila smysl požadavku Komise a důsledky, jaké bude mít odmítnutí poskytnout požadované informace. Jak je uvedeno výše (407. bod odůvodnění), Komise několikrát prodloužila termín, aby čínská vláda mohla předložit požadované informace ke všem programům. Celková lhůta (tj. více než tři měsíce včetně doby prodlení) byla tudíž k poskytnutí potřebných informací více než dostatečná. Čínská vláda sama ve svých připomínkách výslovně uznává, že skutečně byla názoru, že předložení informací o těchto jiných programech se vyžadovat nemělo, což je doloženo i faktem, že se nepokusila poskytnout ani částečnou nebo neúplnou odpověď, aby dala najevo ochotu ke spolupráci, nýbrž v tomto ohledu jednoduše žádné informace nepředložila.
(410)
Komise nemůže přijmout ani argument čínské vlády, že si neuvědomila důsledky plynoucí z neposkytnutí požadovaných informací o programech, kterých vývozci zařazení do vzorku nevyužívali. Komise ve skutečnosti tyto důsledky od počátku řízení několikrát objasnila. Konkrétněji, důsledky nedostatečné spolupráce jsou výslovně uvedeny v oznámení o zahájení řízení s odkazem na příslušná ustanovení základního nařízení a na průvodní stránce k dotazníku. Rovněž ve svých dopisech ze dne 19. března, 11. dubna, 4. května (upozornění na nedostatky), 7. června (oznámení o inspekci) a 14. srpna 2012 Komise zevrubným způsobem zodpověděla otázky ohledně výběru vzorku a toho, že je nutno, aby čínská vláda poskytla požadované informace vzhledem k velmi nízké míře spolupráce a případnému posuzování žádostí o individuální zacházení. Není proto možné, že si čínská vláda neuvědomovala nebo neporozuměla důsledkům, které bude mít nedostatečná spolupráce ohledně těchto programů, kterých vyvážející výrobci zařazení do vzorku nevyužívali. Především se zdá, že čínská vláda pominula skutečnost, že jakožto poskytovatel údajných subvenčních režimů měla povinnost spolupracovat a poskytnout informace o veškerých subvenčních režimech, jež měly být k dispozici pro výrobek, který je předmětem šetření.
(411)
Čínská vláda také uvedla řadu argumentů k inspekčnímu postupu i samotné inspekci na místě. Čínská vláda namítla, že z oznámení o inspekci, které jí Komise zaslala, nebyl zřejmý rozsah ověřování příslušných informací, a vznesla stížnost, že jí Komise údajně odmítla poskytnout podrobnější informace k průběhu inspekce. Čínská vláda dodala, že měla přinejmenším nárok na určité „zúžení“ případného rozsahu inspekce (např. prostřednictvím předběžného zaslání seznamu všech otázek, které budou pracovníci Komise klást) (95), která podle čínské vlády vzhledem ke své krátkosti nemohla být vyčerpávající. Komise posledně uvedený argument čínské vlády odmítá, neboť dohoda WTO o subvencích ani základní antisubvenční nařízení EU neobsahují právní základ pro tento domnělý nárok na zúžení rozsahu inspekce. Neexistuje ani žádné rozhodnutí WTO, které by bylo možné vykládat tak, že by takový nárok mohl existovat.
K ostatním argumentům čínské vlády Komise konstatuje, že dne 7. června 2012 zaslala podrobné oznámení o inspekci, v němž byl jasně uveden i) navržený harmonogram předběžně neformálně dohodnutý s čínskou vládou, ii) účel inspekce na místě, iii) rozsah, obsah a předmět šetření a iv) možnost využít dostupné údaje v případě programů, které nebyly vývozci zařazenými do vzorku využívány (viz výše). Aby omezila nutnost přítomnosti příslušných úředníků čínské vlády, Komise uvedla i to, v jaký den se bude daný program projednávat. V zájmu dosažení plné spolupráce Komise zašla ještě dále a vyhověla žádosti čínské vlády o další podrobnosti k inspekci na místě tím, že se i bez dostatečného časového předstihu setkala se zástupci čínské vlády a objasnila jim požadované podrobnosti k inspekcím na místě. K této schůzce se pak Komise vrátila ještě písemně a v řadě e-mailů vyhověla dalším žádostem čínské vlády o vysvětlení. Komise tudíž učinila vše, co bylo v jejích silách, aby zajistila zdárný průběh inspekce na místě, zdá se však, že čínská vláda veškerou tuto snahu nevzala v úvahu.
3.4.1.2. Poskytování oceli válcované za tepla a za studena za cenu nižší než přiměřenou
(412)
Čínská vláda tvrdila, že Komise měla určit „práh“ ke stanovení toho, zda se jedná o veřejnoprávní subjekt předtím, než čínskou vládu v dotazníku požádala o informace týkající se jednotlivých obchodních operací. Toto tvrzení nebylo možné přijmout, bylo by totiž nepraktické tímto způsobem rozdělit šetření do dvou samostatných etap, neboť Komise by v takovém případě musela učinit dvě samostatné žádosti o informace a v Číně vykonat dvě oddělené inspekce. Kromě dopadů na zdroje by to prakticky znemožnilo dokončit šetření ve stanovených lhůtách. Veškeré důkazy (včetně údajů o cenách a objemu jednotlivých obchodních operací) mohou mít v každém případě význam pro určení, zda se jedná o veřejnoprávní subjekt.
(413)
Čínská vláda tvrdila, že to, že nevyplnila odpovědi v dodatku B určeném státem vlastněným podnikům, které výrobcům oceli s organickým povlakem dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena, nemělo vést k použití článku 28 základního nařízení, a že Komise použitím dostupných údajů porušila čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích. Čínská vláda dále tvrdila, že Komise požadovala, aby dodatek B vyplnila i řada společností, jichž se šetření netýkalo. Tuto námitku je nutno zamítnout. Komise sestavila dodatek B takovým způsobem, aby mohla ověřit tvrzení v podnětu, a v souladu se závěry odvolacího orgánu WTO ve věci DS379, které stanoví určité zásady pro určování veřejnoprávního subjektu. Tvrzení čínské vlády, že se „dodatek B týkal nejen státem vlastněných podniků“, neodpovídá skutečnosti. Je pravda, že původně Komise požadovala, aby dodatek B vyplnili všichni výrobci oceli válcované za tepla a za studena, ale poté, co čínská vláda na její dotazník odpověděla, Komise svůj požadavek omezila pouze na dotčené státem vlastněné podniky (96), aby čínské vládě usnadnila práci s vyplňováním dodatku B. Přestože Komise vyvinula takovou snahu, čínská vláda a dotčené státem vlastněné podniky na dodatek B neodpověděly, ačkoliv je zřejmé (zejména z podnětu), že se šetření vztahuje na státem vlastněné podniky, které dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena vyvážejícím výrobcům oceli s organickým povlakem.
(414)
Vzhledem k výše uvedenému neměla Komise jinou možnost než použít čl. 28 odst. 1 základního nařízení, a to plně v souladu s čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích.
(415)
Čínská vláda uvedla, že dostupné údaje, které Komise použila, neobhajují závěr, že citované „pokyny“ pro ocelářský průmysl jsou právně závazné. Hlavním plánovacím dokumentem ocelářského průmyslu, na němž Komise založila svá zjištění o existenci veřejnoprávního subjektu, je vyhláška komise pro národní rozvoj č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu. Komise se přímo dotázala na právní status vyhlášek komise pro národní rozvoj a potvrdilo se, že vyhlášky jsou v čínském právním řádu právně závazné, neboť patří do jedné ze čtyř kategorií čínských právních předpisů. Toto tvrzení je proto v rozporu s příslušnými informacemi obsaženými ve spisu.
(416)
Čínská vláda tvrdila, že narušení trhu, které Komise konstatovala u ocelářského průmyslu, je pro určení statusu veřejnoprávního subjektu u výrobců oceli válcované za tepla a za studena irelevantní a že se k určení mělo přikročit výhradně u subjektů, které dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena dvěma skupinám vyvážejících výrobců zařazených do vzorku a nikoliv pouze obecně u všech státem vlastněných podniků, které v Číně tento druh oceli vyrábějí. Čínská vláda tvrdí, že nemá-li Komise informace o těchto subjektech, nemůže určení provést; jinak by dovozovala nepřípustný nepříznivý závěr. Komise s tímto tvrzením nesouhlasí. Existence narušení trhu je při analýze relevantním činitelem, i když nikoliv určujícím. Zjištění, které Komise v rámci tohoto řízení učinila ohledně „veřejnoprávního subjektu“, se týká všech výrobců oceli válcované za tepla a za studena, kteří jsou zcela či částečně ve vlastnictví státu, poněvadž bylo učiněno na základě důkazů souvisejících s faktory obecně politickými a celoodvětvovými a nevztahovalo se ke konkrétní společnosti. Státem vlastněné subjekty, které dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena dvěma spolupracujícím vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku jednoznačně spadají do působnosti zjištění o veřejnoprávním subjektu, a nepovažovalo se tudíž za nutné provádět určení výhradně pro ně. Čínská vláda v každém případě v reakci na dotazník Komise neposkytla žádné informace, které mohou sloužit pro takové určení vztahující se ke konkrétní společnosti.
Tvrzení čínské vlády, že Komise nemůže zjištění provést, chybí-li „skutečná fakta“ ke konkrétním dotčeným státem vlastněným podnikům, by znamenalo, že čínská vláda by ve skutečnosti z nedostatečné spolupráce měla prospěch (neboť „fakta“ odmítla poskytnout), a dosáhla by tudíž „příznivějšího výsledku“ než kdyby spolupracovala, což je opakem nepříznivého závěru.
(417)
Čínská vláda namítla, že ji Komise informovala o analýzách „pověření a řízení“ až při zveřejnění konečných informací, čímž došlo k porušení jejího práva na obhajobu. V dřívějším stádiu šetření však Komise nemohla vědět, že dospěje k takovému závěru. Toto zjištění je výsledkem veškerých informací a údajů shromážděných v průběhu celého řízení a bylo zveřejněno ihned po konečném zjištění, tj. při zveřejnění konečných informací. Podle podnětu údajné subvence souvisely s tím, že vláda poskytovala zboží prostřednictvím státem vlastněných podniků. Šetření ukázalo, že tato vládní politika, jež se původně týkala státem vlastněných podniků, se vztahuje i na soukromé subjekty, což vedlo k závěru o pověření či řízení vládou.
(418)
Čínská vláda tvrdila, že Komisí uváděné skutečnosti nijak neopravňují k závěru, že všechny soukromé subjekty v odvětví oceli jsou státem pověřeny a řízeny, aby poskytovaly napadené subvence. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Ve svých analýzách týkajících se pověření a řízení Komise poukázala na řadu vládních plánů a strategických dokumentů a citovala jejich části, jež ukazují na přímou vazbu mezi vládou a chováním soukromých ocelářských společností, a toto zjištění podepřela i příklady počínání těchto soukromých subjektů.
(419)
Čínská vláda uvedla, že Komise při analýze pověření a řízení nerozlišovala mezi důsledky a záměrem činnosti vlády. I toto tvrzení se zamítá. Komise zjistila, že vláda má politiku na podporu ocelářského průmyslu a pro dodávky oceli válcované za tepla a za studena za ceny nižší než tržní, kterou uskutečňuje prostřednictvím veřejnoprávních subjektů (státem vlastněných podniků). Dále bylo zjištěno, že tato politika (a sice převahou státem vlastněných podniků a odrazováním od vývozu oceli válcované za tepla a za studena) přinutila soukromé výrobce k tomu, aby domácímu odvětví oceli s organickým povlakem dodávali za stejně nízké netržní ceny jako státem vlastněné podniky. Existují důkazy o tom, že ceny soukromých dodavatelů jsou vyloženě navázány na ceny státem vlastněných podniků. Proto Komise shledala, že jedním z cílů této politiky bylo řídit a úkolovat soukromé subjekty takovým způsobem, aby používaly stejné praktiky jako státem vlastněné podniky. Jde o klasický příklad situace, kdy vláda přímo či prostřednictvím státem vlastněných podniků „uplatňuje svou moc“ vůči soukromým dodavatelům. Tato politika vykazuje všechny požadované znaky pověření a řízení tj. „vládní opatření“„určené konkrétní straně“, „jehož cílem je konkrétní úkol nebo povinnost.“ Pro ilustraci vládních záměrů lze uvést, že některá ustanovení vyhlášky č. 35 postihují ty společnosti, které nejednají v souladu s politikami, které vyhláška popisuje. To ukazuje, že čínská vláda má v úmyslu celý ocelářský průmysl určitým způsobem směrovat a u společností, které se tomuto záměru nepodřídí, budou vyvozeny patřičné důsledky.
(420)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise nezjistila, že by čínská vláda uskutečňovala politiku dodávek oceli válcované za tepla a za studena výrobcům oceli s organickým povlakem a že Komise v tomto ohledu žádný závěr neučinila. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak ukazuje analýza v 49.-72. bodě odůvodnění výše, státem vlastněné podniky dodávající ocel válcovanou za tepla a za studena výrobcům oceli s organickým povlakem jsou veřejnoprávními subjekty, tj. prodlouženou rukou čínské vlády, a je evidentní, že vyvážejícím výrobcům oceli s organickým povlakem dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena. Bylo rovněž zjištěno, že ceny těchto vstupů neodrážejí tržní hodnoty. Proto byl učiněn závěr, že čínská vláda prostřednictvím těchto státem vlastněných podniků provádí politiku dodávek levné oceli válcované za tepla a za studena.
(421)
Čínská vláda tvrdila, že Komise učinila chybný závěr, že se jedná o všudypřítomné vládní řízení ocelářského průmyslu obecně a že toto odvětví plní určité pokyny, avšak nedospěla k závěru, že dodávání oceli výrobcům oceli s organickým povlakem pod úrovní tržních cen je cílem této politiky. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak je vysvětleno ve 419. bodě odůvodnění, Komise zjistila, že součástí vládní politiky je záměrně řídit soukromé dodavatele takovým způsobem, aby stejně jako státem vlastněné podniky dodávali za nižší než tržní ceny.
(422)
Čínská vláda tvrdila, že Komise nedospěla ke zjištění, že je zvláštním záměrem čínské vlády poskytovat skutečný finanční příspěvek, o který jde ve věci dodávek oceli válcované za tepla a za studena, jak uvádí zpráva odvolacího orgánu v případu US -Countervailing Duty Investigation on DRAMS from Korea (97). Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Dotčená vládní opatření jsou založena na vládní politice, jejímž cílem je řídit soukromé dodavatele takovým způsobem, aby stejně jako státem vlastněné podniky dodávali za nižší než tržní ceny. Není to „důsledek“ či „vedlejší produkt“ vládních zásahů; je to jejich účel. Je evidentní, že v tomto případě soukromí dodavatelé oceli válcované za tepla a za studena na trhu nevykonávají svobodnou volbu, protože trh je narušen převahou státem vlastněných podniků a od vývozu tohoto druhu oceli jsou odrazováni.
(423)
Čínská vláda tvrdí, že Komise neučinila žádná zjištění o konkrétních soukromých subjektech, které společnostem zařazeným do vzorku dodávaly ocel válcovanou za tepla a za studena. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Stejně jako v případě veřejnoprávních subjektů Komise určila pověření a řízení celoodvětvově, takže se vztahuje na všechny soukromé dodavatele. Vzhledem k tomu, že se dotčená vládní politika vztahuje na všechny takové subjekty, není potřeba určení provádět pro konkrétní společnosti.
(424)
Čínská vláda tvrdila, že Komise odmítla důkazy čínské vlády ohledně podílu, který v čínské produkci oceli válcované za tepla a za studena připadá na státem vlastněné podniky. Tabulku, kterou čínská vláda v této věci poskytla, nelze považovat za důkaz. Před inspekcí a v jejím průběhu čínská vláda odmítla k této tabulce poskytnout zdroje údajů, a nelze ji proto považovat za spolehlivé informace. Komise tudíž použila informace z přehledu World Steel Capacity Book, který je ocelářským průmyslem ve světě všeobecně akceptován.
(425)
Čínská vláda uvedla, že Komise nevysvětlila, proč jsou nejvhodnějším srovnávacím základem právě ceny na světovém trhu s ocelí válcovanou za tepla a za studena, a poukázala na rozhodnutí odvolacího orgánu ve věci US - Softwood Lumber IV (USA - řezivo z jehličnatých dřevin IV), že srovnávací základ mimo danou zemi „se musí vztahovat k převládajícím podmínkám na trhu v dané zemi nebo na ně odkazovat či s nimi souviset a musí odrážet cenu, kvalitu, dostupnost, prodejnost, přepravu a jiné podmínky nákupu nebo prodeje“. Čínská vláda rovněž tvrdí, že „převaha vládního sektoru“ nemůže vést k pominutí této judikatury, neboť jestliže by tomu tak bylo, vůbec by nebylo možné aplikovat variantu vnějšího srovnávacího základu. Čínská vláda uvádí, že Komise nevyhověla požadavkům článku 14 dohody WTO o subvencích. Komise s tímto tvrzením nesouhlasí. Jak je vysvětleno ve 49.-97. bodě odůvodnění výše, Komise zjistila, že v Číně převládají narušené tržní podmínky. Ocel se ve světě vyrábí podobnými postupy a obchoduje se v celosvětovém měřítku, nejpřiměřenějším vnějším srovnávacím základem je proto cena na světových trzích, poněvadž pokud by v Číně panovala normální nenarušená tržní situace, ceny by se pravděpodobně dostaly do souladu s cenami na světových trzích. Čínská vláda poskytla velmi málo informací o trhu s ocelí v Číně, přestože ji o to Komise přímo požádala. Čína ani nenavrhla žádný jiný srovnávací základ kromě vnitrostátního, který však kvůli zjištěným narušením trhu nebyl vhodný.
Čínská vláda tvrdila, že Komise své zjištění o oceli válcované za tepla a za studena a dodávané za cenu nižší než přiměřenou založila pouze na tautologickém prohlášení žadatelů v podnětu, což není postačující ke splnění požadavků dohody WTO o subvencích. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Ocel válcovanou za tepla a za studena používá jako surovinu pouze omezený počet podniků, neboť v mnoha odvětvích se tyto výrobky nijak neuplatní. Sama čínská vláda ve své odpovědi na dotazník potvrdila, že ocel válcovanou za tepla a za studena používá jen několik málo odvětví. Ve svých připomínkách k zveřejnění konečných informací čínská vláda tuto skutečnost nijak nezpochybnila. Proto se potvrzuje, že se v tomto případě jedná o specifickou subvenci ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, který přejímá obsah čl. 2. odst. 1 písm. c) dohody WTO o subvencích.
3.4.1.3. Zvýhodněné půjčky a úrokové sazby pro odvětví oceli s organickým povlakem
(426)
Čínská vláda uvedla, že banky nejsou povinny dodržovat pokyny pro průmysl, vláda jim nediktuje jednotlivá obchodní rozhodnutí a že v bankovním sektoru nepřevládají státní subjekty. Toto tvrzení nelze přijmout. Podle čl. 24 a 25 vyhlášky č. 35 je poskytnutí úvěrů vyhrazeno pouze společnostem, které dodržují vnitrostátní politiky pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu, tvrzení čínské vlády, že banky nejsou povinny řídit se průmyslovými politikami, je tudíž v rozporu s tímto důkazem. Je evidentní, že tyto předpisy určují, kterým podnikům mohou banky financování poskytnout a kterým nikoliv. I tvrzení, že v bankovním sektoru nepřevládají vládní subjekty, je nutno pominout. V tomto ohledu je třeba říci, že čínská vláda poskytla jen minimum informací o vlastnických poměrech v odvětví bankovnictví s tím, že těmito informacemi nedisponuje, přestože podle článku 24 zákona o komerčním bankovnictví jsou všechny banky povinny tyto informace předávat čínské komisi pro bankovní dohled, která je státní agenturou schválenou Státní radou.
Na základě dalších informací ze spisu citovaných v tomto nařízení byl učiněn závěr, že bankovnímu odvětví v Číně skutečně dominují vládní instituce (viz 166.-169. bod odůvodnění). Kromě zdrojů uvedených v tomto nařízení zpráva MMF č. 11/321 o zemích z listopadu 2011 k Číně uvádí, že se stát také přímo i nepřímo podílí na finančním sektoru, a doporučuje, aby se ve finančním sektoru změnilo zaměření role a odpovědnosti vlády, tj. aby bankovní systém nebyl používán k provádění cílů vládní politiky v širším slova smyslu a aby bylo možné o úvěrech rozhodovat podle obchodních cílů (98) (99).
(427)
Čínská vláda tvrdila, že nedodržení požadavků dodatku A pro ni určeného dotazníku nemohlo oprávněně vést k použití dostupných údajů, protože Komise neměla po čínské vládě požadovat, aby poskytla interní citlivé údaje k jednotlivým obchodním operacím týkajícím se bank, z nichž mnohé nebyly v žádném případě vlastněny státem. Jak je vysvětleno v 426. bodě odůvodnění, čínská vláda měla přístup přinejmenším k některým požadovaným informacím, ale odmítla zodpovědět jakékoliv dotazy v dodatku A. V tomto ohledu se rovněž podotýká, že vzhledem k tomu, že čínská vláda odmítla poskytnout jakékoli údaje o vlastnictví, Komise u mnohých bank nevěděla, zda jsou či nejsou ve vlastnictví státu.
(428)
V souvislosti s některými oběžníky Čínské lidové banky čínská vláda tvrdí, že veřejně přístupná shrnutí obsahu příslušných oběžníků jsou spolu s vyjádřeními úředníků Čínské lidové banky dostatečnou náhradou za samotné oběžníky, a nemělo by se tudíž používat dostupných údajů kvůli tomu, že čínská vláda uvedené údaje neposkytla. Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise odmítla informace, jež byly poskytnuty v dobré víře, tj. svědecké výpovědi úředníků Čínské lidové banky a shrnutí předmětných oběžníků, a odkázala na článek 28 základního nařízení, v němž se uvádí, že nepřihlédnout lze pouze k informacím, které jsou nepravdivé nebo zavádějící. Dále čínská vláda tvrdila, že Komise svá zjištění neopřela o skutečně dostupné údaje nebo poskytnuté informace, a spíše nechala na čínské vládě, aby prokázala, že stav věcí, který byl přezkoumáván v rámci případu bezdřevého natíraného papíru, již není aktuální. Podle čínské vlády nejsou zjištění ve věci bezdřevého natíraného papíru v tomto případě ani v rozporu s informacemi, jež předložila, poněvadž vycházely z informací, které se vztahovaly ke zcela jinému období.
Co se týče výpisů z oběžníků Čínské lidové banky, internetové stránky a svědeckých výpovědí úředníků Čínské lidové banky, nebylo je možné ověřit, aniž by byly k dispozici samotné zdrojové dokumenty, tj. oběžníky. Komise nerozumí tomu, proč čínská vláda na jedné straně označuje tyto oběžníky za důvěrnou interní dokumentaci, když na druhé straně je shrnutí jejich obsahu údajně zveřejněno na internetových stránkách Čínské lidové banky. Zjištění z případu bezdřevého natíraného papíru jsou pro tento případ vysoce relevantní. Tvrzení, že se informace týkají jiného období, nemá velký význam, neboť skutečnosti zaznamenané ve spisu (včetně podnětu) ukazují, že se dané praktiky od té doby nijak nezměnily. Pokud jde o tvrzení čínské vlády, že Komise přenáší důkazní břemeno, je třeba uvést, že zjištění ve věci bezdřevého natíraného papíru jsou součástí všech důkazů, k nimž se přihlíželo, po čínské vládě se ovšem nepožaduje, aby je „vyvracela“. Spolupráce při takovýchto šetřeních je dvoustranný proces a všechny strany mohou předkládat důkazy či argumenty k vyvrácení jiných důkazů ze spisu.
(429)
Čínská vláda argumentovala, že Komise neshledala, že by referenční sazby čínské vlády odrážely neobchodní narušení (čímž tedy připustila, že úrokové sazby na čínském trhu v podstatě odrážejí přiměřenou cenu) a že skutečnost, že existuje pouze spodní mez pro úrokové sazby komerčních úvěrů působí spíše na úkor než ve prospěch vyvážejících výrobců, kteří tyto úvěry využívají. Pokud by Čínská lidová banka tuto spodní hranici nestanovila, mohly být uvedené sazby ještě výrazně nižší. Toto tvrzení je není na místě. Skutečnost, že čínská vláda (Čínská lidová banka) referenční sazby stanovuje arbitrárně, svědčí v prvé řadě o nekomerčním chování. Je to potvrzeno i ve zprávě MMF o Číně č. 11/321 z listopadu 2011 (100), která se týká regulace úrokových sazeb.
(430)
Čínská vláda tvrdila, že Komise neposoudila úvěruschopnost konkrétních stran, jichž se šetření týkalo, jako tomu bylo ve věci bezdřevého natíraného papíru. K tomu je třeba říci, že úvěruschopnost vyvážejících výrobců zařazených do vzorku nebyla posuzována, protože je každopádně ovlivněna průmyslovými politikami a státní podporou a zásahy. Bylo by to zbytečné, neboť se zjistilo, že finanční systém je v Číně narušen. V případě bezdřevého natíraného papíru se žádné posouzení úvěruschopnosti neprovádělo.
(431)
Čínská vláda rovněž uvádí námitku proti přidělení ratingu BB, který považuje za „vyloženě sankční“, a podle ní „Komise každopádně neodůvodnila toto své rozhodnutí způsobem, který by při podrobném přezkumu obstál.“ Zjistí-li Komise, že čínská referenční sazba plus riziková přirážka BB dosahují určité sazby, pak podle čínské vlády musí vysvětlit důvody, které ji k tomu vedly, a to konkrétně podle jednotlivých výrobců a úvěrů. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Vzhledem k narušení trhu a ke skutečnosti, že půjčující banky neprovádějí náležité posouzení úvěruschopnosti a rizik u výrobců oceli s organickým povlakem, Komise nemohla použít nominální hodnotu ratingu jednotlivých vyvážejících výrobců (i kdyby jej měli). Rating BB v tomto případě není pro vyvážející výrobce nepříznivý, neboť je to nejlepší neinvestiční rating na trhu.
3.4.1.4. Udělování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
(432)
Podle čínské vlády Komise uznala, že její argumenty o tom, že práva k užívání pozemků udělovaná s ohledem na hospodářskou soutěž jsou takové povahy, že odbourávají potřebu vnějšího srovnávacího základu. Čínská vláda rovněž tvrdila, že se Komise při vysvětlování důvodů pro zamítnutí jejích tvrzení zaměřuje výlučně na důkazy předložené čínskou vládou, spíše než na údaje, které jsou skutečně k dispozici. Čínská vláda požaduje, aby Komise zveřejnila informace o skutečném věcném základě, s jehož pomocí rozhodla, že ceny stanovené místními orgány byly určeny libovolně, tj. že se neodvíjely či nebyly ve vztahu k nabídce a poptávce po průmyslových pozemcích.
Pohled čínské vlády na danou věc není správný. Komise nezjistila, že jsou práva k užívání pozemků udělována s ohledem na hospodářskou soutěž. Komise zjistila, že ze 13 transakcí s právy k užívání pozemků mělo být pouze šest provedeno formou nabídkového nebo dražebního řízení. Důkazy předložené k těmto šesti obchodním operacím ukázaly, že u nabídkových řízení nedošlo k soutěži, neboť byla podána pouze jedna nabídka a cena byla stanovena úředně. Komise neporozuměla žádostem čínské vlády o zveřejnění dostupných údajů použitých v souvislosti s netržním prostředím u práv k užívání pozemků, když k zamítnutí tvrzení čínské vlády v této věci nebylo použito dostupných údajů a analýza byla provedena na základě informací, které v tomto ohledu poskytla čínská vláda a vyvážející výrobci. Věcný základ pro rozhodnutí, že ceny jsou určovány libovolně, je uveden v 114.-116. bodě odůvodnění, tj. informace o skutečných obchodních operacích, které poskytli vyvážející výrobci zařazení do vzorku, systém pro hodnocení městských pozemků a vyhláška č. 35.
(433)
Podle čínské vlády Komise neurčila specifičnost ve smyslu čl. 2. odst. 1 a 2 dohody WTO o subvencích, ani svá určení o specifičnosti neodůvodnila jasným způsobem a na základě průkazných podkladů, jak vyžaduje čl. 2 odst. 4 dohody WTO o subvencích. Dále neodůvodnila, proč musela částku zvýhodnění založit na externím srovnávacím základu, a ani zvolenou referenční hodnotu nesestavila v souladu s čl. 14 písm. d) dohody WTO o subvencích. Tato tvrzení musela být zamítnuta. Základem pro zjištění, která Komise učinila o specifičnosti, je fakt, že společnosti, které se neřídí státní průmyslovou politikou, nemají nárok na udělení práv k užívání pozemků, úřady stanovují ceny mnohdy libovolně a vládní postupy jsou nejasné a netransparentní. Proč bylo nutné použít vnější srovnávací základ je vysvětleno a odůvodněno v 109., 118., 120. a 121. bodě odůvodnění. Jelikož se zjistilo, že trh s právy k užívání pozemků je v Číně narušen, nebylo možné použít vnitrostátní srovnávací základ, jak navrhla čínská vláda. Komise nesouhlasí s tvrzením, že srovnávací základ nebyl vypočten v souladu s čl. 14 písm. d) dohody WTO o subvencích. Tchajwanský srovnávací základ se považuje za nejlepší náhradní proměnnou, již má Komise k dispozici, a odpovídá doporučením odvolacího orgánu v rozhodnutí DS 379.
(434)
Čínská vláda podle svého tvrzení navrhla, aby srovnávací základ byl vnitrostátní a založený na cenách, jež platí „neupřednostňované“ čínské podniky; podle čínské vlády v prvé řadě z toho důvodu, že se nedělají žádné rozdíly, a že výše subvence by tudíž správně byla nulová. Komise s touto argumentací nesouhlasí a čínská vláda každopádně neposkytla žádné informace o cenách práv k užívání pozemků pro „neupřednostňovaná“ odvětví, jež by teoreticky bylo možné použít k výpočtu srovnávacího základu.
(435)
Čínská vláda rovněž tvrdí, že žadatel neposkytl žádné informace nebo důkazy o tom, že práva k užívání pozemků byla udělena konkrétní malé skupině podniků a že Unie neučinila zásadní zjištění v tom smyslu, že udělení práv k užívání pozemků je výslovně omezeno na určité/podporované podniky. Komise zjistila, že práva k užívání pozemků jsou vyhrazena společnostem, které dodržují průmyslové politiky, jež čínská vláda stanovila ve vyhlášce komise pro národní rozvoj a reformy č. 35 (116. bod odůvodnění).
(436)
Čínská vláda tvrdila, že Komise neprovedla dostatečně důkladný průzkum, aby nalezla srovnávací základ, který se vztahuje k situaci v Číně nebo na ni odkazuje, a že se Komise dostatečně nevynasnažila nalézt srovnávací základ blížící se tržním podmínkám, jež by nastaly při neexistenci narušení, a pokud tak Komise učinila, nevysvětlila, jak postupovala. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Komise ve skutečnosti podrobně prostudovala rozličné ukazatele a porovnala Tchaj-wan s ČLR jako celkem i s jednotlivými dotčenými čínskými provinciemi. Po provedení těchto analýz Komise považuje Tchaj-wan (101) za vhodný srovnávací základ s ohledem na celkový souhrn informací ve spisu, tzn. s ohledem na i) úroveň hospodářského rozvoje a hospodářskou strukturu na Tchaj-wanu a v příslušných čínských provinciích a ve městě (102), kde sídlí spolupracující vyvážející výrobci, ii) zeměpisnou blízkost těchto dvou čínských provincií a Tchaj-wanu, iii) vysoký stupeň rozvoje infrastruktury Tchaj-wanu i těchto dvou čínských provincií, iv) silné hospodářské vazby a přeshraniční obchod mezi Tchaj-wanem a ČLR, v) podobnou hustotu obyvatelstva v dotčených čínských provinciích a na Tchaj-wanu, vi) podobný typ pozemků a obchodních operací použitých pro stanovení srovnávacího základu na Tchaj-wanu a v ČLR a vii) společné demografické, jazykové a kulturní charakteristiky Tchaj-wanu a ČLR. Provincie Jiangsu a Zhejiang jsou navíc spolu s městem Chongqing považovány za provincie s nejrozvinutějším zpracovatelským průmyslem v ČLR. Přestože úroveň HDP na obyvatele není u Tchaj-wanu a dotyčných dvou čínských provincií shodná, HDP těchto čínských provincií a města Chongqing v posledních letech rychle roste, takže Tchaj-wan dohánějí.
Z nejaktuálnějších údajů je navíc patrné, že jak ČLR jako celek, tak obě čínské provincie a město Chongqing vykazují mnohem vyšší tempo růstu HDP než Tchaj-wan (103), takže jej velmi rychle dohání. Zároveň je třeba poznamenat, že přesné srovnání mezi HDP země s netržním hospodářstvím (ČLR) a HDP země se zavedeným tržním hospodářstvím (Tchaj-wanem) není rozhodující, protože je zcela běžné, že pokud jde o HDP, netržní hospodářství zaostává za fungujícím tržním hospodářstvím. Nabídku a poptávku po průmyslových pozemcích může navíc ovlivňovat mnoho dalších faktorů, například pravidla plánování, politika životního prostředí apod. Skutečnou otázkou je, jaké by byly „převládající podmínky na trhu“, pokud jde o práva k užívání pozemků v ČLR, kdyby se jednalo o fungující tržní hospodářství, přičemž na základě všech důkazů se zdá, že by byly velmi podobné podmínkám na Tchaj-wanu.
(437)
Čínská vláda rovněž tvrdí, že Komise ve svém výpočtu použila odpisové období 50 let, přestože všechny příslušné smlouvy o právech k užívání pozemků nevycházely z 50letého období. Toto není pravda. Všechna práva k užívání pozemků, jejichž udělení bylo napadeno v tomto šetření, byla založena na 50letém období.
3.4.1.5. Programy zásobování elektrickou energií za cenu nižší než přiměřenou
(438)
Čínská vláda tvrdila, že závěr o specifičnosti je „zcela vykonstruován“ z toho důvodu, že drtivá většina čínského hospodářství platí nijak nepenalizovanou sazbu. Čínská vláda rovněž zpochybnila zjištění Komise o „regionální“ specifičnosti, a zejména závěr, že tato subvence se poskytuje pouze v těch zeměpisných oblastech, v nichž se nachází vyvážející výrobce. Podle čínské vlády se sankce uplatňuje plošně ve všech zeměpisných oblastech, v nichž se nacházejí všichni vyvážející výrobci, a regionální odlišnosti proto neexistují. Tato tvrzení musela být zamítnuta. Komise konstatuje, že čínská vláda své připomínky patrně zakládá výhradně na systému cenového rozlišení na kategorie „podporovaných“, „omezovaných“, „zakázaných“ a „povolených“ podniků podle rozhodnutí č. 40. Nicméně Komise založila své závěry na zvláštním systému určování cen elektřiny, který je k dispozici v rámci širší oblasti města Chongqing, kde má výrobní závod jeden z vývozců zařazených do vzorku. Tento vývozce těží z nižší sazby za elektřinu, jež se aplikuje specificky pouze na podskupinu společností z určitých odvětví (konkrétně společnosti vyrábějící slitiny železa v elektrických pecích a výrobci hnojiv) patřících do téže kategorie velkých průmyslových uživatelů. Komise proto dospěla k závěru, že tato snížená sazba za elektrickou energii, která se používá pouze u této velmi omezené podskupiny společností patřících výhradně k oněm specifickým způsobilým odvětvím, je de iure specifická.
Co se „regionální“ specifičnosti týče, nehovoří 149. bod odůvodnění o žádném systému sankcí, jak ve svých připomínkách uvádí čínská vláda. V tomto odstavci se upřesňuje, že tato zvýhodněná sazba za elektřinu používaná pro omezenou podskupinu společností včetně výrobce dotčeného výrobku je omezena na danou zeměpisnou oblast (tj. širší území města Chongqing), která je součástí velkého čínského západního regionu, jemuž se dostává podpory podle zákona zmíněného v témž bodě odůvodnění a dále vysvětleného v 233. bodě odůvodnění. Jak se dále uvádí v 149. bodě odůvodnění, tento právní předpis se týká určování cen elektřiny jakožto jednoho z nástrojů k dosažení hlavního politického cíle, totiž podpory rozvoje tohoto regionu. Zjištění Komise, že je tato subvence i regionálně specifická, se potvrzuje.
(439)
Čínská vláda zpochybnila závěry v 146. bodě odůvodnění týkající se specifičnosti založené na systému cenového rozlišení na kategorie „podporovaných“, „omezovaných“, „zakázaných“ a „povolených“ podniků. Čínská vláda znovu vysvětluje, že rozdíl v ceně, kterou za elektřinu platí specificky znevýhodněný projekt a kdokoliv jiný, funguje jako penále či přirážka, jejímž účelem je odradit konkrétní projekty, spíše než jako „sleva“ poskytovaná podporovaným projektům. Čínská vláda uzavírá, že je na Komisi, aby zjistila, jaká cena by byla považována za odpovídající, a že v tomto případě Komise měla za to, že odpovídající cenou by byla cena s přirážkou. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak bylo obšírně vysvětleno výše, zjištění Komise o finančním příspěvku se vztahuje ke snížené sazbě za elektrickou energii, na niž má tato společnost nárok, protože patří do omezené podskupiny podniků v rámci kategorie velkých průmyslových uživatelů. Argumenty čínské vlády tudíž nejsou pro zjištění, jež Komise učinila, relevantní.
3.4.1.6. Ostatní příjmy a daňové režimy, které nebyly výrobci zařazenými do vzorku, jež jsou předmětem vyrovnávacích opatření, využívány za účelem „zbytkové sazby“
(440)
Čínská vláda tvrdila, že příslušná pravidla o výběru vzorku obsažená v antidumpingové dohodě WTO (tj. čl. 6. odst. 10, čl. 9. odst. 2 a 3) Komise nepoužila jednotným způsobem, neboť účelem výběru vzorku by mělo být omezení rozsahu šetření. Tento argument vycházel z čl. 19 odst. 4 dohody WTO o subvencích, který výši vyrovnávacího cla omezuje na výši „zjištěné subvence“. Čínská vláda učinila závěr, že když Komise nebyla schopna míru subvencování dostatečně posoudit pomocí zvoleného vzorku, mohla do vzorku zařadit více společností. Zaprvé Komise konstatuje, že analogie mezi výběrem vzorků při antidumpingových a antisubvenčních šetřeních má určité hranice, poněvadž na rozdíl od antidumpingových šetření neexistuje v šetřeních týkajících se vyrovnávacího cla žádné obecné pravidlo, podle něhož se každému vývozci přidělí individuální clo a jsou výslovně dovoleny tzv. „souhrnné“ případy. Kromě toho, na rozdíl od antidumpingových případů, je vláda v případech týkajících se vyrovnávacích cel povinným účastníkem a respondentem, a vláda je tudíž implicitně zařazena do jakéhokoli „vzorku“ sloužícího ke stanovení vyrovnávacího cla. Jinými slovy, vláda je poskytovatelem údajného subvencování a vládní opatření proto vždy spadají do působnosti šetření, které se týká vyrovnávacího cla, a to bez ohledu na použití vzorku vyvážejících výrobců.
(441)
K připomínce čínské vlády, že řešením je „zařadit do vzorku více společností“, Komise podotýká, že přesně to v daném případě učinila. Poté, co jeden z vývozců, který původně hodlal spolupracovat, od spolupráce odstoupil, se Komise rozhodla zařadit do vzorku dalšího vývozce. Ovšem krátce poté, co byla tato společnost informována o zařazení do vzorku, Komisi oznámila, že si již nepřeje při šetření spolupracovat. Komise proto musela vzorek omezit na dva zbývající vývozce zařazené do původního vzorku, kteří od spolupráce neodstoupili, aby se tak vyhnula dalšímu zpoždění, jež by ohrozilo brzké dokončení šetření v zákonem stanovených lhůtách. Komise podotýká, že tato snaha, jež ztroskotala výlučně na přístupu vývozců, jasně dokládá, že tvrzení čínské vlády je neopodstatněné, neboť neřeší otázku společností, které se při výběru vzorku samy nepřihlásí, nebo které odstoupí vzápětí poté, co byly k zařazení do vzorku vybrány.
(442)
V otázce použití dostupných údajů uvedla čínská vláda odkaz na čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích a citovala judikaturu WTO, která uvádí, že údaje ze spisu lze použít pouze k nahrazení chybějících informací, a že odmítnutí spolupráce neopravňuje k přijetí rozhodnutí, která postrádají věcný základ. Komise nechápe logiku tohoto tvrzení, neboť pro svá zjištění použila údaje ze spisu, jak umožňují ustanovení WTO a základního nařízení, a v plném souladu s příslušnou judikaturou WTO. Jak uznala i čínská vláda, zjištění učiněná v případu bezdřevého natíraného papíru a v různých rozhodnutích ministerstva obchodu USA (US DOC) představují ty nejlepší skutečnosti, jež má Komise k dispozici, a byly použity právě k tomu, aby se nahradily informace chybějící v důsledku nedostatečné spolupráce na straně čínské vlády.
Čínská vláda použití těchto skutečností zpochybnila i z toho důvodu, že neodrážejí aktuální subvencování a ani konkrétně nesouvisí s dotčeným výrobkem. Komise v této souvislosti uvádí, že většina subvenčních programů spočívá v jednorázových subvencích (např. grantech, daňových výhodách spojených s investicemi do majetku), které se obvykle odepisují po dobu několika let, a výhody, které z nich plynou, tudíž pokračují i v budoucnu, a sahají tak v tomto případě až za období šetření. U opakujících se subvencí nejsou důkazy o tom, že se od dotčeného šetření tyto programy změnily. Pokud jde o vazbu těchto programů na dotčený výrobek, Komise připomíná, že se všechny tyto programy týkají ocelářství (nesouvisí s konkrétním výrobkem) nebo se uplatňují v regionu, do něhož vývozci oceli s organickým povlakem umístili své závody. Vzhledem k tomu, že spis neobsahoval důkazy o opaku, Komise rozhodla, že lze logicky učinit závěr, že výhody plynoucí z těchto programů nadále představují nejbližší ekvivalent za subvencování výrobců dotčeného výrobku, k němuž aktuálně dochází. Je třeba zdůraznit, že čínská vláda měla dostatek příležitostí předložit ke všem těmto programům důkazy svědčící o opaku, avšak záměrně se rozhodla je nepředložit, a Komise se proto musela uchýlit k použití údajů ze spisu, jak stanoví základní nařízení a dohoda WTO o subvencích.
3.4.1.7. Kapitálové programy
(443)
Čínská vláda uvedla, že ne všechny tyto programy (nevyplacené dividendy, swapy dluhů za aktiva a kapitálové injekce) byly zahájeny v souladu s požadavky čl. 11 odst. 2 a čl. 11 odst. 3 dohody WTO o subvencích.
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak již bylo vysvětleno v oddíle týkajícím se odpovědi na připomínky čínské vlády k zahájení řízení (399.-406. bod odůvodnění výše), útvary Komise prostudovaly důkazy předložené žadatelem, jež byly podstatné, jak jednoznačně vyplývá z verze k nahlédnutí zúčastněným stranám podnětu. Útvary Komise navrhly zahájit šetření konkrétních programů až poté, co náležitě přezkoumaly správnost a adekvátnost důkazů, které považují za dostatečné důkazy prima facie.
(444)
Pokud se použijí, jsou kapitálové programy podle čínské vlády specifickými subvencemi ad hoc, poněvadž se vztahují na jediného konkrétního příjemce a jejich uplatňování není založeno na žádném konkrétním právním předpisu, a protože „Komise zajisté ví, že společnosti podléhající zbytkovému clu nejenže neobdržely, ale ani nemohly vzhledem k jejich jednorázovosti obdržet“ tyto subvence, neměla by se vyrovnávací opatření ukládat. Čínská vláda dále tvrdila, že vychází-li se při zjištěních z dostupných údajů, musí být založena na faktických skutečnostech. Uložení vyrovnávacích opatření na jiné společnosti než ty, které subvence ad hoc údajně obdržely, je proto porušením článku 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích.
Je třeba poznamenat, že čínská vláda nereagovala ani na jednu z otázek, které se v dotazníku a v písemném upozornění na nedostatky těchto režimů týkaly. Tvrzení čínské vlády, že „Komise zajisté ví, že společnosti podléhající zbytkovému clu nejenže neobdržely, ale ani nemohly vzhledem k jejich jednorázovosti obdržet“ tyto subvence, proto neodpovídá skutečností. Naproti tomu v podnětu bylo uvedeno několik společností, které těchto kapitálových programů využívají, přičemž seznam údajně nebyl vyčerpávající. Vzhledem k tomu, že čínská vláda neposkytla žádné informace o povaze nebo nároku na poskytnutí těchto režimů, nemá Komise jinou možnost, než použít dostupných údajů.
3.4.2. PŘIPOMÍNKY SPOLEČNOSTI ZHEJIANG HUADONG
3.4.2.1. Udělování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
(445)
Společnost Zhejiang Huadong podle svého tvrzení poskytla Komisi všechny příslušné právní předpisy, jimiž se řídí systém a oceňování prodeje práv k užívání pozemků v Číně a poukázala na Ustanovení o přidělování uživatelských práv ke stavebním pozemkům ve státním vlastnictví na základě výzev k podávání nabídek, aukcí a cenových odhadů, aby prokázala, že v Číně existuje dobře fungující trh s nemovitostmi, v rámci něhož se zveřejňují cenové odhady i zaplacené ceny. Dále tvrdila, že nejlepším podkladem k posouzení ceny práv k užívání pozemků v době, kdy je tento vyvážející výrobce koupil, je soudobý čínský trh s nemovitostmi a úplné oficiální veřejné statistiky o cenách práv k užívání pozemků.
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Komise svá zjištění týkající se práv společnosti Zhejiang Huadong k užívání pozemků vysvětluje v 115. bodě odůvodnění výše. Společnost ve svých připomínkách k zveřejnění konečných informací tato zjištění nezpochybnila. Z důkazů, které jsou k dispozici, vyplývá, že trh s právy k užívání pozemků je v Číně narušen, neboť u nabídkových řízení, která Komise na místě šetřila, nedošlo k soutěži a ceny byly stanoveny úředně. Věcný základ pro rozhodnutí, že ceny jsou určovány libovolně, je uveden v 114.-116. bodě odůvodnění, tj. informace o skutečných obchodních operacích, které poskytli vyvážející výrobci zařazení do vzorku, systém pro hodnocení městských pozemků a vyhláška komise pro rozvoj a reformy č. 35.
(446)
Společnost Zhejiang Huadong tvrdila, že podle čl. 14 písm. d) dohody WTO o subvencích by se odpovídající cenový srovnávací základ měl vztahovat v prvé řadě k převládajícím podmínkám na trhu v zemi udělení, a jestliže takové podmínky nejsou, měl by být srovnávací základ mimo danou zemi vždy náležitě upraven, aby nedocházelo k vyrovnávání komparativních výhod. Dále tvrdila, že nejsou-li jako vhodný srovnávací základ k dispozici převládající podmínky v Číně, dovážející člen WTO by měl na základě odst. 15 písm. b) protokolu o přistoupení Číny k WTO takové převládající podmínky pokud možno upravit, než eventuálně použije podmínky převládající mimo Čínu. Přestože Komise souhlasí s velkou částí právní teorie za tímto tvrzením, byl učiněn i závěr, že v Číně neexistuje fungující trh s pozemky, a proto byl u cen pozemků použit vnější srovnávací základ. Proč bylo nutné použít vnější srovnávací základ je vysvětleno a odůvodněno v 109., 118., 120. a 121. bodě odůvodnění výše. Jelikož se zjistilo, že trh s právy k užívání pozemků je v Číně narušen, nebylo možné použít vnitrostátní srovnávací základ, jak navrhla společnost Zhejiang Huadong, a není tudíž ani žádný základ, podle nějž by bylo možné takový srovnávací základ upravit. Z informací, které ke srovnávacímu základu předložila společnost Zhejiang Huadong (Xiaoshan, provincie Zhejiang), navíc není zřejmé a nelze ani ověřit, zda se uvedené informace o cenách omezují pouze na ceny práv k užívání pozemků pro údajně „neupřednostňovaná“ odvětví.
(447)
Společnost Zhejiang Huadong uvedla, že zvolení Tchaj-wanu jako srovnávacího základu není přiměřené ani objektivní z těchto důvodů: 1) v okamžiku koupě práv k užívání pozemků nebyla provincie Zhejiang rozvinutou oblastí s vysokou úrovní HDP podobnou Tchaj-wanu; 2) Komise při výběru skutečných cen pozemků na Tchaj-wanu vycházela z nabídek na prodej průmyslové plochy a nikoliv ze skutečných cen za dlouhodobý pronájem plochy k průmyslovému využití, které se blíží právům k užívání pozemků, jež byla udělena společnosti Zhejiang Huadong.
Toto tvrzení je nutno zamítnout. K bodu 1), jak je uvedeno v 436. bodě odůvodnění, je třeba říci, že Komise si podrobně prostudovala různé ukazatele a porovnala Tchaj-wan s ČLR jako celkem i s jednotlivými dotčenými čínskými provinciemi. V návaznosti na tyto analýzy se Komise domnívá, že Tchaj-wan je vhodným srovnávacím základem, který odpovídá základnímu nařízení a pravidlům WTO. K bodu 2) je třeba poznamenat, že Komise použila nejlepší informace, jež byly přiměřeným způsobem dostupné.
(448)
Společnost Zhejiang Huadong poukázala na aritmetickou chybu ve výpočtu měr inflace, které byly použity k úpravě srovnávacího základu podle inflace. Komise toto tvrzení vzala v potaz a příslušný výpočet upravila.
(449)
Společnost Zhejiang Huadong tvrdila, že svá práva k užívání pozemků nenabyla nijak specifickým způsobem, neboť všechny podniky v Číně mají ze zákona stejné zacházení. Společnost také tvrdila, že se Komise patřičně nevěnovala otázce specifičnosti a že ve zveřejněných konečných informacích nebyly uvedeny důvody, proč z ceny, kterou společnost Zhejiang Huadong zaplatila, plyne výhoda.
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Při svých zjištěních o specifičnosti se Komise opírala o skutečnost, že společnosti, které se neřídí státní průmyslovou politikou, nemají nárok na udělení práv k užívání pozemků, úřady stanovují ceny mnohdy libovolně a vládní postupy jsou nejasné a netransparentní. Komise zjistila, že práva k užívání pozemků jsou vyhrazena společnostem, které dodržují průmyslové politiky, jež čínská vláda stanovila ve vyhlášce komise pro národní rozvoj a reformy č. 35 (viz 116. bod odůvodnění).
3.4.2.2. Dodávky oceli válcované za studena za cenu nižší než přiměřenou
(450)
Společnost Zhejiang Huadong tvrdila, že v zájmu přiměřenosti, objektivity a jednotnosti měla Komise při sestavování srovnávacího základu použít u všech regionů zařazených do srovnávacího koše stejný zdroj údajů o cenách oceli (tj. Steel Business Bulletin, SBB). Tvrdila rovněž, že Steel Business Bulletin uvádí ceny oceli válcované za studena na mnoha jiných trzích než těch, které zvolila Komise, a navrhla doplnit Mexiko a Argentinu, neboť tyto země jsou příkladem rozvíjejících se trhů s ocelí na americkém kontinentu. Toto tvrzení muselo být zamítnuto, protože Komise při sestavování srovnávacího základu použila údaje o cenách, které co nejvěrněji odrážejí skutečnou tržní situaci v každé zemi nebo regionu. Pokud jde o ceny Evropě (z nichž většina pocházela z členksých států Unie), byla Komise názoru, že má k dispozici podrobnější cenové údaje společnosti MEPS. Měla-li by údaje MEPS k dispozici i u jiných zvolených zemí, použila by je. K zahrnutí cen v Mexiku a Argentině je třeba uvést, že se jedná o poměrně malé trhy ve srovnání s Čínou i s jinými zeměmi a regiony zařazenými do srovnávacího koše, který Komise použila.
Po provedení opravy vypočtených cen srovnávacího základu pro ocel válcovanou za tepla a ze studena Komise revidovala svůj výpočet subvenčního rozpětí u tohoto režimu. Oprava se týkala cen oceli v Brazílii, jež byly použity k výpočtu srovnávacího základu, který ve výpočtech, jež byly stranám sděleny, chybně zahrnoval i daně.
(451)
Společnost Zhejiang Huadong také tvrdila, že závěr Komise ohledně specifičnosti je nepodložený (bez přímých důkazů) a neodůvodněný, a údajná subvence ve formě dodávek oceli válcované za studena za cenu nižší než přiměřenou proto není napadnutelná. Společnost Zhejiang Huadong uvedla, že výhoda, existuje-li, v podobě dodávek oceli válcované za studena za cenu nižší než přiměřenou, se neomezuje jen na určité podniky nebo odvětví, nýbrž je poskytována obecně všem potenciálním kupujícím a spotřebitelům ze všech hospodářských odvětví.
Toto tvrzení muselo být zamítnuto. Čínská vláda vznesla stejnou připomínku a Komise se jí zabývá v 415. bodě odůvodnění. „Potenciální“ kupující jsou z definice omezeni na určité podniky.
3.4.3. PŘIPOMÍNKY ŽADATELE
3.4.3.1. Zásobování vodou a elektrickou energií za cenu nižší než přiměřenou
(452)
Žadatel tvrdil, že kvůli narušením a státnímu vlivu, pokud jde o čínský trh s vodou a elektrickou energií, měla Komise použít mezinárodních srovnávacích základů a výhody u těchto režimů vypočítat podle čl. 6 písm. d) bodu ii) základního nařízení.
Toto tvrzení muselo být zamítnuto. V tomto konkrétním případě důkazy ze spisu Komisi neumožnily zjistit, zda je trh s vodou a elektrickou energií narušen do takové míry, která by odůvodňovala použití vnějšího srovnávacího základu.
3.4.3.2. Některé daňové programy pro subjekty se zahraničními investicemi
(453)
Žadatel tvrdil, že Komise měla vyčíslit výši subvence u dvou daňových programů pro subjekty se zahraničními investicemi, tj. u „Slev na dani z příjmu při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu“ a u programu „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně pro výrobní subjekty se zahraničními investicemi“, a to z důvodu nedostatečné spolupráce ze strany čínské vlády a skutečnosti, že čínská vláda měla poskytnout důkazy o tom, že během období šetření z těchto programů nebyly výrobcům oceli s organickým povlakem poskytnuty žádné výhody.
Toto tvrzení muselo být zamítnuto. Jak již bylo vysvětleno v 282. bodě odůvodnění, v zájmu snížení administrativní zátěže pro všechny zúčastněné strany a s přihlédnutím ke specifické situaci, pokud jde o ukončení těchto režimů, se je Komise rozhodla nenapadat.
3.5. VÝŠE NAPADNUTELNÝCH SUBVENCÍ
(454)
Výše valoricky vyjádřených subvencí, jež byly poskytnuty vyšetřovaným společnostem a jsou napadnutelné v souladu se základním nařízením, jsou uvedeny v této tabulce:
Vyvážející výrobce
KONEČNÉ ROZPĚTÍ SUBVENCE (v %)
HUADONG GROUP
23,8
PANHUA GROUP
29,7
UNION STEEL CHINA
26,8
SPOLUPRACUJÍCÍ SPOLEČNOSTI NEZAŘAZENÉ DO VZORKU
26,8
OSTATNÍ SPOLEČNOSTI
44,7
(455)
V souladu s čl. 15 odst. 3 základního nařízení je celkové rozpětí subvence pro společnosti nezařazené do vzorku vypočteno na základě váženého průměru rozpětí subvencí stanovených pro spolupracující společnosti zařazené do vzorku, tj. 26,8 %.
(456)
Pokud jde o všechny ostatní vývozce v Čínské lidové republice, Komise nejprve stanovila úroveň spolupráce. Z porovnání údajů Eurostatu o dovozu s objemem vývozu dotčeného výrobku do Unie za období šetření, který uskutečnily spolupracující společnosti, vyplývá, že spolupráce vyvážejících výrobců v Čínské lidové republice byla nízká, konkrétně 58 %. Vzhledem k nízké úrovni spolupráce byla celková subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni celkových subvenčních sazeb zjištěných pro všechny nespolupracující společnosti pro všechny posuzované programy, tj. 44,7 %.
4. ÚJMA
4.1. VÝROBA V UNII A VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
(457)
K zjištění celkové výroby v Unii v posuzovaném období byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobců v Unii, včetně informací uvedených v podnětu, údajů shromážděných od výrobců v Unii před zahájením šetření a posléze a ověřených odpovědí na dotazník poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
(458)
Během období šetření vyrábělo ocel s organickým povlakem 22 výrobců v Unii. Na základě uvedeném v předchozím bodě odůvodnění byla celková výroba v Unii během období šetření odhadnuta na přibližně 4 018 310 tun. Výrobci v Unii, kteří představují celkovou výrobu v Unii, tvoří výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 9 odst. 1 základního nařízení a budou proto dále nazýváni „výrobní odvětví Unie“.
4.2. URČENÍ PŘÍSLUŠNÉHO TRHU UNIE
(459)
Během šetření se zjistilo, že významná část výroby výrobců v Unii zařazených do vzorku byla určena k využití pro vlastní spotřebu, tj. výrobky byly často pouze předány (bez faktury) a/nebo dodány za transferové ceny v rámci jedné společnosti nebo skupiny společností k dalšímu navazujícímu zpracování.
(460)
V zájmu zjištění, zda výrobní odvětví Unie utrpělo újmu či nikoliv, a za účelem stanovení spotřeby a různých ekonomických ukazatelů týkajících se situace výrobního odvětví Unie, se zkoumalo, zda a do jaké míry musí být v analýze vzato v úvahu následné využití obdobného výrobku vyráběného výrobním odvětvím Unie.
(461)
V zájmu získání co nejúplnějšího obrazu o situaci ve výrobním odvětví Unie byly shromážděny a analyzovány údaje o veškeré činnosti v souvislosti s ocelí s organickým povlakem a následně bylo stanoveno, zda je výroba určena k využití pro vlastní spotřebu, nebo pro volný trh.
(462)
Pokud jde o objem prodeje a prodejní ceny na trhu Unie a o podíl na trhu, bylo zjištěno, že smysluplná analýza a hodnocení těchto ukazatelů se musí zaměřit na situaci převládající na volném trhu.
(463)
Ostatní hospodářské ukazatele však bylo možné odůvodněně přezkoumávat pouze ve vztahu k celé činnosti, včetně využití pro vlastní potřebu a prodej. Výroba, kapacita, využití kapacity, investice, zásoby, zaměstnanost, produktivita, mzdy a schopnost opatřit si kapitál se odvíjejí od celé činnosti, ať už se jedná o výrobu pro vlastní spotřebu nebo pro prodej na volném trhu.
4.3. SPOTŘEBA V UNII
(464)
Výrobní odvětví Unie prodává obdobný výrobek odběratelům, kteří nejsou ve spojení, a rovněž jej prodává/předává společnostem, které jsou ve spojení, k dalšímu navazujícímu zpracování, např. střediskům služeb pro ocelářský průmysl.
(465)
Při výpočtu zřejmé spotřeby oceli s organickým povlakem v Unii sečetly unijní orgány objem celkového dovozu oceli s organickým povlakem do Unie na základě údajů Eurostatu a objem prodeje a využití pro vlastní spotřebu obdobného výrobku v Unii vyráběného výrobním odvětvím Unie na základě údajů z podnětu a ověření během inspekcí u výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(466)
Údaje Eurostatu o dovozu však vycházejí z čísel kódů KN, a je zřejmé, že v rámci této úrovně číselného označování kódů KN se u části z nich nejedná o dovoz dotčeného výrobku.
(467)
Na tomto základě se spotřeba Unie vyvíjela takto:
2008
2009
2010
OŠ
Spotřeba (v tunách)
5 197 716
3 879 380
4 548 528
4 811 310
Index (2008 = 100)
100
75
88
93
(468)
Během posuzovaného období se celková spotřeba na trhu Unie snížila o 7 %. V letech 2008 a 2009 došlo k poklesu o přibližně 25 %, a to především v důsledku globálních negativních dopadů hospodářské krize, zejména na oblast stavebnictví. Poté začala spotřeba opět stoupat a celkově vzrostla od roku 2009 do období šetření o 24 %, nicméně nedosáhla původní úrovně z roku 2008.
4.4. DOVOZ Z DOTČENÉ ZEMĚ A PODÍL NA TRHU
(469)
Během posuzovaného období se dovoz z ČLR do Unie vyvíjel takto:
2008
2009
2010
OŠ
Objem dovozu z ČLR (v tunách)
472 988
150 497
464 582
702 452
Index (2008 = 100)
100
32
98
149
Podíl na trhu
9,1 %
3,9 %
10,2 %
14,6 %
Index (2008 = 100)
100
43
112
160
Zdroj:
Eurostat
(470)
Přes pokles spotřeby se objem dovozu z ČLR během posuzovaného období značně zvýšil, a to o 49 %. V důsledku negativních dopadů hospodářské krize objem dovozu z ČLR v roce 2009 výrazně klesl. Dovoz z ČLR však začal opět velmi rychle stoupat a v období od roku 2009 do období šetření dosáhl nárůstu na úrovni neuvěřitelných 367 %.
(471)
Stejně tak se v posuzovaném období zvýšil podíl na trhu tohoto dovozu, a sice o 60 %. I když v období 2008 až 2009 klesl více než o polovinu, vykázal od roku 2009 do období šetření výrazný nárůst, který dosáhl 275 %.
4.4.1. CENY DOVOZU A CENOVÉ PODBÍZENÍ
Dovoz z ČLR
2008
2009
2010
OŠ
Průměrná cena (EUR/t)
875
728
768
801
Index (2008 = 100)
100
83
88
91
Zdroj:
Eurostat
(472)
Průměrná cena dovozu z ČLR klesla během posuzovaného období o 9 %. V letech 2008 a 2009 došlo k výraznému poklesu o 17 %, poté vzrostla během období 2009 až 2010 o pět procentních bodů a během období šetření o další tři procentní body.
(473)
Ceny dovozu z ČLR byly v celém posuzovaném období setrvale nižší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie. Z výše uvedené tabulky vyplývá, že v době vrcholící hospodářské krize v roce 2009, kdy spotřeba náhle klesla a na trhu došlo k výraznému zpomalení, nepomohlo čínskému dovozu k udržení podílu na trhu ani cenové snížení o 17 %, přičemž díky neustálému cenovému podbízení došlo v následujících letech ke stabilnímu působivému nárůstu podílu na trhu čínského dovozu od roku 2009 do období šetření.
(474)
S cílem určit cenové podbízení během období šetření byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých druhů výrobku prodávaných výrobci v Unii zařazenými do vzorku účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dovozu spolupracujících čínských výrobců účtovanými prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o náklady po dovozu.
(475)
Náklady po dovozu uvedené v předchozím bodě odůvodnění byly vypočítány na základě ověřených údajů od dvou dovozců dotčeného výrobku, kteří nejsou ve spojení.
(476)
Toto cenové srovnání bylo provedeno podle druhu u obchodních operací na stejné úrovni obchodní činnosti, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení rabatů a slev z cen. Výsledek srovnání vyjádřený jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření poukázal na vážené průměrné rozpětí cenového podbízení až o 20,2 % ze strany čínských vyvážejících výrobců.
(477)
V návaznosti na zveřejnění informací jeden vyvážejí výrobce požadoval další informace týkající se výpočtu cenového podbízení v případě, že neexistuje přesný soulad mezi typem výrobku vyváženým z ČLR a typem výrobku prodávaným na trhu Unie výrobním odvětvím Unie. Rovněž požadoval informace, zda byla provedena úprava, pokud jde o fyzikální rozdíly v případě, že neexistuje přesný soulad.
(478)
V případě, že neexistoval přesný soulad mezi vyváženým typem výrobku a typem výrobku prodávaným na trhu Unie, porovnala Komise vyvážený typ výrobku s nejpodobnějším typem výrobku prodávaným výrobním odvětvím Unie. V případech, kdy jediným rozdílem byla tloušťka substrátu, bylo provedeno porovnání s velmi podobným typem výrobku.
(479)
Pokud existoval více než jeden velmi podobný typ výrobku, porovnala Komise vyvážený typ výrobku s levnějším typem výrobku prodávaným na trhu Unie, a to nezávisle na tom, zda substrát tohoto levnějšího typu výrobku byl silnější nebo slabší. Úprava s ohledem na fyzikální rozdíly se tudíž nepovažovala za nutnou.
5. HOSPODÁŘSKÁ SITUACE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
5.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(480)
V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení posoudily unijní orgány veškeré hospodářské činitele a ukazatele, které ovlivňují situaci výrobního odvětví Unie.
(481)
Údaje, které žadatel poskytl za všechny výrobce oceli s organickým povlakem v Unii, byly porovnány s dalšími dostupnými zdroji a ověřenými údaji výrobců v Unii zařazených do vzorku a použity ke stanovení makroekonomických ukazatelů, jako je výroba výrobního odvětví Unie, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, závislý prodej, zaměstnanost a produktivita.
(482)
V zájmu stanovení mikroekonomických ukazatelů, jako jsou jednotkové prodejní ceny, jednotkové výrobní náklady, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic, schopnost získávat kapitál, stav zásob a mzdové náklady, bylo využito poskytnutých a ověřených údajů týkajících se šesti výrobců v Unii zařazených do vzorku.
5.2. ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE JAKO CELKU
5.2.1. VÝROBA, VÝROBNÍ KAPACITA A VYUŽITÍ KAPACITY
(483)
Ke zjištění celkové výroby v Unii v posuzovaném období byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, včetně informací uvedených v podnětu, údajů shromážděných od výrobců v Unii před zahájením šetření a posléze a ověřených odpovědí na dotazník poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
2008
2009
2010
OŠ
Objem výroby (v tunách)
4 447 780
3 514 965
3 992 209
4 018 310
Index (2008 = 100)
100
79
90
90
Výrobní kapacita (v tunách)
6 007 536
6 128 301
6 099 587
5 923 311
Index (2008 = 100)
100
102
102
99
Využití kapacity (v %)
74
57
65
68
Index (2008 = 100)
100
77
88
92
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
(484)
Z výše uvedené tabulky vyplývá, že v posuzovaném období výroba klesla o 10 %. Zároveň se snížením poptávky v roce 2009 prudce poklesla výroba, načež se částečně zotavila v roce 2010. I když se spotřeba v období šetření zvýšila, objem výroby zůstal prakticky na stejné úrovni jako v roce 2010.
(485)
Výrobní kapacita zůstala ve zvažovaném období stabilní. Využití kapacity vykázalo stejný trend jako výroba a v posuzovaném období kleslo o 8 %.
5.2.2. OBJEM PRODEJE, PODÍL NA TRHU A RŮST
2008
2009
2010
OŠ
Objem prodeje (v tunách)
2 951 468
2 280 304
2 643 923
2 592 540
Index (2008 = 100)
100
77
90
88
Podíl na trhu (v %)
56,8
58,8
58,1
53,9
Index (2008 = 100)
100
104
102
95
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
(486)
V roce 2009 výrazně klesl objem prodeje výrobního odvětví Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, a to o 23 %. V roce 2010 se tento objem zvýšil o třináct procentních bodů, ale poté během období šetření klesl o dva procentní body.
(487)
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu se během posuzovaného období snížil o 2,9 %. Po počátečním nárůstu podílu výrobního odvětví Unie na trhu v roce 2009 došlo v roce 2010 a v období šetření opět k jeho poklesu, takže výsledný podíl na trhu byl o pět procentních bodů nižší během období šetření než v roce 2009. K této situaci došlo přesto, že od roku 2009 do konce období šetření vzrostla spotřeba o více než 24 %. Toto odvětví nemohlo tedy využít rostoucí spotřeby a získat zpět objem prodeje a část podílu na trhu, které ztratilo.
(488)
Zatímco spotřeba Unie klesla během posuzovaného období o 7 % a objem prodeje výrobního odvětví Unie stranám, které nejsou ve spojení, klesl o 12 %, snížil se podíl výrobního odvětví Unie na trhu o 2,9 procentní body z 56,8 % v roce 2008 na 53,9 % během období šetření.
5.2.3. ZAMĚSTNANOST A PRODUKTIVITA
2008
2009
2010
OŠ
Zaměstnanost (v ekvivalentech plného pracovního úvazku, FTE)
7 088
6 470
6 097
6 046
Index (2008 = 100)
100
91
86
85
Produktivita (t/FTE)
627
543
655
665
Index (2008 = 100)
100
87
104
106
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník, Eurofer
(489)
Zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie postupně klesala. Celkový počet zaměstnanců v tomto výrobním odvětví počítaný v ekvivalentech plného pracovního úvazku klesl během posuzovaného období o 15 %, přičemž nejnižší úrovně dosáhl v období šetření. Produktivita nicméně v posuzovaném období vzrostla o 6 %, což svědčí o tom, že se výrobní odvětví snažilo snížit své výrobní náklady.
5.2.4. VYUŽITÍ PRO VLASTNÍ SPOTŘEBU A ZÁVISLÝ PRODEJ
2008
2009
2010
OŠ
Využití pro vlastní spotřebu a závislý prodej (v tunách)
1 135 987
914 412
986 386
970 757
Index (2008 = 100)
100
80
87
85
Podíl na trhu (v %)
22
24
22
20
Index (2008 = 100)
100
108
99
92
Zdroj:
Podnět a ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(490)
Jak je uvedeno v 459. bodě odůvodnění, v Unii existuje významný trh s ocelí s organickým povlakem, který tvoří navazující zpracování tohoto výrobku výrobním odvětvím Unie.
(491)
Bylo zjištěno, že využití pro vlastní spotřebu a závislé prodeje jsou určeny pro další přeměnu samotných společností nebo jejich společností ve spojení, které se zabývají zejména obchodováním se stavebními materiály, tj. koneční uživatelé oceli s organickým povlakem.
(492)
Na výše uvedeném základě bylo stanoveno, že využití pro vlastní spotřebu a závislý prodej výrobců v Unii představovaly 24 % celkového objemu výroby během období šetření. Během posuzovaného období kleslo využití pro vlastní spotřebu a související objem prodeje o 15 % a podíl na trhu se snížil o 8 %.
(493)
Z šetření vyplynulo, že mezi využitím pro vlastní spotřebu a závislým prodejem nebyl, pokud jde o konečné využití výrobku, významný rozdíl. Využití pro vlastní spotřebu uváděly společnosti, kde navazující výroba probíhala v rámci stejné právnické osoby, zatímco závislý prodej byl prodej na fakturu jiným právnickým osobám, které jsou ve spojení. Kromě toho byla metoda pro stanovení cen v rámci využití pro vlastní spotřebu i závislého prodeje stranám, které jsou ve spojení, podobná, tj. společnostem ve spojení i navazujícím interním výrobním jednotkám společností zařazených do vzorku byla účtována reálná hodnota (metoda „přirážky k nákladům“) výrobku.
(494)
Průměrná hodnota za tunu zůstala v průběhu posuzovaného období stálá a byla o 3 % nižší než prodejní cena pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, v období šetření výrobců z Unie zařazených do vzorku. Tento cenový rozdíl nebyl považován za významný a vývoj cen závislého prodeje odpovídá vývoji cen pro odběratele, kteří nejsou ve spojení.
2008
2009
2010
OŠ
Využití pro vlastní spotřebu a závislý prodej (EUR/t)
962
802
901
965
Index (2008 = 100)
100
83
94
100
Zdroj:
Ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(495)
Vzhledem k tomu, že většina závislého prodeje a využití pro vlastní spotřebu byla určena pro navazující obchodování se stavebními materiály výrobců v Unii, byly uvedený prodej a využití pro vlastní spotřebu rovněž nepřímo vystaveny konkurenci od ostatních hráčů na trhu, včetně subvencovaného dovozu z ČLR. Interní poptávka ze strany navazující výroby se odvíjela od šance následné výrobky prodat na volném trhu, který není ovlivňován subvencovaným dovozem oceli s organickým povlakem. Lze tedy vyvodit, že příčinou klesajícího objemu a podílu na trhu během posuzovaného období byla konkurence subvencovaného dovozu z ČLR.
5.3. ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE VÝROBCŮ V UNII ZAŘAZENÝCH DO VZORKU
5.3.1. PRŮMĚRNÉ JEDNOTKOVÉ PRODEJNÍ CENY V UNII A VÝROBNÍ NÁKLADY
2008
2009
2010
OŠ
Jednotková cena v Unii pro odběratele, kteří nejsou ve spojení (EUR/t)
1 023
805
911
994
Index (2008 = 100)
100
79
89
97
Jednotkové výrobní náklady (EUR/t)
925
884
893
978
Index (2008 = 100)
100
95
97
106
Zdroj:
Ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(496)
Průměrná prodejní cena výrobců v Unii zařazených do vzorku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, klesla během posuzovaného období o 3 %. K hlavnímu poklesu došlo v roce 2009 současně s poklesem spotřeby v období od roku 2009 do období šetření. V souladu s rostoucí spotřebou a objemem prodeje se ceny zvýšily o 23 %, avšak úrovně z roku 2008 nedosáhly.
(497)
Současně během posuzovaného období vzrostly průměrné náklady na výrobu a prodej obdobného výrobku o 6 %, což bylo způsobeno zvýšením nákladů na suroviny.
(498)
Po snížení jednotkové ceny pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, o 21 % v roce 2009 začala jednotková cena narůstat. V roce 2010 a během období šetření došlo ve srovnání s rokem 2009 ve výrobním odvětví Unie k růstu nákladů, který mohl být vyrovnán pouze mírným zvýšením cen, což přesně stačilo na udržení stejně nízké úrovně ziskovosti z roku 2010 a z období šetření. V důsledku toho ovšem došlo k další ztrátě podílu na trhu, jelikož ceny čínského dovozu byly trvale podbízivé ve vztahu k cenám výrobního odvětví Unie.
5.3.2. ZISKOVOST, PENĚŽNÍ TOK, INVESTICE, NÁVRATNOST INVESTIC A SCHOPNOST ZÍSKAT KAPITÁL
2008
2009
2010
OŠ
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v % obratu z prodeje)
6,7
-9,3
2,8
2,6
Index (2008 = 100)
100
- 138
41
39
Peněžní tok (v EUR)
328 190 880
211 298 356
152 030 083
204 650 414
Index (2008 = 100)
100
64
46
62
Investice (v EUR)
55 717 957
4 537 128
12 530 132
15 302 264
Index (2008 = 100)
100
8
22
27
Návratnost investic (v %)
13,8
-13,9
5,9
6
Index (2008 = 100)
100
- 101
43
44
Zdroj:
Ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(499)
Ziskovost výrobního odvětví Unie byla stanovena tak, že čistý zisk před zdaněním z prodeje obdobného výrobku odběratelům, kteří nejsou ve spojení, byl vyjádřen jako procentní podíl z obratu z tohoto prodeje. V roce 2009 se ziskovost výrobního odvětví Unie dramaticky snížila, což mělo za následek ztrátu ve výši 9,3 %. Od roku 2010 se situace začala zlepšovat, nicméně rostoucí výrobní náklady neumožnily dosáhnout úrovně ziskovosti, která je považována pro dané výrobní odvětví za přiměřenou a udržitelnou (6,7 %). Během celého posuzovaného období poklesla ziskovost o 61 %.
(500)
Vývoj v oblasti peněžního toku do jisté míry odrážel záporný vývoj ziskovosti. Nejnižší úrovně bylo dosaženo v roce 2010. Obdobně i návratnost investic klesla o 56 % z 13,8 % v roce 2008 na 6 % v období šetření.
(501)
Uvedený vývoj ziskovosti, peněžního toku a návratnosti investic v posuzovaném období snížil schopnost výrobního odvětví Unie investovat do svých činností a ohrozil jeho rozvoj. Na začátku posuzovaného období dokázalo výrobní odvětví Unie učinit významné investice, poté však jejich výše v roce 2009 výrazně klesla, přičemž během posuzovaného období došlo k celkovému poklesu o 73 %.
(502)
Vzhledem k povaze výrobního odvětví Unie, které do jisté míry tvoří velké nadnárodní integrované ocelářské společnosti, neměla špatná finanční výkonnost odvětví oceli s organickým povlakem vliv na schopnost těchto společností získat kapitál.
5.3.3. STAV ZÁSOB
2008
2009
2010
OŠ
Stav zásob na konci roku (v tunách)
116 852
97 533
124 848
130 593
Index (2008 = 100)
100
83
107
112
Zdroj:
Ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(503)
Pro šest výrobců v EU zařazených do vzorku představovaly zásoby v období šetření asi 10 % objemu výroby. Konečný stav zásob se během posuzovaného období zvýšil o 12 %. Ačkoli je třeba poznamenat, že stav zásob není pro dané výrobní odvětví významným ukazatelem, jelikož se výroba odvíjí zejména od konkrétních objednávek, došlo k hlavnímu nárůstu stavu zásob od roku 2009 do období šetření, což odpovídalo období největšího nárůstu subvencovaného dovozu z ČLR.
5.3.4. ZAMĚSTNANOST, MZDY A PRODUKTIVITA
Průměrné mzdové náklady na zaměstnance (v EUR, výrobci v Unii zařazení do vzorku)
60,959
57,892
58,637
62,347
Index (2008 = 100)
100
95
96
102
(504)
Průměrné mzdové náklady výrobců v Unii zařazených do vzorku vzrostly během posuzovaného období pouze o 2 %, což je nižší než míra inflace. Šetření ukázalo, že výrobci zařazení do vzorku provedli zásadní škrty, zejména v oblasti správních a režijních nákladů, a snažili se tak být efektivnější.
5.3.5. ÚČINKY MINULÉHO DUMPINGU A SUBVENCOVÁNÍ
(505)
Jelikož se jedná o první antisubvenční řízení ohledně dotčeného výrobku, nejsou k dispozici žádné údaje pro posouzení účinků případného minulého dumpingu nebo subvencování.
5.4. ROZSAH SOUČASNÉHO ROZPĚTÍ SUBVENCE
(506)
Všechna zjištěná rozpětí uvedená výše v oddíle o subvencích jsou výrazně vyšší než nepatrná. Vzhledem k objemu subvencovaného dovozu z ČLR a jeho cenám není možné považovat dopad skutečného subvenčního rozpětí na trh Unie za zanedbatelný.
5.5. ZÁVĚR OHLEDNĚ ÚJMY
(507)
Šetření ukázalo, že během posuzovaného období se všechny ukazatele újmy (kromě produktivity) zhoršily nebo se nevyvíjely v souladu se spotřebou.
(508)
V posuzovaném období v souvislosti s klesající spotřebou dovoz z ČLR výrazně vzrostl. Zároveň klesl objem prodeje výrobního odvětví Unie celkem o 12 % a jeho podíl na trhu se z 56,8 % v roce 2008 propadl na 53,9 % v období šetření. Přestože se spotřeba od roku 2009 do období šetření po roce hospodářské krize, která měla dopad na poptávku, zvýšila o 24 %, podíl výrobního odvětví Unie na trhu se i nadále zmenšoval. Vzhledem k výrazné expanzi subvencovaného dovozu z ČLR na trh Unie se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo znovu získat ztracený podíl na trhu. Levný subvencovaný dovoz v posuzovaném období rostl, doprovázen trvalým podbízením ve vztahu k cenám účtovaným výrobním odvětvím Unie.
(509)
Dále byly významně dotčeny ukazatele újmy týkající se finanční situace výrobního odvětví Unie, jako je peněžní tok a ziskovost. To znamená, že byla rovněž oslabena schopnost výrobního odvětví Unie získávat kapitál a investovat.
(510)
Na základě výše uvedených skutečností byl vyvozen závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu čl. 8 odst. 5 základního nařízení.
6. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
6.1. ÚVOD
(511)
V souladu s čl. 8 odst. 5 a čl. 8 odst. 6 základního nařízení bylo zkoumáno, zda subvencovaný dovoz pocházející z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, že ji lze označit za podstatnou. Byly přezkoumány i jiné známé činitele, které mohly vedle subvencovaného dovozu výrobnímu odvětví Unie způsobovat újmu, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude připsána subvencovanému dovozu.
6.2. ÚČINEK SUBVENCOVANÉHO DOVOZU
(512)
Šetření prokázalo, že se spotřeba v Unii během posuzovaného období snížila o 7 %, zatímco objem subvencovaného dovozu z ČLR dramaticky vzrostl přibližně o 49 %, přičemž podíl tohoto dovozu na trhu vzrostl o 60 % z 9,1 % v roce 2008 na 14,6 % v období šetření. Zároveň klesl objem prodeje výrobního odvětví Unie stranám, které nejsou ve spojení, o 12 % a jeho podíl na trhu se zmenšil o 2,9 % z 56,8 % v roce 2008 na 53,9 % v období šetření.
(513)
Ačkoli byl dovoz z ČLR rovněž poznamenán hospodářskou krizí a v letech 2008 a 2009 klesl o 68 %, začal od roku 2009 do období šetření znovu velmi rychle růst, přičemž na konci období šetření byl o 367 % větší, přestože se spotřeba Unie v tomto období zvýšila pouze o 24 %. Snížením jednotkové ceny o 9 % ve srovnání s rokem 2008 a cenovým podbízením vůči výrobnímu odvětví Unie až na 20,2 % během období šetření navýšil čínský dovoz svůj podíl na trhu od roku 2008 do období šetření o 60 % a dosáhl podílu 14,6 %.
(514)
Zároveň od roku 2008 do období šetření klesl objem prodeje výrobců v Unii stranám, které nejsou ve spojení, celkem o 12 %. V době zotavování trhu, od roku 2009 do období šetření, zvýšilo výrobní odvětví Unie objem prodeje stranám, které nejsou ve spojení, o pouhých 13 %, zároveň však ztratilo 8 % podílu na trhu, a z rostoucí spotřeby tedy těžilo pouze v omezené míře. Čínský dovoz měl ze zotavující se spotřeby největší prospěch a výrazně předběhl všechny ostatní hráče na trhu.
(515)
Průměrné dovozní ceny se u dovozu z ČLR za posuzované období snížily o 9 %. I když po prudkém poklesu v roce 2009 pak mezi rokem 2009 a obdobím šetření pomalu rostly, zůstávaly stabilně pod úrovní cen účtovaných výrobním odvětvím Unie. Jednotková cena pro odběratele v Unii, kteří nejsou ve spojení, klesla o pouhá 3 %, a prokázala tak určitou odolnost vůči tlaku na ceny vyvíjenému čínským dovozem. Tyto ceny však byly zjevně udržitelné za cenu nižšího objemu prodeje a nižší ziskovosti z tohoto prodeje, neboť ziskovost klesla o 61 % z 6,7 % v roce 2008 na 2,6 % v období šetření.
(516)
Na základě výše uvedených skutečností lze vyvodit, že prudký nárůst subvencovaného dovozu z ČLR při cenách, které v porovnání s výrobním odvětvím Unie neustále vykazovaly cenové podbízení, hrál rozhodující roli ve způsobení podstatné újmy výrobnímu odvětví Unie, které pak již nemohlo plně těžit ze zotavující se spotřeby v Unii.
6.3. ÚČINKY JINÝCH ČINITELŮ
6.3.1. DOVOZ ZE TŘETÍCH ZEMÍ
Země
2008
2009
2010
OŠ
Jižní Korea
Objem (v tunách)
228 123
226 568
173 935
237 164
Index (2008 = 100)
100
99
76
104
Podíl na trhu (v %)
4,4
5,8
3,8
4,9
Index (2008 = 100)
100
133
87
112
Průměrná cena
901
727
846
903
Index (2008 = 100)
100
81
94
100
Indie
Objem (v tunách)
159 999
149 138
155 384
141 391
Index (2008 = 100)
100
93
97
88
Podíl na trhu (v %)
3,1
3,8
3,4
2,9
Index (2008 = 100)
100
125
111
95
Průměrná cena
932
667
773
824
Index (2008 = 100)
100
72
83
88
Ostatní země
Objem (v tunách)
249 151
158 461
124 319
167 007
Index (2008 = 100)
100
64
50
67
Podíl na trhu (v %)
4,8
4,1
2,7
3,5
Index (2008 = 100)
100
85
57
72
Průměrná cena
951
809
924
955
Index (2008 = 100)
100
85
97
100
Celkový dovoz ze všech třetích zemí kromě ČLR
Objem (v tunách)
637 274
534 167
453 637
545 562
Index (2008 = 100)
100
84
71
86
Podíl na trhu (v %)
12,3
13,8
10,0
11,3
Index (2008 = 100)
100
112
81
92
Průměrná cena
929
735
842
898
Index (2008=100)
100
79
91
97
Zdroj:
Eurostat
(517)
Přestože dovoz z ČLR představoval během období šetření 56 % veškerého dovozu do Unie, byly zde i další významné zdroje dovozu, a sice z Indické republiky (dále jen „Indie“) (11 %) a Jižní Koreje (19 %). Na rozdíl od dovozu z ČLR poklesl dovoz z Indie, i přes výrazné snížení průměrné ceny o 12 %, během posuzovaného období celkem o 12 % a ztratil 5 % podílu na trhu. Dovoz z Jižní Koreje vzrostl o pouhá 4 %, přičemž průměrná cena zůstala na úrovni z roku 2008. Indický dovoz vykazoval v období šetření 2,9 % podíl na trhu, zatímco dovoz z Jižní Koreje měl podíl 4,9 %.
(518)
Dovoz z ostatních zemí, který představoval 14 % celkového dovozu, klesl o 33 % a jeho průměrná cena zůstala na úrovni z roku 2008.
(519)
Přestože byla průměrná cena dovozu ze všech ostatních zemí nižší než cena výrobního odvětví Unie, jeho případný účinek lze považovat pouze za okrajový. Zaprvé Komise neobdržela žádné důkazy, že dovoz z ostatních zdrojů probíhal podle nekalých praktik. Zadruhé, na rozdíl od čínského dovozu, byla celková úroveň cen z ostatních hlavních zdrojů dovozu stabilnější během celého posuzovaného období, z čehož vyplývá, že výrobní odvětví Unie může tomuto dovozu v daných tržních segmentech úspěšně konkurovat. Zatřetí dovoz z ostatních zemí v posuzovaném období obecně klesl a stále zůstává na nízké úrovni, jak celkově, tak i u jednotlivých hlavních vyvážejících zemí. Kromě toho potvrzuje klesající podíl na trhu ostatního dovozu, že tento dovoz nemohl způsobit výrobnímu odvětví Unie újmu.
6.3.2. VÝVOZNÍ VÝKONNOST VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
2008
2009
2010
OŠ
Vývoz, údaje Eurostatu (v tunách)
669 790
612 204
580 477
605 760
Index (2008 = 100)
100
91
87
90
Průměrná cena (EUR/t)
1 068
937
995
1 092
Index (2008 = 100)
100
88
93
102
Vývoz podle výrobců v Unii zařazených do vzorku
53 542
46 516
48 102
46 228
Index (2008 = 100)
100
87
90
86
Průměrná prodejní cena (EUR/t)
1 086
826
984
1 132
Index (2008 = 100)
100
76
91
104
Zdroj:
Eurostat a ověřené odpovědi na dotazník
(520)
Celkový vývoz oceli s organickým povlakem výrobního odvětví Unie do třetích zemí poklesl podle údajů Eurostatu během posuzovaného období o 10 %. Průměrná cena však byla poměrně vysoká a během posuzovaného období se zvýšila o 2 %. Vývoz představoval 15 % celkové výroby Unie a umožnil výrobnímu odvětví Unie dosáhnout úspor z rozsahu a snížit celkové výrobní náklady. Lze proto dojít k závěru, že vývozní aktivity výrobního odvětví Unie nemohly být možnou příčinou podstatné újmy.
(521)
Tento celkový obraz odráží situace ve vývozu odběratelům ve třetích zemích, kteří nejsou ve spojení, ze strany výrobců v Unii zařazených do vzorku. Tento vývoz klesl během posuzovaného období o 14 %, nicméně jednotkové vývozní ceny byly stabilně vyšší (průměrně o 2 až 14 % podle daného roku) než ceny v Unii.
6.3.3. DOVOZ Z ČLR USKUTEČNĚNÝ ŽADATELI
(522)
V průběhu šetření a v návaznosti na zveřejnění informací bylo namítnuto, že žadatelé (prostřednictvím svých společností ve spojení) sami dováželi dotčený výrobek z ČLR a že tento dovoz údajně představoval 20 až 40 % celkového dovozu z ČLR. Na podporu tohoto tvrzení však nebyl předložen žádný důkaz. Tato tvrzení byla prošetřena prostřednictvím posouzení ověřených údajů od výrobců v Unii zařazených do vzorku a bylo zjištěno, že během období šetření dovezli pouze 10 000 tun, což bylo z velké části v souladu s údaji v podnětu. Dále bylo zjištěno, že společnosti, které jsou ve spojení s výrobci v Unii zařazenými do vzorku, dovezli přibližně stejný objem, o němž nebyly na základě článku 29 základního nařízení podány informace. Tento dovoz celkem představoval pouze 2-3 % celkového dovozu z ČLR. V důsledku toho nelze vyvodit, že žadatelé dováželi z ČLR v takovém množství a podle takového vzorce, aby zpochybnili vlastní status coby výrobců v Unii v souladu s čl. 9 odst. 1 písm. a) základního nařízení nebo aby sami sobě způsobili újmu. Proto bylo uvedené tvrzení zamítnuto.
6.3.4. VYUŽITÍ PRO VLASTNÍ SPOTŘEBU A ZÁVISLÝ PRODEJ
(523)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že újmu výrobnímu odvětví Unie způsobila jeho účast v navazujícím obchodování se stavebními materiály (např. sendvičovými panely, lichoběžníkovými plechy atd.), a to buď přímo, nebo prostřednictvím společností, které jsou v rámci skupiny ve spojení. Tyto strany zejména uvedly, že výrobní odvětví Unie prodávalo ocel s organickým povlakem vlastním navazujícím podnikům za nižší ceny než společnostem, které nejsou ve spojení, a tudíž vlastní podniky v rámci skupiny „subvencovalo“ a umožnilo jim cenové podbízení vůči konkurenci v navazujícím odvětví.
(524)
Jak je uvedeno výše, byla průměrná hodnota využití pro vlastní spotřebu a závislého prodeje za tunu v období šetření pouze o 3 % nižší než prodejní ceny pro odběratele, kteří nejsou ve spojení. Šetření ukázalo, že využití pro vlastní spotřebu a závislý prodej byly s největší pravděpodobností samy nepřímo ovlivněny nekalou konkurencí subvencovaného dovozu. Jestliže podle tvrzení získaly navazující podniky výhodu, měla by se tato projevit při porovnání ceny závislého prodeje a nesouvisejícího prodeje. Toto tvrzení se proto zamítá.
(525)
V návaznosti na zveřejnění konečných informací Čínské sdružení železa a oceli znovu tvrdilo, že výrobní odvětví Unie poskytovalo ocel s organickým povlakem svým navazujícím podnikům za „subvencovanou“ cenu, a tím umožnilo cenové podbízení vůči konkurenci v navazujícím odvětví. Nebyly však předloženy žádné důkazy, na jejichž základě by Komise změnila své rozhodnutí uvedené v 524. bodě odůvodnění, tj. že rozdíl mezi souvisejícím a nesouvisejícím prodejem byl malý (2 %) a že se nejednalo o újmu, kterou by si výrobní odvětví Unie způsobilo samo.
(526)
Čínské sdružení železa a oceli rovněž zpochybnilo údaje týkající se nákladů na výrobu oceli s organickým povlakem a dále cenu, ze kterou je ocel s organickým povlakem prodávána stranám ve spojení. Vzhledem k ceně galvanizovaných svitků tažených za tepla, tj. suroviny pro výrobu oceli s organickým povlakem, sdružení tvrdilo, že náklady na výrobu oceli s organickým povlakem v období šetření nemohly být vyšší než 900 EUR/t.
(527)
Zaprvé, nebylo jasné v jaké míře byly veškeré náklady, jako jsou prodejní, správní a režijní náklady a finanční náklady, zahrnuty do celkových nákladů, na něž Čínské sdružení železa a oceli odkazovalo. Zadruhé, Komise ověřila náklady na výrobu oceli s organickým povlakem u všech výrobců v Unii zařazených do vzorku a přesvědčila se, že celkové výrobní náklady zahrnují náklady na suroviny, zpracování, potažení, prodejní, správní a režijní náklady, finanční náklady atd.
(528)
Čínské sdružení železa a oceli tvrdilo, že prodej oceli s organickým povlakem stranám ve spojení je uskutečňován se ztrátou, a výrobnímu odvětví Unie tudíž způsobuje újmu. Vychází přitom ze srovnání celkových nákladů na výrobu (978 EUR/t) oproti průměrné ceně za související prodej (965 EUR/t).
(529)
Jednoduché matematické srovnání by sice správně naznačovalo, že související prodej probíhal se ztrátou, zároveň by však předpokládalo, že výrobní odvětví Unie by neslo stejnou míru prodejních, správních a režijních nákladů a další prodejní marži u závislých prodejů jako u nesouvisejících prodejů. Jak je uvedeno v 493. bodě odůvodnění, prodeje stranám ve spojení byly uskutečněny na základě přirážky k nákladům, a výrobní odvětví Unie tak náklady na tyto prodeje získalo zpět.
6.3.5. HOSPODÁŘSKÁ KRIZE
(530)
Hospodářská krize a její dopad na stavebnictví alespoň částečně vysvětluje pokles poptávky a tlak na ceny během posuzovaného období. Jak je uvedeno výše, v roce 2009 se spotřeba snížila o 25 %. Nicméně od roku 2010 se trh začal zotavovat a mezi rokem 2009 a koncem období šetření vzrostla spotřeba o 24 %.
(531)
Při analýze újmy a příčinné souvislosti však bylo zhroucení trhu v roce 2009 a jeho následné zotavování od roku 2009 do období šetření posuzováno zvlášť. V rámci analýzy újmy a příčinné souvislosti bylo jasně prokázáno, že dovoz z ČLR maximálně využil zotavující se spotřeby a kromě toho neustále vykazoval cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie, díky čemuž se možnost pro všechny hráče využít rovných šancí a zotavit se z krize stala neustálým bojem o přežití.
(532)
Po uplynutí lhůty pro předložení připomínek ke konečným informacím jedna zúčastněná strana upozornila na oznámené uzavření podniku v Belgii a na to, že vyšší moc způsobila obtíže v běžné výrobě a dodávkách z jiných výrobních zařízení v Belgii. Zúčastněná strana tvrdila, že z výše uvedeného vyplývá, že zajištění dodávek oceli s organickým povlakem v Unii je nedostatečné a je důvodem pro to, aby si dovozci a uživatelé svobodně vybírali zdroj dodávek oceli s organickým povlakem z Unie a z Číny.
(533)
Tyto argumenty se zamítají. Vzhledem k tomu, že využití kapacity v Unii je nízké, problém v dodávkách nespočívá, neboť výrobní průmysl Unie má odpovídající dostupnou kapacitu. V každém případě výrobní zařízení, která byla v Belgii zavírána, nevyráběla ocel s organickým povlakem. Bezpečnost dodávek je samozřejmě důležitá, nicméně účelem navrhovaných cel v tomto případě není ukončit dodávky oceli s organickým povlakem z Číny, ale pouze zabránit tomu, aby se na trh Unie dostávaly dumpingové dodávky.
6.3.6. NADBYTEČNÁ STRUKTURÁLNÍ KAPACITA
(534)
Některé zúčastněné strany uvedly, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie, které z velké části sestává z vertikálně integrovaných výrobců oceli, nebyl dovoz z ČLR, ale strukturální problémy odvětví oceli Unie, jako je např. nadbytečná kapacita. Rovněž bylo namítnuto, že konsolidace odvětví oceli, která se uskutečnila před posuzovaným obdobím, vedla k nadbytečné kapacitě a že jakákoli způsobená újma byla důsledkem příliš velkého počtu výrobních zařízení.
(535)
Výroba oceli s organickým povlakem je z hlediska kapitálu skutečně náročná a dané odvětví má poměrně vysoké fixní náklady. Konsolidace ocelářského průmyslu, k níž došlo před začátkem posuzovaného období, však nevedla k nadbytečné kapacitě. Po mírném nárůstu v roce 2009 kapacita daného výrobního odvětví v roce 2010 a znovu během období šetření mírně klesla. Výrobní kapacita během období šetření byla nižší než celková spotřeba v Unii a kdyby se byla spotřeba během období šetření zotavila na úroveň roku 2008 a výrobní odvětví Unie bylo schopné této zvýšené poptávky využít, činilo by využití výrobní kapacity okolo 74 %.
(536)
Přičíst odpovědnost za negativní vliv nadbytečné kapacity výrobcům oceli s organickým povlakem v Unii lze jen minimálně. Zaprvé šetření prokázalo, že výrobní odvětví Unie samozřejmě přijímá opatření, aby si udrželo svou účinnost, vzhledem k tomu, že produktivita v rámci celého výrobního odvětví vzrostla o 6 %. Za druhé pokračující investice do výrobních linek a flexibilita při jejich využívání pro výrobu jiných výrobků pomohly dosáhnout úspor z rozsahu a snížit fixní náklady. Využití kapacity společností zařazených do vzorku tak během posuzovaného období kleslo o 18 %, průměrné výrobní náklady vzrostly pouze o 6 %, a to včetně zvýšení nákladů na suroviny. Nelze proto dojít k závěru, že by nadbytečná kapacita narušila příčinnou souvislost. Tento argument byl proto zamítnut.
6.4. ZÁVĚR TÝKAJÍCÍ SE PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(537)
Bylo prokázáno, že v posuzovaném období, a zejména od roku 2009 do období šetření, došlo k podstatnému nárůstu objemu subvencovaného dovozu z ČLR a jeho podílu na trhu. Bylo také zjištěno, že ceny v rámci tohoto dovozu byly trvale podbízivé ve vztahu k cenám účtovaným výrobním odvětvím Unie na trhu Unie, zejména v období šetření.
(538)
Uvedený růst objemu levného subvencovaného dovozu z ČLR a jeho podílu na trhu probíhal současně s negativním vývojem hospodářské situace výrobního odvětví Unie. Tato situace se zhoršila během období šetření, kdy výrobní odvětví Unie nebylo navzdory zotavující se spotřebě schopno znovu získat svůj ztracený podíl na trhu a ziskovost. Ostatní finanční ukazatele, jako je návratnost investic, stagnovaly na úrovni roku 2010 a zaměstnanost dosáhla své nejnižší úrovně.
(539)
Zkoumání ostatních známých činitelů, které mohly způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie, ukázalo, že tyto činitele nejsou takové, aby narušily příčinnou souvislost zjištěnou mezi subvencovaným dovozem z ČLR a újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
(540)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků subvencovaného vývozu působícího újmu, byl učiněn závěr, že subvencovaný dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 6 základního nařízení.
7. ZÁJEM UNIE
7.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(541)
Unijní orgány prověřily v souladu s článkem 31 základního nařízení, zda navzdory výše uvedeným zjištěním neexistují přesvědčivé důvody pro zjištění, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijmout vyrovnávací opatření. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů dotčeného výrobku.
7.2. ZÁJEM VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(542)
Výrobní odvětví Unie jako celek je tvořeno 22 známými výrobci, kteří představují veškerou výrobu oceli s organickým povlakem v Unii. Výrobci působí v různých členských státech Unie a v souvislosti s výrobou obdobného výrobku přímo zaměstnávají více než 5 400 lidí.
(543)
Žádný z výrobců se nepostavil proti zahájení šetření. Jak vyplývá z výše uvedených makroekonomických ukazatelů, ke zhoršení situace a negativnímu vlivu subvencovaného dovozu došlo v celém výrobním odvětví Unie.
(544)
Výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu způsobenou subvencovaným dovozem z ČLR. Všechny ukazatele újmy vykazovaly během posuzovaného období zápornou tendenci. Zejména ukazatele újmy související s finančními výsledky výrobců v Unii, jako je například ziskovost a návratnost investic, byly závažně ovlivněny. Pokud by opatření nebyla uložena, jeví se další zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie jako velmi pravděpodobné.
(545)
Předpokládá se, že uložením vyrovnávacích cel se na trhu Unie obnoví spravedlivé obchodní podmínky, které výrobnímu odvětví Unie umožní, aby cena oceli s organickým povlakem odrážela různé složky nákladů a podmínky na trhu. Lze rovněž očekávat, že uložení vyrovnávacích opatření umožní výrobnímu odvětví Unie získat zpět alespoň část podílu na trhu, o nějž přišlo v průběhu posuzovaného období, což bude mít kladný dopad na jeho ziskovost a celkovou finanční situaci.
(546)
Pokud by opatření uložena nebyla, lze očekávat, že by došlo k další ztrátě podílu na trhu a že by ziskovost výrobního odvětví Unie nadále klesala. To by bylo ze střednědobého a dlouhodobého hlediska neudržitelné. Je rovněž pravděpodobné, že by jednotliví výrobci museli uzavřít svá výrobní zařízení, která byla během posuzovaného období ztrátová. Vzhledem k vzniklým ztrátám a k vysoké úrovni investic do výroby na začátku posuzovaného období se dá očekávat, že by v případě neuložení opatření většina výrobců v Unii nemohla své investice získat zpět.
(547)
Byl proto učiněn závěr, že uložení vyrovnávacích cel by bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
7.3. ZÁJEM UŽIVATELŮ A DOVOZCŮ
(548)
Jak je uvedeno ve 14. bodě odůvodnění, přihlásilo se pět dovozců, nicméně na dotazník odpověděli pouze dva. V podnětu bylo uvedeno přibližně 100 uživatelů, z nichž 19 subjektů se přihlásilo a vyjádřilo zájem o řízení. Na dotazník následně odpovědělo deset společností.
(549)
Nejaktivnější uživatelé a dovozci předložili společná písemná podání a v průběhu šetření bylo uspořádáno několik slyšení. Jejich hlavní argumenty týkající se uložení opatření jsou analyzovány níže.
(550)
V návaznosti na zveřejnění konečných informací byly obdrženy komentáře od dovozců a dalších zúčastněných stran. Nebyly však předloženy žádné nové údaje, které by byly jiné než níže uvedené.
7.3.1. HOSPODÁŘSKÁ SOUTĚŽ NA TRHU UNIE
(551)
Uživatelé a dovozci tvrdili, že na trhu Unei s ocelí s organickým povlakem není dostatečná hospodářská soutěž a že dovoz z ČLR byl nezbytný, aby společnosti dovážející a využívající ocel s organickým povlakem získali lepší vyjednávací pozici. Bylo rovněž namítáno, že výrobní odvětví Unie bylo s cílem kontrolovat trh součástí oligopolních uspořádání. Výrobci v Unii si konkurovali na stejných trzích a často prodávali stejným odběratelům nebo svým stavebním společnostem. Vzhledem k tomu, že až na nepodložené stížnosti o obtížích při vyjednávání o cenách nebyly poskytnuty žádné důkazy a že kromě pěti skupin výrobců v Unii, kteří podali stížnost, funguje v Unii dalších jedenáct výrobců oceli s organickým povlakem, z nichž někteří mají velmi silnou pozici, a s ohledem na řadu dalších zdrojů dovozu, byla tato tvrzení zamítnuta.
7.3.2. NEDOSTATEČNÉ DODÁVKY
(552)
Uživatelé a dovozci rovněž tvrdili, že uložení opatření na čínský dovoz by na trhu Unie mělo za následek nedostatek oceli s organickým povlakem. Avšak vzhledem ke značné rozmanitosti výše popsaných zdrojů dodávek, jakož i volné výrobní kapacitě výrobního odvětví Unie, se nepovažuje za pravděpodobné, že by k takové situaci došlo. Proto bylo uvedené tvrzení zamítnuto.
7.3.3. ZÁVĚR O ZÁJMECH UŽIVATELŮ A DOVOZCŮ
(553)
Deset spolupracujících uživatelů představovalo během období šetření 7 % celkového dovozu z ČLR. Z šetření vyplynulo, že všichni uživatelé si udržují různé zdroje dodávek dotčeného výrobku. Nákup z ČLR v průměru představoval přibližně 15 % jejich celkového nákupu výrobků z oceli s organickým povlakem. Kromě toho bylo zjištěno, že největší objem byl získán od výrobců v Unii (73 %) a 12 % bylo dovezeno z jiných třetích zemí. Vzhledem k tomu, že dotčený výrobek je vysoce standardizovaný, je význam napojení na odběratele spíše relativní, jelikož uživatelé i dovozci mohou, pokud jde o kvalitu výrobků, poměrně snadno změnit zdroje dodávek.
(554)
Z šetření vyplynulo, že všichni spolupracující uživatelé s výjimkou jednoho byli v odvětví, které dotčený výrobek využívá, ziskoví, přičemž jejich ziskovost se v období šetření pohybovala od 1 % do 13 % v závislosti na společnosti. Ziskovost těchto společností nebyla výrazně závislá na dovozu dotčeného výrobku z ČLR.
(555)
Na základě odpovědí uživatelů na dotazník byl odhadnut pravděpodobný vliv navrhovaných opatření. Proto i za předpokladu, že pro spolupracující uživatele nastane ta nejméně příznivá situace, a sice že cenové zvýšení nebude možné přesunout dále a uživatelé budou nuceni z ČLR dovážet stejná množství jako během období šetření, znamenal by dopad výše cla na jejich výrobní náklady zvýšení o 1 až 5 % a pokles o 1 až 2,8 procentního bodu v ziskovosti pro většinu dovozu a o přibližně 4 procentní body pro dovoz podléhající zbytkovému clu. Nicméně je pravděpodobnější, že dopad bude výrazně menší než tato čísla. Dovoz z ČLR představuje poměrně malou část obchodní činnosti uživatelů a lze očekávat, že se tito se zvýšením nákladů plynoucích z vyrovnávacích opatření poměrně snadno vypořádají. Rovněž vzhledem k tomu, že kromě řady výrobců v Unii jsou k dispozici značné alternativní zdroje dovozu, na nějž se opatření nevztahují, např. Indie a Jižní Korea, očekává se, že poté, co budou opatření uložena, zohlední ceny na trhu i tyto faktory.
(556)
Dva spolupracující dovozci představovali během období šetření přibližně 6 % celkového dovozu z ČLR, přesný podíl nemohl být v souladu s článkem 29 základního nařízení zveřejněn. Stejně jako uživatelé si i dovozci vedle ČLR udrželi různé zdroje dodávek. Navíc bylo zjištěno, že pokud by dovozci zachovali schéma dovozu, které používali během období šetření, mohla by být jejich ziskovost ovlivněna opatřeními více než ziskovost uživatelů. V praxi však bývají dovozci coby obchodníci pružnější než uživatelé, a byli by proto s největší pravděpodobností první, kdo se obrátí k alternativním zdrojům dodávek.
(557)
Část prospěchu z čínského dovozu na straně uživatelů a dovozců vzniká na základě nekalé cenové diskriminace praktikované čínskými vývozci, která ji umožňuje, a nikoli díky přirozené konkurenční výhodě. Obnovení rovných podmínek na trhu Unie by proto mělo napravit narušení obchodu, k němuž došlo kvůli subvencovanému dovozu, a v podstatě umožní trhu s ocelí s organickým povlakem vrátit se k přirozené dynamice a cenovému vývoji poháněným tržním hospodářstvím a nebude přitom znevýhodňovat ostatní hráče (uživatele, výrobce, konečné uživatele), kteří nemohou bezprostředně těžit ze subvencovaného dovozu.
7.4. ZÁVĚR OHLEDNĚ ZÁJMU UNIE
(558)
Vzhledem k výše uvedenému byl učiněn závěr, že na základě dostupných informací o zájmu Unie neexistují přesvědčivé důvody proti uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR.
8. KONEČNÁ VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
8.1. ÚROVEŇ PRO ODSTRANĚNÍ ÚJMY
(559)
Vzhledem k závěrům, pokud jde o subvencování, újmu, příčinné souvislosti a zájem Unie, by měla být zavedena vyrovnávací opatření, aby se zabránilo působení další újmy výrobnímu odvětví Unie subvencovaným dovozem.
(560)
Pro účely stanovení úrovně těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná subvenční rozpětí a výše cla nezbytného pro odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(561)
Při výpočtu výše cla nezbytné pro odstranění účinků subvencování působícího újmu se mělo za to, že případná opatření by měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého by bylo možné přiměřeně dosáhnout ve výrobním odvětví tohoto typu za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez subvencovaného dovozu, při prodeji obdobného výrobku v Unii. Má se za to, že zisk, kterého by mohlo být dosaženo bez subvencovaného dovozu, by měl vycházet z údajů z roku 2008, kdy byl čínský dovoz na trhu Unie přítomen v menší míře. Má se tudíž za to, že ziskové rozpětí 6,7 % z obratu lze považovat za přiměřené minimum, kterého by mohlo výrobní odvětví Unie podle očekávání dosahovat, pokud by nedocházelo k subvencování působícímu újmu.
(562)
Na tomto základě byla vypočtena cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobnímu odvětví Unie. Cena nepůsobící újmu byla získána připočtením výše uvedeného ziskového rozpětí 6,7 % k výrobním nákladům.
(563)
Nezbytné zvýšení ceny pak bylo určeno na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR, náležitě upravené o náklady na dovoz a celní poplatky, s cenou výrobního odvětví Unie na trhu Unie v období šetření nepůsobící újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento průměrné hodnoty CIF dovozu porovnávaných typů.
(564)
V návaznosti na zveřejnění konečných informací zpochybnily zúčastněné strany použití 6,7 % jako cílového zisku výrobního odvětví Unie a označení roku 2008 jako reprezentativního roku ziskovosti. Nicméně jejich argument, že zisk výrobního odvětví Unie v roce 2008 byl ovlivněn finanční krizí, což z roku 2008 učinilo výjimečný rok, by zjevně směřoval k tvrzení, že zisk uskutečněný v roce 2008 je nižší, než jaký by výrobní odvětví očekávalo v roce normálním. Tento argument se zamítá, neboť nebyly předloženy žádné důkazy týkající se výše zisku, který mohlo výrobní odvětví Unie mít v roce 2008, kdyby nepřišla finanční krize.
(565)
Zúčastněné strany rovněž poukázaly na skutečnost, že objem dovozu z ČLR poklesl na nejnižší úroveň spíše v roce 2009 než v roce 2008. Nicméně vzhledem k tomu, že výrobní odvětví Unie nebylo v roce 2009 ziskové, není možné použít údaje z roku 2009 pro stanovení cílového zisku výrobního odvětví Unie.
(566)
Čínské sdružení železa a oceli tvrdilo, že zisk odběratelů, kteří nejsou ve spojení, v roce 2008 nemůže být použit jako cílový zisk, neboť uvedený rok vykazuje největší cenový rozdíl mezi souvisejícím a nesouvisejícím prodejem. Tento argument byl zamítnut, neboť uvedený cenový rozdíl není pro výpočet zisku z prodeje odběratelům, kteří nejsou ve spojení, důležitý.
(567)
Čínské sdružení železa a oceli navrhlo, aby cílový zisk pro prodej oceli s organickým povlakem stranám v Unii, které nejsou ve spojení, vycházel z průměrného celkového zisku nadnárodní společnosti ArcelorMittal za rok 2010 a 2011. Tento návrh nebyl přijat jako spolehlivý zdroj zisku z oceli s organickým povlakem v Unii bez dumpingového dovozu, neboť zohlednění zisku celé globální skupiny ArcelorMittal zcela zřejmě nepředstavuje reprezentativní zisk z prodeje oceli s organickým povlakem v Unii.
(568)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila metodiku Komise týkající se výpočtu rozpětí cenového podbízení. Toto zpochybnění však bylo založeno na mylném předpokladu, že Komise vypočítala rozpětí cenového podbízení tak, že z tržní ceny smazala průměrný zisk výrobního odvětví během období šetření (2,6 %) s cílem dosáhnout „hranice ziskovosti“ (tj. ceny, která by vedla k nulovému zisku) a k této „hranici ziskovosti“ přičetla cílový zisk.
(569)
Komise vypočetla rozpětí cenového podbízení tak, že přičetla cílový zisk k nákladům na výrobu jednotlivých typů výrobků. Metodika navrhovaná zúčastněnou stranou je chybná, neboť průměrného zisku 2,6 % nebylo automaticky dosaženo u každého prodeje každého modelu všemi společnostmi, jejichž údaje byly použity.
(570)
Jedna strana rovněž zpochybnila způsob, jakým Komise vypočetla újmu. Vzhledem k tomu, že tato strana neměla plný přístup k údajům, jež Komise při výpočtu rozpětí újmy použila, pokusila se o vlastní výpočet založený na své interpretaci cenového rozdílu na trhu mezi substrátem potaženým hliníkem a zinkem a substrátem potaženým zinkem, a při výpočtu dospěla k ceně 50 USD/t. Výsledkem tohoto „přepočítání“, jež vychází z neúplných údajů, je rozpětí újmy, které je nižší, než rozpětí újmy vypočítané a zveřejněné Komisí.
(571)
Argumenty této strany byly zamítnuty, neboť analýza kompletních údajů od vyvážejících výrobců a výrobního odvětví Unie údajný cenový rozdíl nepotvrdila. Následně je třeba zdůraznit, že údaje, které zúčastněná strana použila, byly neúplné, a tudíž pro účely přepočtu újmy podle vzoru Komise nespolehlivé.
8.2. KONEČNÁ OPATŘENÍ
(572)
Na základě závěrů, k nimž se dospělo s ohledem na subvencování, újmu, příčinnou souvislost a zájem Unie, by v souladu s čl. 15 základního nařízení mělo být uloženo konečné antidumpingové clo na dovoz oceli s organickým povlakem pocházející z ČLR na úrovni nižšího zjištěného rozpětí subvence nebo újmy, podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných subvenčních rozpětí. Na základě výše uvedených skutečností se sazby, podle nichž se tato cla ukládají, stanovují takto:
Název společnosti
Rozpětí subvencí (v %)
Rozpětí újmy (v %)
Vyrovnávací clo (v %)
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
55,8
29,7
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
29,7
23,8
Union Steel China
26,8
13,7
13,7
Ostatní spolupracující společnosti
26,8
43,0
26,8
Zbytkové clo
44,7
58,3
44,7
(573)
Individuální sazby vyrovnávacího cla pro společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby se tedy (na rozdíl od celostátního cla platného pro „všechny ostatní společnosti“) vztahují výlučně na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyrobených těmito společnostmi, a tedy vyjmenovanými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není jmenovitě uvedena v článku 1 spolu se svým názvem a adresou, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě platné pro „všechny ostatní společnosti“.
(574)
Každou žádost o použití individuální vyrovnávací celní sazby pro jednotlivé společnosti (například poté, co se změnil název subjektu, nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi (104) spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech společnosti spojených s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. v souvislosti se změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Nařízení bude v případě potřeby odpovídajícím způsobem změněno prostřednictvím aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(575)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacího cla, neměla by se zbytková celní sazba vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem, tj. plochých válcovaných výrobků z nelegované nebo legované oceli (kromě korozivzdorné oceli), které jsou opatřené barvou, lakované nebo potažené plastem alespoň na jedné straně, kromě tzv. „sendvičových panelů“, které se používají ve stavebnictví a sestávají ze dvou vnějších kovových plechů se stabilizačním jádrem z izolačního materiálu uprostřed, kromě výrobků se svrchním povlakem ze zinkového prachu (zinkový nátěr obsahující 70 % hmotnostních nebo více zinku) a kromě výrobků s podkladem opatřeným kovovým povlakem chromu nebo cínu, v současnosti kódů KN ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00, ex 7226 99 70 (kódy TARIC 7210708011, 7210708091, 7212408001, 7212408021, 7212408091, 7225990011, 7225990091, 7226997011 a 7226997091) a pocházejících z Čínské lidové republiky.
2. Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi se stanoví takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Union Steel China
13,7
B311
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
B312
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
B313
Angang Steel Company Ltd.
26,8
B314
Baoutou City Jialong Metal Works Co., Ltd.
26,8
B317
Changshu Everbright Material Technology Co., Ltd.
26,8
B318
Changzhou Changsong Metal Composite Material Co., Ltd.
26,8
B319
Inner Mongolia Baotou Steel Union Co., Ltd.
26,8
B321
Jigang Group Co., Ltd.
26,8
B324
Maanshan Iron & Steel Company Limited
26,8
B325
Qingdao Hangang Color Coated Sheet Co., Ltd.
26,8
B326
Shandong Guanzhou Co., Ltd.
26,8
B327
Shenzen Sino Master Steel Sheet Co., Ltd.
26,8
B328
Tangshan Iron & Steel Group Co., Ltd.
26,8
B329
Tianjin Xinyu Color Plate Co., Ltd.
26,8
B330
Wuhan Iron and Steel Company Limited
26,8
B331
Zhejiang Tiannu Color Steel Co., Ltd.
26,8
B334
Všechny ostatní společnosti
44,7
B999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. března 2013.
RÅDETS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 215/2013
av den 11 mars 2013
om införande av en utjämningstull på import av vissa stålprodukter belagda med organiskt material med ursprung i Folkrepubliken Kina
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 597/2009 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1), särskilt artikel 15,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och
av följande skäl:
1. FÖRFARANDE
1.1 INLEDANDE
(1)
Den 22 februari 2012 meddelade Europeiska kommissionen (nedan kallad kommissionen) genom ett tillkännagivande (nedan kallat tillkännagivande om inledande) som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning (2) att ett antisubventionsförfarande hade inletts beträffande import till unionen av vissa stålprodukter belagda med organiskt material med ursprung i Folkrepubliken Kina (nedan kallad Kina eller det berörda landet).
(2)
Antisubventionsförfarandet inleddes efter ett klagomål som ingavs den 9 januari 2012 av Eurofer (nedan kallad klaganden) för producenters räkning som i detta fall företräder mer än 70 % av unionens sammanlagda produktion av vissa stålprodukter belagda med organiskt materiel. Klagomålet innehöll prima facie-bevisning för subventionering av produkten i fråga och därav vållad väsentlig skada, och denna bevisning ansågs tillräcklig för att motivera inledandet av ett förfarande.
(3)
Innan förfarandet inleddes underrättade kommissionen, i enlighet med artikel 10.7 i grundförordningen, Kinas regering om att den hade mottagit ett vederbörligen underbyggt klagomål i vilket det påstods att subventionerad import av vissa stålprodukter belagda med organiskt material med ursprung i Kina vållar unionsindustrin väsentlig skada. Kinas regering inbjöds till samråd i syfte att klargöra situationen när det gäller påståendena i klagomålet och i syfte att uppnå en ömsesidig lösning. Den kinesiska regeringen godtog erbjudandena om samråd, som därefter hölls. Under samråden kunde ingen ömsesidigt tillfredsställande lösning nås. Man beaktade dock synpunkterna från myndigheterna i Kina när det gällde påståendena i klagomålet om att subventionssystemen inte var utjämningsbara. Efter samrådet inkom inlagor från den kinesiska regeringen.
1.2 ANTIDUMPNINGSFÖRFARANDE
(4)
Den 21 december 2011 meddelade Europeiska kommissionen genom ett tillkännagivande i Europeiska unionens officiella tidning (3) att ett antidumpningsförfarande hade inletts beträffande import till unionen av vissa stålprodukter belagda med organiskt material med ursprung i Kina.
(5)
Den 20 september 2012 införde kommissionen genom förordning (EU) nr 845/2012 (4) en preliminär antidumpningstull på import av vissa stålprodukter belagda med organiskt material med ursprung i Kina.
(6)
De skadebedömningar som genomförts inom ramen för denna antisubventionsundersökning och den parallella antidumpningsundersökningen är identiska, eftersom definitionen av unionsindustri, representativa unionstillverkare och undersökningsperiod är desamma i båda undersökningarna. Kommentarer om skadeaspekter som kommit in i samband med någotdera förfarandet har därför beaktats vid båda förfarandena.
1.3 PARTER SOM BERÖRS AV FÖRFARANDET
(7)
Kommissionen underrättade officiellt klagandena, andra kända tillverkare i unionen, de kända exporterande tillverkarna i Kina, importörer, handlare, användare, leverantörer och intresseorganisationer som man visste var berörda, samt representanterna för Kina om inledandet av förfarandet. De berörda parterna gavs tillfälle att inom tidsfristen i tillkännagivandet om inledande skriftligen lämna synpunkter och begära att bli hörda.
(8)
Eftersom antalet exporterande tillverkare, unionstillverkare och icke-närstående importörer föreföll vara stort, ombads alla kända exporterande tillverkare och icke-närstående importörer att ge sig till känna för kommissionen och att lämna vissa i tillkännagivandet om inledande specificerade uppgifter om sin verksamhet under undersökningsperioden (1 oktober 2010 - 30 september 2011) med avseende på den berörda produkten. Dessa upplysningar begärdes enligt artikel 27 i grundförordningen för att kommissionen skulle kunna besluta om huruvida ett stickprovsförfarande var nödvändigt och i så fall göra ett urval. Samråd ägde också rum med de kinesiska myndigheterna.
(9)
Till en början lämnade 19 exporterande tillverkare eller grupper av exporterande tillverkare i Kina de begärda upplysningarna och samtyckte till att ingå i ett urval. På grundval av upplysningarna från de exporterande tillverkarna och i enlighet med artikel 27 i grundförordningen, föreslog kommissionen inledningsvis ett stickprov med tre exporterande tillverkare/grupper av exporterande tillverkare. En av de exporterande tillverkare som ingick i stickprovet meddelade emellertid att man inte ville samarbeta. Därför ersattes den tillverkaren med nästa exporterande tillverkare med den största volymen exportförsäljning till unionen. Efter tillkännagivandet meddelade även denna tillverkare att man inte ville samarbeta.
(10)
För att inte försena förfarandet ytterligare beslutades att urvalet skulle begränsas till de två grupper av exporterande tillverkare som hade den största exportvolymen till unionen, dvs. Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd och dess närstående företag och Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd och dess närstående företag. Stickprovet med dessa båda grupper av exporterande tillverkare ligger till grund för fastställandet av subventionerna till dessa grupper och även subventionsnivån för alla samarbetsvilliga exporterande tillverkare som inte ingår i stickprovet, enligt artiklarna 15.2 och 15.3 i grundförordningen.
(11)
När det gäller unionstillverkarna meddelade kommissionen i tillkännagivandet om inledande att den preliminärt hade valt ut ett stickprov av unionstillverkare. Stickprovet bestod av sex unionstillverkare, som kommissionen visste tillverkade en likadan produkt, utvalda på grundval av försäljnings- och produktionsvolym, storlek och geografiskt läge i unionen. De unionstillverkare som ingick i urvalet svarade för 46 % av tillverkningen och för 38 % av försäljningen i unionen. Berörda parter ombads också i tillkännagivandet om inledande att lämna synpunkter på det preliminära stickprovet. En av unionstillverkarna meddelade att man inte önskade ingå i stickprovet och ersattes i stickprovet av den näst största tillverkaren.
(12)
Fem icke-närstående importörer lämnade de begärda upplysningarna och samtyckte till att ingå i urvalet. Till följd av det begränsade antalet samarbetsvilliga importörer, ansågs ett stickprovsförfarande inte längre vara nödvändigt.
(13)
Kommissionen sände frågeformulär till företrädarna för de två exporterande tillverkarna i Kina i urvalet, till 14 andra exporterande tillverkare i Kina som begärde detta, de sex unionstillverkare som ingick i urvalet, de fem samarbetsvilliga importörerna i unionen samt till de kända användarna.
(14)
Svar mottogs från företrädarna för nio exporterande tillverkare och närstående företag i Kina, de sex unionstillverkare som ingick i urvalet, två icke-närstående importörer och tio användare.
(15)
Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den bedömde vara nödvändiga för ett avgörande i fråga om subventionering, därav vållad skada och unionens intresse. Kontrollbesök gjordes på plats hos följande statliga myndighet och företag:
a)
Folkrepubliken Kinas regering
-
Kinas handelsministerium, Peking, Kina
b)
Unionstillverkare
-
ArcelorMittal Belgium, Belgien och det närstående försäljningsföretaget ArcelorMittal Flat Carbone Europe SA, Luxemburg
-
ArcelorMittal Poland, Polen
-
ThyssenKrupp Steel Europe AG, Tyskland
-
voestalpine Stahl GmbH och voestalpine Stahl Service Center GmbH, Österrike
-
Tata Steel Maubeuge SA (tidigare Myriad SA), Frankrike
-
Tata Steel UK Ltd, Förenade kungariket
c)
Grupper av exporterande tillverkare (och närstående företag) i Kina
-
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd och dess närstående företag: Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd, Zhangjiagang Wanda Steel Strip Co., Ltd, Jiangsu Huasheng New Construction Materials Co. Ltd och Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd
-
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd och dess närstående företag Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Company Ltd
d)
Importörer i unionen
-
ThyssenKrupp Mannex, Tyskland
-
Macrometal, Hamburg, Tyskland
(16)
Därefter underrättades alla parter om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för beslutet att rekommendera en slutgiltig utjämningstull på import av vissa stålprodukter belagda med organiskt material med ursprung i Folkrepubliken Kina (nedan kallat meddelandet om slutliga uppgifter). Alla parter beviljades även en tidsfrist inom vilken de kunde lämna synpunkter efter meddelandet av dessa slutliga uppgifter.
(17)
Synpunkterna från de berörda parterna övervägdes och togs i beaktande där så var lämpligt.
1.4 UNDERSÖKNINGSPERIOD OCH SKADEUNDERSÖKNINGSPERIOD
(18)
Undersökningen av subventionering och skada omfattade perioden 1 oktober 2010 - 30 september 2011 (nedan kallad undersökningsperioden). Undersökningen av utvecklingstendenser som är av betydelse för bedömningen av skada omfattade perioden från och med den 1 januari 2008 till och med slutet av undersökningsperioden (nedan kallad skadeundersökningsperioden).
2. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT
2.1 BERÖRD PRODUKT
(19)
I tillkännagivandet om inledande angavs att undersökningen gällde vissa stålprodukter belagda med organiskt material, dvs. valsade platta produkter av olegerat och legerat stål (utom rostfritt stål) som målas, fernissas eller beläggs med plast på minst en sida, utom sandwichpaneler som används för byggändamål, bestående av två yttre metallplåtar med en stabiliserande kärna av isolermaterial mellan sig, och utom produkter med en slutbeläggning av zinkstoft (zinkrik målarfärg innehållande minst 70 viktprocent zink).
2.2 BEGÄRAN OM UNDANTAG FÖR PRODUKTER
(20)
China Iron and Steel Association (CISA), två importörer och två användare föreslog att fem produkttyper skulle vara undantagna. Dessa krav har tagits emot och analyserats som följer:
2.2.1 STÅLPRODUKTER MED METALLISK BELÄGGNING AV KROM ELLER TENN
(21)
En användare av vissa stålprodukter belagda med organiskt material lämnade in en begäran om att stålprodukter belagda med ett substrat med en metallisk beläggning av krom eller tenn skulle uteslutas från produktdefinitionen. Undersökningen har visat att den metalliska beläggningen av krom eller tenn gör att denna produkttyp skiljer sig fysiskt och tekniskt från de stålprodukter belagda med organiskt material som är under utredning. Dessutom används stålprodukter belagda med ett substrat med en metallisk beläggning av krom eller tenn nästan uteslutande i livsmedelsförpacknings- och kabelindustrin. Slutligen förklarade unionsindustrin att den inte hade avsett att låta denna produkttyp ingå i undersökningen. Därför ingår stålprodukter belagda med ett substrat med en metallisk beläggning av krom eller tenn inte i produktdefinitionen.
2.2.2 VARMVALSAD PLÅT MED SKYDDANDE GRUNDFÄRG, ORGANISK ELLER OORGANISK
(22)
Denna begäran avvisades eftersom dessa produkter inte omfattas av de KN-nummer som ingår i undersökningen. Målningen eller beläggningen används endast för rostskyddsändamål och omfattas därför av KN-nummer 7208, och inte av KN-nummer 7210. Varmvalsad plåt med skyddande grundfärg, organisk eller oorganisk, ingår inte i produktdefinitionen och kan alltså inte uteslutas från den.
2.2.3 STÅLPRODUKTER BELAGDA MED ETT SUBSTRAT MED EN TJOCKLEK PÅ 0,6-2,0 MM
(23)
CISA och två importörer begärde att stålprodukter belagda med ett substrat med en tjocklek på 0,6-2,0 mm, vilka motsvarar 5-10 % av importen från Kina, skulle uteslutas. De hävdade att det endast förekom direkt konkurrens mellan kinesisk export och unionsindustrins tillverkning av stålprodukter belagda med ett substrat med en tjocklek på 0,25-0,6 mm.
(24)
Denna begäran avvisades eftersom både kinesiska exportörer och unionsindustrin tillverkar och säljer stålprodukter belagda med ett substrat med en tjocklek på 0,6-2,0 mm och att dessa produkter alltså uppenbart konkurrerar med varandra. Det lämnades inga belägg för att stålprodukter belagda med ett substrat med en tjocklek på mer än 0,6 mm inte konkurrerar med stålprodukter belagda med ett substrat med en tjocklek på mindre än 0,6 mm och därför skulle vara en annan produkttyp. Stålprodukter belagda med ett substrat med en tjocklek på mer eller mindre än 0,6 mm har samma grundläggande fysiska och tekniska egenskaper och samma slutanvändning och är alltså samma produkt.
2.2.4 STÅLPRODUKTER BELAGDA MED ETT SUBSTRAT AV ALUMINIUM-ZINKLEGERING
(25)
De två importörerna hävdade att endast fyra unionstillverkare har licens för att framställa denna produkttyp och att endast ett företag verkligen framställde den. De hävdade också att denna produkt skiljer sig från zinkbelagda stålprodukter när det gäller produktegenskaper.
(26)
Denna begäran avvisades eftersom de båda produkttyperna är utbytbara, har överlappande användningsområden och minst två samarbetsvilliga unionstillverkare tillverkade denna produkttyp under undersökningsperioden. Det bör påpekas att endast en samarbetsvillig kinesisk exporterande tillverkare exporterade denna produkt till unionen under undersökningsperioden.
2.2.5 STÅLPRODUKTER BELAGDA MED ETT SUBSTRAT AV ZINKLEGERING
(27)
Denna begäran avvisades eftersom denna produkt, i motsats till vad en användare hävdade, tillverkas och säljs i betydande mängder av flera unionstillverkare och har samma avgörande fysiska och tekniska egenskaper och slutanvändningsområden som andra typer av stålprodukter belagda med organiskt material.
2.3 BEGÄRAN OM INFÖRLIVANDE AV PRODUKT
(28)
En sammanslutning begärde att stålprodukter med en metallisk beläggning av krom eller tenn, med Taric-numren 7210122010 och 7210500010 skulle införas i produktdefinitionen. Denna begäran avvisades eftersom de numren inte ingick i det ursprungliga klagomålet och de produkter som omfattas av dessa nummer har andra fysiska och tekniska egenskaper än de produkter som ingick i klagomålet.
2.4 BERÖRD PRODUKT
(29)
Eftersom stålprodukter med en metallisk beläggning av krom eller tenn utesluts enligt skäl 21 ska den berörda produkten ändras genom denna uteslutning.
(30)
Den berörda produkten är därför vissa stålprodukter belagda med organiskt material, dvs. valsade produkter av legerat och olegerat stål (med undantag för rostfritt stål) som är målade, lackerade eller plastöverdragna på åtminstone ena sidan, undantaget s.k. sandwichpaneler av en typ som används för byggändamål och bestående av två yttre metallplåtar med stabiliserande kärna av isolermaterial mellan sig, undantaget produkter med en slutbeläggning av zinkstoft (en zinkrik målarfärg innehållande minst 70 viktprocent zink) exklusive produkter med ett substrat med en metallbeläggning av krom eller tenn, som för närvarande klassificeras enligt KN-numren ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00 och ex 7226 99 70, med ursprung i Kina (nedan kallad den berörda produkten).
2.5 LIKADAN PRODUKT
(31)
Undersökningen har visat att stålprodukter belagda med organiskt material som tillverkas och säljs av unionsindustrin i unionen, stålprodukter belagda med organiskt material som tillverkas och säljs på den inhemska marknaden i Kina och stålprodukter belagda med organiskt material som importeras till unionen från Kina har samma grundläggande fysiska och kemiska egenskaper och samma grundläggande slutanvändningar. De anses därför vara likadana produkter i den mening som avses i artikel 2 c i grundförordningen.
3. SUBVENTIONER
3.1 INLEDANDE ANMÄRKNINGAR
(32)
Både den kinesiska regeringen och de exporterande kinesiska tillverkarna i urvalet lämnade svar på frågeformuläret och godkände besök på plats för att kontrollera svaren.
(33)
I fråga om den kinesiska regeringen skickade kommissionen, efter analysen av frågeformuläret, en skrivelse om ofullständiga svar och två skrivelser före kontrollen. Kommissionen gav den kinesiska regeringen gott om tid att utarbeta och inge sina framställningar så snart detta begärdes och motiverades. Den kinesiska regeringen beviljades faktiskt betydande förlängningar av tidsfristerna: 20 dagars förlängning för att svara på frågeformuläret, vilket ledde till en tidsfrist på sammanlagt 57 dagar för att svara på frågeformuläret och 25 dagar för att svara på den första skrivelsen om ofullständigt svar.
(34)
I sina svar på frågeformuläret, skrivelserna om ofullständiga svar och andra inlagor, lämnade den kinesiska regeringen endast upplysningar om system som användes av de exporterande tillverkarna som ingick urvalet och hävdade att den inte borde anmodas att besvara frågor om påstådda subventionssystem som var tillgängliga även för tillverkare som inte ingick i urvalet eller tillverkare som inte hade gett sig till känna.
(35)
Kommissionen kunde med all respekt inte godta denna inställning och förklarade för den kinesiska regeringen att syftet med det frågeformulär som hade skickats till den kinesiska regeringen var att inhämta upplysningar om subventioneringen av den industri som tillverkar stålprodukter belagda med organiskt material i Kina och avgöra i vilken omfattning importen till unionen av den berörda produkten är subventionerad. Kommissionen informerade den kinesiska regeringen om att det krävs bredare information om subventioneringens omfattning för att hantera en eventuell betydande bristande samarbetsvilja hos exportörer som påstås ha fått förmåner inom ramen för särskilda subventionssystem som inte utnyttjas av de företag som ingick i urvalet eller var samarbetsvilliga och eventuella begäranden från samarbetsvilliga exporterande tillverkare om individuell undersökning. Den kinesiska regeringen ändrade dock inte ståndpunkt och lämnade inga upplysningar om merparten av de andra subventionssystem som togs upp i klagomålet men som inte utnyttjades av företagen i urvalet.
(36)
Före kontrollbesöket på plats begärde den kinesiska regeringen att kommissionen skulle lämna ytterligare skriftliga upplysningar, framför allt en förteckning över alla frågor som kommissionen skulle ställa under kontrollen, och en förteckning över de regeringsavdelningar som förväntades delta i kontrollbesöket på plats. Utan dessa skulle den kinesiska regeringen ”lämnas ovetande om vad som borde ha förberetts eller kunde väntas under kontrollen” och att skrivelsen före kontrollen ”verkligen inte angav vad kommissionen egentligen hade för avsikt att kontrollera …”.
(37)
Kommissionen kunde inte godta den kinesiska regeringens begäran. I detta avseende konstateras att kommissionen har uppfyllt alla gällande villkor i artikel 26 i grundförordningen. Före kontrollen hade en utförlig skrivelse skickats till den kinesiska regeringen med en bekräftelse av dagordningen (dagar och grupper av system att diskutera per kontrolldag) och en begäran om att de myndigheter som ansvarar för respektive system och de tjänstemän som deltagit i utarbetandet av den kinesiska regeringens inlagor skulle närvara. Kommissionen förklarade också före kontrollbesöket på plats att endast den kinesiska regeringen kunde känna till vilka myndigheter som ansvarar för de system som skulle undersökas och veta vilka tjänstemän som lämpligen borde delta i kontrollen och svara på frågor. I fråga om förteckningen över särskilda frågor förklarade kommissionen att den inte var obligatorisk enligt EU-lagstiftningen (inte heller enligt WTO:s krav) och att syftet med denna undersökning var att kontrollera den kinesiska regeringens svar på frågeformuläret och de relevanta kompletterande inlagorna. Kontrollen skulle därför följa uppläggningen i dessa dokument. Kommissionen skulle också försöka inhämta och klargöra ytterligare uppgifter som behövdes för det pågående förfarandet, men de exakta frågorna i det sammanhanget skulle vara beroende de svar den kinesiska regeringen lämnade på den inledande kontrollen. Det gjordes också klart för den kinesiska regeringen före kontrollbesöken på plats att en vägran att tillhandahålla nödvändiga upplysningar eller bistå den undersökande myndigheten i kontrollen av information och uppgifter som bedömdes nödvändiga för förfarandet kunde få negativa effekter på undersökningsförfarandet. Kinas regering erinrades också om konsekvenserna av bestämmelsen i artikel 28 i grundförordningen.
(38)
Under kontrollbesöket på plats hos det kinesiska handelsministeriet i Peking försökte kommissionen i enlighet med bestämmelserna i artiklarna 11 och 26 i grundförordningen kontrollera de lämnade upplysningarna utifrån de styrkande handlingar som användes för utarbetandet av den kinesiska regeringens svar. Kommissionen drog därför den preliminära slutsatsen att avsaknaden av information och styrkande handlingar inte gjorde det möjligt att genomföra en ordentlig kontroll av svaren på frågeformuläret. Vidare hade viss information inte lämnats alls trots att den uttryckligen hade begärts och vissa frågor hade helt enkelt inte besvarats. Den kinesiska regeringen uppmärksammades därför i enlighet med artikel 28.1 och 28.6 i grundförordningen på följderna av bristande samarbetsvilja.
(39)
Den kinesiska regeringen hävdade också att kommissionen ålade den en orimlig börda och hade begärt irrelevant och onödig information i frågeformuläret och den efterföljande skrivelsen om ofullständigt svar.
(40)
När det gäller den begärda informationen noteras att kommissionen enbart begärde uppgifter om påståenden i klagomålet som den ansåg nödvändiga för att komma fram till ett representativt resultat och efterfrågade konsekvent samma uppgifter och upplysningar under hela undersökningsförfarandet och begärde att den kinesiska regeringen skulle förklara de lämnade uppgifterna och deras innebörd för de undersökta systemen. Kommissionen begärde med andra ord bara sådana uppgifter som var nödvändiga för att bedöma om och i så fall hur stora subventioner den berörda produkten kunde få enligt andra påstådda subventionssystem i klagomålet. De uppgifterna skulle ha gjort det möjligt att på ett tillfredsställande sätt fastställa storleken på de subventioner som beviljats enligt de andra subventionssystem som granskas och som är tillgängliga för de icke samarbetsvilliga exporterande tillverkarna. Eftersom varken företrädare för Kina eller de icke samarbetsvilliga exporterande tillverkarna lämnade de uppgifter som krävdes för att avgöra om de andra subventionssystemen var tillgängliga för de icke samarbetsvilliga exporterande tillverkarna konstaterade kommissionen på grundval av de tillgängliga bästa uppgifterna att de andra påstådda subventionssystemen verkligen var tillgängliga för andra icke samarbetsvilliga exporterande tillverkare och beräknade storleken på den förmån som dessa system innebär på grundval av de bästa uppgifter som fanns tillgängliga.
3.2 INDIVIDUELL UNDERSÖKNING
(41)
Två samarbetsvilliga exporterande tillverkare begärde en individuell undersökning i enlighet med artikel 27.3 i grundförordningen, dvs. Union Steel China (Union Steel) och Shenzhen Sino Master Steel Co. Ltd. Det var inte möjligt att bevilja båda dessa företag individuella undersökningar eftersom det, på grund av det stora antalet påstådda subventionssystem och den tidskrävande antisubventionsundersökningen, skulle medföra en alltför stor börda och kunde hindra undersökningen från att slutföras i tid.
(42)
Union Steel hade dock redan omfattats av en individuell undersökning i den parallella antidumpningsundersökningen och därefter beräknades en individuell skademarginal för detta företag.
(43)
Eftersom den kinesiska regeringen endast lämnade svar om de system som används av de exporterande tillverkarna i urvalet, vilket beskrivs i skäl 34 ovan, var det så gott som omöjligt att analysera vissa av de subventionssystem som Union Steel eventuellt utnyttjade. På grundval av bästa tillgängliga uppgifter enligt artikel 28 i grundförordningen tilldelades detta företag den genomsnittliga subventionsnivå som är tillämplig för de andra icke samarbetsvilliga företagen.
3.3 DE ENSKILDA SYSTEMEN
(44)
På grundval av uppgifterna i klagomålet begärde kommissionen information om följande system, som påstods inbegripa beviljande av subventioner från den statliga myndigheten:
I)
Statligt tillhandahållande av varor och tjänster mot otillräcklig ersättning
-
Tillhandahållande av insatsvaror mot otillräcklig ersättning: Varmvalsat och kallvalsat stål
-
Tillhandahållande av markanvändningsrättigheter mot otillräcklig ersättning
-
Program för tillhandahållande av vatten mot otillräcklig ersättning
-
Program för tillhandahållande av el mot otillräcklig ersättning
-
Program som omfattar tillhandahållande av el och vatten mot otillräcklig ersättning i Jiangsuprovinsen
-
Tillhandahållande av olika insatsvaror mot otillräcklig ersättning:
II)
Förmånliga lån och räntor till industrin för stålprodukter belagda med organiskt material
III)
Egetkapitalprogram
-
Utbyte av skulder mot aktier
-
Kapitaltillskott
-
Obetalda aktieutdelningar
IV)
Inkomstskatt och andra direkta skatter
-
Skatteavdrag för FoU-utgifter
-
Skattelättnader för regioner i de centrala och västra regionerna
-
Inkomstskatteavdrag för inköp av inhemskt tillverkad tillverkningsutrustning
-
Skattemässig särbehandling av företag som främjas som högteknologiska och spjutspetsteknologiska företag
-
Inkomstskattelättnader för företag med omfattande resursanvändning (”särskilda råvaror”)
-
Skatteavdrag för anskaffning av särskild utrustning
-
Förmånsskattepolitik för företag i den nordöstra regionen
-
Befrielse från inkomstskatt vid investering i inhemska tekniska förbättringar
-
Olika lokala skattelättnader (Shandongprovinsen, Chongqing City, Guangxi Zhuang-regionen, skatteförmåner för att utveckla de centrala och västra regionerna)
-
Skillnader i fråga om skattebefrielse på utdelning mellan berättigade inhemska företag
-
Två års total skattebefrielse, tre år med 50 % skattenedsättning för de produktiva FIE-företagen
-
Program för befrielse från eller nedsättning av lokala inkomstskatter för de produktiva FIE-företagen
-
Inkomstskatteavdrag för FIE-företag som anskaffar inhemskt tillverkad utrustning
-
Inkomstskattesubventioner för FIE-företag baserat på geografiskt läge
V)
Program för indirekt beskattning och importtullar
-
Befrielse från importtullar och moms för FIE-företag och vissa inhemska företag som använder importerad utrustning i främjade industrier
-
Återbetalning av moms för anskaffning av inhemskt tillverkad utrustning
-
Momsbefrielse för anläggningstillgångar i den centrala regionen
-
Andra skatteförmåner i Ma'anshan
VI)
Bidragsprogram
-
China World Top Brand-programmet
-
Program för kända varumärken
-
Statens projektfond för nyckelteknik
-
Program för att ersätta rättsliga antidumpningsavgifter
VII)
Statlig anskaffning av varor till orimligt hög ersättning
VIII)
Andra regionala program
-
Subventioner i det nya området Tianjin Binhai och det ekonomiska och tekniska utvecklingsområdet Tianjin
-
Program som berör den nordöstra regionen
-
Bidrag inom ramen för vetenskaps- och teknikprogrammet i Jiangsuprovinsen
-
Bidrag inom ramen för vetenskaps- och teknikprogrammet i Hebeiprovinsen
IX)
Ad hoc-subventioner som tas upp i klagomålet
3.3.1 STATLIGT TILLHANDAHÅLLANDE AV VAROR OCH TJÄNSTER MOT OTILLRÄCKLIG ERSÄTTNING
3.3.1.1 Tillhandahållande av varmvalsat och kallvalsat stål mot otillräcklig ersättning
(45)
I klagomålet hävdades att den kinesiska regeringen kontrollerar vissa industrier och produkter i tidigare led och på så sätt kan erbjuda tillverkarna av stålprodukter belagda med organiskt material insatsvaror till förmånliga priser. Därför får dessa tillverkare utjämningsbara subventioner genom anskaffning från statligt ägda företag av statligt tillverkat varmvalsat och kallvalsat stål till priser som är lägre än marknadspriset, dvs. mot otillräcklig ersättning till de statligt ägda företagen.
(46)
Kommissionen begärde detaljerade upplysningar från den kinesiska regeringen om statligt ägda företag som tillhandahåller varmvalsat och kallvalsat stål till de kinesiska exporterande tillverkarna av stålprodukter belagda med organiskt material för att kontrollera påståendena i klagomålet och fastställa om dessa statligt ägda företag är offentliga organ. Framför allt utarbetade kommissionen bilaga B till frågeformuläret till den kinesiska regeringen för de statliga ägda företagen och uppmanade den kinesiska regeringen att lämna de upplysningar som begärdes där. I sin skrivelse om ofullständigt svar bad kommissionen den kinesiska regeringen på nytt att lämna de upplysningar som begärdes i bilaga B och uppmanade den kinesiska regeringen att samordna svaren med de berörda statligt ägda företagen.
(47)
Den kinesiska regeringen besvarade dock inte någon av frågorna i bilaga B och lämnade inte heller relevanta upplysningar som begärdes i frågeformuläret (t.ex. om den kinesiska regeringens ägande och kontroll över de statligt ägda företagen i stålsektorn och dess deltagande i omorganisationen av den kinesiska stålindustrin). I stället för att lämna de begärda upplysningarna hävdade den kinesiska regeringen i sitt svar på frågeformuläret att de klagande inte hade kunnat visa att tillverkarna av varmvalsat och kallvalsat stål är offentliga organ.
(48)
På grund av den kinesiska regeringens bristande samarbete var kommissionen tvungen att använda de mest tillförlitliga uppgifter som fanns tillgängliga i övrigt. Kommissionen informerade den kinesiska regeringen om detta tillvägagångssätt. I sin bedömning av om de statligt ägda företag som tillhandahåller varmvalsat och kallvalsat stål till de kinesiska exporterande tillverkarna i statligt ägda företag tog kommissionen hänsyn till den begränsade information som lämnats av den kinesiska regeringen, upplysningar i klagomålet, offentligt tillgängliga faktauppgifter från liknande förfaranden som genomförts av andra utredningsmyndigheter samt annan offentligt tillgänglig information, och baserade sina slutsatser på de sammantagna upplysningarna i fallet.
a) Statligt ägda företag som tillhandahåller tillverkare av stålprodukter belagda med organiskt material med varmvalsat och kallvalsat stål är offentliga organ
(49)
Den klagande hävdar att statligt ägda företag i Kina är offentliga organ i den mening som avses i artikel 2 b i grundförordningen och att de tillhandahåller varor (varmvalsat och kallvalsat stål) till tillverkare av stålprodukter belagda med organiskt material till priser som är lägre än marknadspriserna och därmed ger tillverkarna en förmån.
(50)
I sin rapport i Förenta staterna - Slutgiltig antidumpnings- och utjämningstull på vissa produkter från Kina (5) (nedan kallad överprövningsorganets rapport) definierade WTO:s överprövningsorgan ett offentligt organ som en enhet som ”har eller utövar statliga befogenheter” (6). Överprövningsorganet ansåg vidare att offentliga organ även utmärks av att de ”utför statliga funktioner” (7) som ”normalt anses ingå i offentliga förfaranden enligt rättsordningen i det berörda medlemslandet” (8).
(51)
Mot bakgrund av WTO:s överprövningsorgans slutsatser behöver analysen besvara två frågor, nämligen a) huruvida de berörda statligt ägda företagen utför funktioner som normalt anses ingå i offentliga förfaranden i Kina och, b) om så är fallet, huruvida de utövar statliga befogenheter när de gör detta.
(52)
När det gäller den kinesiska regeringen finns det en mängd exempel som visar att regeringen är kraftigt involverad i förvaltningen av ekonomin. Den kinesiska regeringens ledande roll i ekonomin fastställs i Folkrepubliken Kinas konstitution. I artikel 7 i konstitutionen anges följande: ”Den statliga ekonomin är den sektor i den socialistiska ekonomin som ägs av hela folket. Den är den ledande kraften i den nationella ekonomin. Staten ska se till att den statliga ekonomin konsolideras och växer.” I artikel 15 i konstitutionen anges följande: ”Staten ska tillämpa planekonomi på grundval av ett socialistiskt offentligt ägande.” Även i stadgarna för Kinas kommunistparti föreskrivs att det offentliga ägandet ska ha en ledande roll. I ingressen till kommunistpartiets stadgar anges t.ex. följande: ”Partiet måste upprätthålla och förbättra det grundläggande ekonomiska systemet, där offentligt ägande ska ha en dominerande roll …” Även i de olika femårsplaner som utarbetas av den nationella utvecklings- och reformkommissionen och antas av Kinas högsta rättsliga myndighet, statsrådet, framgår vilket starkt grepp den kinesiska regeringen har över ekonomin.
(53)
När det gäller stålsektorn tyder informationen i ärendet på att de statligt ägda företag som tillverkar varmvalsat och kallvalsat stål i Kina ofta utför de statliga funktioner som bl.a. beskrivs i sektorsplanerna för järn- och stålindustrin. Dessa planer bekräftar att den kinesiska regeringen har valt att vara starkt involverad i förvaltningen och utvecklingen av stålindustrin i Kina och de statligt ägda företagens genomförande av dessa planer kan därför anses utgöra offentliga förfaranden. I planerna fastställs mål för alla aktörer inom järn- och stålindustrin och hela sektorn får riktlinjer för att åstadkomma specifika resultat. Den kinesiska regeringen använder i själva verket de statligt ägda järn- och stålföretagen som statens förlängda arm, för att uppnå de mål som fastställs i planerna.
(54)
Order nr 35 från den nationella utvecklings- och reformkommissionen - utvecklingspolitik för järn- och stålindustrin omfattar bl.a. en politik för att minska antalet järn- och stålsmältverksföretag och innehåller produktionsmål för dessa stålföretagsgrupper som är bland de tio största på den inhemska marknaden (artikel 3), för produktionskapaciteten förbjuds bildandet av nya järn- och stålföretag i intressegemenskap (artikel 10), fastställer villkoren för tillträde till järn- och stålindustrin på utrustningsnivå och även de tekniska och ekonomiska index som järn- och stålföretag bör följa (artikel 12), fastställer regler för organisatoriska ändringar i stålföretag (artikel 20), tar upp investeringsförvaltning (artiklarna 22 och 23), anger villkor för tillgången till finansiella medel (artiklarna 25 och 26), ger staten rätt att ingripa vid anskaffningen av råvaror (artikel 30).
(55)
Den tolfte femåriga utvecklingsplanen för stålindustrin innehåller en sammanfattning av hur målen i den föregående planen har uppnåtts, samt en utvecklingsstrategi och mål för hela stålindustrin. På liknande sätt som order nr 35 innehåller planen mycket specifika mål på industriklusternivå (avsnitt III.III.6), främjar vissa projekt och avråder från andra (avsnitt IV.IV) och gör skillnad i stöd till järn- och stålindustrin i olika provinser (avsnitt IV.V), föreskriver stöd till storskaliga stålföretag och ger de största statligt ägda kinesiska ståltillverkarna, som Bao Steel, Anshan Iron and Steel och Wuhan Iron and Steel, en ledande roll (9). I planen föreskrivs också att regleringen och förvaltningen av de befintliga stålföretagens tillverkning ska stärkas (avsnitt V.IV).
(56)
Enligt Folkrepubliken Kinas lag om statligt ägda företagstillgångar är statligt ägda företag också skyldiga att följa den nationella industripolitiken (10). På liknande sätt medför de preliminära bestämmelserna om övervakning och förvaltning av centrala företags investeringar en skyldighet för de statligt ägda företagen att följa statens utvecklingsplaner och industripolitik (11). Enligt bestämmelserna om förvaltningen av centrala företags utvecklingsstrategier och planer ska alla statligt ägda företag ta fram en utvecklings- och strategiplan som ska granskas och godkännas av statsrådets kommission för övervakning och förvaltning av statligt ägda tillgångar (SASAC). Under granskningen, och innan planen godkänns, måste SASAC bl.a. undersöka om planen följer den nationella utvecklingsplanen och industripolitiken och om den är förenlig med den strategiska anpassningen och strukturen för den statligt ägda ekonomin (12).
(57)
De konkreta exempel på tillämpningen av de åtgärder som beskrivs i planerna, t.ex. flytten av Capital Steel Corporation (13) eller ett flertal sammanslagningar av stålföretag (14), visar att planerna inte bara är vägledande dokument som fungerar som riktlinjer utan att de leder till konkreta åtgärder hos de statligt ägda företagen som är utformade av staten (företrädd av den nationella utvecklings- och reformkommissionen och statsrådet).
(58)
Alla de konkreta åtgärder som beskrivs i skälen ovan måste följas och genomföras av de företag som omfattas av planerna. Slutsatsen blir att de statligt ägda företagen, genom den direkta statliga inblandningen i stålföretagens kommersiella beteende, fungerar som regeringens förlängda arm och utför offentliga funktioner som i sin tur leder till att de mål som fastställs i planerna uppfylls.
(59)
Efter att ha konstaterat att de statligt ägda företagen utför offentliga funktioner måste vi undersöka om de utövar offentliga befogenheter i och med detta. En central fråga är om de är statligt kontrollerade (15). Om så är fallet är det mot bakgrund av alla andra relevanta belägg som beskrivs ovan rimligt att anta att statligt ägda företag fungerar som statens förlängda arm och genomför den politik som fastställs i planerna.
(60)
Den statliga kontroll som beskrivs nedan tyder på att de statligt ägda myndigheterna har eller utövar offentliga befogenheter. Kontroll kan bl.a. utövas genom statligt ägande, administrativa förordningar och ingripanden genom SASAC, styrelser och statliga planer.
(61)
Som beskrivs ovan i avsnittet om bristande samarbete (skälen 46-48) lämnade den kinesiska regeringen inte de begärda upplysningarna om ägarstrukturen hos tillverkarna av varmvalsat och kallvalsat stål i Kina. I sitt svar på frågeformuläret bifogade den kinesiska regeringen en förteckning över 54 företag där den kinesiska regeringen är den största ägaren, men under kontrollbesöket hävdade regeringen att förteckningen inte är korrekt utan även innehåller privatägda företag. Den kinesiska regeringen korrigerade inte förteckningen och angav inte heller vilka av företagen som är privatägda och vilka som ägs av den kinesiska staten. På grund av det bristande samarbetet var kommissionen tvungen att titta på andra belägg i ärendet och offentligt tillgängliga uppgifter.
(62)
Den klagande lämnade bevis på att de största tillverkarna av varmvalsat och kallvalsat stål är statligt ägda och lämnade detaljerade upplysningar om detta i bilaga 10 till klagomålet (16). Även andra offentligt tillgängliga uppgifter (17) bekräftar att den kinesiska regeringen har ett ägarintresse i många av tillverkarna av varmvalsat och kallvalsat stål.
(63)
Med hänsyn till alla upplysningar i ärendet är det rimligt att konstatera att den kinesiska regeringen har ett betydande ägarintresse i många av de kinesiska tillverkarna av varmvalsat och kallvalsat stål.
(64)
SASAC utövar statens ansvar som investerare och förvaltar de statligt ägda tillgångar som den övervakar. Det konstateras att den kinesiska regeringen i sitt svar på frågeformuläret och efterföljande inlagor hävdade att SASAC inte är involverad i de statligt ägda företagens kommersiella verksamhet och underbyggde sitt påstående genom att hänvisa till artikel 7 i de interimistiska bestämmelserna om övervakning och förvaltning av statligt ägda företagstillgångar (18), men andra artiklar i samma lag och även andra belägg i ärendet (19) tyder på motsatsen.
(65)
I själva verket visar den kinesiska regeringens svar på antisubventionsfrågeformuläret att SASAC med statsrådets tillstånd utser och avskedar höga chefer vid de övervakade företagen och utvärderar deras resultat genom rättsliga förfaranden. SASAC har också ansvar för att uppmana de övervakade företagen att tillämpa de vägledande principerna och politiken, ansvarar för den grundläggande förvaltningen av företagens statligt ägda tillgångar och leder och övervakar förvaltningen av lokala statligt ägda tillgångar i enlighet med lagen.
(66)
SASAC har även ansvar för ersättning och bedömning av de statligt ägda företagens ledare och utser och beslutar om eventuella belöningar och bestraffningar av dem (20). Alla belägg pekar faktiskt på att karriären för ledningen vid de statligt ägda företagen är beroende av SASAC. Dessa omständigheter visar att SASAC tydligt har offentliga befogenheter.
(67)
Även sammansättningen av de statligt ägda företagens styrelser avspeglar den kinesiska regeringens stora kontroll över de statligt ägda företagen. Beläggen i ärendet (21) visar att många ledamöter i företagsledningar och styrelser har eller tidigare har haft funktioner i regeringen och/eller partiet och att valet av dem påverkas kraftigt att statliga myndigheter som SASAC eller Kinas kommunistiska parti (CCP).
(68)
Den kinesiska regeringens politik, intressen och mål för stålindustrin fastställs i olika statliga planer på central och även decentraliserad nivå. De statligt ägda företagen uppmanas att följa politiken (företag som inte gör det blir till och med föremål för sanktioner) och att döma av vissa stora statligt ägda stålföretags agerande på senare tid i Kina är det uppenbart att man följer politiken och att de statligt ägda stålföretagen arbetar för att nå de mål som fastställs i planerna.
(69)
Enligt utvecklingsplanen för den tolfte femårsplanen för stålindustrin ska endast de ”företag som följer nationens politik för järn- och stålindustrin och normerna och villkoren för produktionen och driften inom järn- och stålindustrin spela en ledande roll vid sammanslagningar och omorganisationer” (22).
(70)
Även i ett antal planer på provinsnivå och lokal nivå anges specifika statligt ägda företag och det fastställs mål för dem. I klagomålet återges utdrag ur dessa planer (23). Den kinesiska regeringen ombads att tillhandahålla alla dessa planer i frågeformuläret och i skrivelsen om ofullständigt svar för kontroll och förtydligande, men den kinesiska regeringen beslutade att inte tillhandahålla dem. Det noteras dock att den kinesiska regeringen inte ifrågasatte riktigheten i dessa citat under förfarandet. Dessutom medger flera av de företag som nämns i provinsplanerna och de lokala planerna att de samarbetar med myndigheterna och beskriver hur de agerar eller tidigare har agerat i enlighet med planerna (24).
(71)
Även om den kinesiska regeringen hävdar att vissa av dessa planer endast är vägledande, inte bindande och enbart syftar till att fungera som riktlinjer, får detta påstående inte stöd i några andra belägg i ärendet. Tvärtom är de statliga utvecklingsplanerna och industripolitiken rättsligt bindande för de statligt ägda företagen enligt många lagar och andra författningar (25).
(72)
Den kinesiska regeringen ställer upp mål för järn- och stålindustrin genom femårsplanerna och andra relevanta handlingar och uppnår dessa mål genom de funktioner och verksamheter som anges där. Eftersom dessa planer och handlingar utarbetas av departement i den kinesiska regeringen, t.ex. det nationella rådet eller den nationella utvecklings- och reformkommissionen, bör de funktioner och verksamheter som anges i dem betraktas som offentliga. Eftersom statligt ägda stålföretag alltså är skyldiga att följa dessa planer och denna politik fungerar de som statens förlängda arm och dessa företag utövar myndighetsbefogenheter eftersom staten har meningsfull kontroll över dem.
(73)
Med hänsyn till den kinesiska statens bristande samarbete kunde det inte fastställas helt och hållet vilka enheter som ska betraktas som offentliga organ. I vilket fall som helst är ett statligt ägt företag där staten är majoritetsägare eller största aktieägare ett offentligt organ. Enheter som staten inte har något ägande i är privata organ. Det behöver dock inte dras någon skarp gräns mellan offentliga och privata organ det här fallet, eftersom det i skälen 85-98 visas att alla privata organ inom stålsektorn agerar efter direktiv från staten och därmed i allt väsentligt beter sig på samma sätt som offentliga organ.
b) Förmån (offentliga organ)
(74)
För att avgöra om det föreligger en förmån i enlighet med artikel 3.2 i grundförordningen måste vi jämföra de priser som de berörda exporterande tillverkarna betalar för varmvalsat och kallvalsat stål med det berörda riktmärket. I överprövningsmyndighetens rapport bekräftas att det är tillåtet att använda externa riktmärken när marknaden i det land som tillhandahåller varorna snedvrids genom statens roll. Det noteras också att ”om staten är den dominerande leverantören är det sannolikt att de privata priserna är snedvridna, men det måste ändå göras en analys från fall till fall” (26). I överprövningsorganets rapport anges också att ”…vi påstår inte att det finns ett tröskelvärde över vilket det faktum att staten är den dominerande leverantören på marknaden i sig räcker för att fastställa att priset är snedvridet, utan snarare att ju mer dominerande statens roll är på marknaden, desto mer sannolikt är det att denna roll kommer att leda till snedvridning av de privata priserna” (27). Vidare anges i överprövningsorganets rapport att ”när staten är en ”betydande” leverantör behövs bevis som berör andra faktorer än statens marknadsandel, eftersom statens roll som betydande leverantör i sig inte är ett bevis på snedvridning av de privata priserna”. Den första frågan att besvara är alltså om statens andel av tillverkningen av varmvalsat och kallvalsat stål i Kina är dominerande eller bara betydande.
(75)
Kommissionen begärde upplysningar från den kinesiska regeringen om marknaden för varmvalsat och kallvalsat stål när det gällde de andelar varmvalsat och kallvalsat stål som tillverkats av statligt ägda företag och av privata företag, men den kinesiska regeringen lämnade inga relevanta upplysningar om detta (28).
(76)
Kommissionen använde annan tillgänglig information (29) om denna fråga och fastställde att minst 63 % av produktionen av varmvalsat stål i Kina sker vid statligt ägda stålföretag. Det är viktigt att påpeka att den andelen på 63 % av de statligt ägda företagen beräknades efter en mycket försiktig analys och är en absolut lägsta siffra. Det faktum att många av de påstådda privata leverantörer som rapporteras av exportörerna förefaller vara handelsföretag (som mycket väl kan ha köpt produkten från statligt ägda företag), den kinesiska regeringens bristande samarbete (se skälen 46-48 ovan) och andra utredande myndigheters undersökningsresultat (se fotnot 32) leder till slutsatsen att de statligt ägda företagens verkliga andel av marknaden för varmvalsat stål är mycket större. Den kinesiska regeringens stora inblandning denna sektor av marknaden för varmvalsat stål (se skälen 85-94 nedan) begränsar också de privata aktörernas manöverutrymme.
(77)
Mot bakgrund av ovanstående fastställdes att de statligt ägda företagen är dominerande på marknaden för varmvalsat stål i Kina. Denna dominans för statligt ägda företag på marknaden för varmvalsat stål är så stor att de privata tillverkarna inte har något annat val än att anpassa sina priser efter de statligt ägda företagen, vilket visas nedan.
(78)
När det gäller kallvalsat stål var den rapporterade andelen för statligt ägda företag från de kinesiska exporterande tillverkarna (18 %) mycket lägre än för varmvalsat stål, vilket dock motsades av andra uppgifter (se skäl 79 nedan). Mot bakgrund av den kinesiska regeringens bristande samarbete, att många av de påstådda privata leverantörer som rapporteras av exportörerna förefaller vara handelsföretag (som mycket väl kan ha köpt produkten från statligt ägda företag) och de begränsningar för de privata aktörernas kommersiella verksamheter som den kinesiska regeringens starka inblandning i sektorn innebär (se skälen 85-94) konstateras (delvis på grundval av tillgängliga uppgifter (se skäl 79 nedan) enligt artikel 28 i grundförordningen) att statligt ägda företag även dominerar marknaden för kallvalsat stål i Kina.
(79)
Denna slutsats styrks av World Steel Capacity Book, som motsäger den andel på 18 % som rapporteras av de kinesiska exportörerna och visar att mer än 70 % av hela den kinesiska produktionskapaciteten för kallvalsat stål är statligt ägd (30).
(80)
Kommissionen begärde upplysningar från den kinesiska regeringen om de priser som statligt och privat ägda företag tog ut på varmvalsat och kallvalsat stål som såldes på den kinesiska marknaden. Den kinesiska regeringen lämnade inte några sådana upplysningar i sitt svar på frågeformuläret. Undersökningen hos exportörerna av stålprodukter belagda med organiskt material visade att de priser som de fyra exporterande tillverkarna/grupperna betalade under undersökningsperioden för varmvalsat och kallvalsat stål från privata tillverkare av varmvalsat och kallvalsat stål eller från handelsföretag konsekvent låg mycket nära de statligt ägda företagens priser (31). De observerade förhållandena och de statligt ägda företagens dominans inom sektorn visar alltså att privata leverantörers priser mycket väl följer de priser som betalas till statligt ägda företag. En av de exporterande tillverkarna i urvalet lämnade dessutom in ett avtal om tillhandahållande av varmvalsat stål från en privatägd leverantör där det till och med ingår ett villkor om att priset ska knytas till de statligt ägda företagens leverantörspris.
(81)
Mot bakgrund av den samlade informationen i ärendet konstateras att priserna på varmvalsat och kallvalsat stål som säljs av statligt ägda företag i Kina är snedvridna till följd av de statligt ägda företagens stora dominans på den kinesiska marknaden. De privata leverantörernas priser på varmvalsat och kallvalsat stål är anpassade efter de statligt ägda företagens Därför konstateras att det inte finns några tillförlitliga marknadspriser i Kina för varmvalsat och kallvalsat stål. Eftersom det inte finns några ”rådande marknadsvillkor” på marknaden för varmvalsat och kallvalsat stål i Kina måste kommissionen i enlighet med artikel 6 d i grundförordningen söka ett alternativt riktmärke. Eftersom hela den kinesiska marknaden är snedvriden är det inte praktiskt möjligt att justera kostnader och priser i Kina på ett meningsfullt sätt och importpriserna torde vara lika snedvridna av de statligt ägda företagens dominans. Därför söktes ett externt riktmärke i enlighet med artikel 6 d ii i grundförordningen.
(82)
Det lämpligaste riktmärket verkar vara ett konstruerat riktmärke som bygger på de världsmarknadspriser på varmvalsat och kallvalsat stål som regelbundet offentliggörs i olika specialiserade ståltidskrifter som Steel Business Briefing, MEPS och CRU.
(83)
En jämförelse mellan de statligt ägda företagens priser och det utländska riktmärket (konstruerat i enlighet med skäl 103) visade att dessa priser var betydligt lägre än riktpriserna och alltså gav de kinesiska exporterande tillverkarna av stålprodukter belagda med organiskt material en förmån i den mening som avses i artikel 3.2 i grundförordningen.
c) Selektivitet
(84)
Detta subventionsprogram är selektivt i den mening som avses i artikel 4.2 c i grundförordningen eftersom det varmvalsade och kallvalsade stålet endast används i produktionen hos ett begränsat antal industrier och företag i Kina.
d) Uppmaningar och direktiv till privata leverantörer
(85)
Nästa fråga är huruvida privata tillverkare av varmvalsat och kallvalsat stål som inte är offentliga organ ändå får uppmaningar eller direktiv av den kinesiska regeringen att tillhandahålla varmvalsat och kallvalsat stål till tillverkarna av stålprodukter belagda med organiskt material i den mening som avses i artikel 3.1 a iv i grundförordningen.
(86)
Det har från början stått klart att den kinesiska regeringen bedriver en politik för att tillhandahålla varmvalsat och kallvalsat stål till sektorn för stålprodukter belagda med organiskt material, eftersom offentliga organ, som ingår i staten, deltar i detta tillhandahållande och har en dominerande ställning på marknaden, vilket gör det möjligt för dem att ta ut priser som är lägre än marknadspriserna. I vilket fall som helst, oavsett om dessa enheter betecknas som ”offentliga” eller ej, visar samma bevisning att det förekommer en statlig politik som har starkt inflytande på sektorn. Nu måste det fastställas om denna politik även omfattar privata leverantörer.
(87)
I ett antal statliga planer och policydokument finns det indikationer på att ståltillverkare (både statligt och privat ägda) uppmuntras och stöds av den kinesiska regeringen. Vissa avsnitt i dessa handlingar tyder på att det finns en direkt koppling mellan regeringen och de privatägda stålföretagens beteende och vid ett antal tillfällen kan man konstatera att denna ”vägledning” har lett till att stålföretagen har vidtagit åtgärder enligt rekommendationerna i planerna.
(88)
I order nr 35 från den nationella utvecklings- och reformkommissionen - utvecklingspolitik för järn- och stålindustrin uppmuntras stålföretagen t.ex. att agera på ett visst sätt (32), det fastställs villkor för investeringar och anges att investeringarna måste godkännas av myndigheterna (33), konkurrensen om resurser styrs (34) och det föreskrivs till och med påföljder för företag som inte följer riktlinjerna (35). Även den tolfte femårsplanen för stålindustrin påverkar stålföretagens affärsbeslut, vilket i sin tur kan påverka kostnadsstrukturer och priser (36).
(89)
I tillägg till detta lämnade den klagande i bilaga 24 till klagomålet en samling utdrag ur olika politiska handlingar från olika statliga organisationer där den kinesiska regeringens stöd till stålindustrin i allmänhet eller till produktionen av produkter belagda med organiskt material i synnerhet framhålls (37).
(90)
Vidare finns det offentligt tillgänglig information som visar att de privatägda företagen agerar i enlighet med olika statliga planer och policydokument (38).
(91)
Den kinesiska regeringen har vidtagit åtgärder för att avskräcka från export av varmvalsat och kallvalsat stål i form av exportbegränsningar genom det komplicerade systemet för återbetalning av moms. Varmvalsat och kallvalsat stål omfattas av moms på 17 %. Moms på inhemskt sålda stålprodukter belagda med organiskt material som tillverkas av kallvalsat stål (som tillverkas av varmvalsat stål) återbetalas upp till 13 %, medan momsen inte återbetalas alls om företaget väljer att exportera varmvalsat eller kallvalsat stål. Detta system innebär att privatägda tillverkare av varmvalsat och kallvalsat stål inte kan agera med normal kommersiell frihet och får till effekt att den inhemska tillgången på varmvalsat och kallvalsat stål ökar och att priset på den kinesiska marknaden oundvikligen pressas ned. Det innebär att privatägda tillverkare av varmvalsat och kallvalsat stål (precis som de statligt ägda företagen) inte kan agera oberoende av den kinesiska regeringens politik.
(92)
I avsnittet ovan om förmåner för offentliga organ konstaterades det att privatägda tillverkare av varmvalsat och kallvalsat stål inte har något annat val än att anpassa sina priser efter de statligt ägda företagens, till följd av de statligt ägda stålföretagens dominans på marknaden för varmvalsat och kallvalsat stål. De sätter med andra ord inte priserna utan får snarare ta dem. Detta är ytterligare ett tecken på att privatägda tillverkare av varmvalsat och kallvalsat stål inte kan agera oberoende av den kinesiska regeringens och andra offentliga organs åtgärder.
(93)
Detta förhållande styrks också av de upplysningar som lämnats av de kinesiska exporterande tillverkare som besvarade antisubventionsfrågeformulären. Av dem framgår att priserna hos privata leverantörer av varmvalsat och kallvalsat stål i stort sett är desamma som de statligt ägda företagens priser. En av de exporterande tillverkarna i urvalet lämnade dessutom in ett avtal om tillhandahållande av varmvalsat stål från en privatägd leverantör där det till och med ingår ett villkor om att priset ska knytas till de statligt ägda företagens leverantörspris.
(94)
Med tanke på att det konstaterats att de statligt ägda företagens priser ligger under marknadspriserna är det uppenbart att de privatägda leverantörernas priser, som anpassas efter de statligt ägda företagens priser, också ligger under marknadspriserna.
e) Ekonomiskt bidrag
(95)
Enligt artikel 3.1 a iv andra strecksatsen i grundförordningen anses det förekomma ett bidrag om de offentliga myndigheterna ”ålägger ett privat organ att utföra en eller flera av de funktioner som räknas upp i leden i, ii och iii och som normalt ligger inom deras kompetens och rent faktiskt inte skiljer sig från de offentliga myndigheternas normala praxis”. Enligt WTO:s överprövningsorgans tolkning avser begreppet direktiv situationer där en stat utövar sina befogenheter, inklusive en viss grad av tvång, över ett privat organ och begreppet uppmaning avser situationer där en stat ger ett privat organ ansvar (39). Vidare införde WTO-panelen om amerikanska exportbegränsningar (40) ett tredelat test för förekomsten av uppmaningar och direktiv enligt vilket det krävs a) en statlig åtgärd som b) riktas till en viss part och som c) gäller en viss uppgift eller skyldighet (41).
(96)
På grundval av detta utgör integreringen av privatägda leverantörer i den kinesiska regeringens politik för tillhandahållande av varmvalsat och kallvalsat stål offentliga uppmaningar eller direktiv till privatägda leverantörer av följande skäl:
En statlig ”åtgärd”:
-
Den kinesiska regeringens politik (se skäl 86 ovan) är en ”åtgärd” eller ”åtgärder”. Politiken genomförs av offentliga organ (statligt ägda företag), som dominerar marknaden och säljer till underpriser, och av den kinesiska regeringen genom planer och manipulering av exportbegränsningar. Den totala effekten blir att privatägda leverantörer i praktiken tvingas att följa de offentliga organens underpriser.
”Riktade till en viss part”:
-
Den statliga politiken (främst planerna och exportbegränsningarna) gäller för alla tillverkare av varmvalsat och kallvalsat stål, både statligt ägda och privatägda. I den bemärkelsen är politiken riktad till samtliga tillverkare. Detta bevisas av att statligt ägda och privatägda företag tar ut liknande priser och att privatägda leverantörer säljer till priser som inte är kommersiellt försvarbara.
”Gäller en viss uppgift eller skyldighet”:
-
Målet för den statliga politiken är, vilket framgår av prisnivåerna i Kina, att tillhandahålla varmvalsat och kallvalsat stål till underpriser. Den kinesiska regeringens och de statligt ägda företagens agerande innebär att de privatägda leverantörerna inte har något annat val än att följa de offentliga organens praxis och detta ålägger i praktiken dem en viss uppgift eller skyldighet. Den kinesiska regeringens politik, särskilt planerna och momsmanipuleringen, innebär en allvarlig begränsning av de privatägda leverantörernas möjlighet att befria sig från denna uppgift eller skyldighet.
(97)
Mot bakgrund av samtliga ovanstående faktorer kan det konstateras att den kinesiska regeringens exportbegränsning, den statliga planeringen och de statligt ägda företagens dominans begränsar friheten för de privatägda leverantörerna av varmvalsat och kallvalsat stål och tvingar dem att agera icke-kommersiellt och acceptera ekonomiskt irrationella (under)priser som de inte skulle göra på en fri och öppen marknad. Detta bekräftar att den statliga politiken för tillhandahållande av varmvalsat och kallvalsat stål (däribland till sektorn för stålprodukter belagda med organiskt material) även omfattar privatägda leverantörer.
(98)
Mot bakgrund av denna analys ledde bevisningen i ärendet och andra offentligt tillgängliga uppgifter till att kommissionen drog slutsatsen att privatägda tillverkare av varmvalsat och kallvalsat stål i Kina uppmanas och får direktiv av den kinesiska regeringen att tillhandahålla varor enlighet med artiklarna 3.1 a iii och 3.1 a iv i grundförordningen och agera på samma sätt som de statligt ägda stålföretagen.
f) Förmån (privatägda leverantörer)
(99)
Kommissionen konstaterade att de privatägda leverantörerna av varmvalsat och kallvalsat stål agerar på uppmaning och direktiv av den kinesiska regeringen och att undersökningen visade att de priser som privatägda leverantörer av varmvalsat och kallvalsat stål tar ut är anpassade efter de statligt ägda företagens priser (se avsnittet ovan).
(100)
Med hänsyn till detta konstateras att slutsatserna om förmån av och selektivitet i tillhandahållandet av varmvalsat och kallvalsat stål till underpriser från de statligt ägda företagen även gäller tillhandahållandet av varmvalsat och kallvalsat stål från privatägda leverantörer.
g) Resultat av undersökningen
(101)
Två exporterande tillverkare i urvalet har främjats av detta program. En exporterande tillverkare (Panhua Steel Group) har främjats av tillhandahållandet av varmvalsat stål mot otillräcklig ersättning och den andra exporterande tillverkaren (Huadong Steel Group) har främjats av tillhandahållandet av kallvalsat stål mot otillräcklig ersättning.
h) Beräkning av subventionens storlek
(102)
Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som mottagaren konstaterats få under undersökningsperioden. Denna förmån beräknas med summan av skillnaderna mellan de faktiska anskaffningsvärdena och de lämpliga riktvärdena för anskaffning av varmvalsat och kallvalsat stål. Det på så sätt beräknade beloppet fördelades sedan över den samarbetsvilliga exporterande tillverkarens totala omsättning under undersökningsperioden, eftersom subventionen inte är knuten till exportresultat och inte beviljas på grundval av framställda, exporterade eller transporterade kvantiteter.
(103)
Eftersom den kinesiska marknaden för varmvalsat och kallvalsat stål är snedvriden, betraktades världsmarknadspriserna på varmvalsat och kallvalsat stål som en lämplig grund för att beräkna riktpriser för varmvalsat och kallvalsat stål. På grundval av de olika ståltidskrifterna (SBB och MEPS) valdes inhemska priser exklusive skatt från fem länder/områden (dvs. Europa, USA, Turkiet, Japan och Brasilien). För att komma fram till ett lämpligt riktvärde valde kommissionen ut den största marknaden för varje relevant geografisk region, dvs. Europa (EU), Nordamerika (USA), Latinamerika (Brasilien), Asien (Japan) och Mellanöstern/Nordafrika (Turkiet). Ett aritmetiskt genomsnitt beräknades för de månatliga genomsnittliga priserna under undersökningsperioden för vart och ett av de fem länderna/områdena för att få fram de månatliga riktpriserna. De fem utvalda länderna/regionerna hade inte de högsta priserna under undersökningsperioden, de är alla medlemmar i WTO, återfinns bland de tio största ståltillverkarna i världen och är belägna i olika världsdelar. De riktpriser som beräknats på detta sätt anses därför vara rimliga och lämpliga.
(104)
Den subventionsnivå som fastställdes under undersökningsperioden avseende detta system för de exporterande tillverkarna i urvalet uppgår till 23,02 % för Huadong-gruppen och till 27,63 % för Panhua-gruppen.
(105)
Den viktade genomsnittliga subventionsnivån för samarbetsvilliga företag som inte ingick i stickprovet är 25,37 %.
(106)
Med tanke på den låga samarbetsnivån sätts subventionsnivån för alla icke samarbetsvilliga företag till den högsta subventionsnivå som fastställts för detta system för en enhet som är närstående de samarbetsvilliga företagen i stickprovet, dvs. 32,44 %.
3.3.1.2 Tillhandahållande av markanvändningsrättigheter mot otillräcklig ersättning
a) Inledning
(107)
Den klagande hävdade att det inte finns någon fungerande marknad för mark i Kina och att det belopp som företagen betalat för att få använda marken ligger under den normala marknadsnivån. I sitt svar på antisubventionsfrågeformuläret hävdade den kinesiska regeringen följande: ”I enlighet med Folkrepubliken Kinas lag om markförvaltning ska mark i tätortsdistrikt ägas av staten och mark i landsbygds- och förortsområden ska, om inte annat föreskrivs av staten, ägas kollektivt av bönder.” Den kinesiska regeringen hävdade att det finns en standardiserad och ordnad konkurrensutsatt marknad för mark och att handel med markanvändningsrättigheter måste ske offentligt på marknaden för mark. Vidare framförde den kinesiska regeringen att mark för industriella och kommersiella ändamål måste anskaffas genom ersättning för användningen på den öppna marknaden genom anbud, auktion och konkurrens. Den kinesiska regeringen lämnade inga uppgifter om de faktiska priserna på markanvändningsrättigheter eller de statligt fastställda minimipriser för mark som nämndes i svaret på antisubventionsfrågeformuläret och under kontrollbesöket.
(108)
Under kontrollen begärde kommissionen att den kinesiska regeringen skulle lägga fram bevisning till stöd för sitt påstående att all industriell mark i Kina tilldelas genom anbud, kvotering eller auktionering. Den kinesiska regeringen kunde inte tillhandahålla sådana bevis under kontrollbesöket men lämnade vissa upplysningar i detta avseende efter kontrollbesöket. Den bevisningen visar dock endast att av de tretton transaktioner om markanvändningsrättigheter som berör exporterande tillverkare i urvalet skulle endast sex omfattas av anbuds- eller auktionsförfaranden. Det lämnades inga upplysningar om deltagarna i auktions- och anbudsförfarandena, trots att kommissionen begärde detta, och faktum var att det slutpris som företaget betalade vid samtliga tillfällen var detsamma som de lokala myndigheterna hade fastställt godtyckligt.
(109)
Kommissionen frågade också den kinesiska regeringen om den hade några synpunkter på eventuella riktmärken på grundval av antagandet att det inte finns något marknadspris för mark i Kina. Även om detta endast var ett antagande och inte på något sätt en slutsats när frågeformuläret skickades till den kinesiska regeringen, uttryckte den kinesiska regeringen åsikten att detta antagande var falskt och angav inga möjliga riktmärken. Den kinesiska regeringen hävdade också att klagomålet hade en brist eftersom den klagande å ena sidan påstår att det inte finns någon marknad för mark i Kina och att det borde användas ett ”utländskt riktmärke”, men å andra sidan påstår att de statligt ägda företagen får mark av regeringen på förmånliga villkor jämfört med den privatägda industrin. Den kinesiska regeringen föreslog att ett om ett riktmärke skulle användas borde det vara de priser som ”icke-främjade” kinesiska industrier betalar, men den lämnade inte några upplysningar om dessa priser. I det här sammanhanget bör det påpekas att den klagande hävdade att marknaden för markanvändningsrättigheter i Kina var snedvriden i sin helhet och att båda statligt ägda och privatägda tillverkare av stålprodukter belagda med organiskt material mot otillräcklig ersättning.
b) Rättslig grund
(110)
Tillhandahållandet av markanvändningsrättigheter i Kina omfattas av Folkrepubliken Kinas lag om markförvaltning och Folkrepubliken Kinas lag om reala rättigheter.
c) Praktiskt genomförande
(111)
Enligt artikel 2 i markförvaltningslagen ägs all mark av staten, eftersom mark enligt den kinesiska författningen och tillämpliga lagbestämmelser tillhör den kinesiska befolkningen kollektivt. Ingen mark kan säljas men rätt till markanvändning kan tilldelas enligt lagen. De statliga myndigheterna kan tilldela rätten genom offentlig anbudsinfordran, anbud eller auktion.
d) Resultat av undersökningen
(112)
De samarbetsvilliga exporterande tillverkarna har rapporterat vilken mark som de besitter samt de flesta berörda avtal eller licenser om markanvändning, men den kinesiska regeringen lämnade endast mycket begränsad information om prissättningen av markanvändningsrättigheter.
(113)
Som nämns ovan hävdade den kinesiska regeringen att markanvändningsrättigheter i Kina tilldelas genom anbud, auktioner och konkurrens. Detta föreskrivs också i artikel 137 i Folkrepubliken Kinas lag om reala rättigheter (42).
(114)
Under kontrollen av samarbetsvilliga exporterande tillverkare konstaterades dock att detta system som det beskrivs av den kinesiska regeringen inte alltid fungerar så i praktiken. Av sex markanvändningsrättigheter som köptes av Chongqing Wanda Steel Strip Co. Ltd (ingår Panhua Group Co. Ltd) genomfördes ingen anbudsprocess för fyra av dem, vilket bekräftades av företagets tjänstemän. Chongqing Wanda var den enda deltagaren och det slutliga transaktionspriset som företaget betalade var exakt samma pris som ursprungligen fastställdes av den lokala byrån för markresurser. Det genomfördes ett anbudsförfarande för de återstående två markanvändningsrättigheterna, men varken företaget eller den kinesiska regeringen lämnade några bevis på detta. Av de handlingar som den kinesiska regeringen överlämnade efter kontrollbesöket förefaller det i själva verket som om även dessa två markanvändningsrättigheter köptes till ett pris som var identiskt med det pris som fastställts av den lokala byrån för markresurser. Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd (ingår också i Panhua Group Co. Ltd) erhöll tre markanvändningsrättigheter genom överföring från privatägda företag i utbyte mot aktier i Panhua Group Co. Ltd.
(115)
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd erhöll två av sina markanvändningsrättigheter från den lokala mark- och resursbyrån i Xiaoshan-distriktet och en från det privatägda företaget. Inga bevis för ett anbudsförfarande eller en auktion kunde lämnas eftersom det enligt den kinesiska regeringen inte fanns några försäljningsbevis för markanvändningsrättigheter som köpts före den 1 september 2006 och den kinesiska regeringen vare sig bekräftade eller förnekade att dessa transaktioner varit föremål för något anbudsförfarande eller någon auktion.
(116)
Resultatet av undersökningen bekräftar att läget när det gäller tillhandahållande och förvärv av mark i Kina är oklart och saknar öppenhet och att priserna ofta fastställs godtyckligt av myndigheterna. Myndigheterna fastställer priserna enligt systemet för urban markvärdering, som bl.a. innebär att de även ska ta hänsyn till industripolitiken när de fastställer priset på industrimark. Dessutom är tillträdet till industrimark, åtminstone i stålsektorn, enligt lag begränsad till företag som uppfyller den statliga industripolitiken (43).
(117)
De oberoende uppgifter som lämnats av den klagande tyder också på att mark i Kina tillhandahålls till underpriser (44).
e) Slutsats
(118)
Följaktligen bör den kinesiska regeringens tillhandahållande av markanvändningsrättigheter anses utgöra en subvention i enlighet med artikel 3.1 a iii och artikel 3.2 i grundförordningen i form av tillhandahållande av varor som innebär att de mottagande företagen beviljats en förmån. Såsom anges i skälen 114-115 ovan, finns det ingen fungerande marknad för mark i Kina och användningen av externa riktmärken visar att det belopp som de samarbetsvilliga exportörerna betalar för markanvändningsrättigheter ligger långt under den normala marknadsnivån. Subventionen är selektiv enligt artikel 4.2 a och 4.2 c i grundförordningen eftersom tillgången till industrimark enligt lag är begränsad till de företag som följer statens industripolitik, endast vissa transaktioner omfattades av ett anbudsförfarande, priser fastställs ofta av myndigheter och de offentliga förfarandena i detta område är otydliga och ogenomskinliga.
(119)
Således anses denna subvention vara utjämningsbar.
f) Beräkning av subventionens storlek
(120)
Eftersom det konstaterades att läget för markanvändning i Kina inte är marknadsstyrt verkar det inte finnas några tillgängliga privata riktmärken alls i Kina. Därför är det omöjligt att justera kostnaderna eller priserna i Kina. Under dessa omständigheter anses att det inte finns någon marknad i Kina och i enlighet med artikel 6 d ii i grundförordningen är det befogat att använda ett externt riktmärke för att avgöra förmånens storlek. Eftersom den kinesiska regeringen inte var samarbetsvillig eller underlät att lämna förslag på ett externt riktmärke, var kommissionen tvungen att förlita sig på tillgängliga uppgifter för fastställandet av ett lämpligt externt riktmärke. Det anses därför lämpligt att använda uppgifter från det särskilda tullområdet Taiwan som ett lämpligt riktmärke.
(121)
Kommissionen anser att markpriserna i Taiwan erbjuder det bästa riktmärket för de områden i Kina där de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna är etablerade. Majoriteten av de exporterande tillverkarna är etablerade i den östra delen av Kina, i utvecklade områden med hög BNP i provinser med hög befolkningstäthet.
(122)
Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som mottagarna konstaterats få under undersökningsperioden. Förmånen för mottagarna beräknas på grundval av skillnaden mellan det belopp som betalas av varje företag för rätten att använda mark och det belopp som normalt skulle ha betalats enligt det taiwanesiska riktmärket.
(123)
I denna beräkning använde kommissionen det genomsnittliga markpris per kvadratmeter som fastställts i Taiwan, korrigerat för den valutadepreciering och BNP-utveckling som inträffat efter det att kontrakten om markanvändningsrätten slöts. Informationen om priser på industrimark hämtades från webbplatsen för industribyrån inom det taiwanesiska ministeriet för ekonomiska frågor. Valutadeprecieringen och BNP:s utveckling för Taiwan beräknades på grundval av inflationstakten och utvecklingen av BNP per capita i löpande priser i USD för Taiwan som IMF offentliggjort i sin World Economic Outlook 2011. I enlighet med artikel 7.3 i grundförordningen fördelades subventionsbeloppet (täljaren) över undersökningsperioden genom användning av den normala brukstiden för rätt till markanvändning för industrimark i Kina, dvs. 50 år. Beloppet fördelades sedan över de samarbetsvilliga exporterande tillverkarnas totala omsättning under undersökningsperioden, eftersom subventionen inte är knuten till exportresultat och inte beviljas på grundval av framställda, exporterade eller transporterade kvantiteter.
(124)
Den subventionsnivå som under undersökningsperioden fastställdes avseende detta system för de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna uppgår till 0,34 % för Huadong-gruppen och till 1,12 % för Panhua-gruppen.
(125)
Den viktade genomsnittliga subventionsnivån för samarbetsvilliga företag som inte ingick i stickprovet är 0,73 %.
(126)
Med tanke på den låga samarbetsnivån sätts subventionsnivån för alla icke samarbetsvilliga företag till den högsta subventionsnivå som fastställts för detta system för en enhet som är närstående de samarbetsvilliga företagen i stickprovet, dvs. 1,36 %.
3.3.1.3 Program för tillhandahållande av vatten mot otillräcklig ersättning
a) Inledning
(127)
Den klagande hävdade att vattenpriserna i Kina uteslutande fastställs av offentliga myndigheter och att prissättningsstrukturen fastställs med hänsyn till den industriella makropolitiken. Det rapporterades också att vattenpriserna differentierades mellan olika lokala områdena och att det också gjordes en differentiering mellan olika företag. Den klagande hävdade att det var sannolikt att tillverkare av stålprodukter belagda med organiskt material hade främjats av tillhandahållande av vatten mot otillräcklig ersättning enligt politiken för att främja stålprodukter med högt mervärde.
(128)
Vattenförsörjningen och vattenmarknaden i Kina förvaltas av den nationella utvecklings- och reformkommissionen, ministeriet för vattenresurser och miljöministeriet. Vattenförsörjningsmarknaden domineras fortfarande till stora delar av lokala statligt ägda företag, även om utländska investeringsföretags inträde i några vattenförsörjningsprojekt i vissa städer har brutit de statliga leverantörernas monopol. Den kinesiska regeringen kunde dock inte lämna någon detaljerad förteckning över vattenleverantörer och deras betjäningsområden och levererade volymer (se skäl 129), utan nöjde sig med att överlämna en förteckning över vattenleverantörer i de områden där de exporterande tillverkarna i urvalet var etablerade.
(129)
När det gäller prissättning utarbetar den nationella utvecklings- och reformkommissionen den övergripande prispolitiken och de lokala myndigheterna fastställer det lokala vattenpriset efter ett utfrågningsförfarande för att skapa ett hållbart utnyttjande av vattenresurserna. Priset avspeglar kostnaderna plus en rimlig vinst för de lokala vattenleverantörerna. Den kinesiska regeringen överlämnade de gällande prislistorna som tillämpades i de kommuner där de exporterande tillverkarna av stålprodukter belagda med organiskt material var etablerade. Det förklarades att de olika kommunala priserna gällde gemensamt för alla industriella användare och inte varierade mellan företag eller användare.
b) Resultat av undersökningen
(130)
Utredningen bekräftade att den nationella utvecklings- och reformkommissionen fastställer baspriset på vatten och att de administrativa myndigheterna för kommunala priser fastställer priset för varje kommun utifrån ett flertal parametrar (t.ex. distributionskostnader, vinst och rimligt överskott). Vattenpriset kompletteras med en reningsavgift som också fastställs på kommunal nivå.
(131)
Även om det grundläggande vattenpriset, reningsavgiften och eventuella lokala ytterligare avgifter tillämpas på samma sätt för alla användare som ingår i samma kategorier, konstaterades det att en av de två exportörer som ingick i urvalet, Zhejiang Huadong Group, inte betalade reningsavgiften.
(132)
Exportören hävdade att den betalade denna avgift som en klumpsumma till miljöskyddsbyrån. Denna betalning anses dock inte motsvara reningsavgiften av följande tre orsaker: 1) I det officiella dokumentet står det avgift för ”utsläpp av avloppsvatten”, inte avgift för ”avloppsrening”. 2) Betalningen står inte i proportion till den faktiska vattenförbrukningen. 3) Det sammanlagda betalade beloppet är ganska litet jämfört med det faktiska belopp som skulle ha betalats om reningsavgiften för den verkliga vattenförbrukningen hade tagits ut.
c) Ekonomiskt bidrag
(133)
Zhejiang Huadong Group tog emot ett ekonomiskt bidrag i den mening som avses i artikel 3.1 a iii i grundförordningen eftersom staten tillhandahöll vatten genom det lokala offentliga vattenförsörjningsföretaget (dvs. Hangzhou Xiaoshan Water Supply Co. Ltd). Detta är ett statligt ekonomiskt bidrag i form av tillhandahållande av andra varor än allmän infrastruktur i den mening som avses i grundförordningen. Detta skulle också kunna betraktas som uteblivna statliga intäkter eftersom ett offentligt organ inte fått de intäkter som det annars skulle ha fått i den mening som avses i artikel 3.1 a ii.
d) Förmån
(134)
Huadong Steel Group har tagit emot en förmån i den mening som avses i artikel 3.2 i grundförordningen i den utsträckning som staten har tillhandahållit vatten mot otillräcklig ersättning. Det har fastställts att denna exportör inte har betalat det fulla pris för vattenförsörjningen som normalt gäller för den användarkategori som exportören tillhör, eftersom den ”reningsavgift” som ingår i vattenpriset inte har betalats.
e) Selektivitet
(135)
Subventionen i form av tillhandahållande av vatten till en av de samarbetsvilliga exportörerna är selektiv i den mening som avses i artikel 4.2 c i grundförordningen eftersom inte alla företag slipper betala reningsavgiften. Trots att det inte finns någon lag som begränsar denna subvention till vissa företag innebär möjligheten för ett visst företag som tillverkar den berörda produkten att erhålla vattenförsörjning mot otillräcklig ersättning, tillsammans med de lokala myndigheternas uppenbara skönsmässiga befogenhet att avstå från en del av den taxa som normalt betalas för vatten, att denna subvention är selektiv. Kommissionen kunde inte inhämta några ytterligare belägg för på vilken grund myndigheterna avstod från att ta ut avgiften, eftersom den exporterande tillverkaren inte kunde tillhandahålla några sådana.
f) Beräkning av subventionens storlek
(136)
Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som mottagarna konstaterats få under undersökningsperioden. Denna förmån anses vara beloppet av den reningsavgift som inte betalats för vattenförbrukningen under undersökningsperioden. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades subventionsbeloppet (täljaren) över de samarbetsvilliga exporterande tillverkarnas totala omsättning under undersökningsperioden, eftersom subventionen inte var knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av framställda, producerade, exporterade eller transporterade kvantiteter.
(137)
Zhejiang Huadong Group har haft en fördel av att inte betala reningsavgiften. Den subventionsnivå som fastställts för gruppen är 0,01 %.
(138)
Den viktade genomsnittliga subventionsnivån för samarbetsvilliga företag som inte ingick i stickprovet är 0,01 %.
(139)
Med tanke på den låga samarbetsnivån sätts subventionsnivån för alla icke samarbetsvilliga företag till den högsta subventionsnivå som fastställts för detta system för de samarbetsvilliga företagen i stickprovet, dvs. 0,01 %.
3.3.1.4 Program för tillhandahållande av el mot otillräcklig ersättning
a) Inledning
(140)
Enligt den klagande har den kinesiska regeringen tillhandahållit el mot otillräcklig ersättning genom förmånliga taxor. Framför allt hävdade den klagande att elpriserna fastställdes på olika sätt i olika provinser och även att de förmånliga taxorna används som ett industripolitiskt verktyg för att främja stålprodukter med högt mervärde och avskräcka från omodern produktionskapacitet.
(141)
Den nationella utvecklings- och reformkommissionen har ansvaret för att reglera elmarknaden och fastställa priserna i Kina. De provinsöverskridande och provinsiella näten drivs av två statligt ägda leverantörer: State Grid Corporation of China och China Southern Power Grid Corporation. Elleverantörerna på kommunal nivå är dotterföretag till dessa företag. Det håller på att införas en konkurrensmekanism i Kina genom några pilotprojekt, men dess inverkan är fortfarande försumbar i det här skedet.
(142)
Elpriserna fastställs av den nationella utvecklings- och reformkommissionen på grundval av ett förfarande som omfattar undersökning av kostnader, expertbedömning, offentliga utfrågningar samt slutligt fastställande och offentliggörande av priser. Den nationella utvecklings- och reformkommissionen offentliggör de priser som ska tillämpas i varje provins i meddelanden och därefter offentliggör de lokala prisbyråerna ett motsvarande meddelande på lokal nivå om tillämpning av de priser som beslutats av den centrala nationella utvecklings- och reformkommissionen. Slutpriset avspeglar inköpskostnader, överföringskostnader och förluster samt statliga avgifter. Priserna differentieras efter provins, lokala förhållanden och politiska mål för de olika provinserna. De fastställs för olika slutanvändarkategorier (t.ex. boende, industriella användare). Det görs ytterligare åtskillnad i pris för olika industriella användare för olika delar av industripolitiken, som fastställs av den kinesiska regeringen och avspeglas i katalogen i den nationella utvecklings- och reformkommissionens beslut nr 40 (2005) (se närmare förklaring i skäl 182). Användare som ingår i kategorin främjade företag enligt den nationella utvecklings- och reformkommissionens katalog betalar den grundläggande eltaxan, medan användare som ingår i kategorierna omoderna eller förbjudna företag betalar en avgift utöver grundtaxan. Användare som inte ingår i någon av de kategorier som anges i katalogen ingår i kategorin tillåtna företag och betalar också grundtaxan utan avgifter. Tillverkare av stålprodukter belagda med organiskt material tillhör normalt kategorin främjade företag enligt den nationella utvecklings- och reformkommissionens beslut nr 40.
b) Bristande samarbete
(143)
Kommissionen begärde att den kinesiska regeringen skulle överlämna den rättsliga ramen för elmarknaden och prissättningen för el och vilken roll alla berörda organ eller enheter spelar. Den kinesiska regeringen underlät att överlämna en fullständig uppsättning av de gällande prisbeslut som utfärdats av den nationella utvecklings- och reformkommissionen och de lokala prisbyråerna, både för de exporterande tillverkare som inte ingår i urvalet och för de exporterande tillverkare som gör det. Den kinesiska regeringen lämnade inte heller någon korrekt beskrivning av den nationella utvecklings- och reformkommissionens och de lokala prisbyråernas roll i prissättningen. Kommissionen informerade den kinesiska regeringen om dessa brister i fråga om de exporterande tillverkarna i urvalet i sin skrivelse av den 12 augusti 2012. Efter kontrollbesöken upptäcktes det också att den kinesiska regeringen hade angivit fel eltaxa för en av de samarbetsvilliga exportörer som ingick i urvalet.
c) Resultat av undersökningen
(144)
Undersökningen bekräftade att det är den nationella utvecklings- och reformkommissionen som fastställer de elpriser som ska tillämpas i de olika provinserna. Det bekräftades att den lokala prisbyrån endast fungerar som ett verkställande organ för det beslut som fattas centralt av den nationella utvecklings- och reformkommissionen. Detta bekräftas också av att den nationella utvecklings- och reformkommissionen utfärdar meddelanden där den fastställer de faktiska priserna för varje provins. Därefter införlivas dessa meddelanden formellt i lokala meddelanden som antas av de lokala prisbyråerna och genomförs på lokal nivå. Undersökningen visade också att differentierade eltaxor som ska tillämpas på vissa sektorer och/eller på provinsnivå eller lokal nivå fastställs beroende på vissa faktorer, däribland industripolitiska mål som fastställs av de centrala och lokala myndigheterna i deras femårsplaner och i sektorsplanerna.
(145)
Undersökningen av de samarbetsvilliga exportörerna i urvalet visade att en av dem, dvs. Chongqing Wanda Steel Strip (CWSS), hade en lägre eltaxa än vad som generellt togs ut av stora industriella användare. Det konstaterades att i det område där denna exportör var etablerad hade en delkategori av vissa industriella användare, däribland dem som tillverkade den berörda produkten, rätt till denna lägre taxa.
d) Ekonomiskt bidrag
(146)
En av de samarbetsvilliga exportörerna i urvalet (CWSS) tog emot ett ekonomiskt bidrag i den mening som avses i artikel 3.1 a iii i grundförordningen eftersom staten tillhandahöll el genom den lokala offentliga elleverantören. Detta är ett statligt bidrag i form av tillhandahållande av andra varor än allmän infrastruktur i den mening som avses i grundförordningen.
e) Förmån
(147)
CWSS har tagit emot en förmån i den mening som avses i artikel 3.2 i grundförordningen i den utsträckning som staten har tillhandahållit el mot otillräcklig ersättning. Det har fastställts att denna exportör hade rätt till en lägre taxa än den som generellt tillämpades för andra stora industriella användare.
f) Selektivitet
(148)
Subventionen i form av tillhandahållande av el till en av de samarbetsvilliga exportörerna är selektiv i den mening som avses i artikel 4.2 a och 4.3 i grundförordningen. Den lägre eltaxan fastställs i det relevanta meddelandet från nationella utvecklings- och reformkommissionen och införlivas i det meddelande som utfärdas av den lokala prisbyrån, dvs. den utfärdas av en central myndighet och förvaltas på lokal nivå. Den lägre taxan är begränsad till vissa företag i vissa angivna sektorer (främst tillverkare av ferrolegeringar i elektrisk smältugn och företag som tillverkar gödningsmedel) som ingår i en delkategori av storskaliga industriella användare. Denna lägre taxa är alltså enligt lag begränsad till enbart företag som ingår i dessa kategorier i den mening som avses i artikel 4.2 a i grundförordningen.
(149)
Subventionen är också begränsad till en viss region eftersom den endast tillämpas i ett begränsat angivet geografiskt område där den exporterande tillverkaren är etablerad. Detta område främjas enligt lag som utfärdats av den centrala regeringen, dvs. statsrådets cirkulär om flera policyer för att utveckla Kinas stora västra regioner (se närmare upplysningar i skäl 233). I cirkuläret nämns uttryckligen prismekanismen för överföring och tillhandahållande av el som ett av verktygen för att styra utvecklingen i vissa sektorer. Eftersom de eltaxor som är tillämpliga i detta område fastställs av en central myndighet är subventionen också regionalt selektiv i den mening som avses i artikel 4.3 i grundförordningen.
g) Beräkning av subventionens storlek
(150)
Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som mottagarna konstaterats få under undersökningsperioden. Förmånen för de exporterande tillverkarna har beräknats med hänsyn till skillnaden mellan den faktiskt betalda eltaxan per kWh och den taxa som skulle ha betalats per kWh för stora industriprodukter användare, multiplicerad med den mängd el som förbrukats under undersökningsperioden. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen har beloppet (täljaren) sedan fördelats över de samarbetsvilliga exporterande tillverkarnas totala omsättning under undersökningsperioden, eftersom subventionen inte var knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av framställda, producerade, exporterade eller transporterade kvantiteter.
(151)
En av de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna i urvalet som tillhör Panhua-gruppen av företag (dvs. CWSS) har främjats av denna lägre eltaxa. Den subventionsnivå som fastställdes för Panhua Group är 0,14 %.
(152)
Den viktade genomsnittliga subventionsnivån för samarbetsvilliga företag som inte ingick i stickprovet är 0,07 %.
(153)
Med tanke på den låga samarbetsnivån sätts subventionsnivån för alla icke samarbetsvilliga företag till den högsta subventionsnivå som fastställts för detta system för en enhet som är närstående de samarbetsvilliga företagen i stickprovet, dvs. 0,17 %.
3.3.1.5 Tillhandahållande av olika varor mot otillräcklig ersättning:
(154)
I klagomålet hänvisas till ett antal andra varor som den kinesiska regeringen har tillhandahållit tillverkare av stålprodukter belagda med organiskt material via sina statligt ägda företag. Framför allt anges i klagomålet ett antal specifika transaktioner som rör tillhandahållandet av flera stålprodukter som tillverkas av statligt ägda företag, däribland anrikad järnmalm, pellets, sintrad järnmalm, skrot, råämnen, legeringar m.m. Klagomålet visade att priset för att tillhandahålla dessa varor fastställdes med hänvisning till olika faktorer och/eller riktmärken och att det fanns pristak eller justeringar beroende på de olika varorna och om transaktionen berörde närstående parter.
(155)
Den kinesiska regeringen svarade att detta program inte fanns för ståltillverkare under undersökningsperioden. Med tanke på att den kinesiska regeringen inte har lämnat någon ytterligare information om detta program baserade kommissionen sina slutsatser på de uppgifter som finns tillgängliga i ärendet, i enlighet med artikel 28 i grundförordningen.
(156)
I den utsträckning priserna för de olika ovannämnda varorna inte motsvarar en tillräcklig ersättning är detta program utjämningsbart enligt artikel 3.1 a iii och artikel 6 d i grundförordningen. Komplexiteten i de olika transaktionerna för att tillhandahålla dessa varor och i de underliggande kontrakten, som inte fanns tillgängliga i protokollet över förfarandet, innebar dock att kommissionen inte kunde dra någon definitiv slutsats om detta program. Därför har kommissionen beslutat att inte bedöma detta program ytterligare.
3.3.2 FÖRMÅNLIGA LÅN OCH RÄNTOR TILL INDUSTRIN FÖR STÅLPRODUKTER BELAGDA MED ORGANISKT MATERIAL
a) Inledning
(157)
Den klagande hävdade att tillverkarna av stålprodukter belagda med organiskt material främjades av låga (subventionerade) räntor från statligt ägda affärsbanker och statliga banker i enlighet med den kinesiska regeringens politik för att stödja och utveckla den kinesiska stålindustrin enligt femårsplanerna.
b) Bristande samarbete och användning av tillgängliga uppgifter
(158)
Kommissionen begärde upplysningar från den kinesiska regeringen om den andel lån som kom från banker där den kinesiska regeringen är den största eller enda ägaren, banker där den kinesiska regeringen är ägare men inte är den största ägaren, banker där den kinesiska regeringen inte är ägare och banker som har utländska ägare, både till industrin som helhet och till den industri som berörs av detta förfarande. Den kinesiska regeringen svarade att den inte för register över beloppen och procentandelarna för de lån som ges av statligt ägda banker och att den inte heller har några register över lån till stålindustrin. Den kinesiska regeringen föreslog inte någon alternativ källa till dessa upplysningar.
(159)
Kommissionen efterfrågade också upplysningar om det statliga ägandet av banker och finansinstitut, men den kinesiska regeringen lämnade inga sådana utan hävdade att den inte för sådana register. Även om det inte är troligt att den kinesiska regeringen är omedveten om vilka tillgångar den äger, konstateras det att enligt offentligt tillgängliga uppgifter (45) (46) är den kinesiska regeringen en stor ägare i många av de största bankerna i Kina och alltså, precis som i fallet med de statligt ägda företag som tillverkar varmvalsat och kallvalsat stål, har tillgång till bankernas bolagsordningar som bör innehålla detaljerad ägarinformation. I detta avseende noteras också att enligt artikel 61 i lagen om affärsbanker [2003] ska bankerna ”överlämna balansräkningar, resultaträkningar och andra redovisningsrapporter och statistiska rapporter och handlingar till statsrådets banktillsynsorgan och Kinas folkbank”.
(160)
Kommissionen begärde också in information (genom ett särskilt frågeformulär, bilaga A) rörande strukturen på den statliga kontrollen i de berörda kinesiska bankerna och utövandet av politik eller politiska intressen när det gäller stålindustrin (dvs. bolagsstyrelsen och styrelsen som representerar aktieägarna, protokoll från möten med aktieägare/företagsledning, nationalitet när det gäller aktieägare/företagsledning, utlåningspolitik och riskbedömning när det gäller lån till de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna). I sitt svar på frågeformuläret lämnade den kinesiska regeringen emellertid endast in en bilaga A med mer allmänna upplysningar (främst sammanställda från bankernas webbplatser). Merparten av de särskilda upplysningar som efterfrågades i bilaga A lämnades inte. På några av frågorna svarade den kinesiska regeringen att den inte har den informationen i dag och i vissa fall lämnade den endast upplysningar om utvalda banker (bolagsordningar lämnades t.ex. endast för åtta banker). Kommissionen upprepade sin begäran i skrivelsen om ofullständigt svar och uppmanade den kinesiska regeringen att lämna alla upplysningar som efterfrågats i frågeformuläret. Den kinesiska regeringen lämnade några kompletterande upplysningar i sitt svar på skrivelsen om ofullständigt svar. Detta svar var dock fortfarande mycket ofullständigt och en stor del av de efterfrågade upplysningarna (t.ex. procentandelen statligt ägande i statligt ägda banker, bolagsordningarna för några av de banker som angavs i frågeformuläret, fullständiga svar på frågor i bilaga A) lämnades inte.
(161)
I frågeformuläret, skrivelsen om ofullständigt svar och återigen under kontrollbesöket på plats, begärde kommissionen cirkulär från Kinas folkbank om utvidgning av finansinstitutens låneräntepolitik (YinFa [2003] nr 250 och YinFa [2004] nr 251). Kommissionen fick reda på att dessa cirkulär fanns vid den föregående undersökningen. I stället för att överlämna cirkulären hänvisade den kinesiska regeringen dock kommissionen till Kinas folkbanks webbplats för information om finansinstitutens låneräntepolitik. Under kontrollen lämnades två bevis in om detta, men det rörde sig endast om utskrifter från webbplatsen. Det går inte att hitta det fullständiga innehållet i dessa cirkulär på Kinas folkbanks webbplats.
(162)
Kommissionen begärde också att Kinas folkbanks cirkulär om ändringarna den 8 juni 2013 skulle överlämnas vid kontrollen på plats. Den kinesiska regeringen överlämnade inte cirkuläret, utan tillhandahöll enbart allmän information som skrivits ut från Kinas folkbanks webbplats om justering av riktmärkena för räntorna.
(163)
Kommissionen bad även den kinesiska regeringen att anordna möten med specifika banker för att kontrollera uppgifter om förmånliga lån till industrin för stålprodukter belagda med organiskt material. Den kinesiska regeringen anordnade emellertid inte några sådana möten och hävdade att den inte kunde ingripa i statligt ägda banker för att ordna sådana möten. Det noteras också att kommissionen i skrivelsen före kontrollen av den 7 juni 2013 förklarade att den skulle vara beredd att inleda kontrollen en dag tidigare och även avsätta mer tid för kontrollen om den kinesiska regeringen ansåg att bankerna var bäst lämpade att lämna förtydliganden och förklaringar om förmånliga lån. Därför begärde kommissionen att den kinesiska regeringen skulle bekräfta bankernas närvaro före kontrollen så att kontrollgruppen skulle kunna göra de förberedelser som krävdes. I sin skrivelse av den 15 juni 2012 hävdade den kinesiska regeringen att den skulle fortsätta att uppmana bankerna att samarbeta men att den inte kunde tvinga dem. Slutligen var det först under kontrollens första dag som kommissionens grupp informerades om att företrädaren för China Construction Bank fanns tillgänglig för frågor och förklaringar. Eftersom kommissionen inte hade informerats om detta (trots att detta uttryckligen begärts i skrivelsen före kontrollen), gick det inte att ta upp specifika frågor om avtal och lånevillkor utan endast mer allmänt hållna frågor. I vilket fall som helst lämnades inga styrkande handlingar för de uttalanden som gjordes av företrädaren för China Construction Bank, med den förklaringen att alla handlingar som kommissionen begärde var konfidentiella och interna.
(164)
Den kinesiska regeringen uppmärksammades i enlighet med artikel 28.1 och 28.6 i grundförordningen på följderna av bristande samarbetsvilja. På grund av det bristande samarbetet blev det nödvändigt att, utöver relevanta dokument från de kinesiska myndigheterna som andra parter överlämnade, använda uppgifter från andrahandskällor, däribland klagomålet och offentligt tillgänglig information som inhämtats via internet.
c) Resultat av undersökningen
(165)
I undersökningen konstaterades att den kinesiska finansmarknaden karaktäriseras av statliga ingripanden eftersom de flesta stora banker är statsägda. De kinesiska myndigheterna lämnade bara mycket begränsad information om aktieinnehav eller ägande av bankerna i Kina. Såsom beskrivs närmare nedan, sammanställde emellertid kommissionen tillgänglig information för att komma fram till ett representativt undersökningsresultat. Vid utförandet av analysen av huruvida bankerna har eller utövar statliga befogenheter (offentliga organ), sökte kommissionen efter information rörande inte bara statligt ägande av bankerna, utan också efter andra kännetecken, såsom statlig närvaro i bolagsstyrelserna, statlig kontroll av verksamheten, utövandet av statlig politik eller statliga intressen samt huruvida bankerna inrättats genom lagstiftning.
(166)
Av de tillgängliga uppgifterna drogs slutsatsen att de statsägda bankerna i Kina har den största marknadsandelen och är de dominerande aktörerna på den kinesiska finansmarknaden. Enligt 2006 års rapport från Deutsche Bank Research om Kinas banksektor (47) kan de statsägda bankernas andel uppgå till över 2/3 av den kinesiska marknaden. I fråga om samma sak noterades i WTO:s handelspolitiska granskning av Kina att ”den höga graden av statligt ägande är ytterligare ett utmärkande drag för den kinesiska finanssektorn” (48) och att ”det har skett få förändringar i marknadsstrukturen för Kinas banksektor som domineras av statligt ägda banker” (49). Det är relevant att påpeka att de fem största statsägda bankerna (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank of China, Bank of Communications och Industrial and Commercial Bank) förefaller representera över hälften av den kinesiska banksektorn (50).
(167)
Kommissionen begärde också in information rörande strukturen på den statliga kontrollen av de nämnda kinesiska bankerna och utövandet av politik eller politiska intressen när det gäller stålindustrin (dvs. bolagsstyrelsen och styrelsen som representerar aktieägarna, protokoll från möten med aktieägare/företagsledning, nationalitet när det gäller aktieägare/företagsledning, utlåningspolitik och riskbedömning när det gäller lån till de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna). Såsom påpekas i skäl 160 lämnade den kinesiska regeringen ändå mycket begränsade upplysningar i detta avseende. Kommissionen blev följaktligen tvungen att använda tillgängliga uppgifter. På grundval av de tillgängliga uppgifterna drog kommissionen slutsatsen att de nämnda bankerna kontrolleras av staten och utövar myndighetsbefogenheter på ett sådant sätt att deras verksamhet kan tillskrivas staten. De relevanta uppgifter som användes för att komma fram till ovannämnda resultat hämtades från information som lämnats av den kinesiska regeringen, årsredovisningar från kinesiska banker som antingen lämnats av den kinesiska regeringen eller som är offentligt tillgängliga, information som inhämtats från 2006 års rapport från Deutsche Bank Research om Kinas banksektor, WTO:s handelspolitiska granskning av Kina (2010 och 2012), Världsbankens rapport Kina 2030, information som lämnats av de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna och information i klagomålet. I fråga om utländska banker uppskattar oberoende källor att de utgör en mindre del av den kinesiska banksektorn och spelar således en obetydlig roll i den politiskt betingade utlåningen med uppskattningsvis så lite som 1 % av den kinesiska marknaden (51). Relevant offentlig information bekräftar också att kinesiska banker, särskilt de stora affärsbankerna, fortfarande förlitar sig på statligt ägda aktieägare och staten för kapitaltillskott när det råder brist på kapital till följd av kreditexpansion (52).
(168)
När det gäller de banker som gav lån till de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna var dessa huvudsakligen statsägda. Det framgick av de tillgängliga uppgifterna att minst 14 av 17 rapporterade banker är statsägda, däribland de större affärsbankerna i Kina, som t.ex. Bank of China, China Construction Bank och Industrial and Commercial Bank of China. När det gäller de återstående berörda statsägda bankerna begärde kommissionen igen in samma information som nämns ovan om statskontroll och utövandet av politik eller politiska intressen när det gäller stålindustrin. Ingen sådan detaljerad information lämnades. Därför konstateras att bankerna kontrolleras av staten och utövar myndighetsbefogenheter på ett sådant sätt att deras verksamhet kan tillskrivas staten. Därför bör de statligt ägda affärsbankerna i Kina betraktas som offentliga organ.
(169)
Ett annat tecken på den kinesiska regeringens inblandning i den kinesiska finansmarknaden är den roll som Kinas folkbank (People's Bank of China) spelar i fastställandet av inom vilka gränser räntan får fluktuera. I undersökningen konstaterades det att banken har särskilda bestämmelser som reglerar hur räntan får ändras i Kina. Enligt tillgänglig information fastställs dessa bestämmelser i cirkuläret från Kinas folkbank om frågor angående justering av inlånings- och utlåningsräntorna - Yinfa (2004) nr 251. Finansinstitut ska bevilja utlåningsräntor inom ett visst intervall i förhållande till den av Kinas folkbank fastställda referensräntan. För lån från affärsbanker och politiska banker som förvaltas affärsmässigt finns det inte någon övre gräns utan bara en nedre gräns. För kreditkooperativ i städerna och på landsbygden finns det både en nedre och en övre gräns. Räntan rör sig inte uppåt för förmånliga lån och lån som statsrådet reglerar särskilt. Kommissionen bad också den kinesiska regeringen att förklara definitionen och formuleringen i ovannämnda cirkulär samt den tidigare lagstiftningen (cirkulär från Kinas folkbank om utökning av finansinstitutens intervall för utlåningsräntor - YinFa [2003] nr 250). Såsom beskrivs i skälen 161-162 vägrade den kinesiska regeringen dock att överlämna dessa cirkulär, vilket förhindrade kommissionen att kontrolleras deras innehåll och begära förklaringar. Eftersom den kinesiska regeringen inte lämnade några relevanta upplysningar i detta avseende som pekade på att läget hade ändrats sedan maj 2011 när kommissionen avslutade sin antisubventionsundersökning om bestruket finpapper (53) konstateras att Kinas folkbank är involverad i och påverkar de statligt ägda affärsbankernas fastställande av räntor.
Den kinesiska regeringen lämnade ingen bevisning för att den situation som konstaterades i vid den undersökning som gällde bestruket finpapper. Därför konstaterades det på grundval av tillgängliga uppgifter och den övriga bevisning som anges ovan att situationen för metoden för att fastställa räntor skulle anses vara oförändrad under hela undersökningsperioden.
(170)
Kommissionen försökte också analysera om de privatägda affärsbankerna i Kina uppmanas eller får direktiv av den kinesiska regeringen att ge förmånliga (subventionerade) lån till tillverkare av stålprodukter belagda med organiskt material i den mening som avses i artikel 3.1 a iv i grundförordningen.
(171)
Av avsnittet ovan om statens inblandning i banksektorn (skälen 165-169) framgår det tydligt att den kinesiska regeringen har en politik för att ge förmånliga lån till sektorn för stålprodukter belagda med organiskt material, eftersom offentliga organ (statligt ägda affärsbanker) (54) deltar i att tillhandahålla sådana lån och har en dominerande ställning på marknaden, vilket tillåter dem att erbjuda räntor som är lägre än marknadsräntorna. Nu måste det fastställas om denna politik även omfattar privata leverantörer.
(172)
Lagen om affärsbanker [2003] tillämpas på samma sätt på statligt ägda och privatägda affärsbanker. Enligt artikel 38 i denna lag ska t.ex. alla affärsbanker (dvs. även de som är privatägda) ”fastställa låneräntan i enlighet med den övre och lägre gräns för låneräntan som fastställs av Kinas folkbank”, enligt artikel 34 i lagen om affärsbanker ska affärsbankerna ”bedriva sin utlåningsverksamhet efter den nationella ekonomins och den sociala utvecklingens behov och i överensstämmelse med andan i den statliga industripolitiken”.
(173)
Inte heller i artiklarna 24 och 25 i order nr 35 - utvecklingspolitik för järn- och stålindustrin, särskilt artiklarna 24 och 25 som begränsar tillhandahållandet av lån till endast de företag som följer den nationella utvecklingspolitiken för järn- och stålindustrin, görs det någon åtskillnad mellan statligt ägda och privatägda affärsbanker.
(174)
Vidare är de ovannämnda cirkulären (se skälen 161-162) från Kinas folkbank bindande även för privatägda affärsbanker.
(175)
Citaten ovan ur lagar och andra författningar som gäller banksektorn visar att den kinesiska regeringens politik för att tillhandahålla förmånliga lån till tillverkarna av stålprodukter belagda med organiskt material också omfattar privatägda affärsbanker och att den kinesiska regeringen i själva verket instruerar dem att ”bedriva sin utlåningsverksamhet efter den nationella ekonomins och den sociala utvecklingens behov och i överensstämmelse med andan i den statliga industripolitiken” (55).
(176)
Kommissionen begärde relevanta upplysningar från den kinesiska regeringen för att bedöma hur banker i Kina gör kreditriskbedömningar av företagen som tillverkar stålprodukter belagda med organiskt material innan de beslutar om huruvida de ska bevilja lån och om villkoren för de lån som beviljas. I bilaga A till frågeformuläret begärde kommissionen upplysningar om hur bankerna redovisar risk när de beviljar lån, hur låntagarens kreditvärdighet bedöms, vilka riskpremier som banken tar ut för olika företag/industrier i Kina, vilka faktorer banken tar hänsyn till i sin bedömning av låneansökan, en beskrivning av låneansökan och godkännandeförfarandet osv. Varken den kinesiska regeringen eller de enskilda banker som identifierades i frågeformuläret lämnade emellertid några bevis i detta avseende. Den kinesiska regeringen lämnade endast allmänna svar som inte underbyggdes av någon bevisning på att det faktiskt utfördes någon kreditriskbedömning över huvud taget.
(177)
Kommissionen begärde också liknande upplysningar från de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna och försökte kontrollera dem under kontrollen på plats hos de exporterande tillverkarna i urvalet. Båda grupperna av exporterande tillverkare i urvalet svarade att bankerna kräver vissa dokument och gör någon form av kreditriskanalys innan lånen beviljas. De kunde dock inte underbygga sina påståenden med någon bevisning. Vid kontrollen på plats bad kommissionen om bevis på att bankerna begärde sådana handlingar eller att dessa handlingar lämnades till bankerna av företagen eller någon form av rapport från bankerna om att dessa kreditriskanalyser genomfördes. Grupperna av exporterande tillverkare i urvalet kunde emellertid varken lämna den sortens bevis eller några andra bevis till stöd för sina påståenden. Det noteras också att ingen av de grupper av exporterande tillverkare som ingår i urvalet eller något enskilt företag inom dessa grupper har fått något kreditbetyg.
(178)
Upplysningar om kreditriskbedömning begärdes upprepade gånger från de berörda parterna och anses vara avgörande, bland annat med hänsyn till i) slutsatsen i Internationella valutafondens (IMF) rapport 2006, där man menar att bankavregleringen i Kina är ofullständig och att kreditrisker inte avspeglas på lämpligt sätt (56), ii) IMF:s rapport 2009, som lyfte fram avsaknaden av avreglering av räntor i Kina (57), iii) IMF:s landsrapport 2010, som konstaterade att kapitalkostnaderna i Kina är ganska låga, kreditbeviljandet ibland bestäms av annat än priser och ett stort sparande i företagen delvis kan kopplas till låga kostnader för olika insatser (inklusive kapital och land) (58), och iv) OECD 2010 Economic Survey of China (59) och OECD Economic Department Working Paper No. 747 on China's Financial Sector Reforms (60), som konstaterade att ägandet av finansiella institutioner fortfarande domineras av staten, vilket leder till frågeställningar om i vilken utsträckning bankernas lånebeslut baseras på affärsmässiga överväganden, eftersom bankernas traditionella roll verkar vara att agera å statens vägnar med band till regeringen.
d) Ekonomiskt bidrag
(179)
Med hänsyn till den samlade bevisningen konstateras att de allra flesta lånen till de båda grupperna av exporterande tillverkarna i urvalet tillhandahålls av statsägda banker som betraktas som offentliga organ, eftersom de har offentliga befogenheter och utövar statliga funktioner. Det finns ytterligare bevis för att dessa banker verkligen utövar myndighetsbefogenheter eftersom, som förklaras i skäl 169, det finns ett tydligt statligt ingripande (dvs. Kinas folkbank) i hur affärsbankerna fattar beslut om räntan på lån som ges till kinesiska företag. Under dessa omständigheter är dessa enheters utlåningspraxis direkt hänförlig till staten. Det faktum att bankerna utövar myndighetsbefogenheter bekräftas också av vad som fastställs i den nationella utvecklings- och reformkommissionens order nr 35 - utvecklingspolitik för järn- och stålindustrin (61), beslut 40 och artikel 34 i lagen om affärsbanker med avseende på uppfyllandet av regeringens industripolitik. Det finns också en hel del indirekta bevis, bekräftade genom objektiva studier och rapporter, för att statliga ingripanden fortfarande är mycket vanligt förekommande i det kinesiska finansväsendet, vilket förklaras i skäl 178 ovan. Slutligen kunde den kinesiska regeringen inte lämna några upplysningar som skulle ha ökat förståelsen av de statsägda bankernas förhållande till regeringen, se skälen 159-164.
När det gäller lån som tillhandahålls av statligt ägda affärsbanker i Kina, drar kommissionen därför slutsatsen att det beviljas ett finansiellt bidrag till tillverkarna av stålprodukter belagda med organiskt material i form av en direkt överföring av offentliga medel i den mening som avses i artikel 3.1 a i) i grundförordningen. Vidare framgår av samma bevisning att statligt ägda affärsbanker (såväl som privatägda banker) uppmanas eller får direktiv av staten, varför det finns ett ekonomiskt bidrag enligt artikel 3.1 a iv i grundförordningen.
(180)
Mot bakgrund av analysen i skälen 170-175 konstateras också att privatägda banker uppmanas och får direktiv av den kinesiska regeringen att ge tillverkarna av stålprodukter belagda med organiskt material med lån och att det förekommer ett ekonomiskt bidrag enligt artiklarna 3.1 a i och 3.1 a iv i grundförordningen.
e) Förmån
(181)
Det föreligger en förmån i enlighet med artiklarna 3.2 och 3.6 b i grundförordningen i det avseendet att statliga lån ges till mer förmånliga villkor än mottagaren skulle kunna få på marknaden. Eftersom det har fastställts att icke-statliga lån i Kina inte ger något lämpligt marknadsriktmärke (eftersom privatägda banker får uppmaningar och direktiv av den kinesiska regeringen) har ett sådant riktmärke konstruerats med den metod som beskrivs i skälen 191-192.
f) Selektivitet
(182)
Stålindustrin tillhör den främjade kategorin enligt beslut nr 40. Beslut nr 40 är en föreskrift från statsrådet, dvs. Kinas högsta förvaltningsorgan, och är därför rättsligt bindande för andra offentliga organ och de ekonomiska aktörerna. I beslutet klassificeras industrisektorerna i ”främjade, begränsade och avskaffade projekt”. Denna rättsakt utgör en industripolitisk riktlinje som tillsammans med den vägledande katalogen visar hur den kinesiska regeringen bedriver en politik för att främja och stödja grupper av företag eller branscher, t.ex. stålindustrin eller industrin för tillverkning av stålprodukter belagda med organiskt material, som i vägledande katalogen klassificeras som en ”främjad industri”. I fråga om antalet industrier som klassificeras som ”främjade” noteras att dessa bara utgör en liten del av den kinesiska ekonomin. Vidare ges endast vissa verksamheter inom dessa sektorer statusen ”främjad”. I beslut nr 40 föreskrivs det också i artikel 17 att ”främjade investeringsprojekt” ska få särskilda privilegier och incitament, bl.a. genom finansiellt stöd. När det gäller ”begränsade och avskaffade projekt” bemyndigas däremot de statliga myndigheterna genom beslut nr 40 att ingripa direkt för att reglera marknaden. I artiklarna 18 och 19 föreskrivs att den berörda myndigheten ska förhindra finansinstitut från att ge lån till sådana begränsade och avskaffade projekt. Det framgår tydligt att beslut nr 40 innehåller bindande föreskrifter för alla ekonomiska institutioner om att stödja främjade industrier, varav en är stålindustrin.
(183)
Vidare begränsar den nationella utvecklings- och reformkommissionens order nr 35 - utvecklingspolitik för järn- och stålindustrin, särskilt artiklarna 24 och 25, tillhandahållandet av lån till endast de stålföretag som fullt ut följer den nationella utvecklingspolitiken för järn- och stålindustrin.
(184)
Den klagande lämnade också bevis för att vissa andra statliga planer och handlingar uppmuntrar till och ger instruktioner om det finansiella stödet till stålindustrin i allmänhet och även i angivna geografiska områden i Kina (62) (63).
(185)
Mot bakgrund av det ovan anförda är det tydligt att myndigheterna endast tillåter finansinstituten att ge förmånliga lån till ett begränsat antal industrier/företag som uppfyller den kinesiska regeringens utvecklingspolitik. På grundval av tillgängliga uppgifter och den kinesiska regeringens bristande samarbetsvilja konstateras att subventionerna i form av förmånliga lån inte är allmänt tillgängliga och därför är selektiva i den mening som avses i artikel 4.2 a i grundförordningen. Inte heller överlämnade någon av de berörda parterna in några bevis som tydde på att subventionen baseras på objektiva kriterier eller villkor enligt artikel 4.2 b i grundförordningen.
(186)
Undersökningen visade att de båda grupperna av exporterande tillverkare i urvalet främjades av den förmånliga långivningen under undersökningsperioden.
g) Slutsats
(187)
Med hänsyn till ovanstående bör finansieringen av industrin för stålprodukter belagda med organiskt material betraktas som en subvention.
(188)
Med hänsyn till att det föreligger ett ekonomiskt bidrag, en förmån för de exporterande tillverkarna och selektivitet bör subventionen anses vara utjämningsbar.
h) Beräkning av subventionens storlek
(189)
Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som mottagarna konstaterats få under undersökningsperioden. I enlighet med artikel 6 b i grundförordningen anses den förmån som det lånande företaget får vara skillnaden mellan det belopp som det företaget betalar för det offentliga lånet och det belopp som företaget skulle ha behövt betala för ett likvärdigt kommersiellt lån som det skulle kunna få på marknaden.
(190)
Såsom förklaras ovan (skälen 165-178) avspeglar de lån som tillhandahålls av kinesiska banker ett betydande statligt ingrepp i banksektorn och reflekterar inte räntorna på en fungerande marknad. Ett lämpligt marknadsriktmärke har därför konstruerats med hjälp av den metod som beskrivs nedan. På grund av avsaknaden av samarbete från den kinesiska regeringen har kommissionen också förlitat sig på tillgängliga uppgifter för fastställandet av en lämplig referensränta.
(191)
För att konstruera ett lämpligt riktmärke anses det rimligt att tillämpa kinesiska räntor justerade för att avspegla normal marknadsrisk. I en situation då exportörernas nuvarande ekonomiska ställning har upprättats på en snedvriden marknad och det inte finns någon tillförlitlig information från de kinesiska bankerna om riskmätningen och fastställandet av kreditbetyg, ansågs det nödvändigt att inte ta de kinesiska exportörernas kreditvärdighet för vad de uppges att vara, utan att tillämpa ett påslag för att avspegla den potentiella effekten av den snedvridna kinesiska marknaden på deras ekonomiska ställning.
(192)
Med avseende på ovanstående (se skälen 160, 163 och 164) ombads både den kinesiska regeringen och de samarbetsvilliga kinesiska tillverkarna att lämna information om de kinesiska bankernas utlåningspolitik och hur lån tilldelats de exporterande tillverkarna. Parterna lämnade inte någon sådan information, trots att de uppmanades ett flertal gånger att göra detta, och de vägrade tillträde till de statligt ägda bankerna. På grund av avsaknaden av samarbete och i överensstämmelse med bestämmelserna i artikel 28.6 i grundförordningen får det anses att alla företag i Kina skulle betygsättas som låntagare utan tillfredsställande kreditbetyg (”Non-investment grade”, betyget BB från Bloomberg) och tillämpa en lämplig premie som kan förväntas på obligationer som utfärdats av företag med detta betyg på den standardutlåningsränta som tillämpas av Kinas folkbank. Förmånen för de exporterande tillverkarna har beräknats med ränteskillnaden, uttryckt som en procentsats, multiplicerad med den utestående delen av lånet, dvs. den ränta som inte erlagts under undersökningsperioden. Detta belopp fördelades sedan över de samarbetsvilliga tillverkarnas totala omsättning.
(193)
Den subventionsnivå som under undersökningsperioden fastställdes avseende detta system för de exporterande tillverkarna i urvalet uppgår till 0,25 % för Huadong-gruppen av företag och till 0,89 % för Panhua-gruppen av företag.
(194)
Den viktade genomsnittliga subventionsnivån för samarbetsvilliga företag som inte ingick i stickprovet är 0,58 %.
(195)
Med tanke på den låga samarbetsnivån sätts subventionsnivån för alla icke samarbetsvilliga företag till den högsta subventionsnivå som fastställts för detta system för en enhet som är närstående de samarbetsvilliga företagen i stickprovet, dvs. 0,97 %.
3.3.3 EGETKAPITALPROGRAM
(196)
Ett antal påstådda subventionsprogram för eget kapital beskrevs i klagomålet för exporterande tillverkare som inte ingick i urvalet och/eller som inte var samarbetsvilliga under undersökningen. Kommissionen bad den kinesiska regeringen att lämna information om dessa program i de ursprungliga och kompletterande frågeformulären och gav därefter den kinesiska regeringen goda möjligheter att svara på frågorna om dessa program. Den kinesiska regeringen ansåg att den bara behövde besvara frågor om påstådda subventionsprogram som rörde de båda exporterande tillverkarna i stickprovet och stod fast vid denna tolkning under förfarandet.
(197)
Den betydande bristen på samarbete under detta förfarande innebar att kommissionen inte kunde få fram information och bevisning för de av dessa program som togs upp i klagomålet. Kommissionen kontrollerade att de exporterande tillverkare som ingick i urvalet inte använde dessa program. Kommissionen måste därför fastställa huruvida det förekom subventionsprogram och tillämpa den övriga tullen för alla de övriga program för vilka den kinesiska regeringen inte lämnade information och som inte var tillgängliga för eller användes av de exporterande tillverkarna i stickprovet, på grundval av den bevisning som fanns tillgänglig i ärendet, i enlighet med artikel 28.1 i grundförordningen.
3.3.3.1 Utbyte av skulder mot aktier
a) Beskrivning
(198)
Klagomålet innehöll bevis för att flera ståltillverkare deltog i utbyte av skulder mot aktier 2000 till sammanlagt 62,5 miljarder yuan renminbin i skulder. Det hävdades att statligt ägda ståltillverkares skulder till statligt ägda affärsbanker avskrevs i utbyte mot aktier genom ingripande från fyra kinesiska tillgångsförvaltningsföretag och att detta inte skedde på grundval av marknadsmässiga överväganden. I klagomålet angavs vidare att tillgångsförvaltningsföretagen hade bildats särskilt för att hantera enorma nödlidande lån i nyckelindustrier, däribland stålsektorn, och omstrukturera statligt ägda företags skulder, bl.a. genom utbyte av skulder mot aktier. Eftersom den kinesiska regeringen inte har lämnat några upplysningar om detta program drar kommissionen sina slutsatser på grundval av tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 28 i grundförordningen (se skälen 33-35). Av samma anledning tillämpades artikel 28 i grundförordningen på de program för kapitaltillskott och obetalda skatteutdelningar som beskrivs i skälen 204-215.
b) Resultat av undersökningen
(199)
Slutsatserna om detta program baseras på de upplysningar som lämnas i klagomålet. Utbyte av skuld mot aktier är ett ekonomiskt bidrag i form av kapitaltillskott och/eller lån i den mening som avses i artikel 3.1 a i i grundförordningen eller i form av uteblivna intäkter till följd av att skulder efterskänks eller inte betalas tillbaka i den mening som avses i artikel 3.1 a ii i grundförordningen. Detta ekonomiska bidrag lämnades av regeringen genom offentliga organ som deltog i dessa transaktioner, dvs. de fyra tillgångsförvaltningsföretagen och olika statligt ägda affärsbanker (se skäl 168 ovan). I brist på samarbete från den kinesiska regeringens sida visar de tillgängliga uppgifterna att tillgångsförvaltningsföretag är offentliga organ eftersom de har inrättats av den kinesiska regeringen specifikt för att undanröja enorma nödlidande lån i nyckelindustrier, däribland stålsektorn, och omstrukturera statligt ägda företags skulder. Därför anses de utöva myndighetsbefogenheter.
(200)
Vidare lämnade den klagande prima facie-bevis på att den enorma skuldavskrivningen inte omfattades av normala kommersiella överväganden eftersom den kinesiska regeringen inte gjorde en bedömning som en vanlig privat investerare skulle göra av den förväntade rimliga avkastning som detta utbyte av skulder mot aktier skulle ge med tiden. I stället hävdades det i klagomålet att den kinesiska regeringen utbytte enorma skulder mot aktier för att minska ståltillverkarnas skuldsättning i syfte att stärka deras konkurrenskraft, utan att göra några av de kommersiella överväganden som en privat investerare skulle göra. Efter noggranna analyser av uppgifterna i klagomålet och i brist på andra uppgifter konstaterade kommissionen att åtgärderna därför anses medföra en förmån enligt artikel 6 a i grundförordningen.
(201)
Denna subvention är selektiv i den mening som avses i artikel 4.2 i grundförordningen eftersom den är begränsad till de utvalda enheter som staten har ett ägande i och beviljandet av denna finansiering är skönsmässig och saknar objektiva kriterier. Därför konstateras att detta program är en utjämningsbar subvention för exporterande tillverkare av den berörda produkten.
c) Beräkning av subventionens storlek
(202)
Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som mottagarna konstaterats få under undersökningsperioden. Den förmån som mottagarna får är en engångsförmån och anses vara hela beloppet av den skuld som utbyts mot aktier, dvs. beloppet på den efterskänkta skulden. I avsaknad av annan information från den kinesiska regeringen för bedömning av denna förmån drar kommissionen sina slutsatser på grundval av information som ingår i klagomålet. I enlighet med artikel 7.3 i grundförordningen har det subventionsbelopp som beräknats på detta sätt fördelats på undersökningsperioden på grundval av den normala avskrivningsperioden för tillgångar i mottagarföretagen. Beloppet har justerats med ränta för denna period för att avspegla förmånens värde över tid och på så sätt fastställa den totala förmånen med detta system för mottagarna. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades dessa subventionsbelopp över den produktionsnivå som den berörda produkten genererade under undersökningsperioden, eftersom subventionen inte var knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av framställda, producerade, exporterade eller transporterade kvantiteter.
(203)
Den subventionsnivå som beräknats på detta sätt för alla icke samarbetsvilliga företag är 0,05 %. Det var inte nödvändigt att beräkna subventionsnivån för de tillverkare som ingick i urvalet och andra samarbetsvilliga tillverkare, av de orsaker som beskrivs i skälen 196-197.
3.3.3.2 Kapitaltillskott
a) Beskrivning
(204)
Den klagande hävdar att den kinesiska regeringen under årens lopp hade gett ståltillverkarna stora mängder kontanta medel genom kapitaltillskott. Enligt den klagande köpte den kinesiska regeringen (via olika statligt ägda enheter) aktier i företag där den redan var den största aktieägaren utan att få några ytterligare rättigheter som aktieägare. Den klagande beskrev också specifika transaktioner som omfattade statligt kontrollerade enheter, däribland China International Capital Corporation (CICC) och SASAC.
b) Resultat av undersökningen
(205)
Eftersom den kinesiska regeringen underlät att lämna några upplysningar om detta program (se skälen 196-197 ovan) baseras slutsatserna om programmet på de uppgifter som lämnades i klagomålet och som underbyggs av lämpliga källor. Kapitaltillskott är en direkt överföring av medel i den mening som avses i artikel 3.1 a i i grundförordningen. Dessa ekonomiska bidrag lämnades av regeringen genom offentliga organ som deltog i dessa transaktioner, däribland CICC och SASAC. Klagomålet innehåller specifika bevis på kapitaltillskott för en statligt ägd ståltillverkare där CICC fungerade som emissionsgarant och förvaltare av aktieemitteringen. Enligt uppgifter i klagomålet ägs CICC till 51 % av staten och kontrolleras ytterst av SASAC, som i de specifika transaktioner som dokumenteras i klagomålet också fungerade som den kinesiska regeringens kontrollerande enhet för de ståltillverkande statligt ägda företagen (SASAC:s funktion analyseras i skälen 64-66). Dessa transaktioner utfördes alltså av den kinesiska regeringen via offentliga organ i den mening som avses i artikel 2 b i grundförordningen och i WTO:s gällande rättspraxis.
(206)
Dessa kapitaltillskott anses ge de mottagande företagen en förmån i den mening som avses i artikel 6 a i grundförordningen eftersom de inte är förenliga med de investeringsmetoder som privata investerare skulle använda. Att kapitaltillskotten inte är förenliga med en privat investerares metoder visas i detalj i klagomålet. När det gäller just dessa transaktioner visar klagomålet för det första att den statligt ägda ståltillverkaren betalade ett överpris för sin andel av den nya aktieemissionen som inte var i linje med rättvisa marknadsvillkor och även att företaget använde det anskaffade kapitalet för att köpa statligt ägda tillgångar och kapitalinvesteringar till priser som var lägre än marknadspriserna. Den klagande visade också att den kinesiska regeringen betalade samma pris som andra investerare trots att regeringens aktier var mindre värde eftersom de hade andra rättigheter och möjligheter än de aktier som såldes till andra aktieägare.
(207)
Dessa subventioner är selektiva i den mening som avses i artikel 4.2 c i grundförordningen eftersom de gavs till ett begränsat antal utvalda enheter som staten hade ett ägande i. Därför konstateras att detta program är en utjämningsbar subvention för exporterande tillverkare av den berörda produkten.
c) Beräkning av subventionens storlek
(208)
Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som mottagarna konstaterats få under undersökningsperioden. Den förmån som mottagarna har fått anses vara beloppet för kapitaltillskottet. I avsaknad av annan information från den kinesiska regeringen för bedömning av denna förmån drar kommissionen sina slutsatser på grundval av information som ingår i klagomålet. I enlighet med artikel 7.3 i grundförordningen har det subventionsbelopp som beräknats på detta sätt fördelats på undersökningsperioden på grundval av den normala avskrivningsperioden för tillgångar i mottagarföretagen. Beloppet har justerats med ränta för denna period för att avspegla förmånens värde över tid och på så sätt fastställa den totala förmånen med detta system för mottagarna. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades dessa subventionsbelopp över den totala produktionsnivå hos mottagarna under undersökningsperioden (nämnare), eftersom subventionen inte var knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av framställda, producerade, exporterade eller transporterade kvantiteter.
(209)
Den subventionsnivå som beräknats på detta sätt för alla icke samarbetsvilliga företag är 0,08 %. Det var inte nödvändigt att beräkna subventionsnivån för de tillverkare som ingick i urvalet och andra samarbetsvilliga tillverkare, av de orsaker som beskrivs i skälen 196-197.
3.3.3.3 Obetalda aktieutdelningar
a) Beskrivning
(210)
Den klagande hävdade att statligt ägda företag, inbegripet de stålföretag som tillverkar stålprodukter belagda med organiskt material, enligt den kinesiska regeringens politik inte behöver betala utdelning till regeringen som ägare ens när de går med vinst. Det innebär att de statligt ägda ståltillverkarna kan finansiera stora investeringar genom vinster som inte betalas ut i form av utdelningar i enlighet med detta program.
b) Resultat av undersökningen
(211)
Eftersom den kinesiska regeringen underlät att lämna några upplysningar om de statligt ägda ståltillverkningsföretagens utbetalda utdelningar (se skälen 196-197 ovan) baseras slutsatserna om programmet på de uppgifter som lämnades i klagomålet och som underbyggs av lämpliga källor. Obetalda aktieutdelningar måste betraktas som ett förtäckt bidrag i den mening som avses i artikel 3.1 a i i grundförordningen eller som uteblivna intäkter i enlighet med artikel 3.1 a ii i grundförordningen eftersom den kinesiska regeringen inte driver in utdelningar som brukar betalas till privata investerare för sina aktier. Dessa förtäckta bidrag lämnades av regeringen genom den enhet som hade det direkta innehavet av aktier i de statligt ägda ståltillverkarna, i princip SASAC. Analysen av SASAC visar att den utför statliga funktioner (se 64-66).
(212)
Hela beloppet av obetalda aktieutdelningar anses vara en förmån för de mottagande statligt ägda ståltillverkarna i den mening som avses i artikel 6 a i grundförordningen eftersom detta inte är förenligt med gängse investeringspraxis hos privata investerare som kräver aktieutdelningar för sina andelar. För statligt ägda företag som delvis ägs av privata investerare motsvarar förmånsbeloppet summan av obetalda aktieutdelningar fördelat i proportion till det statliga ägandet.
(213)
Dessa subventioner är selektiva i den mening som avses i artikel 4.2 i grundförordningen eftersom de gavs till ett begränsat antal utvalda enheter som staten hade ett ägande i. Därför konstateras att detta program är en utjämningsbar subvention för exporterande tillverkare av den berörda produkten.
c) Beräkning av subventionens storlek
(214)
Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som mottagarna konstaterats få under undersökningsperioden. Den förmån som mottagarna har fått anses vara beloppet för de obetalda aktieutdelningarna. I avsaknad av andra upplysningar från den kinesiska regeringen för bedömningen av denna förmån baserade kommissionen sina slutsatser på offentligt tillgänglig finansiell information om mottagarna. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades dessa subventionsbelopp över den totala omsättningen hos mottagarna under undersökningsperioden (nämnare), eftersom subventionen inte var knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av framställda, producerade, exporterade eller transporterade kvantiteter.
(215)
Den subventionsnivå som beräknats på detta sätt för alla icke samarbetsvilliga företag är 1,36 %. Det var inte nödvändigt att beräkna subventionsnivån för de tillverkare som ingick i urvalet och andra samarbetsvilliga tillverkare, av de orsaker som beskrivs i skälen 196-197.
3.3.4 PROGRAM FÖR INKOMSTSKATT OCH ANDRA DIREKTA SKATTER
3.3.4.1 Skatteavdrag för FoU-utgifter
(216)
Detta system innebär en förmån för företag som inför ny teknik, nya produkter eller nya produktionsmetoder. De förmånsberättigade företagen kan minska sin inkomstskatt med 50 % av de faktiska utgifterna för godkända projekt.
(217)
Det konstateras att även om den kinesiska regeringen begränsade sitt svar på frågeformuläret och skrivelsen om ofullständigt svar till de system som användes av företagen i urvalet, lämnade den inga upplysningar om det här systemet, trots att ett av företagen i urvalet rapporterade förmåner inom ramen för detta system i sitt svar på frågeformuläret. När den kinesiska regeringen vid kontrollen på plats på nytt ombads att lämna den information som behövdes gav den delvis ett kompletterande svar om detta system. Trots att denna information lämnades så sent begärde kontrollgruppen förtydliganden i flera frågor (se skäl 219 nedan), men några sådana gavs inte. Därför var kommissionen tvungen att basera sina slutsatser på de bästa uppgifter som fanns tillgängliga.
a) Rättslig grund
(218)
Detta system ger en förmånlig skattebehandling i enlighet med artikel 30.1 i den kinesiska lagen om företagsbeskattning (order nr 63 från Folkrepubliken Kinas president, tillämplig från och med den 1 januari 2008), artikel 95 i de kinesiska tillämpningsföreskrifterna om företagsbeskattning (det kinesiska statsrådets dekret nr 512) samt riktlinjer för centrala områden (meddelande nr 6, 2007). Den kinesiska regeringen överlämnade inte dekret nr 512 och meddelande nr 6 i detta förfarande.
b) Villkor för stöd
(219)
Den kinesiska regeringen lämnade inga relevanta upplysningar om detta system i sina svar på frågeformuläret och skrivelsen om ofullständigt svar. I det dokument som överlämnades under kontrollen på plats hävdade den kinesiska regeringen att endast de ”FoU-kostnader som företagen haft vid utvecklingen av ny teknik, nya produkter och ny kompetens” får tas med i beräkningen av avdrag från den beskattningsbara inkomsten. Den kinesiska regeringen gav dock ingen närmare förklaring av vad som menades med begreppen ny teknik, ny produkt och ny kompetens. Kommissionen försökte också ta reda på den exakta innebörden av dessa begrepp under kontrollen av Zhejiang Huadong, men företaget kunde inte ge någon konkret förklaring utan svarade att begreppen var generella.
(220)
I undersökningen om bestruket finpapper konstaterades dock att de FoU-projekt som omfattas av systemet endast är sådana som bedrivs av företag inom högteknologiska eller spjutspetsteknologiska sektorer som får prioriterat stöd från staten och projekt som förtecknas i riktlinjerna för viktiga områden för högteknologisk industrialisering enligt den gällande utvecklingsprioriteringen som utfärdats av den nationella utvecklings- och reformkommissionen (64). Eftersom det inte lämnades några nya relevanta upplysningar i det här förfarandet som kunde vederlägga denna slutsats konstateras att systemet inte är allmänt tillgängligt, eftersom enbart utvalda industrier/företag/projekt är berättigade till subventionen.
c) Praktiskt genomförande
(221)
Enligt den kinesiska regeringens svar ska företag som tänker ansöka om denna skattelättnad lämna in sin deklaration och ”andra relevanta handlingar” till skattemyndigheten, utan att det anges vad dessa andra relevanta handlingar är. I undersökningen om bestruket finpapper konstaterades det att alla företag som vill ansöka om att få använda detta system måste lämna in detaljerad information om FoU-projekten till den lokala forsknings- och teknikbyrån och att skattemyndigheten utfärdar godkännandet först efter en granskning. Efter godkännandet reduceras företagets beskattningsbara inkomst med 50 % av de faktiska kostnaderna för godkända projekt (65).
d) Resultat av undersökningen
(222)
Detta system användes av en av de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna, Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd under undersökningsperioden. På grund av den kinesiska regeringens bristande samarbete och dess sena och ofullständiga svar om det här systemet gick det inte att fastställa vilket ansöknings- och godkännandeförfarande som de företag som omfattas av systemet måste gå igenom. Som påpekas ovan var kommissionen tvungen att delvis förlita sig på de sakförhållanden som fastställts i undersökningen om bestruket finpapper.
e) Slutsats
(223)
Detta system bör betraktas som en subvention i enlighet med artikel 3.1 a ii och artikel 3.2 i grundförordningen i form av uteblivna statliga intäkter som innebär att de mottagande företagen beviljats en förmån.
(224)
För att avgöra i vilken utsträckning förmånerna av detta system är begränsade till vissa företag och om den är selektiv enligt artikel 4 i grundförordningen uppmanades den kinesiska regeringen att lämna information om kriterierna för rätten till subvention och om användningen av subventionen. Den kinesiska regeringen lämnade inga sådana upplysningar i sina svar på frågeformuläret och skrivelsen om ofullständigt svar. De upplysningar som lämnades om detta vid kontrollen på plats verkar dessutom vara ofullständiga med tanke på slutsatserna om företag som konstaterats använda samma system i utredningen om bestruket finpapper. Väl medveten om kravet i artikel 4.5 i grundförordningen att alla beslut om selektivitet ska vara ”klart och tydligt underbyggda” genom faktiska bevis, var kommissionen därför tvungen att grunda sina beslut på tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 28 i grundförordningen. De bästa uppgifter som fanns tillgängliga omfattade resultatet av undersökningen av bestruket finpapper.
(225)
Subventionssystemet är selektivt i den mening som avses i artikel 4.2 a i grundförordningen, eftersom den lagstiftning som den beviljande myndigheten omfattas av begränsar tillgången till detta system till vissa företag och industrier som klassificeras som främjade, exempelvis sådana som tillverkar stålprodukter belagda med organiskt material. Det förefaller inte heller finnas några objektiva kriterier som begränsar rätten att omfattas av systemet och inga avgörande bevis som gör det möjligt att i enlighet med artikel 4.2 b i grundförordningen dra slutsatsen att rätten beviljas automatiskt. Det noteras att avsaknaden av samarbete från de kinesiska statliga myndigheternas sida innebär att kommissionen inte har möjlighet att avgöra om sådana objektiva kriterier finns.
(226)
Därmed bör denna subvention betraktas som utjämningsbar.
f) Beräkning av subventionens storlek
(227)
Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som mottagarna konstaterats få under undersökningsperioden. Mottagarens förmån anses vara den sammanlagda skatt som ska betalas på inkomster som beskattas enligt normal skattesats, efter avdrag av det som betalades med det extra 50-procentiga avdraget för verkliga kostnader för FoU för de godkända projekten. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades subventionsbeloppet (täljaren) över de samarbetsvilliga exporterande tillverkarnas totala omsättning under undersökningsperioden, eftersom subventionen inte var knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av framställda, producerade, exporterade eller transporterade kvantiteter.
(228)
En av de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna i urvalet, Huadong-gruppen, har främjats av detta system. Den subventionsnivå som fastställts för Huadong-gruppen är 0,19 %.
(229)
Den viktade genomsnittliga subventionsnivån för samarbetsvilliga företag som inte ingick i stickprovet är 0,09 %.
(230)
Med tanke på den låga samarbetsnivån sätts subventionsnivån för alla icke samarbetsvilliga företag till den högsta subventionsnivå som fastställts för detta system för de samarbetsvilliga företagen i stickprovet, dvs. 0,19 %.
3.3.4.2 Skattelättnader för de centrala och västra regionerna
(231)
Detta system ger en förmån till företag i de centrala och västra regionerna. Berättigade företag får en förmånlig inkomstskattesats på 15 % i stället för 25 %, vilket är den skattesats som normalt tillämpas i Kina.
(232)
Den kinesiska regeringen ombads tillhandahålla information om detta system i frågeformuläret, i skrivelsen om ofullständigt svar och ännu en gång i samband med kontrollbesöket på plats. I sina svar på frågeformuläret och skrivelsen om ofullständigt svar besvarade den kinesiska regeringen inte någon av frågorna och hävdade att detta program inte längre gäller eftersom det löpte ut den 31 december 2010. Man hävdade också att inget av företagen i stickprovet omfattades av detta system under undersökningsperioden. Detta motsades dock av svaren från en av de exporterande tillverkarna (Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd) och av den bevisning som samlats in under kontrollbesöket på plats på det företaget.
a) Rättslig grund
(233)
Systemet innebar en förmånlig skattebehandling enligt meddelande om förmånlig skattepolitik för utveckling av den västra regionen (utfärdat av finansministeriet, allmänna skattebyrån och allmänna skattemyndigheten och giltigt från och med den 1 januari 2001), som uppdaterades genom meddelande om fortsatt tillämpning av skattepolitiken inom ramen för utvecklingsstrategin för västra regionen (utfärdat av finansministeriet, allmänna skattebyrån och allmänna skattemyndigheten och giltigt från och med den 1 januari 2011), som förlänger giltighetstiden för detta program till den 31 december 2020.
b) Villkor för stöd
(234)
Det noteras att den kinesiska regeringen inte svarade på någon av frågorna om detta system i sitt svar på frågeformuläret, i skrivelsen om ofullständigt svar eller i samband med kontrollbesöket på plats. Enligt meddelande om förmånlig skattepolitik för västra regionens utveckling är dock denna förmånliga skattebehandling tillgänglig för den främjade typen av företag i västra regionen (med främjade företag avses företag vars huvudverksamhet står för 70 % eller mer av de totala intäkterna enligt beskrivningen i katalogen över industri, produkter och teknik som uppmuntras av staten). Vid kontrollbesöket på plats på Chongqing Wanda bekräftade företaget att skälet till deras förmånliga skattebehandling är att de tillhör den kategori av industrier som främjas i de västra och centrala regionerna.
c) Praktiskt genomförande
(235)
Varken den kinesiska regeringen eller Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd tillhandahöll någon information om drift och förvaltning av detta program. Enligt cirkuläret från statsrådet om genomförande av olika utvecklingspolitiska åtgärder för Kinas vidsträckta västra regioner krävs godkännande från folkregeringarna på provinsnivå för att förmånsskattesatsen 15 % ska tillämpas i stället för den normala på 25 %. I företagets formulär för den årliga inkomstdeklarationen anges det avdragna (undantagna) inkomstskattebeloppet i post 28 - avdragen skatt.
d) Resultat av undersökningen
(236)
Detta system användes av en av de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna, Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd, under undersökningsperioden. Eftersom den kinesiska regeringen inte samarbetade var det svårt att bilda sig en uppfattning om det tillämpnings- och godkännandeförfarande som krävs av de företag som erhåller subventioner enligt systemet. Kommissionen tvingades dra sina egna slutsatser från inlämnade dokument som utgjorde den rättsliga grunden för detta system utan att kunna be om förklaringar från den kinesiska regeringen.
e) Slutsats
(237)
Detta system bör betraktas som en subvention i enlighet med artikel 3.1 a ii och artikel 3.2 i grundförordningen i form av uteblivna statliga intäkter som innebär att de mottagande företagen beviljats en förmån.
(238)
För att avgöra i vilken utsträckning subventionen är begränsad till vissa företag och om den är selektiv enligt artikel 4 i grundförordningen uppmanades den kinesiska regeringen att lämna information om kriterierna för rätten till subvention enligt systemet och om användningen av subventionen. Den kinesiska regeringen lämnade ingen sådan information. Väl medveten om kravet i artikel 4.5 i grundförordningen att alla beslut om selektivitet ska vara ”klart och tydligt underbyggda” genom faktiska bevis, var kommissionen därför tvungen att grunda sina beslut på tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 28 i grundförordningen.
(239)
Subventionssystemet är selektivt i den mening som avses i artikel 4.2 a och 4.3 i grundförordningen, eftersom den lagstiftning som den beviljande myndigheten omfattas av begränsar tillgången till detta system till vissa företag och industrier som klassificeras som främjade, exempelvis sådana som tillverkar stålprodukter belagda med organiskt material, och som dessutom finns i vissa regioner i Kina. Det förefaller inte heller finnas några objektiva kriterier som begränsar rätten att omfattas av systemet och det går inte att hitta inga avgörande bevis som gör det möjligt att i enlighet med artikel 4.2 b i grundförordningen avgöra att rätten beviljas automatiskt. Det noteras att avsaknaden av samarbete från de kinesiska statliga myndigheternas sida innebär att kommissionen inte har möjlighet att avgöra om sådana objektiva kriterier finns.
(240)
Därmed bör denna subvention betraktas som utjämningsbar.
f) Beräkning av subventionens storlek
(241)
Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som mottagarna konstaterats få under undersökningsperioden. Mottagarens förmån anses vara den skatt som ska betalas på inkomster som beskattas enligt normal skattesats, efter avdrag av det belopp som ska betalas enligt förmånsskattesatsen. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades dessa subventionsbelopp (täljare) över de samarbetsvilliga exporterande tillverkarnas totala omsättning under undersökningsperioden, eftersom subventionen inte var knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av framställda, producerade, exporterade eller transporterade kvantiteter.
(242)
Den subventionsnivå som fastställdes för Panhua Group är 0,03 %.
(243)
Den viktade genomsnittliga subventionsnivån för samarbetsvilliga företag som inte ingick i stickprovet är 0,02 %.
(244)
Med tanke på den låga samarbetsnivån sätts subventionsnivån för alla icke samarbetsvilliga företag till den högsta subventionsnivå som fastställts för detta system för en enhet som är närstående de samarbetsvilliga företagen i stickprovet, dvs. 0,04 %.
3.3.5 ÖVRIGA INKOMSTSKATTEPROGRAM FÖR VILKA DEN KINESISKA REGERINGEN HAR LÄMNAT INGA ELLER OTILLRÄCKLIGA SVAR
(245)
Ett antal påstådda subventionsprogram beskrevs i klagomålet när det gällde exporterande tillverkare som inte ingick i stickprovet och/eller inte samarbetade med undersökningen. Kommissionen bad den kinesiska regeringen att lämna information om dessa program i de ursprungliga och kompletterande frågeformulären och gav därefter den kinesiska regeringen goda möjligheter att svara på frågorna om dessa program. Den kinesiska regeringen ansåg att den bara behövde besvara frågor om påstådda subventionsprogram som rörde de båda exporterande tillverkarna i stickprovet och stod fast vid denna tolkning under förfarandet. För vissa av dessa program lämnade den kinesiska regeringen dock information och bevis för att de hade avslutats och inte tillämpades under undersökningsperioden. Kommissionen tog i sina resultat hänsyn till de bevis som lämnats av den kinesiska regeringen.
(246)
För alla övriga program lämnade den kinesiska regeringen varken information eller bevis. Den betydande bristen på samarbete under detta förfarande innebar att kommissionen inte kunde få fram information och bevisning för de av dessa program som togs upp i klagomålet från de exporterande tillverkarna. Kommissionen bekräftade att de exporterande tillverkarna i stickprovet inte var stödberättigade eller inte använde dessa program (huvudsakligen på grund av att de var privatägda, att de låg utanför programmets tillämpningsområde eller att de var relativt begränsade till sin storlek). Kommissionen måste därför fastställa huruvida detta program fanns och tillämpa den övriga tullen för alla de övriga program för vilka den kinesiska regeringen inte lämnade information och som inte var tillgängliga för eller användes av de exporterande tillverkarna i stickprovet, på grundval av den bevisning som fanns tillgänglig i ärendet, i enlighet med artikel 28.1 i grundförordningen.
3.3.5.1 Inkomstskatteavdrag för inköp av inhemskt tillverkad tillverkningsutrustning
a) Beskrivning
(247)
Programmet tillåter ett företag att begära skatteavdrag för inköp av inhemskt tillverkad utrustning om ett projekt överensstämmer med den kinesiska regeringens industripolitik. Ett skatteavdrag på upp till 40 % av inköpspriset för inhemskt tillverkad utrustning kan tillämpas på ökningen av skattskyldigheten från föregående år.
b) Rättslig grund
(248)
Den rättsliga grunden för programmet är de tillfälliga åtgärderna med inkomstskatteavdrag för företag för investering i inhemskt tillverkad utrustning för tekniska renoveringsprojekt av den 1 juli 1999 och den statliga skatteförvaltningens meddelande om att stoppa tillämpningen av inkomstskatteavdraget för företag och undantagspolicyn för ett företags investeringar i inköp av inhemskt tillverkad utrustning, nr 52 [2008] från den statliga skatteförvaltningen, som trädde i kraft den 1 januari 2008.
c) Bristande samarbete
(249)
Den kinesiska regeringen svarade att detta program var avslutat sedan januari 2008, i enlighet med ovannämnda meddelande nr 52 och att inget program såvitt regeringen visste hade ersatt detta program. Kommissionen bad den kinesiska regeringen tillhandahålla relevant kompletterande information i form av närmare uppgifter om tidtabellen för utfasningen av förmåner. Den kinesiska regeringen tillhandahöll inte denna information och begränsade sitt svar till de faktiska förmåner som tillfaller alla tillverkare av stålprodukter belagda med organiskt material genom att helt enkelt hänvisa till svaren i frågeformuläret från de tillverkare som ingick i stickprovet. Kommissionen har redan förklarat skälen till att den kinesiska regeringen uppmanades att lämna information om alla tillverkare av stålprodukter belagda med organiskt material och inte bara om de tillverkare som ingick i stickprovet(se skälen 34-35 ovan). Vidare lämnade den kinesiska regeringen inte heller information om tillverkarna i stickprovet eftersom den bara hänvisade till deras svar. Kommissionen anser inte att det räcker att tillhandahålla bevis för att ett program har avslutats utan att samtidigt lämna kompletterande bevis för utfasning av de faktiska förmånerna enligt programmet och om potentiella ersättningsprogram. När det gäller detta program får en skatteförmån (dvs. ett skatteavdrag) för ett visst år faktiskt utnyttjas ett annat beskattningsår så att förmånerna därmed kan sträcka sig utöver giltighetsperioden trots att programmet under tiden har avslutats. Andra ”avslutade” skatteprogram har visat sig fortsätta ge förmåner i några år efter deras formella utgångsdatum. Det kan också hända att ovanligt stora förmåner kan tilldelas över tid. Eftersom den kinesiska regeringen inte har lämnat någon information om detta baserar kommissionen sina resultat på uppgifter från andra källor (i detta fall klagomålet) i enlighet med artikel 28 i grundförordningen.
d) Resultat av undersökningen
(250)
Programmet utgör en subvention eftersom det innebär ett finansiellt bidrag från den kinesiska regeringen i form av uteblivna offentliga intäkter enligt artikel 3.1 a ii i grundförordningen. Programmet innebär en förmån för mottagarna på ett belopp motsvarande skattelättnaden i den mening som avses i artikel 3.2 i grundförordningen. Denna subvention är selektiv enligt artikel 4.4 b i grundförordningen eftersom skattelättnaden är beroende av att inhemska produkter används framför importerade.
e) Beräkning av subventionens storlek
(251)
Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som mottagarna konstaterats få under undersökningsperioden. Eftersom programmet ännu inte har granskats av EU-institutionerna i ett antisubventionsförfarande och i avsaknad av kvantifiering från annat håll har den mest lämpliga källan till information för bedömning av förmånen för de exporterande tillverkarna varit ett jämförbart beslut från de amerikanska myndigheterna. När subventionsbelopp baseras på slutsatser från andra undersökningar tas det hela tiden hänsyn i den här förordningen till om det bl.a. har skett några betydande förändringar i det berörda systemet och huruvida subventionsbeloppet kan ha minskat med tiden. Det konstateras att storleken återkommande subventioner normalt sett inte minskar på det här sättet. Eftersom det inte har skett några sådana förändringar eller minskningar av subventionsbeloppet, används den ursprungliga nivån från den berörda undersökningen som subventionsbelopp i det här fallet.
(252)
Den subventionsnivå som fastställdes för detta system under undersökningsperioden för alla icke samarbetsvilliga företag var 0,38 %, vilket är subventionsnivån för detta system enligt US Decision Memorandum av den 17 november 2008 om Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (s. 26) (Federal Register/Vol. 73, nr 227, s. 70961/24 november 2008). När det gäller undersökningar som har utförts av amerikanska myndigheter konstateras att den metod som använts för att beräkna storleken på den förmån som skatteprogrammen har medfört i princip är densamma som används av unionen (66).
3.3.5.2 Skattemässig särbehandling av högteknologiska och spjutspetsteknologiska företag
a) Beskrivning
(253)
Detta program tillåter ett företag att ansöka om att få certifiera sig som ett högteknologiskt spjutspetsföretag för att få en nedsatt inkomstskattsats på 15 % i stället för den normala skattesatsen på 25 %. Både unionen enligt undersökningen av bestruket finpapper och de amerikanska myndigheterna har funnit detta program vara utjämningsbart (67).
b) Rättslig grund
(254)
Programmets rättsliga grund är artikel 28 i den kinesiska lagen om företagsbeskattning (nr 63 utfärdad den 16 mars 2007) tillsammans med de administrativa bestämmelserna om fastställande av högteknologiska eller spjutspetsteknologiska företag och den statliga skatteförvaltningens meddelande om frågor rörande högteknologiska och spjutspetsteknologiska företags erläggande av inkomstskatt (Guo Shui Han [2008] nr 985).
c) Bristande samarbete
(255)
Den kinesiska regeringen svarade att inget av företagen i stickprovet använde detta program under undersökningsperioden och hänvisade till svaren från tillverkarna i stickprovet för information om eventuella förmåner som kan ha tilldelats i enlighet med programmet. Kommissionen hänvisar till de argument som redovisas ovan när det gäller den kinesiska regeringens begäran att få tillhandahålla fullständiga svar som inte begränsas till exportörerna i stickprovet (skälen 34-35 ovan). Kommissionen bygger därför sin information om detta program på den information som redan finns registrerad (enligt undersökningen om bestruket finpapper och klagomålet i det här ärendet), i enlighet med artikel 28 i grundförordningen.
d) Resultat av undersökningen
(256)
Programmet utgör en subvention eftersom det innebär ett finansiellt bidrag från den kinesiska regeringen i form av uteblivna offentliga intäkter enligt artikel 3.1 a ii i grundförordningen. Förmånen för mottagaren motsvarar den skattelättnad han eller hon åtnjutit tack vare programmet, i enlighet med artikel 3.2 i grundförordningen. Denna subvention är selektiv i den mening som avses i artikel 4.2 a i grundförordningen eftersom den riktar sig till vissa företag och industrier som klassificeras som uppmuntrade, t.ex. de som är verksamma inom stålsektorn. Vidare fastställs inga objektiva kriterier i lagstiftningen eller av den beviljande myndigheten för stödberättigande enligt systemet som innebär att alla som uppfyller kraven får subventionen automatiskt, i enlighet med artikel 4.2 b i grundförordningen.
e) Beräkning av subventionens storlek
(257)
Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som mottagarna konstaterats få under undersökningsperioden. Mottagarens förmån anses vara den sammanlagda skatt som ska betalas på inkomster som beskattas enligt normal skattesats, efter avdrag av det belopp som ska betalas enligt den reducerade skattesatsen. I avsaknad av information för bedömning av denna förmån och eftersom detta program redan har granskats av unionsinstitutionerna i ett tidigare antisubventionsförfarande har den lämpligaste informationskällan för bedömning av förmånen för de exporterande tillverkarna varit bedömningen av detta program i rådets genomförandeförordning (EU) nr 452/2011 av den 6 maj 2011 om införande av en slutlig utjämningstull på import av bestruket finpapper med ursprung i Folkrepubliken Kina (68), justerad vid behov enligt skäl 252 ovan.
(258)
Den subventionsnivå som därmed fastställdes för alla icke samarbetsvilliga företag är 0,9 %, vilket är det aritmetiska medelvärdet av de nivåer som fastställts för detta program i den förordning som nämns i föregående skäl.
3.3.5.3 Inkomstskattelättnader för företag med omfattande resursanvändning (särskilt råvaror)
a) Beskrivning
(259)
Detta skatteprogram tillåter företag som använder något av de råmaterial som listas i katalogen över inkomstskattelättnader för företag med omfattande resursanvändning som huvudsaklig råvara och som tillverkar produkter som listas i samma katalog på ett sätt som uppfyller relevanta nationella standarder och industristandarder att inkludera den inkomst de erhåller därigenom i den totala inkomsten med en reducerad sats på 90 %. Därmed kan 10 % av inkomsten dras av när företagen beräknar sin inkomstskatt. Undantaget beviljas för fem år.
b) Rättslig grund
(260)
Den rättsliga grunden för detta program är: artikel 33 i den kinesiska lagen om företags inkomstskatt, artikel 99 i statsrådets förordningar om genomförande av den kinesiska lagen om företags inkomstskatt och i katalogen över inkomstskattelättnader för företag med omfattande resursanvändning.
c) Bristande samarbete
(261)
Den kinesiska regeringen hävdade att inget av företagen i stickprovet använde detta program under undersökningsperioden och hänvisade till svaren från tillverkarna i stickprovet för information om eventuella förmåner som kan ha tilldelats i enlighet med programmet. Kommissionen hänvisar till de argument som redovisas ovan när det gäller den kinesiska regeringens begäran att få tillhandahålla fullständiga svar som inte begränsas till exportörerna i stickprovet (skälen 34-35 ovan). Kommissionen bygger därmed sin information om detta program på den information som redan finns registrerad (i detta fall klagomålet), i enlighet med artikel 28 i grundförordningen.
d) Resultat av undersökningen
(262)
Programmet utgör en subvention eftersom det innebär ett finansiellt bidrag från den kinesiska regeringen i form av uteblivna offentliga intäkter enligt artikel 3.1 a ii i grundförordningen. Programmet innebär en förmån för mottagaren som motsvarar den skattelättnad som åtnjutits, i enlighet med artikel 3.2 i grundförordningen. Subventionen är selektiv enligt artikel 4.2 a i grundförordningen eftersom den är begränsad till vissa företag som använder de resurser som listas i ovannämnda katalog över skattelättnader som primära råvaror för tillverkning av produkter som listas i den katalogen.
e) Beräkning av subventionens storlek
(263)
Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som mottagarna konstaterats få under undersökningsperioden. Mottagarens förmån anses vara den sammanlagda skatt som ska betalas på inkomster som beskattas enligt normal skattesats, efter avdrag av det belopp som ska betalas enligt den reducerade skattesatsen. I avsaknad av annan information för bedömning av denna förmån drar kommissionen sina slutsatser på grundval av information som ingår i klagomålet. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades de på detta sätt beräknade subventionsbeloppen över mottagarnas totala omsättning under undersökningsperioden som lämplig nämnare, eftersom subventionen inte var knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av framställda, producerade, exporterade eller transporterade kvantiteter.
(264)
Den subventionsnivå som på så sätt fastställdes för alla icke samarbetsvilliga företag uppgår till 0,01 %.
3.3.5.4 Skatteavdrag för anskaffning av särskild utrustning
a) Beskrivning
(265)
Detta program tillåter företag att använda 10 % av anskaffningskostnaden för särskild utrustning som används för miljöskydd, för att sänka energi- och vattenanvändningen och för produktionssäkerhet till att räkna ned företagets inkomstskatt för anskaffningsåret. Återstående 10 % av det investerade beloppet kan överföras till efterföljande fem år.
b) Rättslig grund
(266)
Den rättsliga grunden för detta program är: Artikel 34 i den kinesiska lagen om företags inkomstskatt och artikel 100 i statsrådets genomförandeförordningar för lagen om företags inkomstskatt.
c) Bristande samarbete
(267)
Den kinesiska regeringen svarade att inget av företagen i stickprovet använde detta program under undersökningsperioden och hänvisade till svaren från tillverkarna i stickprovet för information om eventuella förmåner som kan ha tilldelats i enlighet med programmet. Kommissionen hänvisar till de argument som redovisas ovan när det gäller den kinesiska regeringens begäran att få tillhandahålla fullständiga svar som inte begränsas till exportörerna i stickprovet (skälen 34-35 ovan). Kommissionen bygger därmed sina slutsatser när det gäller detta program på tillgänglig information i enlighet med artikel 28 i grundförordningen.
d) Resultat av undersökningen
(268)
Programmet utgör en subvention eftersom det innebär ett finansiellt bidrag från den kinesiska regeringen i form av uteblivna offentliga intäkter enligt artikel 3.1 a ii i grundförordningen. Programmet innebär en förmån för mottagaren som motsvarar den skattelättnad som åtnjutits, i enlighet med artikel 3.2 i grundförordningen.
(269)
När det gäller programmets selektivitet anses den registrerade informationen inte räcka för att kommissionen ska kunna komma fram till ytterligare slutsatser och därefter slutgiltigt kunna besluta om programmets selektivitet. Därför kunde kommissionen inte gå vidare med bedömningen av programmet.
3.3.5.5 Förmånsskattepolitik för företag i den nordöstra regionen
a) Beskrivning
(270)
Detta program tillåter företag i den nordöstra regionen (inklusive provinserna Liaoning, Jilin och Heilongjiang och kommunen Dalian) att för det första reducera avskrivningstiden för fasta tillgångar med upp till 40 % för skatteändamål och därigenom öka det årliga avskrivningsbelopp som får dras av från inkomstskatten och för det andra att förkorta amorteringsperioden för immateriella tillgångar med upp till 40 % för skatteändamål, vilket leder till ett större årligt avdrag. Enligt ett dokument från finansministeriet och den statliga skatteförvaltningen kan företag inom vissa angivna sektorer, bl.a. metallurgi, också dra nytta av andra skatteförmåner som rör moms, skatt på råvaror och inkomstskatt, nämligen i samband med anskaffning av fasta tillgångar.
b) Rättslig grund
(271)
Den rättsliga grunden för detta program är den skattemässiga särbehandlingen av företags inkomstskatt för att främja återhämtning av företag som tillhör den gamla industribasen i nordöst (Caishui nr 153, 20 september 2004), meddelande från finansministeriet och den statliga skatteförvaltningen om nedskrivning av tillgångar och genomförande av amorteringspolitiken för den gamla industribasen i nordöst (Caishui nr 17, 2 februari 2005). Den kinesiska regeringen överlämnade den rättsliga grunden, som visade att detta program avslutades den 1 januari 2008, dvs. meddelandet från finansministeriet och den statliga skatteförvaltningen om den skattemässiga särbehandlingen av företags inkomstskatt (nr 1 [2008]).
c) Bristande samarbete
(272)
Bortsett från överlämnandet av ovannämnda rättsliga grund som visade att programmet avslutats hänvisade den kinesiska regeringen helt enkelt till svaren från tillverkarna i stickprovet för information om eventuella förmåner som kan ha mottagits inom ramen för programmet. Kommissionen hänvisar till de argument som redovisas ovan när det gäller den kinesiska regeringens begäran att få tillhandahålla fullständiga svar som inte begränsas till exportörerna i stickprovet (skälen 34-35 ovan). Kommissionen noterar också att den har beslutat att bygga sina slutsatser om detta program på den information som finns registrerad (i detta fall klagomålet och relevanta amerikanska resultat), i enlighet med artikel 28 i grundförordningen, eftersom programmet innebär subventioner kopplade till anskaffning av fasta tillgångar som kan amorteras under flera år och den kinesiska regeringen inte har tillhandahållit några närmare uppgifter om utfasningen av förmånerna inom programmet eller om utestående förmåner som ännu inte amorterats helt.
d) Resultat av undersökningen
(273)
Programmet utgör en subvention eftersom det innebär ett finansiellt bidrag från den kinesiska regeringen i form av uteblivna offentliga intäkter enligt artikel 3.1 a ii i grundförordningen. Förmånen enligt artikel 3.2 i grundförordningen uppgår till den skattelättnad stödberättigade företag åtnjuter genom avdrag för snabbare avskrivning och amorteringskostnader kopplade till anskaffning av fasta tillgångar. Denna subvention är selektiv i den mening som avses i artikel 4.3 i grundförordningen eftersom den begränsas till företag i ett visst geografiskt område, dvs. den nordöstra regionen.
e) Beräkning av subventionens storlek
(274)
Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som mottagarna konstaterats få under undersökningsperioden. Den förmån mottagarna åtnjuter anses utgöras av skillnaden mellan det skattebelopp som skulle ha erlagts under undersökningsperioden med en normal avskrivningstakt för berörda tillgångar och det belopp som faktiskt erlades med den snabbare avskrivningen. Eftersom programmet ännu inte har granskats av EU-institutionerna i ett antisubventionsförfarande och i avsaknad av kvantifiering från annat håll har den mest lämpliga källan till information för bedömning av förmånen för de exporterande tillverkarna varit ett jämförbart beslut (baserat på programmets likartade karaktär (69)) från de amerikanska myndigheterna. Såsom konstateras i skäl 252 tas det hela tiden hänsyn i den här förordningen till om det bl.a. har skett några betydande förändringar i det berörda systemet och huruvida subventionsbeloppet kan ha minskat med tiden när subventionsbelopp baseras på slutsatser från andra undersökningar. Det konstateras att storleken återkommande subventioner normalt sett inte minskar på det här sättet. Eftersom det inte har skett några sådana förändringar eller minskningar av subventionsbeloppet, används den ursprungliga nivån från den berörda undersökningen som subventionsbelopp i det här fallet.
(275)
Den subventionsnivå som fastställdes för detta system under undersökningsperioden för alla icke samarbetsvilliga företag var 0,08 %, vilket är subventionsnivån för systemet med undantag från inkomstskatt för investerare i vissa geografiska regioner i Liaoing, som fastställdes i US Decision Memorandum av den 3 juni 2010 om Wire Decking (s. 25) (Federal Register/Vol. 75, nr 111, s. 32902/10 juni 2010). När det gäller undersökningar som har utförts av amerikanska myndigheter konstateras att den metod som använts för att beräkna storleken på den förmån som skatteprogrammen har medfört i princip är densamma som används av unionen (70).
3.3.5.6 Befrielse från inkomstskatt vid investering i inhemska tekniska förbättringar
a) Rättslig grund
(276)
Den rättsliga grunden för detta program är meddelandet om hantering av inkomstskatteavdrag för företag som investerar i teknisk omvandling av inhemsk utrustning vid revision för kontroll av inkomstskatt, antaget av den statliga skatteförvaltningen, nr 13 av den 17 januari 2000 och meddelandet om främjande och spridning av åtgärder för förvaltning av viktiga nationella projekt för teknisk förbättring.
b) Resultat av undersökningen
(277)
Den kinesiska regeringen svarade att detta program avslutades den 1 januari 2008 genom den statliga skatteförvaltningens meddelande om att stoppa tillämpningen av företags inkomstskatteavdrag och särbehandlingen av företags investeringar i anskaffning av inhemskt tillverkad utrustning nr 52 [2008]. Eftersom programmet innebär återkommande skatteförmåner som har avslutats sedan 2008 och det inte finns några tecken på att utestående förmåner fortfarande amorterades under undersökningsperioden drog kommissionen slutsatsen att detta program inte är utjämningsbart.
3.3.5.7 Olika lokala skatterabatter
a) Beskrivning
(278)
I klagomålet listas ett antal skatterabatter som tillämpas i olika provinser (dvs. Shandong, kommunen Chongqing, regionen Zhuang i Guangxi, Centra och de centrala och västra regionerna) i form av en reducerad företagsskatt på 15 % jämfört med den normala skattesatsen 25 %.
b) Rättslig grund
(279)
Klagomålet tar upp den rättsliga grunden för skatterabatten i Shandong, dvs. reducerad inkomstskatt baserat på geografisk plats (provinserna Zheijang och Shandong): den kinesiska lagen om inkomstskatt för företag med utländska investeringar och utländska företag, artikel 7, antagen den 9 april 1991, nr 45.
c) Bristande samarbete
(280)
Den kinesiska regeringen hävdade bara att inget av företagen i stickprovet använde detta program under undersökningsperioden och hänvisade till svaren från företagen i stickprovet för information om förmåner som de kan ha åtnjutit. Förutom argumenten om den kinesiska regeringens skyldighet att lämna utförliga svar (se skälen 34-35 ovan) noterar kommissionen att minst en av de lägre skattesatser som listas i detta avsnitt innebar förmåner för en av de samarbetsvilliga exportörerna (se skäl 231 och följande ovan). Kommissionen använder sig därför av den information som finns registrerad (i detta fall klagomålet och relevanta amerikanska resultat) i enlighet med artikel 28 i grundförordningen för bedömning av detta program.
d) Resultat av undersökningen
(281)
Programmet utgör en subvention eftersom det innebär ett finansiellt bidrag från den kinesiska regeringen i form av uteblivna offentliga intäkter enligt artikel 3.1 a ii i grundförordningen. Den återkommande förmånen motsvarar den skattelättnad som den lägre företagsskattesatsen innebär, i enlighet med artikel 3.2 i grundförordningen. Programmet är selektivt eftersom det begränsas till företag i vissa geografiska områden i den mening som avses i artikel 4.3 i grundförordningen.
e) Beräkning av subventionens storlek
(282)
Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som mottagarna konstaterats få under undersökningsperioden. Mottagarens förmån anses vara den sammanlagda skatt som ska betalas på inkomster som beskattas enligt normal skattesats, minskad med det belopp som betalats enligt den reducerade skattesatsen. Eftersom programmet ännu inte har granskats av EU-institutionerna i ett antisubventionsförfarande och i avsaknad av kvantifiering från annat håll har den mest lämpliga källan till information för bedömning av förmånen för de exporterande tillverkarna varit ett jämförbart beslut (baserat på programmets likartade karaktär) från de amerikanska myndigheterna. När subventionsbelopp baseras på slutsatser från andra undersökningar tas det alltså hela tiden hänsyn i den här förordningen till om det bl.a. har skett några betydande förändringar i det berörda systemet och huruvida subventionsbeloppet kan ha minskat med tiden. Det konstateras att storleken av återkommande subventioner normalt sett inte minskar på det här sättet. Eftersom det inte har skett några sådana förändringar eller minskningar av subventionsbeloppet, används den ursprungliga nivån från den berörda undersökningen som subventionsbelopp i det här fallet.
(283)
Den subventionsnivå som fastställdes för detta system under undersökningsperioden för alla icke samarbetsvilliga företag var 0,66 %, vilket är subventionsnivån för systemet med reducerad inkomstskatt baserad på geografiskt läge enligt US Decision Memorandum av den 12 juni 2009 om Certain Tow Behind Lawn Groomers and Certain Parts Thereof (s. 11) (Federal Register/Vol. 74, nr 117, s. 29180/19 juni 2009). När det gäller undersökningar som har utförts av amerikanska myndigheter konstateras att den metod som använts för att beräkna storleken på den förmån som skatteprogrammen har medfört i princip är densamma som används av unionen (71).
3.3.5.8 Skillnader i fråga om skattebefrielse på utdelning mellan berättigade inhemska företag
a) Beskrivning
(284)
Detta program består av en förmånlig skattebehandling av kinesiska inhemska företag som är aktieägare i andra kinesiska inhemska företag i form av skattebefrielse på inkomst från viss aktieutdelning, vissa bonusar och andra kapitalinvesteringar för det inhemska moderföretaget. Programmet var föremål för utjämning från unionen i det antisubventionsförfarande som rörde bestruket finpapper (72).
b) Rättslig grund
(285)
Den rättsliga grunden är artikel 26 i den kinesiska lagen om företags inkomstskatt, artikel 83 i de kinesiska förordningarna om genomförande av lagen om företags inkomstskatt, statsrådets dekret nr 512, utfärdat den 6 december 2007.
c) Bristande samarbete
(286)
Den kinesiska regeringen svarade att inget av företagen i stickprovet använde detta program under undersökningsperioden och hänvisade till svaren från tillverkarna i stickprovet för information om eventuella förmåner som kan ha tilldelats i enlighet med programmet. Kommissionen hänvisar till sina argument när det gäller begäran att den kinesiska regeringen skulle lämna fullständiga svar (skälen 34-35 ovan). Kommissionen har därför beslutat att dra sina slutsatser om detta program på grundval av den information som finns tillgänglig i ärendet, i enlighet med artikel 28 i grundförordningen, dvs. slutsatserna i beslutet om bestruket finpapper.
d) Resultat av undersökningen
(287)
Programmet utgör en subvention eftersom det innebär ett finansiellt bidrag i form av uteblivna offentliga intäkter enligt artikel 3.1 a ii i grundförordningen. Denna förmån motsvarar den skattelättnad som befrielsen från skatt på utdelning, bonusar och andra kapitalinvesteringar för kinesiska inhemska företag ger, i enlighet med artikel 3.2 i grundförordningen. Programmet är enligt lag selektivt enligt artikel 4.2 a i grundförordningen eftersom den lagstiftning den beviljande myndigheten följer begränsar åtkomsten till inhemska företag i Kina som får inkomst från utdelning från andra inhemska företag, i motsats till företag som investerar i utländska företag. Programmet är även selektivt enligt artikel 4.2 b i grundförordningen eftersom det är reserverat för betydande industrier och projekt som främjas av staten, såsom stålindustrin (se t.ex. skäl 182 ovan) och dessutom finns det inga objektiva kriterier som begränsar stödberättigandet enligt programmet och ingen avgörande bevisning för ett automatiskt stödberättigande.
e) Beräkning av subventionens storlek
(288)
Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som mottagarna konstaterats få under undersökningsperioden. Mottagarens förmån anses vara den sammanlagda skatt som ska betalas inklusive inkomst i form av utdelningar från andra inhemska företag i Kina, efter avdrag av det belopp som faktiskt betalats med skattebefrielsen för aktieutdelningar. I avsaknad av information som kan utgöra underlag för bedömning av denna förmån och eftersom programmet redan har granskats av unionsinstitutionerna i ett tidigare antisubventionsförfarande har den lämpligaste informationskällan för bedömning av förmånen från detta program för de exporterande producenterna varit den bedömning som gjordes av programmet vid det förfarande som gällde bestruket finpapper, justerad vid behov enligt skäl 252 ovan.
(289)
Den subventionsnivå som därmed fastställdes för alla icke samarbetsvilliga företag är 0,77 %, vilket är det aritmetiska medelvärdet av de nivåer som fastställts för detta program i det förfarande som gällde bestruket finpapper.
3.3.5.9 Program för förmånlig skattebehandling av utlandsfinansierade enheter (FIE-företag)
(290)
Klagomålet listar följande program för förmånlig skattebehandling som gynnar FIE-företag:
-
Två års total skattebefrielse, tre år med 50 % skattenedsättning för de produktiva FIE-företagen
-
Program för befrielse från eller nedsättning av lokala inkomstskatter för de produktiva FIE-företagen
-
Inkomstskatteavdrag för FIE-företag som anskaffar inhemskt tillverkad utrustning
-
Inkomstskattesubventioner för FIE-företag baserat på geografiskt läge
(291)
Den kinesiska regeringen överlämnade de relevanta rättsliga grunder som visade att de program som gällde FIE-företag hade avslutats i och med antagandet den 16 mars 2007 av den lag om företags inkomstskatt som trädde i kraft 2008 vid femte sessionen av Folkrepubliken Kinas tionde nationella folkkongress, dvs.
-
statsrådets meddelande om genomförande av tillfällig skattemässig särbehandling gällande företags inkomstskatt nr 39 [2007],
-
den statliga skatteförvaltningens meddelande om att stoppa tillämpningen av företags inkomstskatteavdrag och särbehandlingen av företags investeringar i anskaffning av inhemskt tillverkad utrustning nr 52 [2008].
(292)
Dessa bestämmelser visar att inkomstskatteförmåner för FIE-företag progressivt har fasats ut fram till slutet av 2011. Den kinesiska regeringen har också hävdat att det inte finns några ersättningsprogram för FIE-företag och att skattebehandlingen av FIE-företag nu är densamma som för andra företag som betalar skatt. Kommissionen noterar att dessa program för förmånlig skattebehandling av FIE-företag fortfarande är utjämningsbara eftersom tillverkare av stålprodukter belagda med organiskt material fortfarande kan åtnjuta utestående förmåner åtminstone för en del av undersökningsperioden fram till slutet av 2011 och det inte kan uteslutas att det finns ett ersättningsprogram för FIE-företag från 2012. Kommissionen har trots detta beslutat att inte gå vidare med bedömningen med tanke på att den administrativa bördan behöver minska för alla berörda parter och eftersom den progressiva utfasningsperioden dessutom närmar sig sitt slut och det inte finns några indikationer på ett ersättningsprogram.
3.3.6 PROGRAM FÖR INDIREKT BESKATTNING OCH IMPORTTULLAR
3.3.6.1 Befrielse från importtullar och moms för FIE-företag och vissa inhemska företag som använder importerad utrustning i främjade industrier
a) Beskrivning
(293)
Detta program innebär befrielse från moms och importtullar för FIE-företag eller inhemska företag för import av fasta inventarier som används vid deras produktion. Om undantaget ska kunna utnyttjas får utrustningen inte finnas i någon förteckning över icke stödberättigande utrustning, och det företag som ansöker om undantag måste erhålla ett intyg om att de ingår i statligt främjade projekt som utfärdas av de kinesiska myndigheterna eller den nationella utvecklings- och reformkommissionen i enlighet med relevant investerings-, skatte- och tullagstiftning. Programmet var föremål för utjämning från EU i det antisubventionsförfarande som rörde bestruket finpapper (73).
b) Rättslig grund
(294)
De rättsliga grunderna för detta program är statsrådets cirkulär nr 37/1997 om anpassning av skattepolitiken för importerad utrustning, meddelande nr 43 [2008] från finansministeriet, allmänna tullförvaltningen och den statliga skatteförvaltningen, meddelande nr 316 2006 av den 22 februari 2006 från den nationella utvecklings- och reformkommissionen om berörda frågor beträffande handläggning av bekräftelseskrivelse om inhemska eller utländska utlandsfinansierade projekt vars utveckling främjas av staten samt på katalogen över icke-tullbefriade importerade varor för FIE-företag och inhemska företag 2008.
c) Bristande samarbete
(295)
Den kinesiska regeringen hävdade att inget av företagen i stickprovet använde detta program under undersökningsperioden och hänvisade till svaren från tillverkarna i stickprovet för information om eventuella förmåner som kan ha tilldelats i enlighet med programmet. Kommissionen hänvisar till sina argument i begäran om att den kinesiska regeringen skulle lämna fullständiga svar (skälen 34 och följande ovan), och kommer därmed att bygga sina slutsatser om detta program på den information som finns tillgänglig i ärendet, i enlighet med artikel 28 i grundförordningen, dvs. slutsatserna från det förfarande som gällde bestruket finpapper.
d) Resultat av undersökningen
(296)
Detta program betraktas som en subvention eftersom det innebär ett finansiellt bidrag från den kinesiska regeringen i form av uteblivna offentliga intäkter enligt artikel 3.1 a ii, eftersom FIE-företag och stödberättigade inhemska företag är befriade från moms och/eller tullar som de annars skulle behöva betala om de inte kunde erhålla det relevanta intyget från den nationella utvecklings- och reformkommissionen om statligt främjade projekt. Programmet gynnar därmed de mottagande företagen enligt artikel 3.2 i grundförordningen. Programmet är selektivt enligt artikel 4.2 a i grundförordningen, eftersom den lagstiftning som den beviljande myndigheten omfattas av begränsar tillgången till detta system till företag som investerar i vissa verksamhetskategorier som definieras fullständigt i lagen och erhåller intyg som statligt främjade projekt. Det finns inte heller några objektiva kriterier som begränsar rätten att omfattas av detta program och inga avgörande bevis som gör det möjligt att i enlighet med artikel 4.2 b i grundförordningen dra slutsatsen att rätten beviljas automatiskt.
e) Beräkning av subventionens storlek
(297)
Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som mottagarna konstaterats få under undersökningsperioden. Förmånen för mottagarna anses motsvara befrielsen från moms och tull på importerad utrustning. I avsaknad av information som kan utgöra underlag för bedömning av denna förmån och eftersom programmet redan har granskats av unionen i ett tidigare antisubventionsförfarande har den lämpligaste informationskällan för bedömning av förmånen från detta program för de exporterande producenterna varit den bedömning som gjordes av programmet vid den undersökning som gällde bestruket finpapper, justerad vid behov enligt skäl 252 ovan.
(298)
Den subventionsnivå som därmed fastställdes för alla icke samarbetsvilliga företag är 0,89 %, vilket är det aritmetiska medelvärdet av de nivåer som fastställts för detta program i den undersökning som gällde bestruket finpapper.
3.3.6.2 Återbetalning av moms för anskaffning av inhemskt tillverkad utrustning
a) Beskrivning
(299)
Detta system ger FIE-företag förmåner i form av återbetalning av mervärdesskatt för inköp av inhemskt tillverkad utrustning. Utrustningen får inte tas upp i katalogen över icke undantagna varor och dess värde får inte överstiga den totala investeringsgränsen för ett FIE-företag i enlighet med ”administrativa försöksåtgärder för inköp av inhemskt tillverkad utrustning”. Detta program gjordes av unionen till föremål för utjämning i det antisubventionsförfarande som gällde bestruket finpapper (74) och av de amerikanska myndigheterna till föremål för ett förfarande avseende utjämningstullar som gällde belagd tunnplåt från Folkrepubliken Kina (75).
b) Rättslig grund
(300)
De rättsliga grunderna för detta program är cirkuläret från den statliga skatteförvaltningens offentliggörande av tillfälliga åtgärder för tilldelning av skatteåterbetalning för inköp av inhemskt tillverkad utrustning av utlandsfinansierade företag nr 171, 199, 20/09/1999, meddelandet från finansministeriet och den statliga skatteförvaltningen om att stoppa tillämpningen av återbetalning av skatt till utlandsfinansierade företag för deras inköp av inhemskt tillverkad utrustning nr 176 [2008].
c) Bristande samarbete
(301)
Den kinesiska regeringen hävdade att detta program var avslutat sedan den 1 januari 2009 genom meddelande nr 176 [2008]. Kommissionen begärde att den kinesiska regeringen skulle tillhandahålla information om det faktiska upphörandet av förmåner som måste ha tilldelats under en längre tidsperiod eftersom programmet är kopplat till inköp av inhemskt tillverkade tillgångar. Den kinesiska regeringen hänvisade bara till svaren från tillverkarna i stickprovet för information om eventuella förmåner som kan ha åtnjutits i enlighet med detta program. Kommissionen hänvisar till sina argument när det gäller begäran att den kinesiska regeringen skulle lämna fullständiga svar (skälen 34 och följande ovan). Kommissionen noterar också att meddelande nr 176 medger en övergångsperiod för förvärvande av stödberättigande fasta tillgångar och inlämning av ansökan om subvention fram till den 30 juni 2009. Eftersom den kinesiska regeringen inte har tillhandahållit någon information om utfasningen av förmåner och med tanke på att sådana förmåner kan tilldelas över tid och fortsätta in i undersökningsperioden, eftersom de är kopplade till fasta tillgångar, drar kommissionen sina slutsatser om programmet på grundval av den information som finns tillgänglig, i enlighet med artikel 28 i grundförordningen, dvs. slutsatserna från förfarandet gällande bestruket finpapper.
d) Resultat av undersökningen
(302)
Detta program anses utgöra en subvention eftersom det innebär ett finansiellt bidrag från den kinesiska regeringen i form av uteblivna offentliga intäkter enligt artikel 3.1 a ii och därmed ger mottagande företag en förmån enligt artikel 3.2 i grundförordningen. Programmet är selektivt enligt artikel 4.2 a i grundförordningen, eftersom den lagstiftning den beviljande myndigheten följer begränsar åtkomsten till vissa företag (FIE-företag) för inköp av utrustning som inte tas upp i katalogen över utrustning som inte är undantagen från moms. Det finns inget som motsäger att selektivitet föreligger enligt artikel 4.2 b i grundförordningen eftersom objektiva kriterier som begränsar stödberättigandet enligt programmet saknas och det inte heller finns någon avgörande bevisning för ett automatiskt stödberättigande. Dessutom är programmet selektivt även enligt artikel 4.4 b i grundförordningen, eftersom stödet är knutet till villkoret att inhemska varor måste användas framför importerade varor.
e) Beräkning av subventionens storlek
(303)
Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som mottagarna konstaterats få under undersökningsperioden. Förmånen för mottagarna anses motsvara den återbetalda mervärdesskatten för inköp av inhemskt tillverkad utrustning. I avsaknad av information som kan utgöra underlag för bedömning av denna förmån och eftersom programmet redan har granskats av unionen i ett tidigare antisubventionsförfarande har den lämpligaste informationskällan för bedömning av förmånen från detta program för de exporterande producenterna varit den bedömning som gjordes av programmet vid det förfarande som gällde bestruket finpapper, justerad vid behov enligt skäl 252 ovan.
(304)
Den subventionsnivå som därmed fastställdes för alla icke samarbetsvilliga företag är 0,04 %, vilket är det aritmetiska medelvärdet av de nivåer som fastställts för detta program i det förfarande som gällde bestruket finpapper.
3.3.6.3 Momsbefrielse för anläggningstillgångar i den centrala regionen
a) Beskrivning
(305)
Detta program omfattar momsbetalare som är aktiva huvudsakligen i vissa angivna industriområden, bl.a. metallurgi. Enligt programmet kan stödberättigade momsbetalare i 26 städer i den gamla industribasen i den centrala regionen som investerar i vissa fasta tillgångar dra av den moms som betalats på de fasta tillgångarna från den totala mervärdesskatt de ska betala.
b) Rättslig grund
(306)
De rättsliga grunderna för detta program är finansministeriets och den statliga skatteförvaltningens meddelande om utökade möjligheter att sänka momsen i centrala regionen, nr 75, 2007, meddelande från finansministeriet och den statliga skatteförvaltningen om flera problem som rör det nationella genomförandet av momsreformen, nr 170 [2008].
c) Bristande samarbete
(307)
Den kinesiska regeringen hävdade att detta program var avslutat sedan den 1 januari 2009 genom meddelande nr 170 [2008] och hänvisade till svaren från tillverkarna i stickprovet för information om eventuella förmåner som kan ha åtnjutits inom ramen för detta program. Kommissionen hänvisar till sina argument när det gäller begäran att den kinesiska regeringen skulle lämna fullständiga svar (skälen 34 och följande ovan). Kommissionen noterar att det i meddelande nr 170 anges att momsförmånerna för företag i den centrala regionen avbryts i slutet av 2008 och endast kan överföras till januari 2009. Eftersom sådana förmåner är kopplade till de fast tillgångarna kan de emellertid fördelas över tid och fortsätta in i undersökningsperioden. Dessutom verkar meddelandet innehålla ytterligare ett system för momsförmåner för dessa företag i den centrala regionen från och med januari 2009 som innebär hälften så höga momssatser som de som gäller normalt. I avsaknad av förtydligande från den kinesiska regeringen om utfasningen av utestående förmåner inom ramen för detta program och närmare information om ett eventuellt ersättningsprogram drar kommissionen sina slutsatser om programmet på grundval av tillgängliga uppgifter i ärendet, i enlighet med artikel 28 i grundförordningen.
d) Resultat av undersökningen
(308)
Detta program anses utgöra en subvention eftersom det innebär ett finansiellt bidrag från den kinesiska regeringen i form av uteblivna offentliga intäkter enligt artikel 3.1 a ii och därmed ger mottagande företag en förmån enligt artikel 3.2 i grundförordningen, motsvarande den skattelättnad som uppkommer genom avdrag för inköp av fasta tillgångar. Programmet är selektivt enligt artikel 4.2 a i grundförordningen eftersom lagstiftningen begränsar det till vissa företag, dvs. företag som är verksamma inom listade sektorer. Programmet är dessutom selektivt enligt artikel 4.3 i grundförordningen, med tanke på att det är begränsat till vissa utsedda områden, dvs. städer i centralregionens gamla industribas.
e) Beräkning av subventionens storlek
(309)
Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som mottagarna konstaterats få under undersökningsperioden. Förmånen för mottagarna anses vara den besparing i obetald moms som genereras genom avdrag för inköp av fasta tillgångar. I avsaknad av information för bedömning av denna förmån och eftersom motsvarande momsprogram redan har granskats inom detta förfarande har den lämpligaste källan till information för bedömning av förmånen för den exporterande tillverkaren varit bedömningen enligt skälen 297-298.
(310)
Den subventionsnivå som på så sätt fastställdes för alla icke samarbetsvilliga företag uppgår till 0,89 %.
3.3.6.4 Andra skatteförmåner i Ma'anshan
a) Resultat av undersökningen
(311)
Klagomålet listade olika skatteförmåner från 2008 till 2010 som åtnjutits av tillverkare av stålprodukter belagda med organiskt material i Ma’anshan och Wuhan, inklusive undantag från stadsskatt för underhåll och anläggningar samt tilläggsavgift för utbildning. Kommissionen bad den kinesiska regeringen tillhandahålla information om dessa skatteförmåner. Den kinesiska regeringen svarade att den begärda informationen var irrelevant för undersökningen eftersom inga av de exporterande tillverkarna fanns i Ma’anshan. Kommissionen hänvisar till sin förklaring att den kinesiska regeringen skulle lämna information också om påståendena om subvention när det gällde företag som inte ingick i stickprovet (skälen 34-35 ovan).
(312)
I avsaknad av information från av den kinesiska regeringen drar kommissionen slutsatsen att de skatteförmåner som kan åtnjutas i Ma’anshan och Wuhan ska betraktas som ett finansiellt bidrag från den kinesiska regeringen i form av uteblivna offentliga intäkter enligt artikel 3.1 a ii i grundförordningen. Subventionen innebär en förmån för de mottagande företagen enligt artikel 3.2 i grundförordningen genom att den innebär en skattelättnad motsvarande skillnaden mellan erlagd skatt och den skatt som normalt skulle erläggas om inte programmet fanns. Programmet är selektivt enligt artikel 4.3 i grundförordningen genom att det är begränsat till företag i vissa angivna regioner eller kommuner i Ma’anshan.
b) Beräkning av subventionens storlek
(313)
Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som mottagarna konstaterats få under undersökningsperioden. I avsaknad av annan information för bedömning av denna förmån drar kommissionen sina slutsatser på grundval av information som ingår i klagomålet. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades dessa subventionsbelopp över den totala omsättningen hos mottagarna under undersökningsperioden (nämnare), eftersom subventionen inte var knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av framställda, producerade, exporterade eller transporterade kvantiteter.
(314)
Den subventionsnivå som på så sätt fastställdes för alla icke samarbetsvilliga företag uppgår till 0,08 %.
3.3.7 BIDRAGSPROGRAM
(315)
Enligt klagomålet skulle de företag som tillverkade den berörda produkten ha åtnjutit förmåner genom flera bidragsprogram och delprogram från 2005 fram tills nyligen (inklusive år 2009). Det kan inte uteslutas att betalningar inom ramen för detta program antingen fortfarande pågår eller att engångsbetalningar har gjorts i samband med kapitalinvesteringar och att det därmed finns pågående förmåner som inte har avskrivits helt under den utvalda avskrivningsperioden på 15 år. Den kinesiska regeringen ombads lämna information om dessa program men har inte lämnat något meningsfullt svar när det gäller något av programmen. I avsaknad av svar från den kinesiska regeringen när det gäller alla dessa aspekter drar kommissionen sina slutsatser på grundval av bästa tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 28 i grundförordningen.
3.3.7.1 China World Top Brand-programmet
a) Rättslig grund
(316)
De rättsliga grunderna för detta program enligt rapporten i klagomålet är följande:
-
Cirkulär om utvärdering av produkter som ska erkännas som China World Top Brand, GZJH [2005] nr 95.
-
Meddelande nr 5 2005 från den kinesiska kommittén för främjande av Top Brand-strategin, med utfärdande av listan över China Top Brand-produkter.
-
Cirkulär om tillämpningen av China World Top Brands 2006, ZJZH [2006] nr 11.
-
Meddelande nr 6 2006 från den kinesiska kommittén för främjande av Top Brand-strategin, med utfärdande av listan över China Top Brand-produkter.
-
Meddelande nr 6 2007 från den kinesiska kommittén för främjande av Top Brand-strategin, med utfärdande av listan över China Top Brand-produkter.
-
Cirkulär om tillämpningen av China World Top Brands 2008, ZJZH [2008] nr 23.
-
Åtgärder för administrering av China Top Brand-produkter, utfärdat av den kinesiska regeringen.
b) Villkor för stöd
(317)
Endast tillverkare som beviljats beteckningen ”China World Top Brand” har rätt till stöd inom detta program. Klagomålet tar upp ett antal stålprodukter som tillverkas av stålföretag som är föremål för denna undersökning som påstås ha beviljats denna beteckning.
c) Resultat av undersökningen
(318)
På grund av det bristande samarbetet från den kinesiska regeringens sida grundar sig slutsatserna på tillgänglig information i ärendet i enlighet med artikel 28 i grundförordningen.
(319)
Programmet tillhandahåller finansiellt stöd i form av bidrag, lån till bättre villkor än marknadens och andra incitament som utgör en direkt överföring av medel som innebär en förmån för mottagarna enligt artikel 3.1 a i och artikel 3.2 i grundförordningen.
(320)
Denna subvention är selektiv enligt artikel 4.2 a i grundförordningen eftersom lagstiftningen begränsar åtkomsten till vissa företag, dvs. de som har fått beteckningen ”China World Top Brand” för sina produkter. Vidare fastställs inga objektiva kriterier av den beviljande myndigheten för stödberättigande för systemet, vilket innebär att alla som uppfyller kraven inte får subventionen automatiskt i enlighet med artikel 4.2 b i grundförordningen.
d) Beräkning av subventionens storlek
(321)
Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som mottagarna konstaterats få under undersökningsperioden. I avsaknad av exakt kvantifiering på annat håll har den mest lämpliga informationskällan för bedömning av förmånen för de exporterande tillverkarna varit jämförbara beslut från de amerikanska myndigheterna. När subventionsbelopp baseras på slutsatser från andra undersökningar tas det alltså hela tiden hänsyn i den här förordningen till om det bl.a. har skett några betydande förändringar i det berörda systemet och huruvida subventionsbeloppet kan ha minskat med tiden. Det konstateras att storleken av återkommande subventioner normalt sett inte minskar på det här sättet. Eftersom det inte har skett några sådana förändringar eller minskningar av subventionsbeloppet, används den ursprungliga nivån från den berörda undersökningen som subventionsbelopp i det här fallet.
(322)
Den subventionsnivå som därmed fastställdes för detta system under undersökningsperioden för alla icke samarbetsvilliga företag är 0,13 %, vilket är det aritmetiska medelvärdet för motsvarande program som fastställts genom US Decision Memorandum of 6 April 2009 on Citric Acid and Certain Citrate Salts (s. 6) (Federal Register Vol. 74, nr 69, s. 16836/13 april 2009), US Decision Memorandum of 14 May 2010 on Pre-Stressed Concrete Steel Wire Strand (s. 29) (Federal Register Vol. 75, nr 98, s. 28557/21 maj 2010), US Decision Memorandum of 28 May 2010 on Certain Steel Grating (s. 18) (Federal Register Vol. 75, nr 109, s. 32362/8 juni 2010), US Decision Memorandum of 28 March 2011 on Aluminium Extrusions (s. 19) (Federal Register Vol. 76, nr 64, s. 18521/4 april 2011) och US Decision Memorandum of 11 October 2011 on Multi-layered Wood Flooring (s. 17) (Federal Register Vol. 76, nr 201, s. 64313/18 oktober 2011). När det gäller undersökningar som har utförts av amerikanska myndigheter konstateras att den metod som använts för att beräkna storleken på den förmån som bidragsprogrammen har medfört i princip är densamma som används av unionen (76).
3.3.7.2 Famous Brands-programmet och delprogrammen (Chongqing Famous Brands, Hubei Province Famous Brands, Ma'anshan Famous Brands, Shandong Province Top Brands, Wuhan Famous Brands)
a) Rättslig grund
(323)
De rättsliga grunderna för detta program enligt vad som rapporteras i klagomålet när det gäller Shandongdelprogrammen är följande:
-
Meddelande om tryckning och spridning av 2003 års riktlinjer för främjande och expansion av utländsk export till Shandong, LWJMJCZ, [2003] nr 180.
-
2004 års riktlinjer för främjande av utvecklingen av utländsk handel och ekonomiskt samarbete i Shandong, LWJMJCZ, [2003] nr 1037.
-
2005 års riktlinjer för främjande av utvecklingen av utländsk handel och ekonomiskt samarbete i Shandong.
-
Meddelande om tryckning och distribution av 2006 års riktlinjer för främjande av utveckling av utländsk handel och ekonomiskt samarbete i Shandong, LCQ [2006] nr 5.
-
Meddelande om 2008 års budget för den särskilda fonden för stöd till utveckling av självexporterande varumärken, Lucaiqizhi, 2008, nr 75.
b) Villkor för stöd
(324)
Detta program innebär förmåner för tillverkare av produkter som betecknas som ”Famous Brands” och är avsedda för exportmarknaderna. Klagomålet tar upp ett antal tillverkare av den berörda produkten som har åtnjutit förmåner enligt detta program åtminstone till och med år 2009.
c) Resultat av undersökningen
(325)
Klagomålet hävdar att detta program utformades för att främja inhemsk avancerad industri och främja export av produkter från sådan industri till världsmarknaderna. Ramarna för detta program fastställs i centralprogrammet, och provinser och kommuner utvecklar sina egna ”Famous Brand”-program i enlighet med centralprogrammet för att främja export av lokala produkter. Förenta staterna har ifrågasatt detta bidragsprogram inom WTO (DS 387). De amerikanska myndigheterna har dessutom gjort programmet till föremål för utjämning i flera förfaranden som tas upp i klagomålet. Även kommissionen har gjort förmåner i enlighet med programmet föremål för utjämning i ärendet med bestruket finpapper (77).
(326)
”Famous Brands”-programmet innebär finansiella bidrag i from av lån med subventionerad ränta, FoU-finansiering och kontantutbetalda exportbidrag. Dessa incitament utgör en direkt överföring av medel som ger mottagarna en förmån enligt artikel 3.1 a i och artikel 3.2 i grundförordningen.
(327)
Denna subvention är selektiv enligt artikel 4.2 a i grundförordningen eftersom lagstiftningen begränsar åtkomsten till företag som är kända för att exportera produkter som betecknas som ”Famous Brands”. Med tanke på den uppenbara frånvaron av objektiva kriterier och villkor för den beviljande myndighetens tillämpning av programmet får det anses vara selektivt även enligt artikel 4.2 b i grundförordningen. Förmånsbehandlingen enligt detta program är också selektiv enligt artikel 4.4 a i grundförordningen eftersom förmånerna är kopplade till exportresultaten för de berörda ”Famous Brands”-produkterna.
d) Beräkning av subventionens storlek
(328)
Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som mottagarna konstaterats få under undersökningsperioden. I avsaknad av exakt kvantifiering på annat håll har den mest lämpliga informationskällan för bedömning av förmånen för de exporterande tillverkarna varit jämförbara beslut (på grundval av likheter i programmets karaktär) från de amerikanska myndigheterna. När subventionsbelopp baseras på slutsatser från andra undersökningar tas det alltså hela tiden hänsyn i den här förordningen till om det bl.a. har skett några betydande förändringar i det berörda systemet och huruvida subventionsbeloppet kan ha minskat med tiden. Det konstateras att storleken återkommande subventioner normalt sett inte minskar på det här sättet. Eftersom det inte har skett några sådana förändringar eller minskningar av subventionsbeloppet, används den ursprungliga nivån från den berörda undersökningen som subventionsbelopp i det här fallet.
(329)
Den subventionsnivå som därmed fastställdes för detta system under undersökningsperioden för alla icke samarbetsvilliga företag är 0,13 %, vilket är det aritmetiska medelvärdet för motsvarande program som fastställts genom US Decision Memorandum of 6 April 2009 on Citric Acid and Certain Citrate Salts (s. 6) (Federal Register Vol. 74, nr 69, s. 16836/13 april 2009), US Decision Memorandum of 14 May 2010 on Pre-Stressed Concrete Steel Wire Strand (s. 29) (Federal Register Vol. 75, nr 98, s. 28557/21 maj 2010), US Decision Memorandum of 28 May 2010 on Certain Steel Grating (s. 18) (Federal Register Vol. 75, nr 109, s. 32362/8 juni 2010), US Decision Memorandum of 28 March 2011 on Aluminium Extrusions (s. 19) (Federal Register Vol. 76, nr 64, s. 18521/4 april 2011) och US Decision Memorandum of 11 October 2011 on Multi-layered Wood Flooring (s. 17) (Federal Register Vol. 76, nr 201, s. 64313/18 oktober 2011). När det gäller undersökningar som har utförts av amerikanska myndigheter konstateras att den metod som använts för att beräkna storleken på den förmån som bidragsprogrammen har medfört i princip är densamma som används av unionen (78).
3.3.7.3 Statens projektfond för nyckelteknik
a) Den kinesiska regeringens bristande samarbete
(330)
I sitt svar på frågeformuläret uppgav den kinesiska regeringen endast att detta program avslutades 2003 och att ingen av exportörerna i stickprovet omfattades av programmet. Eftersom den kinesiska regeringen inte har kompletterat detta svar med någon stödjande bevisning eller något ytterligare förtydligande har kommissionen analyserat detta program på grundval av tillgängliga uppgifter i enlighet med grundförordningen.
b) Rättslig grund
(331)
De rättsliga grunderna för detta program som tas upp i klagomålet är följande:
-
Statliga cirkulär: Guojingmao Touzi nr 886 från 1999, Guojingmao Touzi nr 122 från 1999, Guojingmao Touzi nr 1038 från 1999, Guojingmao Touzi nr 822 från 2000 och
-
Åtgärder för förvaltning av de särskilda medlen för renoveringsprojekt för viktig nationell teknik
c) Villkor för stöd
(332)
Enligt citaten ur den huvudsakliga rättsliga grunden i klagomålet ska företag som fått stöd genom detta program ”huvudsakligen ha valts ut bland stora statliga holdingbolag bland de 512 nyckelföretagen, 120 pilotföretagsgrupperna och de ledande företagen inom industrin”. Det finns dessutom en geografisk preferens för företag i de gamla industribaserna i de nordöstra, centrala och västra områdena.
d) Resultat av undersökningen
(333)
Med tanke på det bristande samarbetet från den kinesiska regeringen förlitar sig kommissionen på de uppgifter som ingår i klagomålet och/eller på andra källor som nämns i klagomålet (79).
(334)
I klagomålet anges att syftet med detta program har varit att ge finansiellt stöd till berättigade företag för att främja teknisk renovering av viktiga industrier, företag och produkter, teknisk uppgradering, förbättringar av produktstruktur, kvalitetsförbättringar, ökad tillgång, ökad inhemsk efterfrågan, en kontinuerlig och sund utveckling av statens ekonomi. Enligt klagomålet har fonden stött 47 järn- och stålföretag när det gäller investeringar på sammanlagt 75 miljarder yuan renminbin. De amerikanska myndigheterna har i minst två förfaranden gjort detta program till föremål för utjämning.
(335)
Programmet utgör en subvention eftersom det ger finansiellt stöd i form av bidrag för förvärv av fasta tillgångar i enlighet med artikel 3.1 a i i grundförordningen, vilket innebär en förmån för mottagaren. Eftersom subventionen är kopplad till fasta tillgångar och beviljas över tid dras slutsatsen på grundval av tillgängliga fakta att denna förmån fortfarande har förelegat under undersökningsperioden.
(336)
Subventionen är selektiv enligt artikel 4.2 a i grundförordningen eftersom stödet begränsas till vissa stora statligt ägda företag och statliga holdingbolag bland 512 nyckelföretag och 120 pilotföretagsgrupper. Eftersom projektet är koncentrerat till företag i särskilt utsedda geografiska regioner i den gamla industribasen i de nordöstra, centrala och västra områdena är det även selektivt enligt artikel 4.3 i grundförordningen.
e) Beräkning av subventionens storlek
(337)
Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som mottagarna konstaterats få under undersökningsperioden. I avsaknad av exakt kvantifiering från annat håll har den lämpligaste informationskällan vid bedömning av förmånen för de exporterande tillverkarna varit ett liknande beslut från de amerikanska myndigheterna, nämligen US Decision Memorandum of 10 September 2010 on Certain Seamless Carbon and Alloy Steel Standard, Line, and Pressure Pipe (s. 19 och 21) (Federal Register Vol. 75, No.182, s. 57444/21 september 2010).
(338)
Den subventionsnivå som därmed fastställts när det gäller detta system under undersökningsperioden för alla icke samarbetsvilliga företag är 0,01 %, vilket är den nivå som fastställts i det amerikanska beslut om ett likartat system som det hänvisas till i föregående skäl.
3.3.7.4 Program för att ersätta rättsliga antidumpningsavgifter
a) Bristande samarbete från den kinesiska regeringens sida
(339)
Klagomålet tar upp olika undersökningar som genomförts av de amerikanska myndigheterna (80) och kommissionen (förfarandet gällande bestruket finpapper) enligt vilka flera provinsprogram befanns vara utjämningsbara. Enligt programmen hade ett företag rätt till ersättning med 40 % av de rättsliga antidumpningsavgifterna från den lokala provinsbyrån. Eftersom den kinesiska regeringen beslutade att inte svara på frågorna om detta program utan bara hävdade att programmet inte hade inneburit någon förmån för exportörerna i stickprovet, drar kommissionen sina slutsatser på grundval av tillgänglig information, i enlighet med artikel 28 i grundförordningen.
b) Rättslig grund
(340)
Enligt klagomålet och kommissionens beslut i förfarandet gällande bestruket finpapper (skäl 193) är den rättsliga grunden för programmet följande:
-
Bestämmelser om genomförandet av stödpolitiken för svarande i antidumpnings-, antisubventions- och skyddsundersökningar.
c) Villkor för stöd
(341)
Detta program är tillgängligt för företag som deltar i antidumpningsundersökningar och vars verksamhet följer anvisningarna från handelsministeriet och provinsmyndigheterna.
d) Resultat av undersökningen
(342)
Detta program utgör en subvention eftersom det tillhandahåller finansiellt stöd i form av en direkt överföring av medel i den mening som avses i artikel 3.1 a i i grundförordningen för att täcka rättsliga avgifter vid antidumpningsförfaranden och innebär en förmån enligt artikel 3.2 i grundförordningen. Subventionen är selektiv enligt artikel 4.2 a och c i grundförordningen eftersom den är begränsad till vissa företag som är föremål för utländska antidumpningsförfaranden. Dessutom är programmet selektivt enligt artikel 4.3 i grundförordningen eftersom det är begränsat till vissa företag som är registrerade i angivna geografiska regioner som styrs av de berörda provinsmyndigheter som förvaltar programmet.
e) Beräkning av subventionens storlek
(343)
Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som mottagarna konstaterats få under undersökningsperioden. I avsaknad av information som kan utgöra underlag för bedömning av denna förmån och eftersom programmet redan har granskats av unionsinstitutionerna i ett tidigare antisubventionsförfarande har den lämpligaste informationskällan för bedömning av förmånen från detta program för de exporterande producenterna varit den bedömning som gjordes av programmet vid det förfarande som gällde bestruket finpapper, justerad vid behov enligt skäl 252 ovan.
(344)
Därmed fastställdes subventionsnivån för alla icke samarbetsvilliga företag till 0,01 % på grundval av slutsatserna i förfarandet gällande bestruket finpapper (81).
3.3.8 STATLIG ANSKAFFNING AV VAROR TILL ORIMLIGT HÖG ERSÄTTNING
(345)
Klagomålet innehöll bevis för att den kinesiska regeringen via statligt ägda företag anskaffade produkter från tillverkare av stålprodukter belagda med organiskt material. Klagomålet hänvisade till den kinesiska regeringens inköp av ett antal stålprodukter, bland annat färgbelagd plåt, varmvalsade trådringar, kallvalsad tunnplåt, medeltjock plåt, galvaniserad plåt och många andra produkter. Klagomålet visade att inköpspriset för dessa varor fastställdes av de statligt ägda företagen med hänvisning till olika faktorer och/eller riktmärken och att det fanns pristak eller justeringar beroende på de olika varorna och om transaktionen berörde närstående parter.
(346)
Den kinesiska regeringen svarade genom att hänvisa till sina generella argument när det gäller statligt ägda företag: att det inte har visats att de statligt ägda företag som köpte produkterna var offentliga organ i den mening som avses i WTO:s SCM-avtal och det var omöjligt för den kinesiska regeringen att samla in transaktionsspecifika uppgifter när det gällde okända enheter. Den kinesiska regeringen hävdade också att klagomålet inte hänvisade till något inköp av varor som involverade exportörerna i stickprovet. Kommissionen hänvisar till sina slutsatser att köpare av stålprodukter belagda med organiskt material och andra stålprodukter är statligt ägda företag (skälen 49-73 ovan) och till att dess begäran om att den kinesiska regeringen skulle tillhandahålla information även gällde exportörer som inte ingick i stickprovet (se skälen 34-35 ovan). Med tanke på att den kinesiska regeringen inte har lämnat någon ytterligare information om detta program baserar kommissionen sina slutsatser på de uppgifter som finns tillgängliga i ärendet, i enlighet med artikel 28 i grundförordningen.
(347)
I den mån priserna ligger över marknadspriserna och den förmån staten låter tillverkarna av stålprodukter belagda med organiskt material åtnjuta genom sina inköp via statligt ägda företag är detta program utjämningsbart enligt artikel 3.1 a iii och artikel 6 d i grundförordningen. Hänsyn behöver också tas till att påståendet i klagomålet om att det inte finns något tillförlitligt privat marknadspris på grund av den offentliga sektorns dominans har bekräftats genom undersökningen, eftersom den visade att de statligt ägda företagen har den största andelen av stålmarknaden i Kina, åtminstone när det gäller varmvalsad och kallvalsad plåt (se skälen 76-79). Denna subvention är selektiv enligt artikel 4.2 i grundförordningen eftersom den är begränsad till utvalda enheter inom stålsektorn med statligt ägande. Transaktionernas och de underliggande kontraktens komplexitet i kombination med avsaknaden av nödvändiga officiella uppgifter gjorde dock att kommissionen inte kunde dra någon säker slutsats om detta program. Därför har kommissionen beslutat att inte bedöma detta program ytterligare.
3.3.9 ÖVRIGA REGIONALA PROGRAM
a) Bristande samarbete från den kinesiska regeringens sida
(348)
Den kinesiska regeringen svarade att eftersom ingen av tillverkarna i stickprovet var belägna i tillämpningsområdena för de regionala program som ingick i detta avsnitt var den information kommissionen begärde inte relevant för undersökningen. Med tanke på denna informations betydelse för undersökningen (se skälen 34-35 ovan) drar kommissionen i avsaknad av svar från den kinesiska regeringen sina slutsatser om de regionala programmen i detta avsnitt på grundval av tillgängliga uppgifter, i enlighet med artikel 28 i grundförordningen.
3.3.9.1 Subventioner i det nya området Tianjin Binhai och det ekonomiska och tekniska utvecklingsområdet Tianjin
a) Rättslig grund
(349)
Den rättsliga grunden för systemet med snabbare avskrivning är cirkuläret från finansministeriet och den statliga skatteförvaltningen om tillhörande skattemässig särbehandling gällande företags inkomstskatt för att stödja utveckling och öppenhet i det nya området Tianjin Binhai.
b) Resultat av undersökningen
(350)
Enligt klagomålet syftar programmet till att främja konstruktion av vetenskaplig och teknisk infrastruktur i det nya området Tianjin Binhai (TBNA) och det ekonomiska och tekniska utvecklingsområdet Tianjin (TETDA) och bygga upp ett renoveringssystem och tjänstekapacitet inom vetenskap och teknik. Enligt klagomålet beviljades en finansiell förmån enligt detta program genom vetenskaps- och teknikfonden och programmet för snabbare avskrivning. Dessa förmåner skulle begränsas till företag i jurisdiktionen för den administrativa kommittén för TBNA, inklusive företag som tillverkar/exporterar den berörda produkten. Klagomålet hänvisade till de amerikanska myndigheternas förfarande gällande vissa sömlösa ledningsrör och tryckrör av kolstål och legeringsstål med ursprung i Folkrepubliken Kina som hade gjort detta program till föremål för utjämning (82).
(351)
På grund av det bristande samarbetet från den kinesiska regeringens sida fattar kommissionen i enlighet med artikel 28 i grundförordningen sitt beslut på grundval av bästa tillgängliga information i klagomålet och i det ovannämnda beslutet från de amerikanska myndigheterna.
(352)
Detta program innebär en engångsförmån för mottagande företag i form av bidrag från vetenskaps- och teknikfonden i den mening som avses i artikel 3.1 a i i grundförordningen (direktöverföring av medel) och i form av uteblivna offentliga intäkter enligt artikel 3.1 a ii i grundförordningen när det gäller programmet för snabbare avskrivning.
(353)
Subventionerna från vetenskaps- och teknikfonden och inom ramen för programmet för snabbare avskrivning är selektiva enligt artikel 4.3 i grundförordningen eftersom de är begränsade till vissa företag i vissa angivna geografiska regioner (dvs. TBNA och/eller TETDA).
c) Beräkning av subventionens storlek
(354)
Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som mottagarna konstaterats få under undersökningsperioden. I avsaknad av exakt kvantifiering från annat håll har den lämpligaste informationskällan vid bedömning av förmånen för de exporterande tillverkarna varit ett liknande beslut från de amerikanska myndigheterna, nämligen US Decision Memorandum of 10 September 2010 on Certain Seamless Carbon and Alloy Steel Standard, Line, and Pressure Pipe (ss. 20 och 21) (Federal Register Vol. 75, nr 182, s. 57444/21 September 2010). När det gäller undersökningar som har utförts av amerikanska myndigheter konstateras att den metod som använts för att beräkna storleken på den förmån som skatte- och bidragsprogrammen har medfört i princip är densamma som används av unionen (83).
(355)
Därmed är den totala subventionsnivå som fastställts under undersökningsperioden för alla icke samarbetsvilliga företag 0,61 %, vilket motsvarar den ackumulerade nivån för de berörda systemen som fastställts genom det beslut det hänvisas till i föregående skäl.
3.3.9.2 Program som berör den nordöstra regionen
a) Rättslig grund
(356)
Den rättsliga grunden är cirkuläret från finansministeriet och den statliga skatteförvaltningen om tryckning och spridning av bestämmelser gällande problem med relevans för den ökade omfattningen av momsavdrag i de nordöstra områdena av den 14 september 2004.
b) Resultat av undersökningen
(357)
Den klagande hävdade att den kinesiska regeringen inrättade återhämtningsprogrammet för de nordöstra områden 2003 för att vitalisera den gamla industribasen Dalian City och de tre nordöstra provinserna Liaoning, Jilin och Heilongjiang, som av tradition är centrum för Kinas stålindustri. Enligt klagomålet har den kinesiska regeringen skapat en särskild bank, NRB (Northeast Revitalisation Bank), som står under statsrådets kontroll och har behörighet att finansiera stöd för återhämtning av navet för tung industri i nordöst.
(358)
Klagomålet hänvisade också till subventionerna inom ramen för detta program från Export-Import Bank of China (”ExIm Bank”) genom dess filial i Dalian som uppgick till sammanlagt 5 miljarder yuan renminbin i exportkrediter och andra ”lågkostnadskrediter” och innebar 150 miljoner yuan renminbin i besparingar för lokala företag från november 2003. I klagomålet rapporterades det också att även icke kreditvärdiga företag beviljades lån för att svagpresterande statliga företag skulle kunna öka sin konkurrenskraft. Dessa hade en oproportionerligt god tillgång till finansiella resurser trots att de hade landets högsta andel nödlidande lån.
(359)
På grund av det bristande samarbetet från den kinesiska regeringens sida fattade kommissionen sitt beslut om detta program på grundval av information i klagomålet och i US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (s. 21 och 22) (Federal Register Vol. 73, nr 227, s. 70961/24 november 2008), justerad vid behov enligt skäl 252 ovan.
(360)
Detta program ger de mottagande företagen en fördel i form av: i) bidrag genom räntesubventioner vid export och ii) återbetalning av moms för anskaffning av fasta tillgångar.
(361)
När det gäller i) bidrag genom räntesubventioner vid export utgör räntesubventioner en subvention i form av bidrag enligt artikel 3.1 a i i grundförordningen. I det amerikanska beslutet hänvisas det till detta program som ”utvecklingsfond för handel med utlandet”, i stället för ”återhämtningsprogram för de nordöstra delarna”, vilket också nämns i klagomålet. Detta program förvaltas av provinsmyndigheterna i Liaoning (nämligen Liaonings provinsbyrå för handel och ekonomiskt samarbete med utlandet och Liaonings finansministerium). Bland annat projekt som exporterande företag bedriver för att förbättra konkurrenskraft för sin exportbas och utforska de internationella marknaderna är stödberättigade. Eftersom bidragen är avhängiga av exportresultaten är programmet selektivt enligt artikel 4.4 i grundförordningen.
(362)
När det gäller ii) återbetalning av moms för inköp av fasta tillgångar utgör sådana återbetalningar en subvention i form av uteblivna offentliga intäkter till staten enligt artikel 3.1 a ii i grundförordningen. Enligt detta program får momsbetalare inom vissa industrier dra av moms för inköp av fasta tillgångar från momsen för försäljning av färdiga varor. Denna momsbefrielse är begränsad till företag i den nordöstra regionen och är därmed regionalt selektiv enligt artikel 4.3 i grundförordningen.
c) Beräkning av subventionens storlek
(363)
Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som mottagarna konstaterats få under undersökningsperioden. I avsaknad av exakt kvantifiering på annat håll har den mest lämpliga informationskällan för bedömning av förmånen för de exporterande tillverkarna varit ett jämförbart beslut (på grundval av likheter i programmets karaktär) från de amerikanska myndigheterna.
(364)
Den totala subventionsnivå som fastställdes för programmet för återhämtning av de nordöstra delarna för undersökningsperioden för alla icke samarbetsvilliga företag är därmed 0,18 %, vilket motsvarar den ackumulerade nivån för bidrag och momsbefrielse som mottagits inom programmet ”utvecklingsfond för handel med utlandet”, såsom fastställdes i US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (ss. 21 och 22) (Federal Register Vol. 73, nr 227, s. 70961/24 November 2008). När det gäller undersökningar som har utförts av amerikanska myndigheter konstateras att den metod som använts för att beräkna storleken på den förmån som liknande program har medfört i princip är densamma som används av unionen (84).
a) Rättslig grund
(365)
Den rättsliga grunden är de tillfälliga åtgärderna för ekonomiskt stöd för export av högteknologiska produkter och utrustning för produkttillverkning från provinsen Liaoning, som infördes den 16 december 2004.
b) Resultat av undersökningen
(366)
I klagomålet påstods det att detta program ger stöd till företag för att de ska kunna utöka exporten av högteknologiska produkter och utvecklingsstöd till företag i provinsen Liaoning. Programmet förvaltas av Liaonings provinsbyrå för handel och ekonomiskt samarbete med utlandet, Liaonings finansministerium och den provinsen Liaonings ekonomiska kommission. De amerikanska myndigheterna fann enligt det ovannämnda beslutet om ledningsrör att detta program är utjämningsbart (se skäl 359).
(367)
Detta program innebär en förmån i form av direktöverföring av medel från den kinesiska regeringen som används för att betala ränta på banklån i den mening som avses i artikel 3.1 a i i grundförordningen. Exportlån innebär kortfristiga lån till företag i provinsen som tillverkar högteknologiska produkter och tillverkningsutrustning från banker och andra finansinstitut än banker på grund av brist på nödvändiga medel för tillverkning och drift under tiden från exportdeklarationen för produkterna till att betalning mottas. Stödberättigade företag måste ha ett årligt exportvärde över 1 miljon USD och ha exporterat produkter som finns upptagna i Kinas katalog över exporterade högteknologiska produkter eller inbegripas i tillverkningsutrustning. Detta program är därför selektivt enligt artikel 4.2 i grundförordningen eftersom det är begränsat till företag som uppfyller dessa kriterier. Detta program är också avhängigt av exportresultaten, vilket gör det selektivt enligt artikel 4.4 i grundförordningen. Programmet är även regionalt selektivt i den mening som avses i artikel 4.3, eftersom det är begränsat till företag i den angivna geografiska regionen i nordöstra Kina.
c) Beräkning av subventionens storlek
(368)
Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som mottagarna konstaterats få under undersökningsperioden. I avsaknad av exakt kvantifiering på annat håll har den mest lämpliga informationskällan för bedömning av förmånen för de exporterande tillverkarna varit ett jämförbart beslut (på grundval av likheter i programmets karaktär) från de amerikanska myndigheterna.
(369)
Den subventionsnivå som fastställdes för alla icke samarbetsvilliga företag under undersökningsperioden är 0,43 %, vilket motsvarar subventionsnivån för systemet med räntesubventioner för export enligt US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (s. 23) (Federal Register Vol. 73, nr 227, s. 70961/24 november 2008). När det gäller undersökningar som har utförts av amerikanska myndigheter konstateras att den metod som använts för att beräkna storleken på den förmån som liknande program har medfört i princip är densamma som används av unionen (85).
a) Resultat av undersökningen
(370)
I klagomålet hänvisas det till det tidigare programmet med räntesubventioner vid export, där villkoret för stöd är utestående ”exportlån”. De amerikanska myndigheterna har i sitt beslut rörande ledningsrör funnit att även detta program är utjämningsbart.
(371)
Den rättsliga grunden är de tillfälliga åtgärderna för ekonomiskt stöd för export av högteknologiska produkter och tillverkningsutrustning från provinsen Liaoning, som infördes den 16 december 2004.
(372)
Detta program utgör en förmån i form av direktöverföring av medel från den kinesiska regeringen i den mening som avses i artikel 3.1 a i i grundförordningen. Subventionen innebär en förmån enligt artikel 3.2 och 6 b i grundförordningen som motsvarar skillnaden mellan vad mottagarna betalat och det belopp de skulle ha betalat för ett jämförbart kommersiellt lån utan programmet. Lånen tillhandahålls av regeringen genom dess politiska banker och dess statligt ägda affärsbanker (se analysen i skälen 157-180 ovan). Dessa exportlån är selektiva enligt artikel 4.4 a i grundförordningen eftersom de är avhängiga av exportresultaten och även enligt artikel 4.3 eftersom de är begränsade till företag i en angiven geografisk region i Kina.
b) Beräkning av subventionens storlek
(373)
Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som mottagarna konstaterats få under undersökningsperioden. I avsaknad av exakt kvantifiering på annat håll har den mest lämpliga informationskällan för bedömning av förmånen för de exporterande tillverkarna varit ett jämförbart beslut (på grundval av likheter i programmets karaktär) från de amerikanska myndigheterna.
(374)
Den subventionsnivå som fastställdes för alla icke samarbetsvilliga företag under undersökningsperioden är 1,05 %, vilket motsvarar det aritmetiska genomsnittet för systemet med exportlån enligt US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (s. 23) (Federal Register Vol. 73, nr 227, s. 70961/24 november 2008). När det gäller undersökningar som har utförts av amerikanska myndigheter konstateras att den metod som använts för att beräkna storleken på den förmån som liknande program har medfört i princip är densamma som används av unionen (86).
a) Resultat av undersökningen
(375)
Enligt klagomålet infördes programmet ”Five Points, One Line Coastal Belt” den 21 januari 2006 av provinsregeringen i Liaoning. Provinsregeringen i Liaoning tillhandahåller subventioner för vissa företag i området. Första prioritet ges till företag som startas inom något av de fem nyckelområden som betraktas som baser för exporttillverkning. Förmånsbehandlingen innefattar ett antal förmåner, bland annat en reducerad inkomstskattesats på 15 % för företag som certifieras som ”högteknologiföretag”, befrielse från inkomstskatt för högteknologiska företag med ”inhemska investeringar”, prioritering för räntesubventioner, privilegier när det gäller ekonomisk förvaltning och undantag från statliga avgifter. Enligt klagomålet har CDB (China Development Bank), en statligt ägd politisk bank, tillhandahållit förmånslån inom detta program.
(376)
De amerikanska myndigheterna har funnit detta program är utjämningsbart enligt ovannämnda beslut gällande ledningsrör.
(377)
Den rättsliga grunden för programmet är ”Yttrande från Liaonings provinsbyrå om främjande av utökad exploatering i viktiga utvecklingsområden längs kusten”. Liaonings kommission för utveckling och reform och Liaonings finansbyrå förvaltar räntesubventionerna, och myndigheten för industripark, industri och handel i Huludao Beigang administrerar undantagen från avgift enligt detta program.
(378)
Detta program erbjuder finansiella fördelar i form av direktöverföring av medel från den kinesiska regeringen enligt artikel 3.1 a i i grundförordningen och/eller outtagna eller uteblivna offentliga intäkter enligt artikel 3.1 a ii i grundförordningen. Dessa subventioner utgör en förmån enligt artikel 3.2 i grundförordningen som motsvarar beloppet för bidraget och/eller befrielsen från skatt/avgifter. Dessa subventioner är selektiva enligt artikel 4.3 i grundförordningen eftersom de är begränsade till vissa företag inom den angivna jurisdiktionen för Liaonings provinsmyndighet. Första prioritet för beviljade av dessa subventioner ges till företag som startas i de fem nyckelområdena som baser för exporttillverkning, varför programmet är selektivt även enligt artikel 4.4 a i grundförordningen eftersom subventionerna är avhängiga av exportresultaten.
b) Beräkning av subventionens storlek
(379)
Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som mottagarna konstaterats få under undersökningsperioden. I avsaknad av exakt kvantifiering på annat håll har den mest lämpliga informationskällan för bedömning av förmånen för de exporterande tillverkarna varit ett jämförbart beslut (på grundval av likheter i programmets karaktär) från de amerikanska myndigheterna.
(380)
Den subventionsnivå som fastställdes för alla icke samarbetsvilliga företag under undersökningsperioden är därmed 0,30 %, vilket motsvarar subventionsnivån för detta system enligt US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (s. 23) (Federal Register Vol. 73, nr 227, s. 70961/24 November 2008). När det gäller undersökningar som har utförts av amerikanska myndigheter konstateras att den metod som använts för att beräkna storleken på den förmån som bidragsprogrammen har medfört i princip är densamma som används av unionen (87).
3.3.9.3 Bidrag inom ramen för vetenskaps- och teknikprogrammet i Jiangsuprovinsen
a) Rättslig grund
(381)
Den rättsliga grunden för detta program är de administrativa bestämmelserna för plattformen för offentlig förvaltning inom vetenskaps- och teknikprogrammet i Jiangsuprovinsen (Sukeji (2006) nr 102, Sucaijiao (2006) nr 22).
b) Resultat av undersökningen
(382)
Enligt klagomålet beviljas bidrag bland annat inom ramen för detta program. Den kinesiska regeringen hävdade i sitt svar i frågeformuläret att inget av företagen i stickprovet använde eller åtnjöt förmåner inom detta program. Kommissionen hänvisar till sina argument att den kinesiska regeringen förväntades tillhandahålla fullständiga svar även på frågor som gällde företag som inte ingick i stickprovet (skäl 34-35 ovan). Kommissionen noterar också att både företag i och utanför stickprovet av tillverkare av stålprodukter belagda med organiska material i det relevanta tillämpningsområdet finns upptagna i klagomålet som potentiella mottagare. Kommissionen drar därför sina slutsatser på grundval av tillgängliga fakta, i enlighet med artikel 28 i grundförordningen, och särskilt från informationen i klagomålet och de amerikanska myndigheternas slutsatser i deras beslut om ståltråd för armering av spännbetong med ursprung i Folkrepubliken Kina som gör detta program till föremål för utjämning (88).
(383)
De ekonomiska fördelarna i form av bidrag utgör en subvention enligt artikel 3.1 a i i grundförordningen. Dessa subventioner är selektiva enligt artikel 4.2 c i grundförordningen eftersom det inte verkar finnas några objektiva kriterier eller villkor för berättigande till förmåner enligt detta system (enligt artikel 4.2 b i grundförordningen) och på grundval av tillgängliga uppgifter och institutionen för vetenskap och teknik i Jiangsu verkar inte fatta sina beslut på något objektiv sätt.
c) Beräkning av subventionens storlek
(384)
Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som mottagarna konstaterats få under undersökningsperioden. I avsaknad av exakt kvantifiering på annat håll har den mest lämpliga informationskällan för bedömning av förmånen för de exporterande tillverkarna varit ett jämförbart beslut (på grundval av likheter i programmets karaktär) från de amerikanska myndigheterna.
(385)
Den subventionsnivå som fastställdes för alla icke samarbetsvilliga företag under undersökningsperioden är därmed 0,01 %, vilket motsvarar den nivå för detta system som fastställdes i of 14 May 2010 on Pre-Stressed Concrete Steel Wire Strand (s. 35) (Federal Register Vol. 75, nr 98, s. 28557/21 May 2010). När det gäller undersökningar som har utförts av amerikanska myndigheter konstateras att den metod som använts för att beräkna storleken på den förmån som bidragsprogrammen har medfört i princip är densamma som används av unionen (89).
3.3.9.4 Bidrag inom ramen för vetenskaps- och teknikprogrammet i Hebeiprovinsen
a) Resultat av undersökningen
(386)
I klagomålet hänvisas det till två bidrag som 2009 inom ramen för Hebeiprovinsens vetenskaps- och teknikprogram tillhandahölls en tillverkare av stålprodukter belagda med organiskt material och som uppgick till 700 000 respektive 2 080 000 yuan renminbin. Den kinesiska regeringen angav i sitt svar i frågeformuläret att inget av företagen i stickprovet låg i Hebei och att den begärda informationen därför inte var relevant för undersökningen. Kommissionen hänvisar till sina argument att den kinesiska regeringen borde ha tillhandahållit fullständiga svar även på frågor som gällde företag som inte ingick i stickprovet (skäl 34-35 ovan). Kommissionens drar därför sina slutsatser på grundval av tillgänglig information om detta program (i detta fall klagomålet), i enlighet med artikel 28 i grundförordningen.
(387)
De finansiella fördelar som tillhandahålls enligt detta program i form av bidrag utgör subventioner eftersom de utgör ett finansiellt bidrag enligt artikel 3.1 a i i grundförordningen. De utgör en förmån enligt artikel 3.2 i grundförordningen som motsvarar bidragsbeloppet. Dessa subventioner är selektiva enligt artikel 4.3 i grundförordningen eftersom de endast tillhandahålls för företag i Hebeiprovinsen.
b) Beräkning av subventionens storlek
(388)
Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som mottagarna konstaterats få under undersökningsperioden. I avsaknad av annan information för bedömning av denna förmån drar kommissionen sina slutsatser på grundval av information som ingår i klagomålet. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades dessa subventionsbelopp över den totala omsättningen hos mottagarna under undersökningsperioden (nämnare), eftersom subventionen inte var knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av framställda, producerade, exporterade eller transporterade kvantiteter.
(389)
Den subventionsnivå som på så sätt fastställdes för alla icke samarbetsvilliga företag är marginell (mindre än 0,01 %).
3.3.10 AD HOC-SUBVENTIONER
a) Resultat av undersökningen
(390)
I klagomålet förtecknas ett antal ad hoc-subventioner som påstås ha beviljats vissa företag som tillverkar stål belagt med organiskt material, både statliga och privat ägda företag. Dessa subventioner var antingen bidrag eller befrielse eller nedsättning av skatter, bland annat för att finansiera särskilda projekt eller tillgångar. De beviljades inom ramen för den allmänna strategiska politiken för att uppgradera stålindustrin.
(391)
Kommissionen bad den kinesiska regeringen tillhandahålla information om dessa ad hoc-bidrag. Den kinesiska regeringen svarade att påståendena i klagomålet byggde på citat från årsrapporterna och det föreföll inte som om någon av dessa gällde företag i stickprovet. Den kinesiska regeringen drog därför slutsatsen att det inte var nödvändigt att ta upp transaktionsspecifika påståenden som gällde företag och provinser som inte ingick i stickprovet. Dessutom upprepade den kinesiska regeringen en av sina allmänna synpunkter, nämligen att enbart att vissa transaktioner tas upp som ”subventioner” i ett företags årsrapport inte utgör ett tillräckligt bevis för att inleda en undersökning av företagen eftersom det ”inte utgör tillräckliga prima facie-bevis enligt artikel 11.2 i WTO:s SCM-avtal”.
(392)
Kommissionen hänvisar till sina argument att den kinesiska regeringen var skyldig att lämna information också om påståendena om subvention när det gällde företag som inte ingick i stickprovet (skälen 34-35 ovan). Kommissionen drog sina slutsatser om dessa ad hoc-subventioner på grundval av tillgängliga fakta i ärendet, i enlighet med artikel 28 i grundförordningen.
(393)
De ad hoc-subventioner som tas upp i klagomålet utgör en subvention enligt artikel 3.1 a i i grundförordningen i form av en direkt överföring av medel avseende bidrag och liknande överföringar av resurser, och enligt artikel 3.1 a ii i grundförordningen i form av uteblivna offentliga intäkter för olika undantag från eller nedsättningar av skatt och/eller avgifter på central nivå, på provinsnivå eller på kommunal nivå som normalt sett skulle tas ut. Kommissionen noterar att årsrapporterna från de olika tillverkarna av stålprodukter belagda med organiskt material själva hänvisar till dessa finansiella bidrag som ”subventioner”. Vid första anblicken förefaller ett antal av dessa subventioner vara selektiva enligt lag eller i praktiken, i den mening som avses i artikel 4.2 i grundförordningen, eftersom de på grund av bristande samarbete från den kinesiska regeringens gav intryck av att beviljas till ett begränsat antal stålföretag i den främjade stålsektorn och/eller på grund av den metod de beviljande myndigheterna har använt för att fördela dem. Dessutom förefaller vissa av dessa subventioner vara selektiva enligt artikel 4.3 i grundförordningen, eftersom tillgången till dem var begränsad till vissa företag i angivna geografiska regioner på en viss provins territorium.
b) Beräkning av subventionens storlek
(394)
Kommissionen har noga studerat tillgänglig information i ärendet för var och en av dessa ad hoc-subventioner för olika tillverkare av stålprodukter belagda med organiskt material. Kommissionen fann att vissa av dessa subventioner inte har en snedvridande effekt på handeln och/eller innebär relativt små tillskott för tillverkarna av stålprodukter belagda med organiskt material. Däremot finns det också ett stort antal selektiva subventioner som förefaller ge tillverkarna av stålprodukter belagda med organiskt material betydande belopp. I ljuset av detta och informationen i ärendet anser kommissionen det lämpligt att beräkna den tillämpliga utjämningsskatten med hänvisning till ett enkelt medelvärde för de bidrag och skatteprogram som utjämnas i detta förfarande, trots det bristande samarbetet från den kinesiska regeringen och relevanta tillverkare av stålprodukter belagda med organsikt material.
(395)
Den subventionsnivå som på så sätt fastställdes för alla icke samarbetsvilliga företag uppgår till 0,5 %.
3.4 SYNPUNKTER FRÅN PARTERNA EFTER DEN SLUTLIGA UNDERRÄTTELSEN
(396)
Den kinesiska regeringen, en exporterande tillverkare i stickprovet (Zhejiang Huadong) och den klagande lämnade in synpunkter på den slutliga underrättelsen.
3.4.1 DEN KINESISKA REGERINGENS SYNPUNKTER EFTER DEN SLUTLIGA UNDERRÄTTELSEN
(397)
På grund av de många och mycket detaljerade argument som den kinesiska regeringen lämnade in och eftersom det inte skulle vara praktiskt möjligt (även på grund av förekomsten av vissa konfidentiella uppgifter) att ta med dem alla i den här förordningen, har kommissionen skriftligen bilateralt förklarat alla rättsliga och faktiska moment som ligger till grund för att dessa påståenden har avvisats den kinesiska regeringen.
3.4.1.1 Förfarandefrågor
(398)
I flera av sina invändningar mot inledandet av undersökningen verkade den kinesiska regeringen anse att rapporten från panelen om kornorienterade kallvalsade elektroplåtar (GOES-panelen) (90) är styrande för tolkningen av vissa bestämmelser i SCM-avtalet och EU:s grundförordning. Den kinesiska regeringen nämner t.ex. att tvivel har ”undanröjts” av GOES-panelen (91). Kommissionen har visserligen tagit del av panelens slutsatser om detta och håller med om flera av dem, men dessa slutsatser ändrar inte det gällande fördraget eller det juridiska språket, särskilt artikel 11.2 och 11.3 i WTO:s avtal om subventioner och utjämningsåtgärder eller artikel 9.2 och 9.3 i den grundläggande förordningen om utjämningstullar, som är relevanta och bindande för kommissionen i alla antisubventionsförfaranden.
(399)
Den kinesiska regeringen hävdade att kommissionen bröt mot artikel 11.2 i SCM-avtalet eftersom den hade inlett sitt förfarande på grundval av ett klagomål som inte innehöll några bevis på ”förekomsten, nivån på och effekten av någon påstådd subvention” och därför hade kommissionen brutit mot sin skyldighet enligt artikel 11.3 att kontrollera att bevisen är korrekta och tillräckliga.
Detta påstående måste avvisas. Den kinesiska regeringens hänvisning till ”förekomsten, nivån och effekten” av subventionen är ett citat ur artikel 11.1 i SCM-avtalet och gäller syftet med en undersökning. Kommissionen menar att detta inte hör ihop med artikel 11.2 i SCM-avtalet, där det krävs att den klagande ska lämna ”tillräckliga bevis på förekomsten av en subvention och om möjligt dess storlek” och att den klagande ska lämna ”sådana uppgifter” som den klagande ”rimligen har tillgång till”. Kommissionen har analyserat de omfattande bevis som lämnats av den klagande, vilket tydligt framgår av den version av klagomålet som berörda parter kan konsultera. Kommissionens avdelningar föreslog endast att en undersökning skulle inledas först efter en grundlig analys av att den bevisning som de anser är tillräcklig prima facie-bevisning är korrekt och tillförlitlig.
(400)
Den kinesiska regeringen hävdade att varje del (finansiellt bidrag, förmån och selektivitet) i varje subventionssystem måste avgöras individuellt. Kommissionen håller med den kinesiska regeringen att påståenden om subventioner måste granskas individuellt. Detta innebär dock inte att de bevis som läggs fram för varje del i varje subventionsprogram måste granskas isolerat. Bevis på förekomsten av selektivitet i ett program kan t.ex. vara mycket relevanta för att avgöra selektiviteten i ett annat program, bl.a. beroende på hur mycket information som finns offentligt tillgänglig om de berörda programmen och i vilken omfattning programmen hänger nära ihop med varandra och är beroende av samma lagstiftning.
(401)
Den kinesiska regeringen hävdade att det måste finnas bevis på subventionsbeloppet (som överskrider miniminivån) under undersökningsperioden för varje program och att det måste finnas tillräckliga bevis på den verkliga subventionen i varje subvention, inte på ”potentiella” eller ”sannolika” förmåner. På den här punkten håller kommissionen inte med den kinesiska regeringen eftersom vare sig grundförordningen eller WTO:s SCM-avtal kräver att det måste visas att subventioner för ett visst program ligger över miniminivån. Det råder inga tvivel om att en subvention måste medföra en fördel under undersökningsperioden för att bli föremål för en utjämningstull och att de klagande bör anstränga sig för att lägga fram bevis för detta. Enligt artikel 11.2 i SCM-avtalet krävs emellertid ”tillräckliga bevis” på subventionering på grundval av uppgifter som den klagande ”rimligen har tillgång till”. Eftersom en stor del av informationen om subventionsförmåner (t.ex. skattebefrielser, bidrag, tillhandahållande av varor) inte är offentligt tillgänglig är det ofta omöjligt för de klagande att fastställa med säkerhet att subventionen har medfört en förmån för tillverkare av den berörda produkten. I sådana situationer måste den klagande lämna in de bästa tillgängliga bevisen som t.ex. visar att tillverkare av den berörda produkten är berättigade till subventionen och att programmet fortfarande är i kraft eller ger förmåner. Den bevisningsnivå som krävs beror på sakförhållandena i det berörda fallet och på hur mycket information som den klagande rimligen har tillgång till.
(402)
Den kinesiska regeringen hävdade att tillkännagivandet om inledande stred mot artikel 22.2 iii i SCM-avtalet eftersom en enkel upprepning av namnen på de olika programmen inte kan anses vara en ”beskrivning” av dem. Kommissionen anser att de subventionsmetoder som ska undersökas har beskrivits på ett tillfredsställande sätt i tillkännagivandet om inledande i och med att de berörda systemen har angetts och att tillkännagivandet därför inte strider mot artikel 22.2 iii i SCM-avtalet.
(403)
Den kinesiska regeringen hävdade att kommissionen felaktigt hade inlett ett förfarande för ett antal subventionsprogram eftersom den sett klagomålet som en ”helhet” i stället för att undersöka varje program. Vidare ansåg den kinesiska regeringen att slutsatserna från andra undersökande myndigheter om olika program inte i sig är tillräckliga bevis för att inleda en undersökning. Som förklaras ovan (skäl 400) har kommissionens avdelningar undersökt varje program. I vilken grad slutsatser från andra myndigheter om ett visst program kan utgöra tillräckliga bevis för inledande måste avgöras från fall till fall och beror till viss del på vilka andra uppgifter som den klagande rimligen har tillgång till.
(404)
Den kinesiska regeringen (som citerar en inlaga från Förenta staterna i GOES-ärendet (92)) hävdade att den status som ”främjade” tillverkare av stålprodukter belagda med organiskt material har i statliga planeringsdokument kan ha använts ”generellt” för att visa selektivitet. Detta motsvarar inte verkligheten. Den lagstiftning där tillverkare av stålprodukter belagda med organiskt material klassificeras som ”främjade” (93) (och de effekter som detta ger) är inte (vilket den kinesiska regeringen framför) ”allmän information som statlig politik utan direkt samband med det berörda programmet”. Eftersom denna lagstiftning uttryckligen begränsar tillgången till programmen till vissa företag (eller ger förmåner) har den uppenbart ett mycket direkt samband med det berörda programmet.
(405)
Den kinesiska regeringen hävdade att det måste finnas bevis på en pågående förmån från ett subventionsprogram och att det faktum att programmen omfattades av utjämningstullar i andra ärenden inte är tillräckligt, eftersom de slutsatserna gällde en annan undersökningsperiod. Det råder inga tvivel om att en subvention måste medföra en fördel under undersökningsperioden för att bli föremål för en utjämningstull och att de klagande bör anstränga sig för att lägga fram bevis för detta. När det gäller beslutet att inleda ett förfarande kan emellertid bevis på användning av ett program under en rimligt närliggande period vara ytterst relevanta, t.ex. om det inte finns någon offentligt tillgänglig information om att programmet har avslutats eller ändrats. Den kinesiska regeringens hänvisning till GOES-panelen (94) (till punkt 7.72 i panelens rapport) är inte övertygande eftersom den punkten avser situationer där det är ”uppenbart” att det inte förekommer subventionering i nuläget, vilket inte är fallet här.
(406)
Den kinesiska regeringen hävdade att det måste finnas bevis på att vissa tillverkare av den berörda produkten verkligen hade tagit emot en förmån från ett program för att en undersökning skulle kunna inledas. Detta påstående kunde inte godtas. Det finns inget krav vare sig i grundförordningen eller i artikel 11.2 i SCM-avtalet på att ”tillräckliga bevis på förekomsten av en subvention …” innebär uttryckliga bevis på att vissa tillverkare verkligen har använt den. Eftersom en stor del av informationen om subventionsförmåner (t.ex. skattebefrielser, bidrag, tillhandahållande av varor) inte är offentligt tillgänglig är det ofta omöjligt för de klagande att fastställa med säkerhet att subventionen har medfört en förmån för tillverkare av den berörda produkten. I sådana situationer måste den klagande lämna in de bästa tillgängliga bevisen som t.ex. visar att tillverkare av den berörda produkten är berättigade till subventionen och att programmet fortfarande är i kraft eller ger förmåner. Den bevisningsnivå som krävs beror på sakförhållandena i det berörda fallet och på hur mycket information som den klagande rimligen har tillgång till. Att tillämpa ett sådant krav på klagande skulle i själva verket främja system som saknar insyn i stället för sådana som medger större insyn och som ger samma typ av subvention.
(407)
Den kinesiska regeringen hävdade att kommissionen inte gav den kinesiska regeringen en ”skälig period” för att lämna in de uppgifter som krävdes enligt artikel 12.7 i SCM-avtalet. Dessutom hävdade den kinesiska regeringen att kommissionen inte gett den ”goda möjligheter” att skriftligen lägga fram all relevant bevisning om undersökningen enligt artikel 12.1 i SCM-avtalet. Dessa argument måste avvisas eftersom kommissionen beviljade en rimlig tidsfrist och gav den kinesiska regeringen goda möjligheter att lämna in den relevanta informationen enligt gällande bestämmelser i WTO-avtalet och grundförordningen. Kommissionen konstaterar att den beviljade ovanligt generösa förlängningar av fristen för att besvara det ursprungliga frågeformuläret, vilket gav en svarsperiod på nästan 2 månader i stället för 37 dagar. Om man även räknar med processen i samband med ofullständiga svar hade den kinesiska regeringen mer än tre månader på sig för att lämna de begärda upplysningarna efter det att undersökningen inleddes. Den kinesiska regeringen fick också möjlighet att lämna kompletterande upplysningar fram till och med kontrollbesöket. Dessutom konstaterar kommissionen att begreppet ”rimlig tidsfrist” måste ses mot bakgrund av det förfarande som innebär att kommissionen enligt den grundläggande antisubventionsförordningen har mandat att avsluta undersökningen inom 13 månader. Att bevilja ännu längre tidsfrister enligt den kinesiska regeringens krav skulle obönhörligen ha minskat kommissionens förmåga att arbeta snabbt för att följa de lagstadgade tidsfristerna.
(408)
Den kinesiska regeringen hänvisade också till sin begäran om assistans från kommissionen när den besvarade frågeformuläret, vilket den kinesiska regeringen anser att kommissionen vägrade att ge. Detta stämmer inte med verkligheten. Den kinesiska regeringens begäran om assistans var så omfattande och öppen (dvs. den gällde alla frågor i frågeformuläret och bilagorna) att kommissionen endast kunde erbjuda den kinesiska regeringen assistans i fråga om de specifika problem den kinesiska regeringen hade i sina svar, snarare än de enskilda frågorna. Den kinesiska regeringen beslutade att inte utnyttja detta erbjudande om assistans ytterligare. Kommissionen konstaterar också att enligt artikel 12.11 i SCM-avtalet ska den begärda assistansen vara ”praktiskt genomförbar”, vilket inte är fallet när det gäller breda, öppna begäranden som innebär en orimlig börda för den undersökande myndigheten, särskilt när frågeformuläret är självförklarande. Kommissionen konstaterar att den kinesiska regeringen har stor erfarenhet av antisubventionsundersökningar och anlitar externa advokater.
(409)
När det gäller de subventionsprogram som ingår i klagomålet och som inte utnyttjades av exportörerna i stickprovet hävdade den kinesiska regeringen att den inte skulle kunna lämna de begärda upplysningarna om alla dessa program inom den frist som kommissionen angett på grund av fragmenteringen i stålindustrin. Vidare hävdade den kinesiska regeringen att den först sent i förfarandet förstod vad kommissionen menade med de potentiella konsekvenserna av att inte lämna den begärda informationen om dessa program, eftersom de gällde företag som inte ingick i stickprovet. Kommissionen konstaterade redan från början att den kinesiska regeringen inte intog en konsekvent hållning, eftersom dess påstående att den inte hade tillräckligt med tid för att lämna svara inom den anslagna tidsfristen verkar stå i strid med dess avsiktliga val att inte svara om alla de program som inte utnyttjades av exportörerna i stickprovet, eftersom den hävdade att den inte förstod syftet med kommissionens begäran och följderna av att vägra tillhandahålla den begärda informationen. Kommissionen beviljade i vilket fall som helst (skäl 407 ovan) den kinesiska regeringen flera förlängningar av tidsfristen för att ge den möjlighet att lämna in alla begärda upplysningar om samtliga program. Den totala tid som anslagits (dvs. mer än tre månader, inräknat processen med det ofullständiga svaret) var alltså mer än tillräcklig för att lämna de begärda upplysningarna. Den kinesiska regeringen erkänner själv uttryckligen i sina synpunkter att den intog ståndpunkten att den inte borde ha ålagts att lämna in upplysningar om de andra programmen och detta framgår också av att den inte ens försökte lämna in ett delsvar eller ofullständigt svar för att visa sin samarbetsvilja, utan enbart avstod från att lämna in några upplysningar alls i detta avseende.
(410)
Inte heller kan kommissionen godta den kinesiska regeringens argument att den inte förstod följderna av att inte lämna de begärda upplysningarna om de program som inte utnyttjades av exportörerna i stickprovet. I själva verket förtydligade kommissionen dessa följder vid flera tillfällen efter det att förfarandet inleddes. Närmare bestämt anges följderna av bristande samarbete uttryckligen, med hänvisning till de gällande bestämmelserna i grundförordningen i tillkännagivandet om inledande och på försättsbladet till frågeformuläret. Kommissionen lämnade också utförliga svar om syftet med stickprovet och behovet av att den kinesiska regeringen lämnade de begärda upplysningarna med tanke på den stora graden av bristande samarbetsvilja och de eventuella granskningarna av begärandena om individuell behandling i sina skrivelser av den 19 mars, 11 april, 4 maj (skrivelse om ofullständigt svar), 7 juni (skrivelse före kontrollbesök) och den 14 augusti 2012. Därför är det inte möjligt att den kinesiska regeringen inte kände till eller hade missuppfattat följderna av sin brist på samarbete om dessa program som inte utnyttjades av de exporterande tillverkarna i stickprovet. I slutändan verkar den kinesiska regeringen ha struntat i att den, som beviljare av de påstådda subventionssystemen, var skyldig att samarbeta och lämna upplysningar om alla de subventionssystem som påståtts var tillgängliga för den undersökta produkten.
(411)
Den kinesiska regeringen framförde också ett antal argument om kontrollprocessen och kontrollbesöket i sig. Den kinesiska regeringen invände mot att den utifrån kommissionens skrivelse inför kontrollbesöket inte kunde avgöra omfattningen av kontrollen av de berörda upplysningarna och klagar på en påstådd vägran från kommissionens sida att lämna en mer specifik beskrivning av kontrollen. Den kinesiska regeringen tillade att den åtminstone hade rätt att få en viss ”begränsning” av kontrollens eventuella omfattning (t.ex. genom en i förväg utskriven förteckning över alla frågor som kommissionens tjänstemän skulle ställa) (95), som enligt den kinesiska regeringen inte kunde vara uttömmande med hänsyn till det korta besöket. Kommissionen avvisar den kinesiska regeringens senare argument eftersom det inte finns någon rättslig grund, vare sig i WTO:s SCM-avtal eller i EU:s grundläggande antisubventionsförordning som ger rätt till en sådan begränsning av besökets omfattning. Inte heller har WTO beslutat, eller ens föreslagit, att det skulle finnas någon sådan rätt.
När det gäller den kinesiska regeringens övriga argument konstaterar kommissionen att den översände en detaljerad skrivelse före kontrollen den 7 juni 2012 där det tydligt framgick i) ett förslag till tidplan som tidigare hade godkänts informellt av den kinesiska regeringen, ii) syftet med kontrollbesöket, iii) besökets omfattning, innehåll och mål, och iv) möjligheten att använda tillgängliga uppgifter för de program som inte användes av exportörerna i stickprovet (se ovan). För att begränsa närvarobehovet för de berörda tjänstemännen från den kinesiska regeringen angavs också vilken dag varje program skulle tas upp. Kommissionen gick till och med ännu längre än så för att i en anda av fullt samarbete tillgodose den kinesiska regeringens krav på ytterligare upplysningar om kontrollbesöken, eftersom den träffade den kinesiska regeringens företrädare med mycket kort varsel för att göra de förtydliganden som efterfrågades angående de närmare detaljerna i kontrollbesöken. Därefter följde kommissionen skriftligen upp mötet genom att besvara ytterligare frågor om förtydliganden från den kinesiska regeringen i ett antal e-postmeddelanden som utväxlades med den kinesiska regeringen. Kommissionen gjorde alltså allt som stod i dess makt för att kontrollbesöket skulle bli lyckat, men den kinesiska regeringen tycks ha bortsett från alla dessa ansträngningar.
3.4.1.2 Tillhandahållande av varmvalsat och kallvalsat stål mot otillräcklig ersättning
(412)
Den kinesiska regeringen hävdade att kommissionen borde ha använt ett tröskelvärde för att avgöra förekomsten av offentliga organ innan den begärde transaktionsspecifik information i bilaga B till frågeformuläret till den kinesiska regeringen. Detta krav kunde inte godtas eftersom det inte skulle vara praktiskt möjligt att dela upp undersökningen i två etapper på det sättet, då kommissionen i så fall skulle behöva göra två separata förfrågningar om upplysningar och göra två skilda kontrollbesök i Kina. Utöver vad detta skulle innebära i fråga om krav på resurser skulle detta i praktiken göra det omöjligt att avsluta undersökningen inom tidsfristen. Dessutom kan den totala bevisningen (inbegripet de transaktionsspecifika uppgifterna om priser och mängder) vara relevant för att fastställa om det är fråga om offentliga organ.
(413)
Den kinesiska regeringen hävdade att dess underlåtenhet att lämna svar på bilaga B om de statligt ägda företag som tillhandahåller varmvalsat och kallvalsat stål till tillverkarna av stålprodukter belagda med organiskt material inte kunde leda till tillämpning av artikel 28 i grundförordningen att kommissionens användning av tillgängliga uppgifter stred mot artikel 12.7 i SCM-avtalet. Vidare hävdade den kinesiska regeringen att kommissionen krävde att bilaga B skulle fyllas i av många företag som inte var relevanta för undersökningen. Detta påstående måste avvisas. Kommissionen utformade bilaga B för att kunna kontrollera påståendena i klagomålet och gjorde detta enligt slutsatserna från WTO:s överprövningsorgan i DS379 där det fastställs vissa riktlinjer för att fastställa förekomsten av offentliga organ. Den kinesiska regeringens påstående att ”bilaga B inte enbart gällde statligt ägda företag” stämmer inte. Det är sant att kommissionen till en början bad alla tillverkare av varmvalsat eller kallvalsat stål att fylla i bilaga B, men efter den kinesiska regeringens svar på kommissionens frågeformulär och i syfte att underlätta den kinesiska regeringens arbete med att besvara bilaga B begränsade kommissionen sin begäran till att enbart gälla de berörda statligt ägda företagen (96). Trots denna ansträngning från kommissionens sida svarade varken den kinesiska regeringen eller de berörda statligt ägda företagen på bilaga B, även om det är uppenbart (inte minst i klagomålet) att de statligt ägda företag som tillhandahåller varmvalsat eller kallvalsat stål till de exporterande tillverkarna av stålprodukter belagda med organiskt material berörs av denna undersökning.
(414)
Därför hade kommissionen inget annat alternativ än att tillämpa artikel 28.1 i grundförordningen och gjorde detta helt i enlighet med artikel 12.7 i SCM-avtalet.
(415)
Den kinesiska regeringen hävdade att de tillgängliga uppgifter som kommissionen använde inte stöder slutsatsen att de citerade ”riktlinjerna” för stålindustrin är rättsligt bindande. Det viktigaste industriplaneringsdokument som kommissionen baserar sina slutsatser på om förekomsten av ett offentligt organ är order nr 35 från den nationella utvecklings- och reformkommissionen - utvecklingspolitik för järn- och stålindustrin. Kommissionen ställde en direkt fråga om den rättsliga statusen för order från nationella utvecklings- och reformkommissionen och det bekräftades att order i kinesisk lagstiftning är rättsligt bindande eftersom de ingår i en av de fyra lagstiftningskategorierna i Kina. Detta påstående står alltså i strid med gällande uppgifter i ärendet.
(416)
Den kinesiska regeringen hävdade att den snedvridning av marknaden som kommissionen konstaterat för stålsektorn inte var relevant för att avgöra om tillverkarna av varmvalsat eller kallvalsat stål var offentliga organ och att avgörandet borde ha gjorts specifikt för de enheter som tillhandahåller varmvalsat eller kallvalsat stål till de båda grupper exporterande tillverkare som ingår i stickprovet och inte enbart för alla statligt ägda företag som tillverkar varmvalsat eller kallvalsat stål i Kina generellt. Enligt den kinesiska regeringen kan kommissionen inte göra något avgörande om den saknar information om dessa enheter. I annat fall skulle den göra otillåtna ofördelaktiga slutledningar. Kommissionen håller inte med om detta påstående. Förekomsten av snedvridning av marknaden är en relevant, om än inte avgörande faktor i analysen. Kommissionens slutsats om ”offentligt organ” i samband med detta förfarande gäller alla tillverkare av varmvalsat eller kallvalsat stål som är helt eller delvis statligt ägda, eftersom slutsatsen baserades på bevis som berörde övergripande politiska och industriomfattande faktorer och inte var ett företagsspecifikt avgörande. Det är uppenbart att de statligt ägda enheter som tillhandahåller varmvalsat eller kallvalsat stål till de båda exporterande tillverkarna i stickprovet ingår i slutsatsen om offentliga organ och därför ansågs det inte nödvändigt att göra ett särskilt avgörande enbart för dem. I vilket fall som helst lämnade den kinesiska regeringen inga upplysningar som kunde ligga till grund för ett företagsspecifikt avgörande i sitt svar på kommissionens frågeformulär.
Den kinesiska regeringens argument att kommissionen inte kan göra ett avgörande om den saknar ”verkliga fakta” om de specifika berörda statligt ägda företagen skulle innebära att den kinesiska regeringen skulle vinna på att inte samarbeta (eftersom den hade vägrat att lägga fram ”fakta”) och därmed skulle få ett mer gynnsamt resultat än om den hade samarbetat, vilket är motsatsen till en ofördelaktig slutledning.
(417)
Den kinesiska regeringen invände mot att den informerades av kommissionen om analysen i fråga om uppmaningar och direktiv först i meddelandet om slutliga uppgifter och att dess rätt till försvar därför hade satts ur spel. Kommissionen kunde dock inte veta att den skulle komma fram till denna slutsats i ett tidigare skede av undersökningen. Slutsatsen är ett resultat av samtliga upplysningar och uppgifter som samlats in under förfarandet och meddelades så snart det slutliga avgörandet gjordes, dvs. vid tidpunkten för meddelandet om slutliga uppgifter. I klagomålet angavs att subventionerna avsåg statligt tillhandahållande av varor från statligt ägda företag. Undersökningen visade att den statliga politiken i fråga, som ursprungligen gällde statligt ägda företag, även gällde privata enheter, vilket ledde till en slutsats om uppmaningar och direktiv från staten.
(418)
Den kinesiska regeringen hävdade att de sakförhållanden som kommissionen diskuterar inte på något sätt motiverar slutsatsen att alla privata organ inom stålsektorn uppmanas och får direktiv av staten att tillhandahålla de utjämnade subventionerna. Detta påstående måste avvisas. I sina analyser om uppmaningar och direktiv hänvisade kommissionen till ett antal statliga planer och policydokument och citerade avsnitt ur dessa dokument som visar en direkt koppling mellan regeringen och de privata stålföretagens beteende och underbyggde denna slutsats med exempel på åtgärder som dessa privata aktörer vidtagit.
(419)
Den kinesiska regeringen hävdade att kommissionen underlåtit att göra åtskillnad mellan konsekvenserna av regeringens åtgärder och avsikten med regeringens åtgärder i sin analys av uppmaningar och direktiv. Även detta påstående avvisas. Kommissionen konstaterade att de fanns en statlig politik för att stödja stålindustrin och tillhandahålla varmvalsat eller kallvalsat stål genom offentliga organ (statligt ägda företag) till priser som låg under marknadspriset. Vidare konstaterades det att denna politik (på grund av de statligt ägda företagens dominans och avrådan från export av varmvalsat och kallvalsat stål) effektivt tvingade privata tillverkare att leverera till den inhemska industrin för stålprodukter belagda med organiskt material till samma underpriser som de statligt ägda företagen. Det finns i själva verket belägg för att de privata leverantörernas priser uttryckligen är kopplade till de statligt ägda företagens. Därför konstaterade kommissionen att ett av målen för politiken var att uppmana och ge privata organ direktiv att följa samma praxis som de statligt ägda företagen. Detta är ett klassiskt exempel på en stat som på egen hand och via statligt ägda företag ”utövar sina befogenheter” gentemot privata leverantörer. Politiken har alla de nödvändiga beståndsdelarna för uppmaningar och direktiv, dvs. en ”statlig åtgärd”, ”riktad till en viss part” och som ”gäller en viss uppgift eller skyldighet”. För att illustrera regeringens avsikter innebär vissa bestämmelser i order nr 35 att företag som inte följer den politik som beskrivs i orderna bestraffas. Detta visar att den kinesiska regeringen har för avsikt att leda hela stålindustrin i en viss riktning och att om vissa företag inte följer denna avsikt kommer det att leda till konsekvenser för dem.
(420)
Den kinesiska regeringen hävdade också att kommissionen inte hade fastställt att den kinesiska regeringen för en politik i syfte att tillhandahålla varmvalsat och kallvalsat stål till sektorn för stålprodukter belagda med organiskt material och att kommissionen inte drog någon slutsats i det avseende. Detta påstående måste avvisas. Såsom framgår av analysen i skälen 49-72 ovan är de statligt ägda företag som tillhandahåller varmvalsat och kallvalsat stål till tillverkarna av stålprodukter belagda med organiskt material offentliga organ, den kinesiska regeringens förlängda arm, och det är uppenbart att de tillhandahåller varmvalsat och kallvalsat stål till exporterande tillverkare av stålprodukter belagda med organiskt material. Det fastslogs också att priserna på dessa insatsvaror inte avspeglar marknadsvärdena. Därmed konstateras att den kinesiska regeringen genom dessa statligt ägda företag bedriver en politik för att tillhandahålla billigt varmvalsat och kallvalsat stål.
(421)
Den kinesiska regeringen hävdade att kommissionen felaktigt hade dragit slutsatsen att staten utövar en genomgripande kontroll över stålsektorn i allmänhet och att stålindustrin följer vissa riktlinjer, men att den inte hade konstaterat att denna politik har som målsättning att tillhandahålla stål till sektorn för stålprodukter belagda med organiskt material till underpriser. Detta påstående måste avvisas. Som förklaras i skäl 419 ovan har kommissionen konstaterat att den statliga politiken innefattar en avsikt att ge privata leverantörer direktiv att följa de statligt ägda företagens praxis att tillämpa priser som är lägre än marknadspriserna.
(422)
Den kinesiska regeringen hävdade att kommissionen inte hade funnit att den kinesiska regeringen hade haft någon särskild avsikt att tillhandahålla de berörda faktiska ekonomiska bidragen i fallet med varmvalsat och kallvalsat stål såsom beskrivs i överprövningsorganets rapport US - Countervailing Duty Investigation on DRAMS from Korea (97). Detta påstående måste avvisas. Regeringens åtgärder i fråga bygger på en statlig politik avsedd att styra privata leverantörer att följa de statligt ägda företagens leveransmetoder under marknadspriser. Detta är inte en ”konsekvens” eller ”biverkan” av ett statligt ingripande utan syftet med ingripandet. Det står klart att leverantörer av varmvalsat och kallvalsat stål i detta fall inte utövar ett ”fritt val” på marknaden eftersom denna är snedvriden genom de statligt ägda företagens dominans och att det avskräcks från export av varmvalsat eller kallvalsat stål.
(423)
Den kinesiska regeringen hävdar att kommissionen inte fick fram några undersökningsresultat om faktiska privata organ som levererade varmvalsat eller kallvalsat stål till företagen i stickprovet. Detta påstående måste avvisas. Liksom i fallet med offentliga organ gjorde kommissionen en sektorsomfattande bestämning av uppmaningar och direktiv som gäller alla privata leverantörer. Eftersom den statliga politiken i fråga gäller alla sådana enheter behöver ingen företagsspecifik bestämning göras.
(424)
Den kinesiska regeringen hävdade att kommissionen avvisade dess bevis gällande andelen av den kinesiska produktionen av varmvalsat och kallvalsat stål som kommer från statligt ägda företag. Den tabell som lämnades av den kinesiska regeringen kan inte betraktas som bevis. Den kinesiska regeringen vägrade lämna källdata före och under kontrollen av denna tabell, och därför kan information i den inte anses tillförlitlig. Kommissionen använde därför information från World Steel Capacity Book, som är allmänt vedertagen av stålindustrin globalt.
(425)
Den kinesiska regeringen hävdade att kommissionen inte förklarade varför världsmarknadspriserna på varmvalsat och kallvalsat stål är det lämpligaste riktmärket och hänvisade därför till överprövningsnämndens beslut i US - Softwood Lumber IV. Den kinesiska regeringen hävdar att ”de statligt ägda företagens dominans” inte kan leda till en uppmjukning av rättspraxisen, eftersom den ansåg att ett riktmärke utanför landet inte skulle vara tillgängligt över huvud taget. Den kinesiska regeringen hävdar att kommissionen inte har följt kraven i artikel 14 i SCM-avtalet. Kommissionen är inte ense med detta. Enligt kommissionens undersökningsresultat är de - rådande marknadsvillkoren i Kina snedvridna, vilket förklaras i skälen 49-97 ovan. Eftersom stål produceras över hela världen med liknande processer och handlas med globalt är det rimligaste riktmärket världsmarknadspriset, eftersom priserna torde anpassas till världsmarknadspriserna om marknaden i Kina skulle vara normal och inte snedvriden. Den kinesiska regeringen lämnade mycket sparsamt med information om stålmarknaden i Kina trots att kommissionen specifikt begärde information. Dessutom föreslog Kina inget annat riktmärke förutom det inhemska som inte var lämpligt på grund av de snedvridningar av marknaden som visats föreligga.
Den kinesiska regeringen hävdade att kommissionen inte grundade sina undersökningsresultat om selektivitet när det gällde tillhandahållande av varmvalsat eller kallvalsat stål mot otillräcklig ersättning på något annat än det tautologiska påstående som gjordes av de klagande i klagomålet och att detta inte räcker för att uppfylla SCM-avtalets krav. Detta påstående måste avvisas. Både varmvalsat och kallvalsat stål används som råvaror av ett begränsat antal företag, eftersom företag inom många sektorer inte har någon användning för dessa produkter. Den kinesiska regeringen bekräftade själv i sitt svar på frågeformuläret att varmvalsat och kallvalsat stål endast används av ett begränsat antal industrier. Den kinesiska regeringen ifrågasatte inte detta faktum i sina synpunkter på den slutliga underrättelsen. Därför bekräftas det att denna subvention är selektiv enligt artikel 4.2 c i grundförordningen, som är en återgivning av artikel 2.1 c i SCM-avtalet.
3.4.1.3 Förmånliga lån och räntor till industrin för stålprodukter belagda med organiskt material
(426)
Den kinesiska regeringen hävdade att bankerna inte behöver följa riktlinjerna för industrin, inte får enskilda affärsbeslut dikterade för sig av regeringen och att banksektorn inte domineras av staten. Detta påstående kan inte godtas. Artiklarna 24 och 25 i order nr 35 begränsar beviljandet av lån till företag som följer den nationella utvecklingspolitiken för järn- och stålindustrin. Detta motsäger alltså den kinesiska regeringens påstående att bankerna inte behöver följa industripolitiken. Det är uppenbart att bestämmelserna begränsar vilka företag bankerna kan finansiera och inte. Även påståendet att banksektorn inte domineras av staten måste lämnas utan beaktande. I detta avseende noteras det att den kinesiska regeringen tillhandahöll mycket sparsamt med information om ägarstrukturen i banksektorn och hävdade att den inte hade tillgång till sådan information, trots att paragraf 24 i lagen om affärsbanker föreskriver att alla banker måste lämna sådan information till den kinesiska banktillsynskommissionen, en statlig myndighet under statsrådets kontroll. Övrig information om de akter som citeras i den förordningen ledde till slutsatsen att banksektorn i Kina faktiskt domineras av staten (se skälen 166-169 ovan).
Utöver de källor som det hänvisas till i denna förordning anges det i IMF:s landsrapport nr 11/321 om Kina från november 2011 att staten också är direkt och indirekt involverad i finanssektorn och rekommenderar en omorientering av statens roll och åtaganden inom finanssektorn bort från att använda banksystemet för att uppnå övergripande statliga politiska mål och låta lånebeslut bygga på kommersiella mål (98) (99).
(427)
Den kinesiska regeringen hävdade att dess underlåtenhet att tillgodose begärandena i bilaga A till dess frågeformulär inte var ett giltigt skäl till att förlita sig på tillgängliga uppgifter, eftersom kommissionen inte borde ha hållit den kinesiska regeringen ansvarig för att tillhandahålla interna, känsliga och transaktionsspecifika data om banker, varav många inte hade något statligt ägande över huvud taget. Såsom förklaras i skäl 426 ovan hade den kinesiska regeringen tillgång till åtminstone en del av den information so begärdes men vägrade svara på frågorna i bilaga A. I detta avseende noteras det också att eftersom den kinesiska regeringen vägrade lämna uppgifter om ägarskap visste kommissionen i många fall inte vilka banker som var statligt ägda och vilka som inte var det.
(428)
När det gällde vissa cirkulär från Kinas folkbank hävdar den kinesiska regeringen att de offentligt tillgängliga sammanfattningarna av relevanta cirkulärs innehåll tillsammans med vittnesmålen från tjänstemän på Kinas folkbank räcker som ersättning för de faktiska cirkulären och att tillgängliga uppgifter inte bör användas på grund av den kinesiska regeringens underlåtenhet att tillhandahålla cirkulären. Den kinesiska regeringen hävdade också att kommissionen hade avvisat information som lämnats i god tro, dvs. vittnesmål från tjänstemannen på Kinas folkbank tillsammans med sammanfattningen av cirkulären i fråga och hänvisade till artikel 28 i grundförordningen, som anger att endast upplysningar som är felaktiga eller vilseledande får lämnas utan beaktande. Dessutom hävdade den kinesiska regeringen att kommissionen inte baserade sina undersökningsresultat på verkliga tillgängliga uppgifter eller den information som tillhandahållits utan snarare ålade den kinesiska regeringen att bevisa att de omständigheter som påvisades i fallet som gällde bestruket finpapper inte längre förelåg. Enligt den kinesiska regeringen motsäger undersökningsresultaten från fallet med bestruket finpapper inte ens den information som lämnats av den kinesiska regeringen, eftersom dessa byggde på information som gäller en helt annan tidsperiod.
När det gäller de utdrag från Kinas folkbank och dess webbplats som tillhandahållits och vittnesmålet från tjänstemannen på Kinas folkbank kunde dessa inte ha verifierats utan källdokumenten, dvs. själva cirkulären. Kommissionen förstår inte varför den kinesiska regeringen å ena sidan hävdar att cirkulären är konfidentiella interndokument och å andra sidan att sammanfattningen av deras innehåll ska ha offentliggjorts på Kinas folkbanks webbplats. Undersökningsresultaten från fallet med bestruket finpapper är i högsta grad relevant för det aktuella fallet. Att informationen härrör från en annan tidsperiod har föga relevans eftersom tillgängliga fakta (inklusive klagomålet) visar att metoderna i fråga inte har ändrats sedan dess. När det gäller den kinesiska regeringens påstående att kommissionen kastar om bevisbördan noteras det att undersökningsresultaten i fallet med bestruket finpapper är en del av hela den bevisbörda som beaktas men att den kinesiska regeringen inte behöver ”motbevisa” dem. Samarbete när det gäller sådana undersökningar är en tvåvägsprocess, och båda parter kan lägga fram bevis eller argument som motsäger tillgängliga bevis.
(429)
Den kinesiska regeringen hävdar att kommissionen inte har funnit att dess riktmärke för räntor återspeglar en icke-kommersiell snedvridning (vilket skulle innebära att de kinesiska marknadsräntorna generellt återspeglar en tillräcklig ersättning) och att det faktum att det endast finns en undre gräns för räntorna på kommersiella lån snarare är en nackdel för de exporterande tillverkare som utnyttjar sådana lån än en fördel. Utan en lägsta nivå som fastställts av Kinas folkbank kunde dessa räntor mycket väl ha varit betydligt lägre. Argumentationen är missriktad. Det faktum att den kinesiska regeringen (Kinas folkbank) godtyckligt fastställer riktmärkesräntorna, pekar först och främst på ett icke-kommersiellt beteende. Detta bekräftas också av IMF:s landsrapport nr 11/321 (100) om Kina från november 2011, i vilken det hänvisas till ränteregleringen.
(430)
Den kinesiska regeringen hävdade att kommissionen inte bedömde kreditvärdigheten hos de faktiska parter som undersöktes på samma sätt som i fallet med bestruket finpapper. Som svar bedömdes inte kreditvärdigheten hos de exporterande tillverkarna i stickprovet eftersom den i vilket fall påverkas både av industripolitiken och av det statliga stödet och ingripandet. Eftersom det påvisades att det kinesiska finansväsendet är snedvridet skulle detta vara en meningslös åtgärd. Det gjordes ingen sådan kreditvärdighetsbedömning i fallet med bestruket finpapper.
(431)
Den kinesiska regeringen invänder också mot BB-betyget eftersom det påstås vara ”rent bestraffande” och ”i vilket fall har kommissionens skäl till detta urval inte redovisats på ett sätt som går att granska”. Den kinesiska regeringen anser att om kommissionen finner att det kinesiska riktmärket plus BB-riskpremien skulle vara denna ränta måste den förklara sitt resonemang därvidlag specifikt för lån och tillverkare. Detta påstående måste avvisas. Med tanke på de snedvridningar och bristen på rimlig bedömning av kreditvärdighet eller risk för tillverkare av stålprodukter belagda med organiskt material från de utlånande bankernas sida kunde kommissionen inte ha tagit kreditvärderingen (om en sådan över huvud taget fanns) för de enskilda exporterande tillverkarna för vad den uppgavs vara. BB-betyget är i detta fall inte ogynnsamt för de exporterande tillverkarna, eftersom det är det bästa betyget på marknaden som inte gäller investeringar.
3.4.1.4 Tillhandahållande av markanvändningsrättigheter mot otillräcklig ersättning
(432)
Den kinesiska regeringen hävdade att kommissionen erkände dess påståenden att markanvändningsrättigheter tillhandahålls med hänvisning till konkurrens räcker för att eliminera behovet av ett externt riktmärke. Den kinesiska regeringen hävdade dessutom att kommissionen i sin förklaring till varför den kinesiska regeringens påståenden genomgående fokuserade på den kinesiska regeringens bevis och inte på de uppgifter som faktiskt fanns tillgängliga. Den kinesiska regeringen begär att kommissionen redogör för den sakliga grunden till påståendet att de lokala myndigheterna har fastställt priserna godtyckligt, dvs. att de inte hänvisat till eller relaterat till utbud och efterfrågan på industrimark.
Den kinesiska regeringens tolkning av problemet är inte korrekt. Kommissionens undersökningsresultat visade inte att markanvändningsrättigheterna tillhandahålls med hänvisning till konkurrens. Enligt kommissionens undersökningsresultat skulle endast 6 av 12 transaktioner med markanvändningsrättigheter omfattas av anbuds- och eller auktionsförfaranden. När det gäller dessa 6 visade bevis som lämnats in i sammanhanget att anbuden inte var konkurrensutsatta eftersom det endast förekom ett erbjudande/bud och priset sattes av myndigheterna. Kommissionen förstod inte den kinesiska regeringens begäranden om att tillgängliga uppgifter som använts med avseende på avsaknaden av marknad för markanvändningsrättigheter skulle lämnas ut, när inga tillgängliga uppgifter använts för att avvisa den kinesiska regeringens anspråk i detta ärende och analysen gjordes på grundval av information som lämnats av den kinesiska regeringen och exporterande tillverkare om detta. Det hänvisas till den sakliga grunden till fastställandet att priserna sätts godtyckligt i skälen 114-116 ovan, dvs. information om verkliga transaktioner från exporterande tillverkare i stickprovet, systemet för urban markvärdering och order nr 35.
(433)
Enligt den kinesiska regeringen fastställde kommissionen inte selektivitet enligt artiklarna 2.1 och 2.2 i SCM-avtalet och bestyrkte inte heller sina fastställanden av selektivitet på grundval av faktiska bevis, vilket krävs enligt artikel 2.4 i SCM-avtalet. Dessutom bestyrkte kommissionen inte varför förmånsbeloppet behövde baseras på ett riktmärke utanför landet och konstruerade inte heller det riktmärke som valdes på ett sätt som överensstämmer med artikel 14 d i SCM-avtalet. Dessa påståenden måste avvisas. Grunden för kommissionens undersökningsresultat rörande selektivitet är att alla företag som inte följer den av staten fastställda industripolitiken utesluts från möjligheten att få markanvändningsrättigheter, att priserna ofta sätts godtyckligt av myndigheterna och att de offentliga förfarandena ofta är otydliga och ogenomskinliga. Behovet av riktmärken från utanför landet förklaras och motiveras i skälen 109, 118 och 120-121 ovan. Eftersom undersökningsresultaten visade att marknaden för markanvändningsrättigheter var snedvriden i Kina, gick det inte att tillämpa ett inhemskt riktmärke, såsom den kinesiska regeringen föreslog. Kommissionen är inte enig med påståendet att riktmärket konstruerades på ett sätt som strider mot artikel 14 d i SCM-avtalet. Det taiwanesiska riktmärket ansågs vara det bästa riktmärke som fanns tillgängligt för kommissionen och det är förenligt med överprövningsorganets rekommendationer i DS 379.
(434)
Den kinesiska regeringen hävdar att den föreslog att ett möjligt riktmärke borde vara inhemskt och bygga på priser som kinesiska industrier som ”inte var gynnade” betalade. Enligt den kinesiska regeringen beror detta först och främst på att det inte finns någon åtskillnad och att subventionsbeloppet därmed rätteligen borde vara noll. Kommissionen håller inte med om detta påstående, och i vilket fall tillhandahöll den kinesiska regeringen inte någon information om priserna på markanvändningsrättigheter för de industrier som ”inte var gynnade” och som teoretiskt skulle kunna användas för att konstruera ett riktmärke.
(435)
Den kinesiska regeringen hävdade också att klaganden inte gav någon indikation på eller något bevis för att markanvändningsrättigheterna beviljades främst till någon begränsad grupp företag och att unionen inte har fått fram det avgörande undersökningsresultatet att tillhandahållande av markanvändningsrättigheter uttryckligen är förbehållet vissa/främjade företag. Kommissionens undersökningsresultat visar att tillhandahållandet av markanvändningsrättigheter är begränsat till företag som följer den statliga industripolitik som den kinesiska regeringen fastställt i order nr 35 från den nationella utvecklings- och reformkommissionen (skäl 116 ovan).
(436)
Den kinesiska regeringen hävdade att kommissionen inte gjorde en grundlig undersökning för att hitta ett riktmärke som avser eller står i relation till situationen i Kina och att kommissionen inte gjorde sitt bästa för att identifiera ett riktmärke som ligger nära de marknadsvillkor som skulle föreligga i frånvaro av snedvridning, eller om kommissionen gjorde sitt bästa, att den inte har förklarat på vilket sätt. Detta påstående måste avvisas. Kommissionen har detaljgranskat olika indikatorer och jämfört såväl Taiwan och Kina som helhet om enskilda berörda kinesiska provinser. Efter en sådan analys anser kommissionen att Taiwan (101) är ett lämpligt riktvärde när man ser på alla uppgifter i ärendet, dvs. i) den ekonomiska utvecklingsnivån och den ekonomiska struktur i Taiwan och de berörda kinesiska provinser och den berörda stad (102) där de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna är etablerade, ii) den fysiska närheten mellan de två berörda kinesiska provinserna och Taiwan, iii) den höga nivå av infrastruktur i både Taiwan och dessa två kinesiska provinser, iv) de starka ekonomiska banden mellan Taiwan och Kina och handeln dem emellan, v) samma befolkningstäthet i de berörda kinesiska provinserna och i Taiwan, vi) typen av mark och de transaktioner som använts för att konstruera det relevanta riktmärket i Taiwan liknar dem i Kina samt vii) de gemensamma demografiska, språkliga och kulturella egenskaperna i Taiwan och Kina. Vidare anses provinserna Jiangsu och Zhejiang tillsammans med Chongqing City vara Kinas ledande tillverkningsprovinser. Även om Taiwans, de två kinesiska provinsernas och Chongqing Citys BNP per capita inte är identiska, har dessa kinesiska provinsers och den kinesiska stadens BNP ökat snabbt under de senaste åren, vilket innebär att de håller på att komma ikapp Taiwan.
Nya uppgifter tyder dessutom på att både de två provinserna, Chongqing City och Kina som helhet har en mycket snabbare BNP-tillväxt än Taiwan (103), dvs. håller på att komma i kapp mycket snabbt. Det är emellertid viktigt att påpeka att en exakt jämförelse mellan BNP för en icke-marknadsekonomi (Kina) och BNP för en väletablerad marknadsekonomi (Taiwan) inte är en avgörande faktor, eftersom det är normalt att en icke-marknadsekonomi släpar efter en fungerande marknadsekonomi i BNP-utvecklingen. Dessutom kan många andra faktorer, t.ex. planeringsbestämmelser och miljöpolitik, påverka efterfrågan på och tillgång till industrimark. Den avgörande frågan är vad som bör betraktas som ”rådande marknadsvillkor” när det gäller markanvändningsrättigheter i Kina om landet var en fungerande marknadsekonomi, och enligt de tillgängliga bevisen skulle de vara mycket lika marknadsvillkoren i Taiwan.
(437)
Den kinesiska regeringen hävdar att kommissionen för sin beräkning använde avskrivningsperioden 50 år fastän inte alla relevanta kontrakt om markanvändningsrättigheter löpte på 50 år. Detta var inte korrekt. Alla markanvändningsrättigheter vars tillhandahållande var föremål för utjämning enligt denna undersökning löpte på 50 år.
3.4.1.5 Program för tillhandahållande av el mot otillräcklig ersättning
(438)
Den kinesiska regeringen hävdade att slutsatsen när det gällde selektivitet är ”helt och hållet konstlad” eftersom spannet av olika ekonomiska verksamheter som betalar den icke bestraffade taxan omfattar huvuddelen av den kinesiska ekonomin. Den kinesiska regeringen ifrågasatte också kommissionens undersökningsresultat om ”regional” selektivitet, särskilt slutsatsen att denna subvention endast var tillgänglig i de geografiska områden där de exporterande tillverkarna finns. Enligt den kinesiska regeringen tillämpas påföljden i alla geografiska områden där alla exporterande tillverkare finns, och därmed föreligger ingen regional selektivitet. Detta påstående måste avvisas. Kommissionen noterar att den kinesiska regeringen förefaller basera sina synpunkter enbart på det differentierade prissättningssystemet för kategorierna ”främjade”, ”begränsade”, ”förbjudna” och ”tillåtna” företag enligt beslut nr 40. Kommissionen bygger dock sina undersökningsresultat på det särskilda systemet för prissättning av el som finns i det bredare kommunområdet Chongqing där en av de samarbetsvilliga exportörerna i stickprovet har en tillverkningsanläggning. Denna exportör gynnas av ett lägre elpris som endast gäller för en särskild undergrupp företag inom vissa sektorer (nämligen tillverkare av ferrolegeringar i elektronisk smältugn och tillverkare av gödselmedel) inom samma kategori av stora industriella användare. Kommissionen har därför dragit slutsatsen att det lägre elpris som endast gäller denna mycket begränsade undergrupp av företag som tillhör dessa särskilda berättigade sektorer enligt lag är selektivt.
När det gäller ”regional” selektivitet, hänvisar skäl 149 inte till något påföljdssystem, vilket den kinesiska regeringen antyder i sina synpunkter. Detta skäl klargör att detta förmånliga elpris som gäller en begränsad undergrupp företag som innefattar tillverkarna av den berörda produkten är begränsat till ett angivet geografiskt område (dvs. det bredare kommunområdet Chongqing) som är en del av Kinas vidsträckta västra region som främjas enligt den lag som det hänvisas till i samma skäl och som förklaras närmare i skäl 233 ovan. Såsom vidare anges i skäl 149 hänvisar denna lag till prissättningen av el som ett verktyg för att uppnå det huvudsakliga politiska målet att främja utvecklingen i denna region. Därmed bekräftas kommissionens undersökningsresultat att denna subvention även är regionalt selektiv.
(439)
Den kinesiska regeringen ifrågasatte slutsatserna i skäl 146 ovan när det gäller selektiviteten på grundval av systemet med differentierad prissättning mellan kategorierna ”främjade”, ”begränsade”, ”förbjudna” och ”tillåtna” företag. Den kinesiska regeringen förklarade åter att skillnaden i det elpris som betalades mellan de projekt som det särskilt avråds från och alla andra verkar som en bestraffning, eller ett överpris, som avskräcker från vissa projekt snarare än som en ”rabatt” som erhålls för främjade projekt. Den kinesiska regeringen drar slutsatsen att kommissionen med ett undersökningsresultat måste visa vilken ersättning som skulle anses rimlig, och i detta fall har kommissionen antagit att påföljdspriset skulle vara tillräcklig ersättning. Detta påstående måste avvisas. Såsom förklaras grundligt ovan gäller kommissionens undersökningsresultat om ekonomiskt bidrag det lägre elpris som detta företag har rätt till som ingående i den begränsade undergrupp av företag inom den större kategorin industrianvändare. Den kinesiska regeringens argument är därför inte relevanta när det gäller kommissionens undersökningsresultat.
3.4.1.6 Andra inkomst- och skatteprogram som inte används av tillverkarna i stickprovet och är föremål för utjämning med ”resttullsats”
(440)
Den kinesiska regeringen hävdade att kommissionen inte hade tillämpat relevanta WTO-regler på ett konsekvent sätt när det gällde stickprover som ingick i WTO:s antidumpningsavtal (dvs. artiklarna 6.10, 9.2 och 9.3), eftersom syftet med stickproverna skulle vara att begränsa undersökningens omfattning. Detta argument var kopplat till artikel 19.4 i WTO:s SCM-avtal, som begränsar beloppet för utjämningstullsatsen till det subventionsbelopp som ”visats föreligga”. Den kinesiska regeringen drog slutsatsen att kommissionen inte ansåg att subventionen fångades in tillräcklig väl i det utvalda stickprovet och att lösningen skulle ha varit att ta med fler företag i stickprovet. Kommissionen noterar för det första att analogin mellan provtagning i antidumpningsundersökningar och i antisubventionsundersökningar har vissa begränsningar, eftersom det vid antisubventionsundersökningar till skillnad från vid antidumpningsundersökningar inte finns någon allmän regel om att varje exportör som får en individuell tull och så kallade ”sammanlagda” fall uttryckligen är tillåtna. Till skillnad från i antidumpningsfallen är staten en obligatorisk deltagare och respondent i ett antisubventionsfall, och regeringen inkluderas därför underförstått i omfattningen av varje ”stickprov” för att fastställa om subventioner föreligger. Med andra ord omfattas regeringens åtgärder i egenskap av beviljare av påstådd subventionering alltid av antisubventionsundersökningar, oavsett om ett stickprov på exporterande tillverkare används.
(441)
När det gäller den kinesiska regeringens synpunkt att lösningen är att ta med fler företag i stickprovet, noterar kommissionen att det är exakt vad som gjordes i detta fall. Efter det att en av de exportörer som ursprungligen hade samtyckt till att samarbeta hade dragit sig ur samarbetet beslutade kommissionen att ta med en annan exportör i stickprovet. Kort efter att detta företag hade informerats om att det tagits med i stickprovet underrättade det dock kommissionen om att det inte längre avsåg att samarbeta inom undersökningen. För att undvika ytterligare försening som skulle innebära risk för att undersökningen inte skulle kunna slutföras inom den lagstadgade tidsfristen tvingades kommissionen därmed begränsa stickprovet till de två återstående exportörer som ursprungligen ingick i stickprovet och inte hade återtagit sitt löfte om samarbete. Kommissionen noterar att detta misslyckade försök som enbart berodde på exportörernas beteende visar tydligt att den kinesiska regeringens påstående saknar värde genom att det inte tar upp problemet med företag som antingen inte erbjuder sig att samarbete eller återkallar sitt löfte om samarbete om de väljs ut för att ingå i ett stickprov.
(442)
När det gäller användningen av tillgängliga uppgifter hänvisade den kinesiska regeringen till artikel 12.7 i SCM-avtalet och citerade rättspraxis från WTO enligt vilken tillgängliga uppgifter endast kan användas för att ersätta information som saknas och att uteblivet samarbete inte motiverar fastställanden som saknar saklig grund. Kommissionen förstår inte logiken i detta påstående, med tanke på att den i sitt fastställande har använt tillgängliga fakta på ett sätt som är tillåtet enligt WTO:s bestämmelser och grundförordningen, helt i överensstämmelse med WTO:s rättspraxis. Som den kinesiska regeringen också har erkänt utgör undersökningsresultaten i fallet med bestruket finpapper och i olika US DOC-beslut bästa tillgängliga uppgifter för kommissionen och används just för att fylla informationsluckor som uppstått på grund av bristande samarbete från den kinesiska regeringens sida.
Den kinesiska regeringen ifrågasatte också användningen av dessa uppgifter eftersom de inte skulle återspegla en nuvarande subventionering och heller inte hade något särskilt samband med den berörda produkten. Kommissionen noterar i detta avseende att de flesta av dessa subventionssystem gäller icke återkommande subventioner (t.ex. bidrag, skattefördelar kopplade till investering i tillgångar) som normalt skrivs av under flera år, vilket innebär att förmånen finns kvar långt in i framtiden och därmed även sträcker sig utöver undersökningsperioden i detta fall. För återkommande subventioner finns det inga bevis för att dessa system har förändrats sedan undersökningen i fråga. När det gäller kopplingen mellan dessa system och den berörda produkten påminner kommissionen om att alla systemen omfattar stålsektorn (de är inte produktspecifika) eller gäller i regionen där exportörerna av stålprodukter belagda med organiskt material har sina fabriker. I frånvaro av bevis för motsatsen i akten har kommissionen bestämt sig för att det är rimligt att dra slutsatsen att förmånerna med dessa system fortfarande återspeglar det bästa riktmärke som finns tillgängligt för nuvarande subventionering för tillverkarna av den berörda produkten. Det betonas att den kinesiska regeringen hade goda tillfällen att inkomma med bevis för motsatsen för alla dessa system men avsiktligt valde att inte göra det, och därför har kommissionen varit tvungen att använda tillgängliga uppgifter i enlighet med grundförordningen och WTO:s SCM-avtal.
3.4.1.7 Egetkapitalprogram
(443)
Den kinesiska regeringen hävdade att alla dessa program (obetalda aktieutdelningar, utbyte av skulder mot aktier och kapitaltillskott) inte inleddes i enlighet med kraven i artiklarna 11.2 och 11.3 i SCM-avtalet.
Detta påstående måste avvisas. Som redan förklarats i avsnittet om svaret på den kinesiska regeringens synpunkter på inledande (skälen 399-406 ovan) har kommissionens tjänsteavdelningar analyserat de bevis klaganden har lämnat in. Dessa var omfattande, vilket framgår tydligt av den version som är öppen för inspektion av berörda parter i klagomålet. Kommissionens avdelningar föreslog att en undersökning av de specifika programmen skulle inledas först efter en grundlig analys av att den bevisning som de anser är tillräcklig prima facie-bevisning är korrekt och tillförlitlig.
(444)
Enligt den kinesiska regeringen är egetkapitalprogrammen unika ad hoc-subventioner, i den mån de existerar, genom att de endast gäller en viss mottagare och inte följer någon särskild lagstiftning och eftersom ”kommissionen har tillförlitlig information om att de företag som är föremål för den övriga tullen inte bara inte tog emot, men inte kunde ha tagit emot” dessa subventioner ”på grund av deras ad hoc-karaktär” bör de inte bli föremål för utjämning. Den kinesiska regeringen hävdar dessutom att fastställanden måste bygga på verkliga uppgifter i den mån sådana finns tillgängliga. Därför är utjämning av ad hoc-subventioner till andra företag än de som faktiskt påstås ha fått dem en överträdelse av artikel 12.7 i SCM-avtalet.
Det noteras att den kinesiska regeringen inte svarade på en enda fråga i frågeformuläret eller i skrivelsen om ofullständigt svar om dessa program. Därför är den kinesiska regeringens påstående att ”kommissionen har tillförlitlig information om att de företag som är föremål för den övriga tullen inte bara inte tog emot, men inte kunde ha tagit emot dessa subventioner på grund av deras ad hoc-karaktär” inte överensstämmande med verkligheten. Tvärtom listade den klagande flera företag som omfattades av dessa egetkapitalprogram och hävdade inte att listan var uttömmande. Eftersom den kinesiska regeringen inte lämnade någon information om dessa programs karaktär eller stödberättigande har kommissionen inget annat val än att använda tillgängliga uppgifter.
3.4.2 SYNPUNKTER FRÅN ZHEJIANG HUADONG
3.4.2.1 Tillhandahållande av markanvändningsrättigheter mot otillräcklig ersättning
(445)
Zhejiang Huadong hävdade att de försåg kommissionen med all relevant lagstiftning som reglerade mekanismer för och värdering av markanvändningsrättigheter i Kina och hänvisade till bestämmelserna om markförvaltning och bestämmelserna om tillhandahållandet av rätt att för byggnation använda statligt ägd mark genom anbudsinfordran, auktion och anbud för att visa att det finns en välfungerande fastighetsmarknad i Kina där bud och erlagda priser offentliggörs. Zhejiang Huadong hävdade vidare att fastighetsmarknaden i Kina i dag, och den uttömmande statistik över priser för markanvändningsrättigheter som finns tillgänglig, utgör det bästa underlaget för att bedöma priserna på markanvändningsrättigheter vid den tidpunkt då denna exporterande tillverkare köpte dem.
Detta påstående måste avvisas. Kommissionen förklarar sina undersökningsresultat när det gäller Zhejiang Huadongs markanvändningsrättigheter i skäl 115 ovan. Dessa resultat ifrågasattes inte i dess synpunkter på meddelandet om slutliga uppgifter. Tillgängliga bevis visar att marknaden för markanvändningsrättigheter i Kina är snedvriden, eftersom de anbud som undersöktes på plats av kommissionen inte var konkurrensutsatta och priserna sattes godtyckligt av myndigheterna. Det hänvisas till den sakliga grunden till fastställelsen att priserna sätts godtyckligt i skälen 114-116 ovan, dvs. information om verkliga transaktioner från exporterande tillverkare i stickprovet, systemet för urban markvärdering och order nr 35 från nationella utvecklings- och reformkommissionen.
(446)
Zhejiang Huadong hävdade att adekvata riktmärkespriser enligt artikel 14 d i WTO:s SCM-avtal borde relatera till eller hänvisa till gällande marknadsförhållanden i det land som tillhandahåller varorna i första hand, eller i frånvaro av sådana förhållanden bör vilket som helst riktmärke utanför landet anpassas på lämpligt sätt för att undvika utjämning av komparativa fördelar. Zhejiang Huadong hävdade vidare på grundval av punkt 15 b i Kinas WTO-anslutningsprotokoll att när gällande villkor i Kina inte finns tillgängliga som lämpliga riktmärken, bör importerande WTO-medlemmar anpassa sådana gällande villkor, när detta är praktiskt genomförbart, innan de överväger att använda villkor som gäller utanför Kina. Kommissionen är enig med mycket av den rättsliga teorin bakom detta anspråk men drar också slutsatsen att det inte finns någon fungerande marknad för mark i Kina och att ett externt riktmärke för markpriser därför användes. Behovet av ett riktmärke utanför landet förklarades och motiverades i skälen 109, 118 och 120-121 ovan. Eftersom undersökningsresultaten visade att marknaden för markanvändningsrättigheter i Kina var snedvriden gick det inte att tillämpa ett inhemskt riktmärke, som Zhejiang Huadong föreslår, och det fanns ingen grund för justering av ett sådant riktmärke. Det framgår dessutom inte klart från den information som lämnats om det riktmärke som föreslås av Zhejiang Huadong (Xiaoshan från provinsen Zhejiang) och det går inte att verifiera om den prisinformation som föreslås är begränsad till påstått ”icke främjade” industriers priser för markanvändningsrättigheter.
(447)
Zhejiang Huadong hävdade att valet av Taiwan som riktmärke inte är rimligt och objektivt av följande skäl: 1) Provinsen Zhejiang var inte en utvecklad region med högt BNP som Taiwan vid den tidpunkt då markanvändningsrättigheterna köptes, 2) Kommissionens val av faktiska markpriser i Taiwan grundade sig på erbjudanden om försäljning av industrimark och inte på faktiska priser för arrendering för industriell användning, vilket motsvarar de markanvändningsrättigheter som tilldelades Zhejiang Huadong.
Detta påstående måste avvisas. När det gäller 1) detaljgranskade kommissionen såsom anges ovan i skäl 436 de olika indikatorerna och jämförde både Taiwan och Kina som helhet och enskilda berörda kinesiska provinser. Efter sådana analyser betraktar kommissionen Taiwan som ett lämpligt riktmärke i enlighet med grundförordningen och WTO-reglerna. När det gäller 2) noteras det att kommissionen hade använt den bästa information som fanns tillgänglig för den med rimlig ansträngning.
(448)
Zhejiang Huadong pekade på felräkningen i beräkningen av den inflationstakt som användes vid inflationsjustering av riktmärket. Kommissionen tog hänsyn till detta påpekande och såg över den berörda beräkningen.
(449)
Zhejiang Huadong hävdade att det inte fanns någon selektivitet i dess förvärv av markanvändningsrättigheter eftersom alla företag i Kina behandlas på samma sätt enligt lagstiftningen. Zhejiang Huadong hävdade också att kommissionen inte hanterade frågan om selektivitet på rätt sätt och att det i den slutliga underrättelsen inte fanns något resonemang kring skälen till att det pris som betalades av Zhejiang Huadong innebär en förmån.
Detta påstående måste avvisas. Grunden för kommissionens slutsats om selektivitet är att alla företag som inte följer den av staten fastställda industripolitiken är uteslutna från möjligheten att få markanvändningsrättigheter, att priserna ofta sätts godtyckligt av myndigheterna och att de offentliga förfarandena ofta är otydliga och ogenomskinliga. Enligt kommissionens undersökningsresultat begränsas tillhandahållandet av markanvändningsrättigheter till företag som följder den industripolitik som den kinesiska regeringen fastställer i order nr 35 från nationella utvecklings- och reformkommissionen (skäl 116 ovan).
3.4.2.2 Tillhandahållande av kallvalsat stål mot otillräcklig ersättning
(450)
Zhejiang Huadong hävdade att kommissionen för rimlighetens och objektivitetens skull och av konsekvensskäl borde ha hämtat stålprisuppgifter från samma datakälla (dvs. Steel Business Bulletin (SBB)) för alla regioner som fanns representerade i riktmärkeskorgen när riktmärket konstruerades. Zhejiang Huadong hävdade att SBB erbjuder ett urval marknader för priser på kallvalsat stål utöver dem som valdes av kommissionen och föreslog att Mexiko och Argentina skulle användas eftersom dessa länder representerar en framväxande stålmarknad på den amerikanska kontinenten. Detta påstående måste avvisas eftersom kommissionen vid konstruktionen av riktmärket använde prisuppgifter som återspeglar den verkliga marknadssituationen i varje land eller region så exakt som möjligt. När det gäller priserna i Europa (där de flesta länder är medlemsstater i unionen) ansåg kommissionen att den hade tillgång till mer detaljerade prisuppgifter från MEPS. Om kommissionen hade haft tillgång till MEPS-data även för övriga utvalda länder skulle dessa ha använts. När det gäller att ta med priserna i Mexiko och Argentina noteras det att dessa marknader är relativt små jämfört både med Kina och med övriga länder/regioner i den riktmärkeskorg som kommissionen använde.
Kommissionen såg över sin beräkning av subventionsmarginalen för detta system efter en rättelse av de konstruerade riktmärkespriserna för varmvalsat och kallvalsat stål. Rättelsen gällde de stålpriser för Brasilien som användes vid konstruktion av riktmärket och som felaktigt innefattade skatter i den beräkning som utlämnades till parterna.
(451)
Zhejiang Huadong hävdade också att kommissionens slutsats om selektivitet är obestyrkt (inga faktiska bevis) och saknar grund och att den påstådda subventionen genom tillhandahållande av kallvalsat stål mot otillräcklig ersättning inte bör bli föremål för utjämning. Zhejiang Huadong hävdade att förmånen, om den föreligger, med tillhandahållande av varmvalsat och kallvalsat stål mot otillräcklig ersättning inte är begränsad till vissa företag eller sektorer utan gäller generellt för alla potentiella köpare och konsumenter från alla ekonomiska sektorer.
Detta påstående måste avvisas. Den kinesiska regeringen kom med samma synpunkt och kommissionen behandlar den i skäl 415 ovan. De ”potentiella” köparna är per definition begränsade till vissa företag.
3.4.3 SYNPUNKTER FRÅN KLAGANDEN
3.4.3.1 Tillhandahållande av vatten och el mot otillräcklig ersättning
(452)
Klaganden hävdade att kommissionen på grund av snedvridningarna och statens inflytande på de kinesiska marknaderna för vatten och el borde ha använt internationella riktmärken och beräknat förmånerna för dessa system i enlighet med artikel 6 d ii i grundförordningen.
Detta påstående måste avvisas. I detta särskilda fall kunde kommissionen inte på grundval av tillgängliga bevis dra slutsatsen att marknaderna var snedvridna i en omfattning som skulle motivera användning av ett riktmärke utanför landet.
3.4.3.2 Vissa skatteprogram gällande utlandsfinansierade företag (FIE-företag)
(453)
Klaganden hävdade att kommissionen borde ha kvantifierat subventionsbeloppet för två skatteprogram i samband med FIE-företag, dvs. inkomstskatteavdrag för inköp av inhemskt tillverkad utrustning och två års total skattebefrielse och tre år med 50 % skatteavdrag för de produktiva FIE-företagen, med tanke på det bristande samarbetet från den kinesiska regeringens sida och att denna borde ha tillhandahållit bevis för att inga förmåner inom ramen för dessa program beviljades tillverkarna av stålprodukter belagda med organiskt material under undersökningsperioden.
Detta påstående måste avvisas. Såsom redan förklarats i skäl 282 ovan har kommissionen beslutat att inte låta dessa program bli föremål för utjämning. Skälet till detta är att minska den administrativa bördan för alla berörda parter och ta hänsyn till den speciella situationen när det gäller den väntade avslutningen av programmen.
3.5 DE UTJÄMNINGSBARA SUBVENTIONERNAS STORLEK
(454)
De utjämningsbara subventionernas storlek i enlighet med bestämmelserna i grundförordningen, uttryckt i procent av värdet, för de undersökta företagen framgår av tabellen nedan:
Exporterande tillverkare
SLUTGILTIG SUBVENTIONSMARGINAL (%)
HUADONGGRUPPEN
23,8
PANHUAGRUPPEN
29,7
UNION STEEL CHINA
26,8
SAMARBETSVILLIGA FÖRETAG UTANFÖR STICKPROVET
26,8
ALLA ÖVRIGA FÖRETAG
44,7
(455)
I enlighet med artikel 15.3 i grundförordningen beräknas den totala subventionsmarginalen för samarbetsvilliga företag som inte ingår i stickprovet på grundval av det vägda genomsnittet av utjämningsbara subventioner för de samarbetsvilliga företagen i stickprovet, dvs. 26,8 %.
(456)
När det gäller alla övriga exportörer i Folkrepubliken Kina fastställde kommissionen först samarbetsnivån. Jämförelse mellan importdata från Eurostat och den exportvolym till unionen av den berörda produkten som rapporterats för undersökningsperioden av de samarbetsvilliga företagen visar att samarbetsnivån för exporterande tillverkare i Folkrepubliken Kina var låg, närmare bestämt 58 %. Med tanke på den låga samarbetsnivån fastställs den totala subventionsnivån för alla icke samarbetsvilliga företag till samma nivå som den totala subventionsnivå som fastställts för alla icke samarbetsvilliga företag i alla undersökta system, dvs. 44,7 %.
4. SKADA
4.1 UNIONSTILLVERKNING OCH UNIONSINDUSTRIN
(457)
All tillgänglig information om unionstillverkarna, däribland information i klagomålet, de uppgifter som inhämtats från unionstillverkare innan undersökningen inleddes och därefter samt de kontrollerade svaren på frågeformuläret från unionstillverkarna i stickprovet användes för att fastställa unionens sammanlagda tillverkning under skadeundersökningsperioden.
(458)
Under undersökningsperioden tillverkades stålprodukter belagda med organiskt material av 22 tillverkare i unionen. I enlighet med föregående skäl beräknades den sammanlagda unionstillverkningen uppgå till ca 4 018 310 ton under undersökningsperioden. Unionstillverkarna som svarade för den sammanlagda unionstillverkningen utgör unionsindustrin i den mening som avses i artikel 9.1 i grundförordningen och kallas hädanefter unionsindustrin.
4.2 FASTSTÄLLANDE AV DEN RELEVANTA UNIONSMARKNADEN
(459)
Det konstaterades under undersökningen att en väsentlig del av produktionen från de unionstillverkare som ingick i urvalet var avsedd för företagsintern användning och således ofta helt enkelt överfördes (utan faktura) och/eller levererades till internpriser inom samma företag eller företagsgrupp för vidare bearbetning i senare produktionsled.
(460)
För att avgöra om unionsindustrin lidit skada och för att fastställa förbrukningen och de olika ekonomiska indikatorerna för unionsindustrins situation undersöktes om, och i vilken utsträckning, man i denna analys borde beakta den efterföljande användningen av den likadana produkt som produceras av unionsindustrin.
(461)
För att ge en så fullständig bild som möjligt av unionsindustrins situation inhämtades och analyserades uppgifter beträffande all verksamhet som rör stålprodukter belagda med organiskt material och därefter fastställdes om denna produkt var avsedd för företagsintern användning eller för den öppna marknaden.
(462)
När det gällde försäljningsvolymen och försäljningspriserna på unionsmarknaden samt marknadsandelen visade det sig att en meningsfull analys och utvärdering av dessa indikatorer innebar att fokus måste läggas på den gällande situationen på den fria marknaden.
(463)
Övriga ekonomiska indikatorer kunde däremot endast granskas på ett rimligt sätt genom hänvisning till hela aktiviteten, inklusive den företagsinterna förbrukningen och försäljningen. Tillverkning, kapacitet, kapacitetsutnyttjande, investeringar, lager, sysselsättning, produktivitet, löner och kapitalanskaffningsförmåga beror på hela verksamheten, oavsett om tillverkningen är för företagsinternt bruk eller säljs på den fria marknaden.
4.3 FÖRBRUKNINGEN I EU
(464)
Unionsindustrin säljer den likadana produkten till icke-närstående kunder och säljer/överför den till närstående företag för vidare bearbetning, t.ex. i stålcentraler.
(465)
Vid beräkningen av den synbara unionsförbrukningen av stålprodukter belagda med organiskt material, räknade EU-institutionerna samman den totala importvolymen av stålprodukter belagda med organiskt material till unionen enligt uppgifter från Eurostat och försäljningsvolymen och den företagsinterna förbrukningen av den likadana produkten i unionen tillverkad av unionsindustrin enligt uppgifter i klagomålet vilka kontrollerats i samband med kontrollbesöken hos unionstillverkarna i urvalet.
(466)
Importdata från Eurostat bygger dock på de fullständiga KN-numren, och det står klart att importen inte gäller den berörda produkten för vissa av dessa KN-nummer.
(467)
På denna grundval utvecklades den sammanlagda förbrukningen i unionen på följande sätt:
2008
2009
2010
Undersök-ningsperiod
Förbrukning (ton)
5 197 716
3 879 380
4 548 528
4 811 310
Index (2008 = 100)
100
75
88
93
(468)
Den totala förbrukningen på unionsmarknaden minskade med 7 % under skadeundersökningsperioden. Mellan 2008 och 2009 skedde en minskning med ca 25 %, huvudsakligen till följd av de globala negativa effekterna av den ekonomiska krisen, framför allt för byggindustrin. Därefter har förbrukningen börjat återhämta sig och ökade sammanlagt med 24 % från 2009 till undersökningsperioden, men var fortfarande lägre än begynnelsenivån 2008.
4.4 IMPORT FRÅN DET BERÖRDA LANDET OCH MARKNADSANDEL
(469)
Importen till unionen från Kina utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:
2008
2009
2010
Undersök-ningsperiod
Undersökningsperioden Importvolym från Kina (ton)
472 988
150 497
464 582
702 452
Index (2008 = 100)
100
32
98
149
Marknadsandel (%)
9,1
3,9
10,2
14,6
Index (2008 = 100)
100
43
112
160
Källa:
Eurostat
(470)
Trots den minskade förbrukningen ökade importvolymen från Kina med hela 49 % under skadeundersökningsperioden. Till följd av de negativa effekterna av den ekonomiska krisen, minskade importvolymen från Kina kraftigt under 2009. Importen från Kina började emellertid återhämta sig i extremt snabb takt, och ökningen från 2009 till undersökningsperioden var hela 367 %.
(471)
Marknadsandelen för denna import ökade också med 60 % under skadeundersökningsperioden. Även om den minskade med mer än hälften från 2008 till 2009, uppvisade den en imponerande ökande trend från 2009 till undersökningsperioden och ökade med 275 %.
4.4.1 PRISER FÖR IMPORTEN OCH PRISUNDERSKRIDANDE
Import från Folkrepubliken Kina
2008
2009
2010
Undersök-ningsperiod
Genomsnittspris (euro/ton)
875
728
768
801
Index (2008 = 100)
100
83
88
91
Källa:
Eurostat
(472)
Det genomsnittliga importpriset från Kina sjönk med 9 % under skadeundersökningsperioden. Mellan 2008 och 2009 minskade det betydligt med 17 %, därefter ökade det med fem procentenheter mellan 2009 och 2010 och med ytterligare tre procentenheter under undersökningsperioden.
(473)
Importpriserna från Kina låg genomgående under unionsindustrins försäljningspris under hela skadeundersökningsperioden. Av tabellen ovan framgår att under 2009, när den ekonomiska krisen var som värst, kunde inte ens prissänkningen med 17 % hjälpa den kinesiska importen att behålla sin marknadsandel i en situation där förbrukningen plötsligt minskade och marknaden bromsade in betydligt, men kontinuerligt prisunderskridande under de följande åren förklarar den stadiga imponerande ökningen av marknadsandelen för importen från Kina mellan 2009 och undersökningsperioden.
(474)
I syfte att fastställa prisunderskridandet under undersökningsperioden jämfördes det vägda genomsnittliga försäljningspriset per produkttyp som de unionstillverkare som ingick i urvalet tog ut av icke-närstående kunder på unionsmarknaden, justerat till nivån fritt fabrik, med motsvarande vägda genomsnittliga importpriser per produkttyp från de samarbetsvilliga kinesiska tillverkarna till den första oberoende kunden på unionsmarknaden, fastställda till cif-nivån, med lämpliga justeringar för kostnader som uppstår efter import.
(475)
De kostnader efter import som avses i skälet ovan beräknades utifrån bekräftade data från två icke-närstående importörer av den berörda produkten.
(476)
Prisjämförelsen gjordes för varje enskild produkttyp för transaktioner i samma handelsled, efter justering av priserna där så var nödvändigt, och efter avräkning av rabatter och avdrag. Resultatet av jämförelsen, uttryckt i procent av omsättningen under undersökningsperioden för de unionstillverkare som ingick i urvalet visade på en vägd genomsnittlig underskridandemarginal på 20,2 % bland de samarbetsvilliga kinesiska exporttillverkarna.
(477)
Efter utlämnandet begärde en exporterande tillverkare ytterligare information om beräkningen av prisunderskridandet, där det inte förelåg någon exakt överensstämmelse mellan den produkttyp som exporterades från Kina och den produkttyp som såldes på unionsmarknaden av unionsindustrin. Den exporterande tillverkaren begärde även information om huruvida en justering hade gjorts för fysiska skillnader där ingen exakt överensstämmelse hade kunnat visas.
(478)
Där ingen exakt överensstämmelse förelåg mellan den exporterade produkttypen och den produkttyp som såldes av unionsindustrin jämförde kommissionen den exporterade produkttypen med den närmaste liknande produkttypen som såldes av unionsindustrin. I dessa fall gjordes en jämförelse med den närmaste liknande produkttypen där den enda skillnaden var substrattjockleken.
(479)
Om det fanns mer än en nära liknande produkttyp jämförde kommissionen den exporterade produkttypen med den billigare produkttyp som såldes på unionsmarknaden, oavsett om denna billigare produkttyp hade ett tjockare eller tunnare substrat. Därför bedömdes det att ingen justering för fysiska skillnader behövdes.
5. UNIONSINDUSTRINS EKONOMISKA SITUATION
5.1 INLEDANDE ANMÄRKNINGAR
(480)
I enlighet med artikel 8.4 i grundförordningen undersökte institutionerna alla relevanta ekonomiska faktorer och förhållanden av betydelse för unionsindustrins tillstånd.
(481)
Uppgifter som tillhandahållits av klaganden avseende alla tillverkare av stålprodukter belagda med organiskt material i unionen, dubbelkontrollerade mot andra tillgängliga källor och kontrollerade uppgifter för de unionstillverkare som ingick i stickprovet, användes för att fastställa makroekonomiska indikatorer, t.ex. unionsindustrins tillverkning, produktionskapacitet, kapacitetsutnyttjande, försäljningsvolym, marknadsandelar, tillväxt, företagsintern försäljning, sysselsättning och produktivitet.
(482)
Uppgifter som tillhandahållits och kontrollerats för de sex unionstillverkarna i stickprovet användes för att fastställa mikroindikatorer, t.ex. enhetsförsäljningspris, enhetskostnad för tillverkning, lönsamhet, kassaflöde, investeringar, räntabilitet, kapitalanskaffningsförmåga och lager- och arbetskostnader.
5.2 UPPGIFTER OM UNIONSINDUSTRIN SOM HELHET
5.2.1 TILLVERKNING, PRODUKTIONSKAPACITET OCH KAPACITETSUTNYTTJANDE
(483)
All tillgänglig information om unionsindustrin, inklusive information som anfördes i klagomålet, uppgifter som inhämtats från unionstillverkarna innan undersökningen inleddes och senare samt de kontrollerade svaren på frågeformuläret från unionstillverkarna i urvalet, användes för att fastställa unionens sammanlagda tillverkning under skadeundersökningsperioden.
2008
2009
2010
Undersök-ningsperiod
Produktionsvolym (ton)
4 447 780
3 514 965
3 992 209
4 018 310
Index (2008 = 100)
100
79
90
90
Produktionskapacitet (ton)
6 007 536
6 128 301
6 099 587
5 923 311
Index (2008 = 100)
100
102
102
99
Kapacitetsutnyttjande (%)
74
57
65
68
Index (2008 = 100)
100
77
88
92
Källa:
Klagomål, svar på frågeformuläret
(484)
Av tabellen ovan framgår att tillverkningen minskade med 10 % under skadeundersökningsperioden. I linje med en minskad efterfrågan minskade tillverkningen kraftigt 2009, varefter den återhämtade sig delvis 2010. Trots att förbrukningen ökade under undersökningsperioden förblev tillverkningsvolymen i stort sett oförändrad 2010.
(485)
Tillverkningskapacitet var stabil under skadeundersökningsperioden. Kapacitetsutnyttjandet följde tillverkningstrenden och sjönk med 8 % under skadeundersökningsperioden.
5.2.2 FÖRSÄLJNINGSVOLYM, MARKNADSANDELAR OCH MARKNADSTILLVÄXT
2008
2009
2010
Undersök-ningsperiod
Försäljningsvolym (ton)
2 951 468
2 280 304
2 643 923
2 592 540
Index (2008 = 100)
100
77
90
88
Marknadsandel (%)
56,8
58,8
58,1
53,9
Index (2008 = 100)
100
104
102
95
Källa:
Klagomål, svar på frågeformuläret
(486)
Under 2009 minskade unionsindustrins försäljning till icke-närstående kunder kraftigt med 23 %. Under 2010 ökade försäljningsvolymen med tretton procentenheter, men föll därefter med två procentenheter under undersökningsperioden.
(487)
Unionsindustrins marknadsandel minskade med 2,9 procentenheter under skadeundersökningsperioden. Efter en inledande uppgång i marknadsandelar under 2009 såg unionsindustrin sin andel sjunka under 2010 och under undersökningsperioden, vilket medförde att dess marknadsandel var 5 procentenheter lägre under undersökningsperioden än under 2009. Detta skedde mot bakgrund av att förbrukningen ökade med mer än 24 % mellan 2009 och slutet av undersökningsperioden. Unionsindustrin kunde därmed inte dra fördel av den ökande förbrukningen och återvinna de försäljningsvolymer och en del av de marknadsandelar som tidigare förlorats.
(488)
Medan unionsförbrukningen minskade med 7 % under skadeundersökningsperioden och unionsindustrins försäljning till icke-närstående parter minskade med 12 %, minskade unionsindustrins marknadsandel med 2,9 procentenheter från 56,8 % 2008 till 53,9 % under undersökningsperioden.
5.2.3 SYSSELSÄTTNING OCH PRODUKTIVITET
2008
2009
2010
Undersök-ningsperiod
Sysselsättning (heltidsekvivalenter)
7 088
6 470
6 097
6 046
Index (2008 = 100)
100
91
86
85
Produktivitet (ton/heltidsekvivalenter)
627
543
655
665
Index (2008 = 100)
100
87
104
106
Källa:
Klagomål, svar på frågeformuläret, Eurofer
(489)
Sysselsättningen i unionsindustrin följde en stadigt minskande trend. Således minskade det totala antalet sysselsatta i industrin, mätt i heltidsekvivalenter, med 15 % under skadeundersökningsperioden och nådde sin lägsta nivå under undersökningsperioden. Produktiviteten ökade emellertid med 6 % under skadeundersökningsperioden, vilket visar att industrin försökte sänka sina produktionskostnader.
5.2.4 FÖRETAGSINTERN FÖRBRUKNING OCH FÖRSÄLJNING
2008
2009
2010
Undersök-ningsperiod
Företagsintern förbrukning och försäljning (ton)
1 135 987
914 412
986 386
970 757
Index (2008 = 100)
100
80
87
85
Marknadsandel (%)
22
24
22
20
Index (2008 = 100)
100
108
99
92
Källa:
Klagomål och kontrollerade svar på frågeformulär från tillverkare i stickprovet
(490)
Som framgår av skäl 459 finns det en betydande marknad för stålprodukter belagda med organiskt material inom unionen tack vare unionsindustrins vidare bearbetning av stålprodukter belagda med organiskt material.
(491)
Det visade sig att den företagsinterna användningen och försäljningen var avsedd för vidare bearbetning av företagen själva eller av dem närstående företag som huvudsakligen ägnade sig åt byggmaterialverksamhet, dvs. var slutanvändare av stålprodukter belagda med organiskt material.
(492)
På grundval av ovanstående fastställdes att unionsindustrins företagsinterna förbrukning och försäljning utgjorde 24 % av den sammanlagda tillverkningsvolymen under undersökningsperioden. Under skadeundersökningsperioden minskade de företagsinterna förbruknings- och försäljningsvolymerna med 15 % och marknadsandelen minskade med 8 %.
(493)
Undersökningen visade att det inte förelåg någon väsentlig skillnad mellan företagsintern förbrukning och försäljning när det gällde slutanvändningen av produkten. Företagsintern förbrukning inrapporterades av företag där tillverkning i senare led ägde rum inom samma juridiska enhet, medan företagsintern försäljning utgjordes av försäljningen mot faktura till andra närstående juridiska enheter. Dessutom var prissättningsmetoden både i företagsintern förbrukning och försäljning likartad, dvs. produktens verkliga värde (kostnadsplusmetoden, självkostnad plus vinstpålägg) debiterades både de närstående företagen och de interna tillverkningsenheterna för vidare bearbetning inom företagen som ingick i stickprovet.
(494)
Det genomsnittliga värdet per ton förblev stabilt under skadeundersökningsperioden och var 3 % lägre än försäljningspriset från tillverkarna i stickprovet till icke-närstående kunder under undersökningsperioden Denna prisskillnad ansågs inte vara signifikant och trenden för priset för företagsintern försäljning följer trenden för priset för icke-närstående kunder.
2008
2009
2010
Undersök-ningsperiod
Företagsintern förbrukning och försäljning (euro/ton)
962
802
901
965
Index (2008 = 100)
100
83
94
100
Källa:
Kontrollerade svar på frågeformulär från tillverkarna i stickprovet
(495)
Eftersom huvuddelen av den företagsinterna försäljningen och förbrukningen var avsedd för vidare bearbetning inom unionstillverkarnas byggnadsmaterialverksamhet, var också denna försäljning och företagsinterna förbrukning indirekt utsatta för konkurrens från andra marknadsaktörer, inbegripet den subventionerade importen från Kina. Den interna efterfrågan från tillverkningen i senare led berodde på möjligheten att sälja de vidareförädlade produkterna på den fria marknaden, som inte påverkades av subventionerad import av stålprodukter belagda med organiskt material. Därmed kan slutsatsen dras att den minskningen av volymer och marknadsandel under skadeundersökningsperioden berodde på konkurrens från subventionerad import från Kina.
5.3 UPPGIFTER AVSEENDE UNIONSTILLVERKARNA I STICKPROVET
5.3.1 GENOMSNITTLIGA FÖRSÄLJNINGSPRISER PER ENHET I UNIONEN OCH PRODUKTIONSKOSTNAD
2008
2009
2010
Undersök-ningsperiod
Enhetspris i unionen till icke-närstående kunder (euro/ton)
1 023
805
911
994
Index (2008 = 100)
100
79
89
97
Tillverkningskostnad per enhet (euro/ton)
925
884
893
978
Index (2008 = 100)
100
95
97
106
Källa:
Kontrollerade svar på frågeformulär från tillverkarna i stickprovet
(496)
De genomsnittliga försäljningspriserna för unionstillverkarna i stickprovet till icke-närstående kunder i unionen minskade med 3 % under skadeundersökningsperioden. Det största fallet på 21 % inträffade 2009, samtidigt med minskningen av förbrukningen. Under perioden från 2009 till undersökningsperioden återhämtade sig priserna med 23 % i linje med en ökande förbrukning men nådde inte 2008 års nivå.
(497)
Parallellt ökade den genomsnittliga kostnaden för tillverkning och försäljning av produkten med 6 % under skadeundersökningsperioden beroende på en ökning av råvarupriserna.
(498)
Efter nedgången i enhetspriset till icke-närstående kunder med 21 % under 2009 började enhetspriset stiga. Under 2010 och under undersökningsperioden upplevde unionsindustrin en kostnadsökning jämfört med 2009 och kunde endast i måttlig utsträckning höja priserna för att täcka denna, endast så mycket så att lönsamheten hölls på samma låga nivå som under 2010 och undersökningsperioden. Detta ledde emellertid till ytterligare förlust av marknadsandelar eftersom de kinesiska importpriserna ständigt underskred unionsindustrins priser.
5.3.2 LÖNSAMHET, KASSAFLÖDE, INVESTERINGAR, RÄNTABILITET OCH KAPITALANSKAFFNINGSFÖRMÅGA
2008
2009
2010
Undersök-ningsperiod
Lönsamhet vid försäljning i unionen till icke-närstående kunder (% av omsättningen)
6,7
-9,3
2,8
2,6
Index (2008 = 100)
100
- 138
41
39
Kassaflöde (EUR)
328 190 880
211 298 356
152 030 083
204 650 414
Index (2008 = 100)
100
64
46
62
Investeringar (euro)
55 717 957
4 537 128
12 530 132
15 302 264
Index (2008 = 100)
100
8
22
27
Avkastning på investeringar
13,8
-13,9
5,9
6
Index (2008 = 100)
100
- 101
43
44
Källa:
Kontrollerade svar på frågeformulär från tillverkarna i stickprovet
(499)
Unionsindustrins lönsamhet fastställdes genom att nettovinsten före skatt vid försäljningen av den likadana produkten till icke-närstående kunder uttrycktes i procent av försäljningsomsättningen. Under 2009 minskade unionsindustrins lönsamhet dramatiskt och resulterade i en förlust på 9,3 %. Från 2010 började den återhämta sig, men ökande tillverkningskostnader innebar att den nivå som anses sund och hållbar för industrin (6,7 %) inte uppnåddes. Under hela skadeundersökningsperioden sjönk lönsamheten med 61 %.
(500)
Trenden för kassaflödet följde till viss del den negativa trenden för lönsamheten. Den nådde sin lägsta nivå 2010. Likaledes sjönk räntabiliteten med 56 %, från 13,8 % under 2008 till 6 % under undersökningsperioden.
(501)
Utvecklingen av lönsamhet, kassaflöde och räntabilitet under skadeundersökningsperioden begränsade unionsindustrins möjligheter att investera i sin verksamhet och underminerade dess utveckling. Unionsindustrin kunde göra betydande investeringar i början av skadeundersökningsperioden, men därefter minskade investeringarna kraftigt under 2009 och sammantaget minskade de med 73 % under skadeundersökningsperioden.
(502)
Med tanke på att unionsindustrin i viss mån utgörs av stora multinationella integrerade stålföretag påverkades dessa företags kapitalanskaffningsförmåga inte av det dåliga finansiella resultatet för sektorn för stålprodukter belagda med organiskt material.
5.3.3 LAGER
2008
2009
2010
Undersök-ningsperiod
Utgående lager (ton)
116 852
97 533
124 848
130 593
Index (2008 = 100)
100
83
107
112
Källa:
Kontrollerade svar på frågeformulär från tillverkarna i stickprovet
(503)
För de sex unionstillverkarna i stickprovet utgjorde lager ca 8 % av tillverkningsvolymen under undersökningsperioden. Den utgående lagernivån ökade med 12 % under skadeundersökningsperioden. Även om det ska påpekas att lager inte är en viktig indikator för industrin eftersom tillverkningen huvudsakligen sker på beställning, ägde huvuddelen av lagerökningen rum från 2009 till undersökningsperioden och sammanföll med uppgången i subventionerad import från Kina.
5.3.4 SYSSELSÄTTNING, LÖNER OCH PRODUKTIVITET
Genomsnittliga arbetskraftskostnader per anställd (EUR, unionstillverkare i stickprovet)
60,959
57,892
58,637
62,347
Index (2008 = 100)
100
95
96
102
(504)
Den genomsnittliga arbetskraftskostnaden för unionstillverkarna i stickprovet ökade med endast 2 % under skadeundersökningsperioden, vilket är lägre än inflationstakten. Undersökningen visade att tillverkarna i stickprovet gjorde betydande nedskärningar, framför allt inom allmänna kostnader och administrationskostnader och därmed ansträngde sig för att öka effektiviteten.
5.3.5 EFFEKTER AV TIDIGARE DUMPNING ELLER SUBVENTIONER
(505)
Eftersom detta är det första antisubventionsförfarandet avseende den berörda produkten, finns inga uppgifter för att bedöma effekterna av tidigare dumpning eller subventionering.
5.4 STORLEKEN PÅ DEN FAKTISKA SUBVENTIONSMARGINALEN
(506)
Alla marginaler som fastställs och redovisas ovan i avsnittet om subventionen överstiger väsentligt miniminivån. Med hänsyn till volymen och priserna på den subventionerade importen från Kina kan verkan av den faktiska subventionsmarginalen på unionsmarknaden inte heller anses vara försumbar.
5.5 SLUTSATS OM SKADA
(507)
Undersökningen visade att alla skadeindikatorer (förutom produktivitet) försämrades eller inte utvecklades i linje med förbrukningen under skadeundersökningsperioden.
(508)
Under skadeundersökningsperioden, i en situation där förbrukningen sjönk, ökade importvolymen från Kina betydligt. Samtidigt sjönk unionsindustrins försäljningsvolym totalt med 12 % och marknadsandelen minskade från 56,8 % år 2008 till 53,9 % under undersökningsperioden. Trots att förbrukningen återhämtade sig med 24 % från 2009 till undersökningsperioden, efter året då den ekonomiska krisen påverkade efterfrågan, minskade unionsindustrins marknadsandel. Unionsindustrin klarade inte att återvinna sin förlorade marknadsandel mot bakgrund av den betydande ökningen av subventionerad lågprisimport från Kina till unionens marknad. Den subventionerade lågprisimporten ökade under hela skadeundersökningsperioden, och underskred hela tiden unionsindustrins priser.
(509)
Vidare påverkades de skadeindikatorer som hänger samman med unionsindustrins ekonomiska resultat, såsom kassaflöde och lönsamhet i stor utsträckning. Detta innebar att unionsindustrins kapitalanskaffningsförmåga och möjligheter att investera undergrävdes.
(510)
Mot denna bakgrund drogs slutsatsen att unionsindustrin led väsentlig skada i den mening som avses i artikel 3.5 i grundförordningen.
6. ORSAKSSAMBAND
6.1 INLEDNING
(511)
I enlighet med artikel 8.5 och 8.6 i grundförordningen undersöktes huruvida den subventionerade importen med ursprung i Folkrepubliken Kina har vållat unionsindustrin en skada som var så omfattande att den kunde betecknas som väsentlig. Kända faktorer, utöver den subventionerade importen, vilka eventuellt kunde ha skadat unionsindustrin, undersöktes för att säkerställa att den eventuella skada som vållats av sådana faktorer inte tillskrevs den subventionerade importen.
6.2 VERKNINGAR AV DEN SUBVENTIONERADE IMPORTEN
(512)
Undersökningen visade att förbrukningen i unionen sjönk med 7 % under skadeundersökningsperioden, medan volymen subventionerad import från Kina ökade dramatiskt med omkring 49 % och även deras marknadsandel ökade med 60 % från 9,1 % år 2008 till 14,6 % under undersökningsperioden. Samtidigt sjönk unionsindustrins försäljningsvolym till icke-närstående parter med 12 % och marknadsandelen avseende denna försäljning minskade med 2,9 % från 56,8 % år 2008 till 53,9 % under undersökningsperioden.
(513)
Även om den ekonomiska krisen också påverkade importen från Kina, som föll med 68 % från 2008 till 2009, återhämtade sig denna mycket snabbt och ökade med 367 % i slutet av undersökningsperioden, trots att förbrukningen endast ökade med 24 % under denna period. Genom att sänka enhetspriset med 9 % jämfört med 2008 och underskrida unionsindustrin med upp till 20,2 % under undersökningsperioden ökade den kinesiska importen sin marknadsandel från 2008 till undersökningsperioden med 60 % upp till 14,6 %.
(514)
Samtidigt minskade från 2008 till undersökningsperioden unionstillverkarnas försäljningsvolym till icke-närstående parter sammantaget med 12 %. Vid tiden för marknadens återhämtning, från 2009 till undersökningsperioden, kunde unionsindustrin endast öka sin försäljningsvolym till icke-närstående parter med 13 % och förlorade en marknadsandel på 8 % och gynnades därmed i begränsad utsträckning av den ökande förbrukningen. Den kinesiska importen gynnades mest av den återhämtade förbrukningen och lämnade andra aktörer på marknaden långt bakom sig.
(515)
De genomsnittliga importpriserna från Kina sjönk med 9 % under skadeundersökningsperioden. Även trenden var stigande efter det kraftiga fallet 2009, låg de från 2009 till undersökningsperioden stadigt kvar under de nivåer som unionsindustrin tog ut. Enhetspriset till icke-närstående kunder i unionen minskade med endast 3 % och uppvisade viss motståndskraft mot prispressen som utövades av den kinesiska importen. Dessa priser upprätthölls emellertid uppenbarligen till priset av lägre försäljningsvolym och försämrad lönsamhet för denna försäljning eftersom den minskade med 61 % från 6,7 % under 2008 till 2,6 % under undersökningsperioden.
(516)
På grundval av ovanstående drogs slutsatsen att uppsvinget för subventionerad import från Kina till priser som hela tiden underskred unionsindustrins har spelat en avgörande roll för den väsentliga skada som unionsindustrin lidit, och som hindrat unionsindustrin att till fullo dra fördel av återhämtningen av förbrukningen i unionen.
6.3 VERKNINGAR AV ANDRA FAKTORER
6.3.1 IMPORT FRÅN TREDJELÄNDER
Land
2008
2009
2010
Undersök-ningsperiod
Sydkorea
Volym (ton)
228 123
226 568
173 935
237 164
Index (2008 = 100)
100
99
76
104
Marknadsandel (%)
4,4
5,8
3,8
4,9
Index (2008 = 100)
100
133
87
112
Genomsnittspris
901
727
846
903
Index (2008 = 100)
100
81
94
100
Indien
Volym (ton)
159 999
149 138
155 384
141 391
Index (2008 = 100)
100
93
97
88
Marknadsandel (%)
3,1
3,8
3,4
2,9
Index (2008 = 100)
100
125
111
95
Genomsnittspris
932
667
773
824
Index (2008 = 100)
100
72
83
88
Övriga länder
Volym (ton)
249 151
158 461
124 319
167 007
Index (2008 = 100)
100
64
50
67
Marknadsandel (%)
4,8
4,1
2,7
3,5
Index (2008 = 100)
100
85
57
72
Genomsnittspris
951
809
924
955
Index (2008 = 100)
100
85
97
100
Totalt alla tredjeländer undantaget Kina
Volym (ton)
637 274
534 167
453 637
545 562
Index (2008 = 100)
100
84
71
86
Marknadsandel (%)
12,3
13,8
10,0
11,3
Index (2008 = 100)
100
112
81
92
Genomsnittspris
929
735
842
898
Index (2008 = 100)
100
79
91
97
Källa:
Eurostat
(517)
Även om import från Kina utgjorde 56 % av all import till unionen under undersökningsperioden, var även Indien (11 %) och Sydkorea (19 %) viktiga importkällor. Till skillnad från importen från Kina minskade importen från Indien sammantaget med 12 % under skadeundersökningsperioden och marknadsandelen föll med 5 % trots att deras genomsnittliga pris föll kraftigt med 12 %. Importen från Sydkorea ökade med endast 4 % medan genomsnittspriset förblev på samma nivå som under 2008. Marknadsandelen för importen från Indien var 2,9 % under undersökningsperioden medan importen från Sydkorea hade en andel på 4,9 %.
(518)
Övrig import, som motsvarade 14 % av den totala importen, minskade med 33 % och det genomsnittliga priset låg kvar på samma nivå som under 2008.
(519)
Även om det genomsnittliga priset för all övrig import låg under unionsindustrins prisnivå kan den eventuella effekten av denna import endast vara marginell. För det första mottog kommissionen ingen bevisning om att importen från andra källor skedde på icke-konkurrensmässiga villkor. För det andra var den övergripande prisnivån för övrig import, till skillnad från den kinesiska importen, tämligen stabil under hela skadeundersökningsperioden, vilket visar att unionsindustrin kan konkurrera framgångsrikt med denna import. För det tredje har importen från övriga länder minskat generellt under skadeundersökningsperioden och är fortfarande på en låg nivå, både sammantaget och enskilt för de huvudsakliga exportländerna. Dessutom bekräftar de minskande marknadsandelarna att denna import inte skulle ha kunnat orsaka skada för unionsindustrin.
6.3.2 EXPORTRESULTAT FÖR UNIONSINDUSTRIN
2008
2009
2010
Undersök-ningsperiod
Export, Eurostat (ton)
669 790
612 204
580 477
605 760
Index (2008 = 100)
100
91
87
90
Genomsnittspris (euro/ton)
1 068
937
995
1 092
Index (2008 = 100)
100
88
93
102
Export för unionstillverkare i stickprovet
53 542
46 516
48 102
46 228
Index (2008 = 100)
100
87
90
86
Genomsnittligt försäljningspris (euro/ton)
1 086
826
984
1 132
Index (2008 = 100)
100
76
91
104
Källa:
Eurostat och kontrollerade svar på frågeformulär
(520)
Unionsindustrins totala export av stålprodukter belagda med organiskt material till tredjeländer minskade enligt Eurostat med 10 % under skadeundersökningsperioden. Det genomsnittliga priset har emellertid varit tämligen högt och ökat med 2 % under skadeundersökningsperioden. Exporten motsvarar 15 % av den totala unionstillverkningen och hjälpte därmed unionsindustrin att uppnå skalfördelar och minska sin totala produktionskostnad. Följaktligen kan slutsatsen dras att unionsindustrins exportverksamhet inte är en möjlig orsak till den väsentliga skadan.
(521)
Denna allmänna bild återspeglas av läget för exporten från unionstillverkarna i stickprovet till icke-närstående kunder i tredjeländer. Den minskade med 14 % under skadeundersökningsperioden, men även här har exportpriset per enhet hela tiden varit högre än priset i unionen (i genomsnitt 2-14 % beroende på år).
6.3.3 KLAGANDENAS IMPORT FRÅN KINA
(522)
Under undersökningens gång och efter meddelandet om slutliga uppgifter hävdades det att de klagande (genom sina närstående företag) själva importerade den berörda produkten från Kina och att denna import utgjorde 20-40 % av den totala importen från Kina. Ingen bevisning tillhandahölls emellertid till stöd för detta påstående. Undersökning av dessa påståenden genom granskning av kontrollerade data från unionstillverkare i stickprovet visade att dessa importerade endast ca 10 000 ton under undersökningsperioden, vilket i stort sett överensstämde med data i klagomålet. En liknande volym, som inte meddelats i enlighet med artikel 29 i grundförordningen, befanns vara importerad av företag som var närstående unionstillverkarna i stickprovet. Denna import svarade sammanlagt för endast 2-3 % av den totala importen från Kina. Följaktligen kan inte slutsatsen dras att de klagande importerade sådana kvantiteter från Kina och på sådant sätt att deras egen status som unionstillverkare kan ifrågasättas i enlighet med artikel 9.1 a i grundförordningen eller de själva lider skada. Argumentet avvisas därför.
6.3.4 FÖRETAGSINTERN FÖRBRUKNING OCH FÖRSÄLJNING
(523)
Det har av vissa berörda parter hävdats att skadan för unionsindustrin orsakades av dess engagemang i den vidareförädlande verksamheten att tillverka byggnadsmaterial (t.ex. sandwichpaneler, trapetsformad plåt m.m.) antingen direkt eller genom närstående företag inom företagsgrupperna. I synnerhet hävdades att unionsindustrin gjorde stålprodukter belagda med organiskt material tillgängliga för sin egen vidareförädlande verksamhet till lägre priser än till icke-närstående företag, och därigenom subventionerade dessa inom företagsgruppen och gjorde det möjligt för dem att underskrida sina konkurrenter i det senare ledet.
(524)
Så som visas ovan var det genomsnittliga värdet per ton av företagsintern förbrukning och försäljning endast 3 % lägre än försäljningspriserna till icke-närstående kunder under undersökningsperioden. Undersökningen att den företagsinterna förbrukningen och försäljningen med största sannolikhet påverkades indirekt av den illojala konkurrensen från subventionerad import. Om det skulle ha funnits någon fördel för företag i det senare ledet, såsom påstods, skulle detta ha visat sig vid jämförelse mellan försäljningspriserna för intern försäljning och dem för försäljning till icke närstående. Argumentet avvisas därför.
(525)
Efter meddelandet om slutliga uppgifter hävdade CISA åter att unionsindustrin gjorde stålprodukter belagda med organiskt material tillgängliga för sina närstående vidareförädlande verksamheter till ”subventionerat” pris, vilket innebar att de underskred sina konkurrenters priser i vidareförädlingssegmentet. Inga bevis tillhandahölls dock som påverkade kommissionens slutsats i skäl 524, dvs. att prisskillnaden mellan relaterad och orelaterad försäljning var liten (2 %) och att detta inte var ett fall av självförvållad skada.
(526)
CISA ifrågasatte också data om tillverkningskostnader för stålprodukter belagda med organiskt material och i förlängningen priserna på dessa produkter till närstående parter. Med tanke på försäljningspriset på varmförzinkad plåt levererad som rullar, en råvara vid tillverkningen av stålprodukter belagda med organiskt material, hävdar de att tillverkningskostnaden för sådana produkter inte kan ha överstigit 900 EUR/ton.
(527)
För det första var det inte klart i vilken omfattning alla kostnader, såsom kostnader för försäljning och administration och finansieringskostnader inkluderades i den totalkostnad som CISA hänvisade till. För det andra bekräftade kommissionen tillverkningskostnaden för stålprodukter belagda med organiskt material för alla unionstillverkarna i stickprovet och är nöjd med att hela tillverkningskostnaden innefattade råmaterial, behandling, beläggning, försäljnings- och administrationskostnader, finansieringskostnader osv.
(528)
CISA hävdade sedan att försäljningen av stålprodukter belagda med organiskt material till närstående parter görs med förlust och därför orsakar skada för unionsindustrin. Detta grundar sig på jämförelse av den totala tillverkningskostnaden (978 EUR/ton) och det genomsnittliga priset för försäljning till närstående parter (965 EUR/ton).
(529)
Det är korrekt att en enkel matematisk jämförelse ger vid handen att försäljningen till närstående parter skedde med förlust, men detta förutsätter att unionsindustrin skulle ådra sig samma kostnadsnivå för försäljning och administration och övriga indirekta kostnader för sin företagsinterna försäljning som sin försäljning till icke närstående. Såsom anges i skäl 493, skedde försäljningen till närstående parter enligt kostnadsplusmetoden, självkostnad plus vinstpålägg, och unionsindustrin täckte därmed sina kostnader för denna försäljning.
6.3.5 EKONOMISK KRIS
(530)
Den ekonomiska krisen och dess inverkan på byggindustrin förklarar åtminstone delvis minskningen av efterfrågan och prispressen under skadeundersökningsperioden. Såsom nämns ovan sjönk förbrukningen med 25 % år 2009. Under 2010 började marknaden dock återhämta sig, och mellan 2009 och slutet av undersökningsperioden ökade förbrukningen med 24 %.
(531)
I analysen av skada och orsakssamband har emellertid marknadssammanbrottet 2009 skiljts från den påföljande återhämtningen från 2009 till undersökningsperioden. Analysen av skada och orsakssamband har tydligt visat att importen från Kina drog fördel av att förbrukningen återhämtade sig och dessutom hela tiden underskred unionsindustrins priser, och därigenom förvandlade möjligheten till lika möjligheter för alla aktörer att återhämta sig från nedgången till en kontinuerlig kamp för överlevnad.
(532)
Efter det att tidsfristen löpt ut för synpunkter på det slutgiltiga meddelandet av uppgifter, påpekade en berörd part att en produktionsanläggning i Belgien har lagt ner, och att force majeure orsakade svårigheter med normal produktion och transporter från andra anläggningar i Belgien. Den berörda parten hävdade att detta visar på att det saknas försörjningstrygghet i unionen för stålprodukter belagda med organiskt material och att man därför bör tillåta importörer och användare att fritt skaffa leveranser av stålprodukter belagda med organiskt material från unionen och från Kina.
(533)
Dessa argument avvisas. Med tanke på att kapacitetsutnyttjandet i unionen är lågt, rör det sig inte om leveransproblem, eftersom unionsindustrin har tillräckligt med tillgänglig kapacitet. De nedlagda anläggningarna i Belgien tillverkade hur som helst inte stålprodukter belagda med organiskt material. Försörjningstrygghet är naturligtvis viktigt, men de tullar som föreslås i detta fall är inte avsedda att hindra leverans av stålprodukter belagda med organiskt material från Kina, utan bara att hindra produkterna från att dumpas på unionens marknad.
6.3.6 STRUKTURELL ÖVERKAPACITET
(534)
Vissa berörda parter har hävdat att orsaken till skadan för unionsindustrin, som huvudsakligen består av vertikalt integrerad ståltillverkare, inte berodde på importen från Kina utan orsakades av strukturproblem inom unionens stålindustri, t.ex. överkapacitet. Det hävdades också att den konsolidering av stålindustrin som ägde rum före skadeundersökningsperioden hade lett till överkapacitet och att eventuell skada unionsindustrin led var en följd av alltför många tillverkningsanläggningar.
(535)
Produktionen av stålprodukter belagda med organiskt material är kapitalintensiv och industrin har relativt höga fasta kostnader. Konsolideringen av stålindustrin - som ägde rum innan skadeundersökningsperioden inleddes - ledde dock inte till någon överkapacitet. Efter en mindre ökning av installerad kapacitet under 2009 minskade industrin sin kapacitet något under 2010 och återigen under undersökningsperioden. Den installerade kapaciteten under undersökningsperioden var lägre än den totala unionsförbrukningen, och om efterfrågan under undersökningsperioden hade återhämtat sig till 2008 års nivå och unionsindustrin hade kunnat utnyttja den ökade efterfrågan skulle kapacitetsutnyttjandet ha legat på ca 74 %.
(536)
Den negativa effekten av överkapacitet kan endast i mycket liten grad tillskrivas unionstillverkarna av stålbelagda produkter belagda med organiskt material. För det första visade undersökningen att unionsindustrin uppenbart hade vidtagit åtgärder för att bevara sin effektivitet eftersom produktiviteten ökade med 6 % för hela industrin. För det andra bidrog fortsatta investeringar i produktionslinjen och flexibel användning av dessa för att tillverka andra produkter till att uppnå skalfördelar och minska de fasta kostnaderna. Med ett kapacitetsutnyttjande som i företagen som ingick i stickprovet minskade med 18 % under skadeundersökningsperioden, ökade därigenom den genomsnittliga tillverkningskostnaden med endast 6 %, inklusive de ökade råvarukostnaderna. Således kan inte slutsatsen dras att överkapaciteten skulle bryta orsakssambandet. Argumentet avvisas därför.
6.4 SLUTSATS OM ORSAKSSAMBANDET
(537)
Undersökningen har visat att en betydande ökning ägde rum i volymen och marknadsandelen för den subventionerade importen med ursprung i Kina under skadeundersökningsperioden, framför allt från 2009 till undersökningsperioden. Undersökningen visade också att denna import hela tiden underskred priserna som togs ut av unionsindustrin på unionsmarknaden och framför allt under undersökningsperioden.
(538)
Denna ökning i volym och marknadsandel för den subventionerade lågprisimporten från Kina sammanföll med den negativa utvecklingen av unionsindustrins ekonomiska situation. Denna situation förvärrades under undersökningsperioden, när unionsindustrin trots återhämtningen av förbrukningen inte lyckades återvinna sin förlorade marknadsandel och lönsamhet. Andra finansiella indikatorer, t.ex. räntabilitet, stagnerade på 2010 års nivå, och sysselsättningen nådde en bottennivå.
(539)
Granskningen av andra kända faktorer som skulle ha kunnat vålla unionsindustrin skada visade att dessa faktorer inte är sådana att de bryter det orsakssamband som fastställts mellan den subventionerade importen från Kina och den skada som unionsindustrin led.
(540)
På grundval av denna analys, i vilken det har redogjorts för verkningarna av alla kända faktorer som har betydelse för unionsindustrins situation och gjorts en avgränsning av den subventionerade exportens skadevållande verkningar, drogs slutsatsen att den subventionerade importen från Kina har vållat unionsindustrin väsentlig skada i den mening som avses i artikel 3.5 i grundförordningen.
7. UNIONENS INTRESSE
7.1 INLEDANDE ANMÄRKNINGAR
(541)
I enlighet med artikel 31 i grundförordningen undersökte institutionerna om det, trots ovannämnda resultat, fanns tvingande skäl som skulle kunna leda till slutsatsen att det inte låg i unionens intresse att införa utjämnande åtgärder. Analysen av unionens intresse grundades på en bedömning av alla berörda parters intressen, däribland unionsindustrin, importörerna och användarna av den berörda produkten.
7.2 UNIONSINDUSTRINS INTRESSE
(542)
Unionsindustrin som helhet består av 22 kända tillverkare som representerar all tillverkning i unionen av stålprodukter belagda med organiskt material. Tillverkarna finns i olika medlemsstater i unionen och sysselsätter direkt över 5 400 personer vid tillverkningen av den likadana produkten.
(543)
Ingen av dessa tillverkare motsatte sig inledandet av undersökningen. Som visats ovan i de makroekonomiska indikatorerna försämrades situationen för hela unionsindustrin, som påverkades negativt av den subventionerade importen.
(544)
Den subventionerade importen från Kina har vållat unionsindustrin väsentlig skada. Alla skadeindikatorer visade en negativ trend under skadeundersökningsperioden. Framför allt påverkades skadeindikatorer som sammanhängde med det ekonomiska resultatet för unionstillverkarna, t.ex. lönsamhet och räntabilitet, i stor utsträckning. I avsaknad av åtgärder förefaller en ytterligare försämring av unionsindustrins ekonomiska situation mycket trolig.
(545)
Införandet av utjämningstullar förväntas återupprätta rättvisa handelsvillkor på unionsmarknaden och göra det möjligt för unionsindustrin att anpassa sina priser för stålprodukter belagda med organiskt material så att de återspeglar kostnaderna för de olika komponenterna och marknadsvillkoren. Införandet av utjämningsåtgärder kan också förväntas göra det möjligt för unionsindustrin att åtminstone delvis återvinna de marknadsandelar som den förlorade under skadeundersökningsperioden, med en positiv inverkan på den ekonomiska situationen och lönsamheten.
(546)
Om inga åtgärder införs kan unionsindustrin förväntas förlora ytterligare marknadsandelar och dess lönsamhet skulle försämras. Detta skulle vara ohållbart på medellång till lång sikt. Det är också troligt att vissa enskilda tillverkare skulle tvingas lägga ner sina produktionsanläggningar, eftersom de har gjort förluster under skadeundersökningsperioden. Med hänsyn till de förluster som har orsakats och de stora investeringar som gjordes i produktionen i början av skadeundersökningsperioden kan det förväntas att flertalet unionstillverkare inte skulle kunna täcka kostnaderna för sina investeringar om inte åtgärder införs.
(547)
Slutsatsen blir därför att det skulle ligga i unionsindustrins intresse att utjämningstullar införs.
7.3 ANVÄNDARNAS OCH IMPORTÖRERNAS INTRESSE
(548)
Såsom nämndes i skäl 14 gav sig fem importörer till känna men bara två svarade på frågeformuläret. Av ca 100 användare som namngavs i klagan gav sig 19 till känna och uttryckte intresse för förfarandet. Tio företag lämnade därefter svar på frågeformuläret.
(549)
De mest aktiva användarna och importörerna har inlämnat gemensamma skriftliga yttranden och flera utfrågningar anordnades under undersökningen. Deras huvudsakliga argument avseende införandet av åtgärder analyseras nedan.
(550)
Efter meddelandet om slutliga uppgifter mottogs synpunkter från importörer och andra berörda parter. Inga nya uppgifter utöver dem nedan tillhandahölls dock.
7.3.1 KONKURRENS PÅ UNIONSMARKNADEN
(551)
Användare och importörer hävdade att unionsmarknaden för stålprodukter belagda med organiskt material inte var tillräckligt konkurrensutsatt och att importen från Kina var nödvändig för att ge en starkare förhandlingsposition för företag som importerar och använder stålprodukter belagda med organiskt material. De hävdade också att unionsindustrin var inblandad i oligopolistiska arrangemang för att kontrollera marknaden. Unionstillverkarna konkurrerade om samma marknad och sålde ofta till samma kunder, eller till varandras byggföretag. Med tanke på att ingen bevisning lämnades utöver anekdotiska klagomål om svårigheter vid prisförhandlingar och att utöver de fem grupperna av klagande unionstillverkare, ytterligare 11 andra tillverkare av stålprodukter belagda med organiskt material verkar i unionen, och mängden av andra importkällor, avvisades dessa påståenden.
7.3.2 OTILLRÄCKLIGT UTBUD
(552)
Användare och importörer har också hävdat att införandet av åtgärder mot kinesisk import skulle leda till en brist på stålprodukter belagda med organiskt material på unionsmarknaden. Med tanke på mängden försörjningskällor som beskrivits ovan, liksom unionsindustrins lediga produktionskapacitet, anses det emellertid inte troligt att sådan brist uppstår. Argumentet avvisas därför.
7.3.3 SLUTSATSER OM ANVÄNDARNAS OCH IMPORTÖRERNAS INTRESSE
(553)
De tio samarbetsvilliga användarna stod för 7 % av den totala importen från Kina under undersökningsperioden. Undersökningen visade att alla användare har olika försörjningskällor. I genomsnitt utgjorde inköp från Kina ca 15 % av deras totala inköp av stålprodukter belagda med organiskt material. Vid sidan av detta kom de största volymerna från unionstillverkarna (73 %) och 12 % importerades från andra tredjeländer. Eftersom den berörda produkten är mycket standardiserad, är i själva verket betydelsen av ”trogen kund” tämligen relativ, och både användare och importörer kan ganska lätt byta försörjningskälla vad produktkvaliteten anbelangar.
(554)
Undersökningen visade att alla samarbetsvilliga användare utom en var lönsamma i sektorn som använder den berörda produkten och deras lönsamhet under undersökningsperioden låg mellan 1 % och 13 % beroende på företaget. Lönsamheten hos dessa företag berodde inte i väsentlig utsträckning på importen av den berörda produkten från Kina.
(555)
På grundval av svar från användare på frågeformuläret, beräknades den troliga effekten av de föreslagna åtgärderna. Sålunda skulle, även för det osannolika värsta scenariot för samarbetsvilliga användare, dvs. att inga prisökningar kan överföras och att de måste importera från Kina i samma volymer som under undersökningsperioden, effekten av tullnivån på deras tillverkningskostnad motsvara en ökning med 1-5 % och för lönsamheten skulle det innebära en minskning med 1-2,8 procentenheter för huvuddelen av importen och med ca 4 procentenheter för import under den övriga tullsatsen. Det mer sannolika scenariot är emellertid en effekt som är avsevärt mindre än så. Importen från Kina utgör en ganska liten andel av användarnas verksamhet och det kan förväntas att kostnadsökningen till följd av utjämningsåtgärderna relativt lätt kan överföras. Med tanke på att det vid sidan av de många unionstillverkarna finns betydande alternativa importkällor som inte omfattas av åtgärder, t.ex. Indien och Sydkorea, kan det vidare förväntas att priserna på marknaden efter införandet av åtgärderna kommer att återspegla även dessa faktorer.
(556)
De två samarbetsvilliga importörerna utgjorde ca 6 % av den totala importen från Kina under undersökningsperioden, varvid det exakta beloppet inte kunde meddelas i enlighet med artikel 29 i grundförordningen. När det gäller importörerna hade dessa, liksom användarna, olika försörjningskällor vid sidan av Kina. Vidare fastställdes det att importörernas lönsamhet möjligen skulle påverkas mer av åtgärderna än användarnas, om de behöll det importmönster som de hade under undersökningsperioden. I praktiken tenderar emellertid importörer, eftersom de är handlare, att vara mer flexibla än användare och de skulle sannolikt bli de första som vänder sig till de alternativa försörjningskällorna.
(557)
En del av fördelarna med kinesisk import för användare och importörer i själva verket beror på den illojala prisdiskrimineringen från de kinesiska exportörernas sida och inte på en naturlig konkurrensfördel. Återupprättandet av lika konkurrensvillkor på unionsmarknaden, genom att den snedvridning av handeln som beror på subventionerad import korrigeras, kommer därför att göra det möjligt för marknaden för stålprodukter belagda med organiskt material att återgå till en sund, marknadsekonomiskt driven dynamik och prisutveckling, utan att andra aktörer missgynnas (användare, tillverkare och slutkonsumenter) som inte omedelbart kan dra fördel av subventionerad import.
7.4 SLUTSATS OM UNIONENS INTRESSE
(558)
Mot bakgrund av ovanstående dras slutsatsen att det på grundval av de tillgängliga uppgifterna om unionens intresse inte finns några tvingande skäl som talar emot införandet av åtgärder mot import av den berörda produkten med ursprung i Kina.
8. SLUTLIGA UTJÄMNINGSÅTGÄRDER
8.1 NIVÅ FÖR UNDANRÖJANDE AV SKADA
(559)
Med hänsyn till slutsatserna beträffande subventioner, skada, orsakssamband och unionens intresse bör utjämningsåtgärder införas i syfte att förhindra att unionsindustrin vållas ytterligare skada genom subventionerad import.
(560)
Vid fastställandet av nivån på tullen togs hänsyn till de subventionsmarginaler som konstaterats och det tullbelopp som var nödvändigt för att undanröja den skada som unionsindustrin lidit.
(561)
Vid beräkningen av det tullbelopp som är nödvändigt för att undanröja verkningarna av den skadevållande subventionering, ansågs det att åtgärderna borde göra det möjligt för unionstillverkarna att täcka sina produktionskostnader och uppnå en vinst före skatt som en tillverkare av denna typ inom sektorn rimligen skulle kunna uppnå vid försäljning av den likadana produkten i unionen under normala konkurrensförhållanden, dvs. om det inte hade förekommit någon subventionerad import. Den vinst som skulle kunna uppnås om det inte förekom någon subventionerad import borde beräknas på år 2008, då det inte förekom lika mycket kinesisk import på unionsmarknaden. Det anses därför att en vinstmarginal på 6,7 % av omsättningen skulle kunna vara en lämplig miniminivå som unionsindustrin kunde ha förväntats uppnå om det inte hade förekommit någon skadevållande subventionering.
(562)
På grundval av detta beräknades ett icke-skadevållande pris för unionsindustrins likadana produkt. Det icke-skadevållande priset erhölls genom att den ovannämnda vinstmarginalen på 6,7 % lades till produktionskostnaden.
(563)
Den nödvändiga prisökningen fastställdes därefter på grundval av en jämförelse mellan det vägda genomsnittliga importpriset för de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna i Kina, vederbörligen justerat för importkostnader och tullar, och det icke-skadevållande priset för de produkter som unionsindustrin sålde på EU-marknaden under undersökningsperioden. Den eventuella skillnad som jämförelsen resulterade i uttrycktes sedan i procent av det genomsnittliga importvärdet cif för de typer som jämfördes.
(564)
Efter meddelandet om slutliga uppgifter ifrågasatte berörda parter att 6,7 % användes som målvinst för unionsindustrin och beskrivningen av 2008 som representativt år för vinst. Deras argument att unionsindustrins vinst år 2008 påverkades av finanskrisen, vilket gjorde 2008 till ett exceptionellt år, torde leda till argumentet att den vinst som gjordes 2008 är lägre än industrin skulle ha förväntat sig ett normalt år. Detta argument avvisas eftersom inga bevis har framlagts för vilken unionsindustrins vinst skulle ha varit 2008 utan finanskrisen.
(565)
Berörda parter påpekade också att importvolymerna från Kina var lägst 2009 och inte 2008. Med tanke på att unionsindustrin inte var lönsam 2008 är det dock omöjligt att använda data från 2009 för att sätta upp en målvinst för unionsindustrin.
(566)
CISA har vidare hävdat att vinsten på försäljning till icke-närstående kunder 2008 inte kan ha använts som målvinst eftersom det året uppvisar den största prisskillnaden mellan försäljning till närstående och icke-närstående kunder. Detta argument avvisades eftersom prisskillnaden inte är relevant för beräkningen av vinsten på försäljning till icke-närstående kunder.
(567)
CISA föreslog sedan att målvinsten för försäljning av stålprodukter belagda med organiskt material i unionen skulle baseras på den genomsnittliga totala vinsten för det multinationella företaget ArcelorMittal under åren 2010 och 2011. Detta avvisades som tillförlitlig källa till vinst på stålprodukter belagda med organiskt material i unionen i frånvaro av dumpad import, eftersom vinsten för hela den världsomspännande ArcelorMittal-gruppen uppenbart inte är representativ för vinsten på försäljning av stålprodukter belagda med organiskt material i unionen.
(568)
En berörd part ifrågasatte kommissionens metod för att beräkna prisunderskridandemarginalen. Ifrågasättandet berodde byggde dock på det felaktiga antagandet att kommissionen hade räknat prisunderskridandemarginalen genom att dra av unionsindustrins genomsnittliga vinst under undersökningsperioden (2,6 %) från marknadspriset och sedan lagt till målvinsten på denna ”nollresultatspunkt”.
(569)
Kommissionen beräknade prisunderskridandemarginalen genom att lägga målvinsten till tillverkningskostnaden för varje produkttyp. Den metod som föreslås av denna berörda part är bristfällig, eftersom den genomsnittliga vinsten på 2,6 % inte automatiskt uppnåddes för varje försäljning av varje modell av alla företag från vilka data användes.
(570)
En berörd part ifrågasatte också kommissionens beräkningar av skada. Med tanke på att parten inte hade fullständig tillgång till de data kommissionen använde för att beräkna skademarginalen försökte parten själv beräkna denna, baserat på sin tolkning av prisskillnaden på marknaden mellan substrat belagt med en aluminium-zinklegering och zinkbelagt substrat, som beräknades till 50 USD per ton. Denna ”omräkning” byggde på ofullständiga data, vilket ledde till en lägre skademarginal än den som kommissionen hade beräknat och redovisat.
(571)
Deras argument avvisades eftersom den påstådda prisskillnaden inte kunde visas vid analys av fullständiga data från både de exporterande tillverkarna och unionsindustrin. Följaktligen bör det betonas att data som den berörda parten använde var ofullständiga och därmed inte kan användas för att upprepa kommissionens skadeberäkningar.
8.2 SLUTGILTIGA ÅTGÄRDER
(572)
Med hänsyn till slutsatserna beträffande subventionering, skada, orsakssamband och unionens intresse och i enlighet med artikel 15 i grundförordningen bör en slutlig utjämningstull införas på importer av stålprodukter belagda med organiskt material med ursprung i Folkrepubliken Kina på en nivå motsvarande det lägre av dumpnings- och skademarginalerna, i enlighet med regeln om lägsta tull. I detta fall bör tullsatsen därför fastställas till en nivå som motsvarar de konstaterade subventionsmarginalerna. På grundval av ovanstående kommer nivåerna då sådan tull tas ut att fastställas till följande:
Företagets namn
Subventions-marginal (%)
Skade-marginal (%)
Utjämnings-tull (%)
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd
29,7
55,8
29,7
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd
23,8
29,7
23,8
Union Steel China
26,8
13,7
13,7
Andra samarbetsvilliga företag
26,8
43,0
26,8
Övrig tullsats
44,7
58,3
44,7
(573)
Storleken på de individuella företagsspecifika utjämningstullar som fastställs i denna förordning har beräknats på grundval av resultaten i den aktuella undersökningen. De avspeglar därför företagens situation såsom den konstaterats inom ramen för undersökningen. Dessa tullsatser (i motsats till den landsomfattande tull som gäller för ”alla övriga företag”) gäller alltså enbart för import av produkter med ursprung i det berörda landet och som har tillverkats av de företag, dvs. de specifika rättsliga enheter, som nämns. Importerade produkter som tillverkats av ett annat företag som inte specifikt omnämns i artikel 1 med namn och adress, däribland företag som är närstående till dem som specifikt omnämns, kan inte dra nytta av dessa tullsatser och ska omfattas av den tullsats som gäller ”övriga företag”.
(574)
Ansökningar om tillämpning av en individuell företagsspecifik utjämningstullsats (t.ex. till följd av en ändring av enhetens namn eller inrättandet av nya produktions- eller försäljningsenheter) bör utan dröjsmål sändas till kommissionen (104) tillsammans med alla relevanta uppgifter, särskilt beträffande de ändringar av företagets verksamhet i fråga om produktion, inhemsk försäljning och exportförsäljning som hänger samman med exempelvis namnändringen eller ändringen av produktions- eller försäljningsenheterna. Om det är motiverat kommer förordningen i sådana fall att ändras genom en uppdatering av förteckningen över de företag som omfattas av individuella tullsatser.
(575)
För att säkra en korrekt tillämpning av utjämningstullen bör nivån för den övriga tullen inte bara tillämpas på de icke samarbetsvilliga exporterande tillverkarna, utan också på de tillverkare som inte hade någon export till unionen under undersökningsperioden.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. En slutlig utjämningstull införs härmed på import av vissa stålprodukter belagda med organiskt material, dvs. valsade produkter av legerat och olegerat stål (med undantag för rostfritt stål) som är målade, lackerade eller plastöverdragna på åtminstone ena sidan, undantaget s.k. sandwichpaneler av en typ som används för byggändamål och bestående av två yttre metallplåtar med stabiliserande kärna av isolermaterial mellan sig, och undantaget produkter med en slutbeläggning av zinkstoft (en zinkrik målarfärg innehållande minst 70 viktprocent zink), och undantaget produkter med ett substrat med en metallisk beläggning av krom eller tenn, som för närvarande klassificeras enligt KN-numren ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00, ex 7226 99 70 (Taric-nummer 7210708011, 7210708091, 7212408001, 7212408021, 7212408091, 7225990011, 7225990091, 7226997011 and 7226997091) och som har sitt ursprung i Folkrepubliken Kina.
2. Följande slutgiltiga utjämningstullsats ska tillämpas på nettopriset fritt unionens gräns, före tull, för de produkter som anges i punkt 1 och som tillverkats av nedanstående företag:
Företag
Tull (%)
Taric-tilläggs-nummer
Union Steel China
13,7
B311
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd
29,7
B312
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd
23,8
B313
Angang Steel Company Ltd
26,8
B314
Baoutou City Jialong Metal Works Co. Ltd
26,8
B317
Changshu Everbright Material Technology Co., Ltd
26,8
B318
Changzhou Changsong Metal Composite Material Co., Ltd
26,8
B319
Inner Mongolia Baotou Steel Union Co., Ltd
26,8
B321
Jigang Group Co., Ltd
26,8
B324
Maanshan Iron & Steel Company Limited
26,8
B325
Qingdao Hangang Color Coated Sheet Co., Ltd
26,8
B326
Shandong Guanzhou Co., Ltd
26,8
B327
Shenzen Sino Master Steel Sheet Co,.Ltd
26,8
B328
Tangshan Iron & Steel Group Co., Ltd
26,8
B329
Tianjin Xinyu Color Plate Co., Ltd
26,8
B330
Wuhan Iron And Steel Company Limited
26,8
B331
Zhejiang Tiannu Color Steel Co., Ltd
26,8
B334
Alla övriga företag
44,7
B999
3. Om inget annat anges, ska gällande bestämmelser om tullar tillämpas.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 11 March 2013.