ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 9. července 2014
režim podpory SA.18042 (2013/C) (ex MX 17/2009) (ex NN 61/2004)
[zavedený Španělskem] týkající se osvobození od spotřební daně u biopaliv
(oznámeno pod číslem C(2014) 4530)
(Pouze španělské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2014/766/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními (1), a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Od roku 2006 provádí Generální ředitelství pro hospodářskou soutěž každoročně monitorování ex post vzorku opatření podpory uplatňovaných členskými státy. Španělský režim osvobození od spotřební daně u biopaliv (věc č. NN61/2004) schválila Komise rozhodnutím C (2006) 2293 ze dne 6. června 2006 (dále jen „rozhodnutí Komise“). Tento režim byl zahrnut pod referenčním číslem MX 17/2009 do monitorování v letech 2009/2010, v rámci kterého Komise zkoumala, jak členské státy uplatňovaly vzorek platných režimů v průběhu roku 2009.
(2)
Komise se rozhodla tento režim znovu zahrnout do monitorování v letech 2011/2012, v rámci kterého zkoumala, jak členské státy uplatňovaly vzorek platných režimů v období 2009-2010.
(3)
Vzhledem k informacím poskytnutým Španělskem během monitorování měla Komise pochybnosti o správném uplatňování režimu španělskými orgány. Rozhodla se proto zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU). Komise o svém rozhodnutí informovala Španělsko dopisem ze dne 17. července 2013.
(4)
Španělsko předložilo své připomínky dne 20. září 2013.
(5)
Rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie dne 7. února 2014 (2). Komise vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek.
(6)
Komise obdržela dne 5. března 2014 připomínky od sekce pro biopaliva Španělského sdružení výrobců energie z obnovitelných zdrojů (APPA Biocarburantes). Předala je Španělsku, čímž mu umožnila vyjádřit se k nim. Dne 6. května 2014 španělské orgány uvedly, že se k připomínkám předloženým třetími stranami nechtějí vyjádřit.
II. PODROBNÝ POPIS OPATŘENÍ
(7)
Režim osvobození od spotřební daně u biopaliv NN 61/2004 spočívá v používání nulové sazby španělské daně na uhlovodíky. Vztahuje se na ethylalkohol vyráběný z produktů zemědělského nebo rostlinného původu (bioethanol), zařazený do kódu kombinované nomenklatury KN 2207 20, na methylalkohol získávaný z produktů zemědělského nebo rostlinného původu, zařazený do kódu KN 2905 11 00, a na produkty zařazené do kódů KN 1507, 1508, 1510, 1511, 1512, 1513, 1514, 1515 a 1518.
(8)
Nulová daňová sazba se na tyto produkty vztahovala bez ohledu na to, zda se používaly nezpracované, či po chemické úpravě. V případech, kdy bylo biopalivo smícháno s jiným palivem, se snížená sazba uplatnila pouze na biopalivovou část směsi. Snížená sazba spotřební daně se týkala všech biopaliv bez ohledu na jejich zeměpisný původ.
(9)
Režim byl Komisí schválen dne 6. června 2006 a jeho platnost skončila dne 31. prosince 2012 (3).
(10)
Na základě vyhodnocení informací poskytnutých španělskými orgány během monitorování vyvstaly pochybnosti o tom, zda byl režim v letech 2009 a 2010 uplatňován v souladu s rozhodnutím Komise. Kromě toho existovaly obavy, že Španělsko mohlo v roce 2010 poskytnout příjemcům nadměrné vyrovnání. Své výhrady Komise uvedla ve 13. až 29. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 17. července 2013.
(11)
Komise Španělsko požádala, aby:
a)
prokázalo, že režim byl v letech 2009 a 2010 uplatňován správně;
b)
prokázalo, že v roce 2010 nedošlo k nadměrnému vyrovnání u bioethanolu, nebo pokud k němu došlo, aby vysvětlilo, jaká opatření byla přijata s cílem zamezit nadměrnému vyrovnání v pozdějších letech;
c)
předložilo výroční zprávy za celou dobu trvání režimu.
III. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(12)
Dne 5. března 2014 obdržela Komise připomínky od sdružení APPA Biocarburantes, jež byly velmi podobné připomínkám španělských orgánů (viz oddíl IV). Sdružení uvádělo, že režim byl uplatňován správně.
(13)
Porovnají-li se náklady na biopaliva s cenou fosilních paliv před zdaněním na čerpací stanici, lze jak u bioethanolu, tak u bionafty pozorovat nedostatečné vyrovnání během celého období, s výjimkou roku 2010, pokud jde o bioethanol, a roku 2012, pokud jde o bionaftu. Podle sdružení APPA Biocarburantes je tato metodika nesprávná, neboť součástí ceny fosilních paliv před zdaněním na čerpací stanici jsou všechny náklady na přepravu a distribuci paliv až do chvíle, kdy se produkt dostane ke konečnému spotřebiteli, zatímco do ceny biopaliv se ve zmíněné srovnávací analýze tyto logistické náklady nezahrnuly. Sdružení se domnívá, že by bylo vhodnější porovnat náklady na výrobu biopaliv s mezinárodně stanovenými cenami fosilních paliv. Při použití této metodiky se projeví výraznější nedostatečné vyrovnání u biopaliv v době trvání režimu a neprokážou se žádné případy nadměrného vyrovnání.
(14)
Sdružení APPA Biocarburantes rovněž uvádí, že i když se porovnají náklady na biopaliva s cenou fosilních paliv před zdaněním na čerpací stanici, jediné dva případy možného nadměrného vyrovnání byly čistě přechodné a byly způsobeny samotnou povahou režimu daňové podpory pro biopaliva (absolutní částky stanovené ex ante a hodnocení realizované ex post) a velmi nestálými cenami zemědělských surovin, které představují hlavní složku nákladů na výrobu biopaliv. Režim nebylo nutné nijak upravovat, protože v případě bioethanolu nebylo v následujících letech (2011 a 2012) zaznamenáno možné nadměrné vyrovnání a v případě bionafty bylo možné nadměrné vyrovnání pozorováno v posledním roce, tj. v roce 2012. Kromě toho již nebylo možné do budoucna provést žádné úpravy, jelikož platnost režimu skončila.
IV. PŘIPOMÍNKY ŠPANĚLSKA
(15)
Španělské orgány zaslaly své připomínky dne 20. září 2013. Dne 6. května 2014 uvedly, že se nechtějí vyjádřit k připomínkám třetích stran, které jim byly předloženy.
(16)
V dopise ze dne 20. září 2013 poskytly španělské orgány informace o nákladech na výrobu bioethanolu a bionafty a údaje o cenách fosilních paliv v období let 2004 až 2012. Zároveň předložily tabulky, v nichž byly porovnány náklady na biopaliva s cenou fosilních paliv před zdaněním na čerpací stanici. Tyto tabulky jsou uvedeny v příloze.
(17)
Údaje a analýza v příslušných tabulkách se zakládají na těchto předpokladech:
a)
Vychází se ze skutečných údajů o ročních nákladech na produkci rostlin ve Španělsku, k nimž se připočte ziskové rozpětí produkce ve výši 5 %. Provedou se úpravy z důvodu rozdílu v energetickém obsahu mezi biopalivem a fosilním palivem, s nímž se smíchá, na základě údajů uvedených v příloze III směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES (4), tj. 1,52 v případě bioethanolu a 1,09 v případě bionafty.
b)
Tyto náklady se porovnají s údaji o cenách paliva, které nahrazují, tj. benzinu a nafty. V úvahu se bere cena tohoto paliva před zdaněním na čerpací stanici, která tak zahrnuje hrubou obchodní distribuční marži. Rozdíl mezi náklady na výrobu biopaliva a cenou nahrazeného fosilního paliva je maximální rozpětí vyrovnání.
c)
Skutečně uplatněné vyrovnání se rovná spotřební dani na uhlovodíky odpovídající bioethanolu a bionaftě. Bez osvobození by sazba uplatněná na tyto výrobky jako spotřební daň na uhlovodíky odpovídala sazbě za benzin v případě bioethanolu a za naftu v případě bionafty (5).
(18)
Na základě příslušných údajů Španělsko uvedlo, že v období 2004-2012 bylo možné zaznamenat kumulované nedostatečné vyrovnání u obou druhů paliva (455,96 EUR/1 000 l v případě bionafty a 897,22 EUR/1 000 l v případě bioethanolu). Analyzuje-li se každý rok zvlášť, je patrné nedostatečné vyrovnání ve všech uvedených letech, s výjimkou roku 2010, pokud jde o bioethanol, a roku 2012, pokud jde o bionaftu.
(19)
Co se týče bioethanolu, Španělsko objasnilo, že zjevné nadměrné vyrovnání zaznamenané v roce 2010 bylo důsledkem jednorázového poklesu cen surovin, zejména zemědělských, mezi lednem a červnem 2010. Jednalo se tedy o jednotlivou, zvratitelnou a nepředvídatelnou situaci, jež se navíc v následujícím roce automaticky napravila růstem cen surovin. Nebyl proto důvod, aby španělské orgány přijímaly jakákoli opatření. Španělsko poskytlo podrobné informace o vývoji cen surovin a graf znázorňující vývoj indexů cen cukru a obilovin (základ 2002-2004 = 100).
Vývoj cen surovin v období 2009-2011 (6)
(20)
V souvislosti s bionaftou Španělsko uvedlo, že případ nadměrného vyrovnání byl podle všeho zaznamenán v roce 2012, ale 31. prosince téhož roku skončila platnost režimu.
(21)
Španělsko tvrdilo, že cena použitá v této metodice jako referenční hodnota pro nahrazovaná paliva - cena před zdaněním na čerpací stanici - je nejpřísnější z dostupných možností a že by bylo vhodnější provést srovnání s hodnotou bližší cenám těchto produktů na světovém trhu. Španělské orgány rovněž předložily tabulky, v nichž byly porovnány náklady na biopaliva s cenou fosilních paliv na světovém trhu, a zdůraznily, že v tomto případě není u bionafty v žádném z posuzovaných roků patrné nadměrné vyrovnání a možné nadměrné vyrovnání za bioethanol je zanedbatelné (2 EUR/1 000 l ve srovnání se 142,13 EUR/1 000 l, jestliže se jako referenční hodnota použije cena fosilního paliva před zdaněním na čerpací stanici). Kumulované nedostatečné vyrovnání by bylo v porovnání s předchozí metodikou několikanásobně vyšší.
(22)
Španělské orgány uvedly, že v souladu se směrnicí Rady 2008/118/ES (7) poskytly informace o všech podnicích, které vyrábí, zpracovávají, drží, přijímají nebo odesílají zboží podléhající spotřební dani.
(23)
Podle definice v čl. 4 odst. 1 této směrnice je „oprávněným skladovatelem“ fyzická nebo právnická osoba oprávněná v rámci své podnikatelské činnosti vyrábět, zpracovávat, držet, přijímat nebo odesílat zboží podléhající spotřební dani v režimu s podmíněným osvobozením od daně v daňovém skladu. V článku 8 směrnice se uvádí, že oprávněný skladovatel je osobou povinnou ke vzniklé daňové povinnosti ke spotřební dani.
(24)
Španělské orgány objasnily, proč poskytly daňové údaje jen jednoho ze dvou podniků, které podepsaly dohodu, že budou na subdodavatelské bázi vyrábět methylestery mastných kyselin ze sóje a palmového oleje. Jelikož se tato smlouva týká výrobků podléhajících spotřební dani ve smyslu jejich držení, pohybu a sledování, řídí se směrnicí 2008/118/ES. Španělské orgány uvádí, že vlastník výrobku nespadá do definice „oprávněného skladovatele“ podle čl. 4 odst. 1 zmíněné směrnice.
V. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
(25)
Komise již ve svém rozhodnutí ve věci NN61/2004 dospěla k závěru, že dotčené opatření představuje státní podporu ve smyslu článku 107 SFEU. Komise režim posoudila na základě pokynů Společenství ke státní podpoře na ochranu životního prostředí z roku 2001 (8) a konstatovala, že je slučitelný s vnitřním trhem.
(26)
Španělské orgány nyní poskytly Generálnímu ředitelství pro hospodářskou soutěž podrobné informace včetně příslušných údajů týkajících se nákladů na výrobu bioethanolu a bionafty během celého trvání režimu. Pokud se porovnají náklady na výrobu biopaliv s cenou fosilních paliv před zdaněním na čerpací stanici, jak je uvedeno v tabulkách v příloze tohoto rozhodnutí, je možné zaznamenat dva případy nadměrného vyrovnání: v roce 2010 v případě bioethanolu a v roce 2012 v případě bionafty.
(27)
Co se týče alternativní metodiky navržené Španělskem, v níž se jako referenční hodnoty použijí ceny fosilních paliv na světovém trhu, Komise konstatuje, že tato metodika se liší od metodiky, kterou Španělsko navrhlo a Komise použila pro posouzení opatření NN61/04. Jelikož Komise ověřuje, zda Španělsko uplatňovalo režim podpory správně v souladu s rozhodnutím ve věci NN61/04, kterým byl schválen, nelze navrženou alternativní metodiku přijmout.
(28)
Komise nicméně konstatuje, že nebyla zaznamenána trvalá tendence poskytovat nadměrné vyrovnání. Posoudí-li se kromě toho podpora během celého trvání režimu, nic nenasvědčuje tomu, že by vyrovnání bylo celkově nadměrné. Komise bere na vědomí objasnění předložená Španělskem (viz 18., 19., 20. a 22. bod odůvodnění).
(29)
Pokud jde o bioethanol, Komise se domnívá, že nebylo nutné provádět úpravy k nápravě nadměrného vyrovnání. Španělsko v tomto případě prokázalo, že k nápravě nadměrného vyrovnání došlo zejména díky významnému růstu cen surovin od června 2010. V letech 2011 a 2012 nebylo u bioethanolu skutečně žádné nadměrné vyrovnání zaznamenáno.
(30)
Co se týče bionafty, Komise konstatuje, že v roce 2012 bylo možné pozorovat nepatrné nadměrné vyrovnání ve výši 41,85 EUR/1 000 l. K tomuto nadměrnému vyrovnání došlo, aniž by byly dané opatření, a zejména úroveň podpory jakkoli změněny. Danou situaci způsobily faktory nesouvisející s režimem, konkrétně vysoký nárůst ceny fosilní nafty ve Španělsku. Komise poznamenává, že cena nafty byla v roce 2012 o 8 % vyšší než v roce 2011, o 36 % vyšší než v roce 2010 a o 71 % vyšší než v roce 2009. Náklady na výrobu bionafty byly naproti tomu v roce 2012 na stejné úrovni jako v roce 2011, o 16 % vyšší než v roce 2010 a o 25 % vyšší než v roce 2009. Komise konstatuje, že platnost režimu skončila ke konci roku 2012, a proto nebylo možné provést úpravy osvobození od spotřební daně k zamezení budoucímu nadměrnému vyrovnání v souladu s 19. bodem odůvodnění rozhodnutí Komise ve věci NN61/04. Komise rovněž konstatuje, že v roce 2013 ani později nebyla na základě režimu poskytnuta žádná podpora. Jak je též uvedeno ve 28. bodě odůvodnění, i při zohlednění údajů za rok 2012 nelze pro celé trvání režimu konstatovat nadměrné vyrovnání. To lze tak považovat za důkaz, že Španělsko mohlo vycházet z metodiky výpočtu ex ante předpokládané pro daný režim.
(31)
Po posouzení dodatečných informací poskytnutých Španělskem se Komise domnívá, že Španělsko neporušilo své povinnosti uvedené v 19. bodě odůvodnění rozhodnutí Komise ve věci NN61/04.
(32)
Na základě objasnění poskytnutých Španělskem v souvislosti s uplatňováním směrnice 2008/118/ES Komise souhlasí s tím, že španělské orgány předložily informace o všech příslušných podnicích.
VI. ZÁVĚR
(33)
Komise konstatuje, že Španělsko uplatňovalo režim podpory NN 61/04 správně, v souladu s rozhodnutím Komise, kterým byl schválen,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Režim státní podpory NN 61/2004, zavedený Španělskem, je slučitelný s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU a byl uplatňován správně, v souladu s rozhodnutím Komise ve věci NN 61/2004.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Španělskému království.
V Bruselu dne 9. července 2014.
KOMMISSIONENS BESLUT
av den 9 juli 2014
om den stödordning SA.18042 (2013/C) (f.d. MX 17/2009) (f.d. NN 61/2004)
som Spanien har genomfört avseende skattebefrielse för biodrivmedel
[delgivet med nr C(2014) 4530]
(Endast den spanska texten är giltig)
(Text av betydelse för EES)
(2014/766/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 108.2 första stycket,
med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a,
efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig (1) och med beaktande av dessa synpunkter, och
av följande skäl:
I. FÖRFARANDE
(1)
Generaldirektoratet för konkurrens har sedan 2006 varje år genomfört en övervakningsperiod i efterhand för ett antal stödåtgärder som genomförts av medlemsstaterna. Det spanska systemet för punktskattebefrielse för biodrivmedel (ärende nr NN 61/2004) godkändes av kommissionen genom beslut K(2006) 2293 av den 6 juni 2006. Denna stödordning inkluderades med referensnummer MX 17/2009 i övervakningsperioden 2009/2010, då kommissionen undersökte hur medlemsstaterna genomfört ett urval befintliga stödordningar under 2009.
(2)
Kommissionen beslutade att på nytt ta med denna stödordning i övervakningsperioden 2011/2012, då man undersökte hur medlemsstaterna genomfört ett urval befintliga stödordningar under 2009-2010.
(3)
Mot bakgrund av de upplysningar som Spanien lämnade under övervakningsperioden ställde sig kommissionen tvivlande till att de spanska myndigheterna genomfört stödordningen på rätt sätt. Kommissionen beslutade därför att inleda det förfarande som anges i artikel 108.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget). Kommissionen underrättade Spanien om sitt beslut genom en skrivelse av den 17 juli 2013.
(4)
Spanien lämnade synpunkter den 20 september 2013.
(5)
Kommissionens beslut om att inleda det formella granskningsförfarandet har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning av den 7 februari 2014 (2). Kommissionen har uppmanat berörda parter att inkomma med sina synpunkter.
(6)
Kommissionen mottog synpunkter från avdelningen för biodrivmedel vid den spanska sammanslutningen för producenter av förnybar energi (APPA Biocarburantes) den 5 mars 2014. Den har översänt dessa synpunkter till Spanien som getts tillfälle att bemöta dem. Den 6 maj 2014 meddelade de spanska myndigheterna att de inte hade några kommentarer till synpunkterna från tredje part.
II. DETALJERAD BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN
(7)
Stödordning NN 61/2004 Punktskattebefrielse för biodrivmedel utgörs av en nollskattesats på kolväten i Spanien. Den gäller etylalkohol framställd av jordbruksprodukter eller vegetabilier (bioetanol) som omfattas av KN-nummer 2207 20, metylalkohol framställd av jordbruksprodukter eller vegetabilier som omfattas av KN-nummer 2905 11 00 samt produkter som omfattas av KN-numren 1507, 1508, 1510, 1511, 1512, 1513, 1514, 1515 och 1518.
(8)
Nollskattetaxan tillämpades på dessa produkter oavsett om de användes som sådana eller efter kemisk modifiering. Om biodrivmedlet blandades med annat drivmedel gällde den nedsatta skattesatsen endast den del av blandningen som utgjordes av biodrivmedel. Den nedsatta punktskatten gällde biodrivmedel oavsett geografiskt ursprung.
(9)
Stödordningen godkändes av kommissionen den 6 juni 2006 och upphörde att gälla den 31 december 2012 (3).
(10)
Bedömningen av de upplysningar som de spanska myndigheterna lämnade under övervakningsperioden gav upphov till tvivel om huruvida stödordningen genomförts i överensstämmelse med kommissionens beslut under 2009 och 2010. Det fanns även farhågor för att Spanien kunde ha överkompenserat stödmottagare under 2010. Kommissionens betänkligheter framfördes i skälen 13-29 i beslutet av den 17 juli 2013.
(11)
Kommissionen anmodade Spanien att
a)
visa att stödordningen genomförts på rätt sätt under 2009 och 2010,
b)
visa att ingen överkompensation för bioetanol förekommit under 2010 eller, om det förekommit, förklara vilka åtgärder som vidtagits för att undvika överkompensation under kommande år,
c)
lägga fram årliga rapporter under stödordningens hela varaktighet.
III. SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA PARTER
(12)
Kommissionen mottog synpunkter från APPA Biocarburantes den 5 mars 2014. Synpunkterna liknade i hög grad de som lämnats av de spanska myndigheterna (se avsnitt IV). APPA Biocarburantes menade att stödordningen genomförts på rätt sätt.
(13)
När kostnaderna för biodrivmedel jämfördes med priset före skatt vid pump för fossila bränslen, tycktes både bioetanol och biodiesel ha underkompenserats under hela perioden, med undantag för 2010 för bioetanol och 2012 för biodiesel. APPA Biocarburantes hävdade att denna metod var felaktig, eftersom priset före skatt vid pump för fossila bränslen inkluderade alla kostnader för transport och distribution av bränslet till dess att produkten nådde slutkonsumenten; sådana logistikkostnader var inte inkluderade i kostnaden för biodrivmedel i denna jämförande analys. APPA Biocarburantes ansåg att det vore det lämpligare att jämföra produktionskostnaderna för biodrivmedel med de internationella priserna för fossila bränslen. Med hjälp av denna metod kunde det tydligt visas att en ökad underkompensation för biodrivmedel ägt rum under stödordningens löptid och att inga fall av överkompensation förekommit.
(14)
Slutligen hävdade APPA Biocarburantes att de två situationerna med möjlig överkompensation, även när kostnaderna för biodrivmedel jämfördes med priset före skatt vid pump för fossila bränslen, endast var tillfälliga och berodde på hur systemet med skattelättnad för biodrivmedel var beskaffat (med absoluta förutbestämda kvantiteter och utvärderingar i efterhand) och på de mycket volatila priserna för jordbruksråvarorna (som står för större delen av produktionskostnaderna för biodrivmedel). Ingen korrigering av stödordningen var nödvändig - för bioetanol kunde inget tecken på möjlig överkompensation ses under de påföljande åren (2011 och 2012), och för biodiesel skedde den möjliga överkompensationen under det sista året, 2012. Några framtida korrigeringar skulle heller inte vara möjliga, efter att stödordningen upphört att gälla.
IV. KOMMENTARER FRÅN SPANIEN
(15)
De spanska myndigheterna lämnade sina kommentarer den 20 september 2013. Den 6 maj 2014 meddelade de att de inte hade några kommentarer till de synpunkter från tredje part som översänts till dem.
(16)
I sin skrivelse av den 20 september 2013 lämnade de spanska myndigheterna upplysningar om produktionskostnaderna för bioetanol och biodiesel, tillsammans med uppgifter om priserna för fossila bränslen under perioden 2004-2012. Samtidigt lämnade de tabeller där kostnaderna för biodrivmedel jämfördes med priset före skatt vid pump för fossila bränslen. Dessa tabeller finns i bilaga 1.
(17)
De uppgifter och den analys som framgår av respektive tabell grundas på följande antaganden:
a)
Utgångspunkten är de verkliga uppgifterna om årliga produktionskostnader för spanska anläggningar, plus en produktionsmarginal på 5 %. Korrigeringar görs med hänsyn till skillnaden i energiinnehåll mellan biodrivmedlet och det fossila bränsle med vilket det blandas med hjälp av siffrorna i bilaga III till Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/28/EG (4), nämligen 1,52 för bioetanol och 1,09 för biodiesel.
b)
Dessa kostnader jämförs med prisuppgifterna för det bränsle de ersätter, dvs. bensin och diesel. Priset är priset före skatt vid pump för detta bränsle, och det inkluderar därför bruttomarginalen. Skillnaden mellan produktionskostnaden för biodrivmedlet och kostnaden för substitutet, fossilt bränsle, är den högsta kompensationsmarginalen.
c)
Den verkliga kompensationen uppgår till punktskatten på de mineroljor som skulle motsvara bioetanol och biodiesel. Utan skattebefrielsen skulle den punktskattesats som skulle ha tillämpats på produkterna i fråga om det rört sig om mineraloljor ha varit skattesatsen för bensin respektive diesel (5).
(18)
Spanien uppgav på grundval av motsvarande uppgifter att en ackumulerad underkompensation kunde iakttas under perioden 2004-2012 för båda typerna av biodrivmedel (455,96 euro/1 000 l för biodiesel och 897,22 euro/1 000 l för bioetanol). När varje år betraktades separat kunde en underkompensation fortfarande iakttas för samtliga år med två undantag: 2010 för bioetanol och 2012 för biodiesel.
(19)
När det gäller bioetanol förklarade Spanien att den synbara överkompensation som observerats 2010 var resultatet av en tillfällig nedgång i priserna på råvaror, särskilt jordbruksråvaror, mellan januari och juni 2010. Det rörde sig därför om en tillfällig, reversibel och oförutsebar situation som dessutom automatiskt korrigerades året därpå när råvarupriserna steg. De spanska myndigheterna hade därför inget skäl att vidta några åtgärder. Närmare upplysningar om råvaruprisernas utveckling lämnades, liksom ett diagram som visade tendensen för prisindex för socker och spannmål (bas 2002-2004 = 100).
Råvaruprisernas utveckling under perioden 2009-2011 (6)
(20)
När det gäller biodiesel förklarade Spanien att ett fall av överkompensation verkade ha förekommit under 2012, men stödordningen upphörde att gälla den 31 december det året.
(21)
Spanien menade att referenspriset för ersättningsbränslen enligt denna metod - priset före skatt vid pump - var det mest logiska av de tillgängliga alternativen, och att en jämförelse med ett värde som låg närmare världsmarknadspriserna för dessa produkter vore lämpligare. De spanska myndigheterna lämnade också tabeller där kostnaderna för biodrivmedel jämfördes med världsmarknadspriset för de fossila bränslena och betonade att ingen överkompensation i detta fall kunde iakttas för biodiesel under något av de år som undersökts, och att den möjliga överkompensationen för bioetanol var försumbar (2 euro/1 000 l, jämfört med 142,13 euro/1 000 l om priset före skatt vid pump för fossila bränslen använts som utgångspunkt). Den ackumulerade underkompensationen skulle vara flera gånger högre jämfört med resultatet av den tidigare beskrivna metoden.
(22)
De spanska myndigheterna förklarade att de hade rapporterat alla företag som tillverkade, bearbetade, förvarade, mottog eller avsände punktskattepliktiga varor, i enlighet med rådets direktiv 2008/118/EG (7).
(23)
I artikel 4.1 i det direktivet definieras godkänd upplagshavare som en fysisk eller juridisk person som fått tillstånd att i sin affärsverksamhet tillverka, bearbeta, förvara, ta emot eller avsända punktskattepliktiga varor enligt ett uppskovsförfarande i ett skatteupplag. Enligt artikel 8 i direktivet är den godkände upplagshavaren skyldig att betala punktskatt.
(24)
De spanska myndigheterna förklarade varför de lämnat skatteupplysningar om bara ett av de två företag som ingått ett avtal om att på underleverantörsbasis producera fettsyrametylester (Fame) av soja- och palmolja. Eftersom detta avtal avsåg punktskattepliktiga varor omfattades det av direktiv 2008/118/EG med avseende på innehav, flyttning och övervakning av produkterna. De spanska myndigheterna uppgav att ägaren av produkten inte omfattades av definitionen av godkänd upplagshavare enligt artikel 4.1 i direktivet.
V. BEDÖMNING AV ÅTGÄRDEN
(25)
Redan i sitt beslut i ärende NN 61/2004 slog kommissionen fast att åtgärden i fråga inbegrep stöd i den mening som avses i artikel 107 i EUF-fördraget. Kommissionen bedömde denna stödordning med utgångspunkt i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till skydd för miljön från 2001 (8) och konstaterade att det var oförenligt med den inre marknaden.
(26)
De spanska myndigheterna har nu lämnat detaljerade upplysningar till generaldirektoratet för konkurrens, inklusive relevanta uppgifter om produktionskostnaderna för bioetanol och biodiesel under hela stödordningens varaktighet. När produktionskostnaderna för biodrivmedel jämförs med priset före skatt vid pump för fossila bränslen, såsom framgår av tabellerna i bilagan till detta beslut, kan två situationer med överkompensation iakttas: för bioetanol 2010 och för biodiesel 2012.
(27)
Vad beträffar den alternativa metod som Spanien föreslagit, där världsmarknadspriserna för fossila bränslen används som utgångspunkt, noterar kommissionen att denna metod skiljer sig från den som Spanien föreslog och kommissionen använde vid bedömningen av åtgärd NN 61/2004. Kommissionen kontrollerar nu om Spanien har genomfört stödordningen korrekt i överensstämmelse med det beslut varigenom den godkändes i ärende NN 61/2004, och den alternativa metod som föreslagits kan därför inte godtas.
(28)
Kommissionen noterar dock att ingen ihållande överkompensation kan iakttas. Inte heller om man tittar på stödet under hela stödordningens varaktighet finns det något tecken på generell överkompensation. Kommissionen noterar de förklaringarn som lämnats av Spanien (se skälen 18-20 och 22).
(29)
När det gäller bioetanol anser kommissionen att några korrigeringar för att avhjälpa överkompensationen inte var nödvändiga. I detta fall kunde Spanien visa att överkompensationen avhjälpts, främst till följd av att råvarupriserna steg avsevärt efter juni 2010. Under 2011 och 2012 kan någon överkompensation inte heller iakttas för bioetanol.
(30)
Vad beträffar biodiesel noterar kommissionen att en liten överkompensation på 41,85 euro/1 000 l kan observeras under 2012. Överkompensationen ägde rum trots att åtgärden och i synnerhet stödnivån förblev oförändrad. Denna situation orsakades av faktorer utan koppling till stödordningen, framför allt det kraftigt höjda priset för fossil diesel i Spanien. Kommissionen noterar att priset för diesel 2012 var 8 % högre än 2011, 36 % högre än 2010 och 71 % högre än 2009. Jämförelsevis konstateras att produktionskostnaderna för biodiesel 2012 låg på samma nivå som 2011, 16 % högre än kostnaderna 2010 och 25 % högre än 2009. Kommissionen noterar också att stödordningen upphörde att gälla vid utgången av 2012, och det var därför inte möjligt att justera punktskattebefrielsen för att undvika framtida överkompensation i enlighet med skäl 19 i kommissionens beslut i ärende NN 61/2004. Kommissionen noterar också att inget stöd beviljades inom ramen för stödordningen under 2013 eller något av de därpå följande åren. Slutligen kan, såsom förklaras i skäl 28, ingen överkompensation iakttas för stödordningens hela varaktighet, om hänsyn även tas till uppgifterna för 2012. Detta kan alltså ses som ett tecken på att Spanien kunde förlita sig på den förhandsberäkningsmetod som anges i stödordningen.
(31)
Med beaktande av de kompletterande upplysningar som lämnats av Spanien anser kommissionen att Spanien inte har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt skäl 19 i kommissionens beslut i ärende NN 61/2004.
(32)
På grundval av de förklaringar som Spanien lämnat om tillämpningen av direktiv 2008/118/EG godtar kommissionen att de spanska myndigheterna rapporterat om alla relevanta företag.
VI. SLUTSATS
(33)
Kommissionen slår fast att Spanien har genomfört stödordning NN 61/2004 korrekt, i överensstämmelse med kommissionens beslut om godkännande av stödordningen.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Den statliga stödordning NN 61/2004 som Spanien har genomfört är förenlig med den inre marknaden enligt artikel 107.3 c i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och har genomförts korrekt, i överensstämmelse med kommissionens beslut i ärende NN 61/2004.
Artikel 2
Detta beslut riktar sig till Konungariket Spanien.
Utfärdat i Bryssel den 9 juli 2014.