NAŘÍZENÍ RADY (EU, Euratom) č. 609/2014
ze dne 26. května 2014
o metodách a postupu pro poskytování tradičních vlastních zdrojů a vlastních zdrojů z DPH a HND a o opatřeních ke krytí hotovostních nároků
(přepracované znění)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 322 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména s článkem 106a této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
s ohledem na stanovisko Evropského účetního dvora (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 (2) bylo několikrát podstatně změněno. Jelikož je nutné provést další změny, mělo by být v zájmu jasnosti přepracováno.
(2)
Některá ustanovení nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000 byla začleněna do nařízení Rady (EU, Euratom) č. 608/2014 (3), a nemají tedy být předmětem tohoto nařízení. Tato ustanovení se týkají výpočtu zůstatku a jeho zahrnutí do rozpočtu, kontroly vlastních zdrojů a dohledu nad nimi a příslušných požadavků na podávání zpráv, jakož i Poradního výboru pro vlastní zdroje (ACOR).
(3)
Unie musí mít vlastní zdroje uvedené v článku 2 rozhodnutí Rady 2014/335/EU, Euratom (4) dostupné za co nejlepších podmínek. Z tohoto důvodu je třeba stanovit pravidla, podle kterých členské státy tyto vlastní zdroje poskytují Komisi. Toto nařízení přebírá pravidla týkající se poskytování tradičních vlastních zdrojů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. a) rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom, vlastních zdrojů pocházejících z daně z přidané hodnoty (DPH) uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. b) uvedeného rozhodnutí (dále jen „vlastní zdroj z DPH“) a vlastních zdrojů pocházejících z hrubého národního důchodu (HND) uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. c) uvedeného rozhodnutí (dále jen „vlastní zdroj z HND“), jež byla dříve součástí nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000.
(4)
Je třeba definovat pojem stanovení v souvislosti s vlastními zdroji a je třeba stanovit podrobné podmínky, za kterých je plněna povinnost stanovovat tradiční vlastní zdroje uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. a) rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom.
(5)
Pro vlastní zdroje pocházející z dávek z cukru, které je nutno uhradit v rozpočtovém roce odpovídajícím hospodářskému roku, k němuž se daný výdaj vztahuje, by mělo být stanoveno, že členské státy poskytují prostředky z těchto dávek Komisi v průběhu rozpočtového roku, ve kterém jsou stanoveny.
(6)
Členské státy by měly uchovávat k dispozici Komise a v případě potřeby jí poskytovat dokumenty a informace potřebné k tomu, aby mohla uplatňovat pravomoci, které jí byly svěřeny v souvislosti s vlastními zdroji Unie.
(7)
Vnitrostátní orgány příslušné k vybírání vlastních zdrojů by měly být schopny kdykoli Komisi předložit podklady o vybraných vlastních zdrojích.
(8)
Je třeba vést zvláštní účty pro dosud neuhrazené nároky. Tyto účty a předkládání čtvrtletních výkazů z nich by měly umožnit Komisi podrobněji sledovat činnost, kterou členské státy vyvíjejí při vybírání vlastních zdrojů, a zejména těch, které jsou ohroženy podvody a nesrovnalostmi.
(9)
Měla by být stanovena lhůta pro vztahy mezi členskými státy a Komisí vzhledem k tomu, že se nové nároky stanovené členským státem vůči jeho poplatníkům dřívějších rozpočtových roků považují za nároky týkající se běžného rozpočtového roku.
(10)
Aby se zajistilo, že rozpočet Unie bude financován za všech okolností, měl by být stanoven postup ohledně vlastních zdrojů z DPH a vlastních zdrojů z HND, jež byly vytvořeny v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1287/2003 (5), podle kterého by členské státy poskytovaly Unii vlastní zdroje uvedené v rozpočtu ve formě stálých měsíčních dvanáctin, a poté by poskytnuté částky upravily podle skutečného základu vlastních zdrojů z DPH a příslušných změn HND, jakmile budou plně zjištěny.
(11)
Měl by být vyjasněn dopad úprav údajů o HND, které se provádějí po skončení každého rozpočtového roku, na financování hrubého snížení.
(12)
Vlastní zdroje musí být poskytovány tak, že se dlužné částky uloží na zvláštní účet otevřený k tomuto účelu na jméno Komise u ministerstva financí nebo jiného subjektu, který každý členský stát určí. K omezení pohybu finančních prostředků na míru nezbytně nutnou pro plnění rozpočtu se musí Unie omezit při čerpání z těchto účtů pouze na výběry, které slouží k pokrytí hotovostních nároků Komise.
(13)
Komise musí mít dostatečné peněžní prostředky, aby vyhověla regulačním požadavkům na platby soustředěné hlavně v počátečních měsících roku, zejména pokud jde o zvláštní potřeby ohledně plateb výdajů Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) podle nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (6).
(14)
V souladu se zásadou řádného finančního řízení je třeba dbát na to, aby náklady na výběr úroků z vlastních zdrojů, které byly dány k dispozici opožděně, nepřesáhly částku odpovídající výši splatných úroků.
(15)
Podávání zpráv o odpisech týkajících se stanovených nároků, jejichž vybrání bylo prohlášeno nebo je považováno za nemožné, by mělo být sjednoceno.
(16)
Úzká spolupráce mezi členskými státy a Komisí usnadní správné uplatňování finančních předpisů týkajících se vlastních zdrojů.
(17)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (7).
(18)
Vzhledem k odborné povaze těchto aktů požadovaných pro účely podávání výkazů by při přijímání prováděcích aktů s cílem zavést podrobná pravidla pro měsíční výkazy z účtů, na nichž jsou zapsány nároky na tradiční vlastní zdroje, pro čtvrtletní výkazy ze zvláštních účtů, jakož i pro řešení případů týkajících se částek, které nelze vybrat a které převyšují 50 000 EUR, měl být používán poradní postup.
(19)
Nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000 by mělo být zrušeno.
(20)
Z důvodů jednotnosti a s přihlédnutím k článku 11 rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom by toto nařízení mělo vstoupit v platnost ve stejný den jako uvedené rozhodnutí a mělo by se použít od 1. ledna 2014,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět nařízení
Toto nařízení stanoví pravidla pro poskytování vlastních zdrojů Unie uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. a), b) a c) rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom Komisi.
Článek 2
Den stanovení tradičních vlastních zdrojů
1. Pro účely tohoto nařízení se nárok Unie na tradiční vlastní zdroje uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. a) rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom stanoví, jakmile jsou splněny podmínky stanovené celními předpisy, které se týkají zaúčtování částky nároku a vyrozumění dlužníka.
2. Dnem stanovení podle odstavce 1 je den zaúčtování podle celních předpisů.
U dávek a dalších poplatků vyplývajících ze společné organizace trhu s cukrem je dnem stanovení podle odstavce 1 den vyrozumění podle předpisů upravujících odvětví cukru.
Není-li toto vyrozumění výslovně upraveno, je dnem stanovení den, kdy členské státy vyměří dlužníkům splatné částky, hrazené případně prostřednictvím zálohových plateb nebo uhrazením zůstatku.
3. Ve sporných případech se má za to, že pro účely stanovení podle odstavce 1 mohou příslušné správní orgány vypočítat výši splatného nároku nejpozději při přijetí prvního správního rozhodnutí sdělujícího dlužníku vznik dluhu nebo při zahájení soudního řízení, jestliže k němu dojde dříve.
Dnem stanovení podle odstavce 1 je den přijetí rozhodnutí nebo den výpočtu, který má být proveden po zahájení těchto soudních řízení.
4. Musí-li být vyrozumění opraveno, použije se odstavec 1.
Článek 3
Uchovávání podkladů
Členské státy přijmou veškerá vhodná opatření, aby zajistily, že podklady pro stanovení a poskytování vlastních zdrojů budou uchovávány nejméně po dobu tří kalendářních let od konce roku, k němuž se vztahují.
Podklady týkající se postupů a statistických základů uvedených v článku 3 nařízení (ES, Euratom) č. 1287/2003 jsou členské státy povinny uchovávat do 30. září čtvrtého roku následujícího po dotyčném rozpočtovém roce. Po stejnou dobu se uchovávají podklady týkající se základu pro výpočet vlastního zdroje z DPH.
Pokud se na základě prověrky podkladů uvedených v prvním a druhém pododstavci provedené podle čl. 2 odst. 3 nařízení (EU, Euratom) č. 608/2014 nebo podle článku 11 nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1553/89 (8) ukáže, že je nutno provést opravu, musí být podklady uchovány i po uplynutí lhůty stanovené v prvním pododstavci po dostatečně dlouhou dobu umožňující opravu provést a zkontrolovat.
Urovná-li se spor mezi určitým členským státem a Komisí, který se týká povinnosti poskytnout jistou částku vlastních zdrojů, cestou vzájemné dohody nebo na základě rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie, dotyčný členský stát předloží do dvou měsíců po urovnání sporu Komisi podklady nezbytné pro další finanční opatření.
Článek 4
Správní spolupráce
1. Každý členský stát Komisi sdělí následující:
a)
názvy úřadů nebo subjektů příslušných pro stanovování, vybírání, poskytování a kontrolu vlastních zdrojů a základní právní předpisy týkající se úlohy a činnosti těchto úřadů a subjektů;
b)
obecné právní, správní a účetní předpisy týkající se stanovování, vybírání, poskytování a kontroly vlastních zdrojů;
c)
přesný název všech správních a účetních záznamů, ve kterých jsou uvedeny stanovené nároky, jak je vymezuje článek 2, zejména těch, které se používají k sestavování účtů uvedených v článku 6.
Komise je okamžitě informována o veškerých změnách těchto názvů nebo předpisů.
2. Komise předá všem členským státům na žádost jednoho z nich informace uvedené v odstavci 1.
Článek 5
Použitelné sazby
Jednotná sazba podle čl. 2 odst. 1 písm. c) rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom je stanovena během rozpočtového procesu a vypočte se jako procento ze součtu odhadů hrubého národního důchodu (HND) členských států tak, aby plně pokryla tu část rozpočtu, která není financována z příjmů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. a) a b) rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom, z finančních příspěvků na doplňkové programy výzkumu a technologického rozvoje a jiných příjmů.
Tato sazba se v rozpočtu vyjadřuje číslem o tolika desetinných místech, kolik je třeba, aby se částka vlastních zdrojů z HND dala beze zbytku rozdělit mezi členské státy.
KAPITOLA II
ÚČTOVÁNÍ VLASTNÍCH ZDROJŮ
Článek 6
Zaúčtování a podávání výkazů
1. Účty vlastních zdrojů vede ministerstvo financí každého členského státu nebo jiný subjekt určený každým členským státem a jsou členěny podle jednotlivých druhů vlastních zdrojů.
2. Pro účely účtování vlastních zdrojů se měsíc uzavírá nejdříve ve 13 hodin posledního pracovního dne měsíce, v němž byl nárok stanoven.
3. Nároky stanovené podle článku 2 se, aniž je dotčen druhý pododstavec tohoto odstavce, zaúčtují nejpozději v první pracovní den po devatenáctém dni druhého měsíce následujícího po měsíci, v němž byl nárok stanoven.
Stanovené nároky nezaúčtované podle prvního pododstavce, protože dosud nejsou uhrazeny a nebylo na ně poskytnuto žádné zajištění, se uvádějí na zvláštních účtech ve lhůtě stanovené v tomto prvním pododstavci. Členské státy mohou takto postupovat také v případě, že proti stanoveným nárokům, na něž bylo poskytnuto zajištění, jsou vzneseny námitky a jejich výše by se mohla po vyřešení vzniklých sporů změnit.
Vlastní zdroj z DPH a vlastní zdroj z HND se však s přihlédnutím k účinku, který má na tyto zdroje oprava poskytovaná Spojenému království z důvodu rozpočtových nevyvážeností a hrubé snížení přiznané Dánsku, Nizozemsku, Rakousku a Švédsku, na účty uvedené v prvním pododstavci zapisuje takto:
-
vždy první pracovní den každého měsíce se zapíše jedna dvanáctina podle čl. 10 odst. 3,
-
zůstatky zmíněné v čl. 10 odst. 4 a 6 a opravné položky zmíněné v čl. 10 odst. 5 a 7 se zapisují jednou ročně, s výjimkou zvláštních úprav uvedených v čl. 10 odst. 5 první odrážce, které se zapisují na účty v první pracovní den měsíce následujícího po měsíci, v němž bylo dosaženo dohody mezi daným členským státem a Komisí.
Stanovené nároky týkající se dávek a dalších poplatků stanovených v rámci společné organizace trhu s cukrem se zapisují na účty uvedené v prvním pododstavci. Pokud pak tyto nárokované částky nejsou uhrazeny ve stanovených lhůtách, mohou členské státy učiněný zápis opravit a výjimečně tyto nároky zapsat na zvláštní účty.
4. Každý členský stát poskytuje Komisi ve lhůtě uvedené v odstavci 3:
a)
měsíční výkazy ze svých účtů, na nichž jsou zapsány nároky uvedené v odst. 3 prvním pododstavci;
b)
čtvrtletní výkaz ze zvláštních účtů uvedených v odst. 3 druhém pododstavci.
Spolu s těmito měsíčními výkazy poskytují dané členské státy další údaje nebo výkazy o částkách odečítaných od vlastních zdrojů na základě předpisů vztahujících se na území se zvláštním statusem.
Spolu s posledním čtvrtletním výkazem za daný rozpočtový rok předloží členské státy odhad celkové částky nároků vedených na zvláštním účtu k 31. prosinci daného rozpočtového roku, jejichž vybrání je nepravděpodobné.
Komise přijme prováděcí právní předpisy, které stanoví podrobná pravidla pro měsíční a čtvrtletní výkazy. Tyto prováděcí právní předpisy se přijímají poradním postupem podle čl. 16 odst. 2.
Článek 7
Účetní opravy
Po 31. prosinci třetího roku následujícího po daném rozpočtovém roce již nelze provádět žádné další opravy částky měsíčních výkazů sdělených členskými státy podle čl. 6 odst. 4 prvního pododstavce za daný rozpočtový rok, s výjimkou bodů, na které buď Komise, nebo daný členský stát upozorní ještě před tímto dnem.
Článek 8
Opravy stanovení nároků
Opravy provedené podle čl. 2 odst. 4 se přičítají nebo odečítají od celkové výše stanovených nároků. Opravy se zapisují na účty uvedené v čl. 6 odst. 3 prvním a druhém pododstavci a do výkazů uvedených v čl. 6 odst. 4 podle dne provedení těchto oprav.
KAPITOLA III
POSKYTOVÁNÍ VLASTNÍCH ZDROJŮ
Článek 9
Připsání a zaúčtování
1. Postupem podle článku 10 poukáže každý členský stát vlastní zdroje na účet vedený na jméno Komise u ministerstva financí nebo jiného subjektu, který každý členský stát určí.
Tento účet je veden bezplatně v národní měně.
2. Členské státy nebo subjekty určené členskými státy předají Komisi elektronickou cestou:
a)
v pracovní den připsání vlastních zdrojů na účet Komise výpis z účtu nebo jiný dokument dokládající připsání vlastních zdrojů na účet;
b)
nejpozději druhý pracovní den po připsání na účet, aniž je dotčeno písmeno a), výpis z účtu jako doklad připsání vlastních zdrojů na účet.
3. Připsané částky jsou vedeny v eurech v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (9) (dále jen „finanční nařízení“) a nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (10).
Článek 10
Stanovení částek, časový rozvrh poskytování, úpravy
1. Po odečtení nákladů na výběr podle čl. 2 odst. 3 a čl. 10 odst. 3 rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom se tradiční vlastní zdroje uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. a) uvedeného rozhodnutí připisují na příslušné účty nejpozději v první pracovní den po devatenáctém dni druhého měsíce následujícího po měsíci, v němž byl nárok stanoven podle článku 2 tohoto nařízení.
Nároky uváděné na zvláštních účtech podle čl. 6 odst. 3 druhého pododstavce tohoto nařízení však musí být zaúčtovány nejpozději v první pracovní den po devatenáctém dni druhého měsíce následujícího po měsíci, v němž byly nárokované částky uhrazeny.
2. V případě potřeby může Komise členské státy vyzvat, aby s předstihem jednoho měsíce zaúčtovaly všechny vlastní zdroje, s výjimkou vlastního zdroje z DPH a vlastního zdroje z HND, na základě údajů, které mají k dispozici k patnáctému dni téhož měsíce.
Každá částka zaúčtovaná v předstihu se upraví v následujícím měsíci při zaúčtování podle odstavce 1. Touto úpravou se rozumí opačné zaúčtování částky rovnající se částce, která byla zaúčtována v předstihu.
3. Vlastní zdroj z DPH a vlastní zdroj z HND se s přihlédnutím k účinku, který má na tyto zdroje oprava poskytovaná Spojenému království z důvodu rozpočtových nevyvážeností a hrubé snížení přiznané Dánsku, Nizozemsku, Rakousku a Švédsku, připisují na příslušné účty v první pracovní den každého měsíce v částkách rovnajících se jedné dvanáctině odpovídajících celkových částek v rozpočtu, přepočtených na národní měny za použití směnných kursů platných posledního dne, kdy jsou směnné kursy vyhlašovány, kalendářního roku předcházejícího danému rozpočtovému roku, jak byly zveřejněny v řadě C Úředního věstníku Evropské unie.
Pro zvláštní potřeby vyplácení z EZZF podle nařízení (ES) č. 73/2009 a v závislosti na finanční situaci Unie může Komise vyzvat členské státy, aby v prvním čtvrtletí rozpočtového roku zaúčtovaly s předstihem jednoho nebo dvou měsíců jednu dvanáctinu nebo určitý zlomek jedné dvanáctiny částek určených v rozpočtu na tento účel, které pocházejí z vlastního zdroje z DPH a z vlastního zdroje z HND, s přihlédnutím k účinku, který má na tyto zdroje oprava poskytovaná Spojenému království z důvodu rozpočtových nevyvážeností a hrubé snížení přiznané Dánsku, Nizozemsku, Rakousku a Švédsku.
Po prvním čtvrtletí nesmí měsíční požadovaná částka přesáhnout jednu dvanáctinu vlastních zdrojů z DPH a HND a musí zůstat v mezích částek určených v rozpočtu na tento účel.
Komise o tom členské státy informuje s předstihem, nejpozději dva týdny před požadovaným zaúčtováním.
Na zaúčtování v předstihu se vztahují ustanovení osmého pododstavce o částce připisované v měsíci lednu každého roku a ustanovení devátého pododstavce týkající se případu, kdy nedojde ke konečnému přijetí rozpočtu před začátkem rozpočtového roku.
Každá změna jednotné sazby pro vlastní zdroj z DPH, sazby pro vlastní zdroj z HND, opravy poskytované Spojenému království z důvodu rozpočtových nevyvážeností a jejího financování podle článků 4 a 5 rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom a financování hrubého snížení přiznaného Dánsku, Nizozemsku, Rakousku a Švédsku vyžaduje konečné přijetí opravného rozpočtu a v jeho důsledku je nutné znovu upravit dvanáctiny, jež byly zaúčtovány od počátku rozpočtového roku.
Tyto úpravy se provedou při zaúčtování první částky po konečném přijetí opravného rozpočtu, je-li přijat před šestnáctým dnem v měsíci. V opačném případě se provedou při zaúčtování druhé částky po konečném přijetí opravného rozpočtu. Odchylně od článku 11 finančního nařízení se tyto opravné položky zapisují na účty rozpočtového roku, pro nějž byl opravný rozpočet přijat.
Dvanáctiny pro zaúčtování částky za měsíc leden každého rozpočtového roku se vypočítávají na základě částek uvedených v návrhu rozpočtu zmíněném v čl. 314 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) a přepočtených na národní měny členských států za použití směnných kursů platných prvního dne, kdy jsou směnné kursy vyhlašovány, po 15. prosinci kalendářního roku předcházejícího danému rozpočtovému roku; úprava se provede při zaúčtování částky za následující měsíc.
Není-li rozpočet s konečnou platností přijat alespoň dva týdny před zaúčtováním za leden následujícího rozpočtového roku, zaúčtují členské státy první pracovní den každého měsíce, včetně ledna, jednu dvanáctinu částky vlastního zdroje z DPH a vlastního zdroje z HND, s přihlédnutím k účinku, který má na tyto zdroje oprava poskytovaná Spojenému království z důvodu rozpočtových nevyvážeností a hrubé snížení přiznané Dánsku, Nizozemsku, Rakousku a Švédsku, zaúčtované v posledním rozpočtu, který byl přijat s konečnou platností; úprava se provede ke dni prvního odvodu vlastních zdrojů po konečném přijetí rozpočtu, je-li přijat před šestnáctým dnem v měsíci. V opačném případě se provede ke dni, kdy má být zaúčtována druhá částka po konečném přijetí rozpočtu.
4. Každý členský stát je podle ročního výkazu, v němž je uveden základ pro výpočet vlastního zdroje z DPH podle čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS, Euratom) č. 1553/89, zatížen částkou vypočtenou na základě údajů obsažených v uvedeném výkazu uplatněním jednotné sazby přijaté pro předchozí rozpočtový rok a zároveň se mu připíše 12 plateb provedených během daného rozpočtového roku. Nicméně základ každého členského státu pro výpočet vlastního zdroje z DPH, na který se uplatní uvedená jednotná sazba, nesmí překročit procentní hodnotu jeho HND stanovenou v čl. 2 odst. 1 písm. b) rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom ve smyslu čl. 2 odst. 7 prvního pododstavce uvedeného rozhodnutí. Komise vypočte zůstatek a sdělí jej členským státům včas, aby jej v první prosincový pracovní den téhož roku mohly zapsat na účet uvedený v čl. 9 odst. 1 tohoto nařízení.
5. V případě jakýchkoli oprav základu pro výpočet vlastního zdroje z DPH podle čl. 9 odst. 1 nařízení (EHS, Euratom) č. 1553/89 se u každého dotčeného členského státu, jehož základ nepřesahuje s ohledem na tyto opravy procentní hodnoty stanovené v čl. 2 odst. 1 písm. b) a čl. 10 odst. 2 rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom, provedou úpravy zůstatku stanoveného podle odstavce 4 tohoto článku za těchto podmínek:
-
opravy podle čl. 9 odst. 1 prvního pododstavce nařízení (EHS, Euratom) č. 1553/89 provedené do 31. července vyžadují celkovou úpravu, kterou je nutno zapsat na účet uvedený v čl. 9 odst. 1 tohoto nařízení v první prosincový pracovní den téhož roku. Nicméně částečnou úpravu lze zapsat i před tímto dnem, pokud s tím daný členský stát a Komise souhlasí,
-
pokud opatření, která Komise přijme podle čl. 9 odst. 1 druhého pododstavce nařízení (EHS, Euratom) č. 1553/89 k opravě základu, vedou k úpravě částek zapsaných na účtu uvedeném v čl. 9 odst. 1 tohoto nařízení, provede se tato úprava ke dni, který Komise stanoví na základě uvedených opatření.
Změny HND uvedené v odstavci 7 tohoto článku také vyžadují úpravu zůstatku každého členského státu, jehož základ je s ohledem na opravy uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce limitován procentními hodnotami stanovenými v čl. 2 odst. 1 písm. b) a čl. 10 odst. 2 rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom.
Komise sdělí úpravy členským státům včas, aby je v první prosincový pracovní den téhož roku mohly zapsat na účet uvedený v čl. 9 odst. 1.
Částečnou úpravu lze však zapsat kdykoli, pokud s tím daný členský stát a Komise souhlasí.
6. Na základě údajů o agregovaném HND v tržních cenách a jeho složkách z předchozího roku poskytnutých členskými státy podle čl. 2 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 1287/2003 je každý členský stát zatížen částkou vypočtenou tak, že se na HND uplatní sazba přijatá pro předchozí rozpočtový rok, a zároveň se každému členskému státu připíší k dobru platby uskutečněné během předchozího rozpočtového roku. Komise vypočte zůstatek a sdělí jej členským státům včas, aby jej v první prosincový pracovní den téhož roku mohly zapsat na účet uvedený v čl. 9 odst. 1 tohoto nařízení.
7. Případné změny HND předchozích rozpočtových roků podle čl. 2 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 1287/2003, na které se vztahuje článek 5 uvedeného nařízení, budou mít pro každý dotčený členský stát za následek úpravu do rovnovážného stavu podle odstavce 6 tohoto článku. Tato úprava se určí za podmínek stanovených v odst. 5 prvním pododstavci tohoto článku. Komise sdělí tyto úpravy členským státům, aby je v první prosincový pracovní den téhož roku mohly zapsat na účet uvedený v čl. 9 odst. 1 tohoto nařízení. Po 30. září čtvrtého roku následujícího po daném rozpočtovém roce již nebudou žádné změny HND vzaty v úvahu, s výjimkou těch bodů, na které buď Komise, nebo daný členský stát upozorní ještě před tímto dnem.
8. Operace uvedené v odstavcích 4 až 7 představují změny příjmů týkající se rozpočtového roku, ve kterém jsou provedeny.
Částka příjmů stanovená v rozpočtu na běžný rozpočtový rok může být zvýšena nebo snížena prostřednictvím opravného rozpočtu o částku vyplývající z těchto operací v souladu s čl. 1 odst. 2 nařízení (EU, Euratom) č. 608/2014.
9. V případě změn údajů o HND podle čl. 2 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 1287/2003 nebude financování hrubých snížení přiznaných Dánsku, Nizozemsku, Rakousku a Švédsku následně revidováno.
Článek 11
Úprava ohledně neúčasti na financování
1. Pokud se podle Smlouvy o fungování EU a jejích protokolů 21 a 22 některý členský stát neúčastní financování určité akce nebo politiky Unie, má nárok na to, aby částka, kterou uhradil jako vlastní zdroje na každý rozpočtový rok neúčasti, byla upravena na základě výpočtu podle odstavce 2 tohoto článku.
2. Komise vypočítá úpravu během roku následujícího po daném rozpočtovém roce a současně stanoví zůstatky HND podle článku 10 tohoto nařízení.
Výpočet se provede na základě těchto údajů za příslušný rozpočtový rok:
a)
údajů o agregovaném HND v tržních cenách a o jeho složkách;
b)
údajů o rozpočtovém objemu operativních výdajů odpovídajících danému opatření nebo politice.
Úprava se vypočítá tak, že se celková částka daných výdajů, kromě výdajů financovaných zúčastněnými třetími zeměmi, vynásobí procentní hodnotou, kterou v poměru k HND všech členských států představuje HND členského státu, který má na úpravu nárok. Úpravu financují zúčastněné členské státy podle stupnice stanovené tak, že jejich HND se vydělí HND všech zúčastněných členských států. Pro účely výpočtu úpravy se převod částek mezi národní měnou a eurem provádí za použití směnného kursu platného posledního dne, kdy jsou směnné kursy vyhlašovány, kalendářního roku předcházejícího danému rozpočtovému roku.
Tato úprava za každý příslušný rok se provádí pouze jednou a v případě následné změny HND je konečná.
3. Komise sdělí členským státům částku úpravy včas, aby ji v první prosincový pracovní den mohly zapsat na účet uvedený v čl. 9 odst. 1 tohoto nařízení.
Článek 12
Úroky z částek poskytnutých opožděně
1. V případě jakéhokoli zpoždění v připisování částek na účet uvedený v čl. 9 odst. 1 zaplatí dotyčný členský stát úroky.
Úroky nižší než 500 EUR se nevybírají.
2. V případě členských států, které se účastní hospodářské a měnové unie, se úroková sazba rovná sazbě zveřejněné v řadě C Úředního věstníku Evropské unie, kterou Evropská centrální banka používala pro své hlavní refinanční operace prvního dne měsíce splatnosti, zvýšené o dva procentní body.
Tato úroková sazba se zvyšuje o 0,25 procentního bodu za každý měsíc prodlení. Takto zvýšená sazba se použije na celou dobu prodlení.
3. V případě členských států, které se neúčastní hospodářské a měnové unie, se sazba rovná sazbě, kterou centrální banky používaly prvního dne daného měsíce pro své hlavní refinanční operace, zvýšené o dva procentní body, nebo v případě členských států, u nichž sazba centrální banky není k dispozici, se uvedená sazba rovná nejvíce rovnocenné sazbě používané prvního dne daného měsíce na peněžním trhu dotyčných členských států, zvýšené o dva procentní body.
Tato úroková sazba se zvyšuje o 0,25 procentního bodu za každý měsíc prodlení. Takto zvýšená sazba se použije na celou dobu prodlení.
4. Na úhradu úroků uvedených v odstavci 1 se obdobně použije čl. 9 odst. 2 a 3.
Článek 13
Částky, které nelze vybrat
1. Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily, že částky odpovídající nárokům stanoveným podle článku 2 budou poskytnuty Komisi tak, jak je stanoveno v tomto nařízení.
2. Členské státy nejsou povinny poskytnout Komisi částky odpovídající nárokům stanoveným podle článku 2, které nemohou být vybrány:
a)
z důvodu vyšší moci;
b)
z jiných důvodů, které jim nemohou být přičítány.
Částky stanovených nároků se prohlásí za částky, které nelze vybrat, rozhodnutím příslušného správního orgánu, který tuto skutečnost zjistí.
Částky stanovených nároků se považují za částky, které nelze vybrat, nejpozději po uplynutí pěti let ode dne, kdy byla částka stanovena podle článku 2, nebo v případě správního nebo soudního odvolání ode dne vydání, oznámení nebo vyhlášení konečného rozhodnutí.
V případě částečné úhrady nebo částečných úhrad se maximální pětileté období počítá ode dne provedení poslední platby, pokud jí není dluh uhrazen.
Částky, jejichž vybrání bylo prohlášeno nebo je považováno za nemožné, se s konečnou platností odepíšou ze zvláštních účtů uvedených v čl. 6 odst. 3 druhém pododstavci. Vykážou se v příloze čtvrtletního výkazu uvedeného v čl. 6 odst. 4 prvním pododstavci a případně ve čtvrtletních popisech uvedených v článku 5 nařízení (EU, Euratom) č. 608/2014.
3. Do tří měsíců od správního rozhodnutí uvedeného v odstavci 2 tohoto článku nebo ve lhůtách uvedených v tomtéž odstavci podají členské státy Komisi zprávu obsahující informace o případech použití odstavce 2 tohoto článku, pokud je částka dotyčných stanovených nároků vyšší než 50 000 EUR.
Tato zpráva musí obsahovat veškeré údaje nezbytné pro posouzení důvodů uvedených v odst. 2 písm. a) a b) tohoto článku, které dotyčnému členskému státu znemožnily poskytnout dotyčné částky, a opatření, která v daném případě nebo daných případech členský stát přijal k zajištění vybrání částek.
Tato zpráva musí být vypracována podle vzoru stanoveného Komisí. Komise za tímto účelem přijme prováděcí právní předpisy. Tyto prováděcí právní předpisy se přijímají poradním postupem podle čl. 16 odst. 2.
4. Komise sdělí do šesti měsíců od obdržení zprávy uvedené v odstavci 3 danému členskému státu své připomínky.
Pokud Komise považuje za nezbytné vyžádat si doplňující informace, počítá se šestiměsíční lhůta ode dne obdržení požadovaných doplňujících informací.
KAPITOLA IV
ŘÍZENÍ PENĚŽNÍCH PROSTŘEDKŮ
Článek 14
Požadavky na řízení peněžních prostředků
1. Komise čerpá částky poukázané na účty uvedené v čl. 9 odst. 1 v rozsahu nutném pro krytí jejích požadavků na peněžní prostředky v souvislosti s plněním rozpočtu.
2. Přesahují-li požadavky na peněžní prostředky aktiva na účtech, může Komise přečerpat celkovou výši těchto aktiv za předpokladu, že jsou v rozpočtu odpovídající položky uvedeny a že celková výše čerpání nepřekročí celkový limit vlastních zdrojů stanovený v rozpočtu. V takovém případě Komise členské státy předem informuje o jakýchkoli předvídatelných přečerpáních.
3. Pouze v případě nedodržení závazku z úvěru nebo ze záruky za úvěr poskytnuté na základě nařízení a rozhodnutí Rady, kdy za výjimečných okolností Komise nemůže včas využít jiná opatření stanovená v rámci finančních předpisů, jež se vztahují na tyto úvěry, aby zajistila plnění právních závazků Unie vůči věřitelům, mohou být k obsluze dluhů Unie přechodně použity odstavce 2 a 4 bez ohledu na podmínky uvedené v odstavci 2.
4. Rozdíl mezi celkovými aktivy a požadavky na peněžní prostředky se pokud možno rozdělí mezi členské státy v poměru, jakým přispívají do rozpočtových příjmů.
Článek 15
Provádění platebních příkazů
1. Členské státy nebo subjekty určené členskými státy provedou platební příkazy Komise podle pokynů Komise nejpozději do tří pracovních dnů od jejich obdržení. Nicméně v případě převodů peněžních prostředků provádějí členské státy platební příkazy ve lhůtě požadované Komisí.
2. Členské státy nebo subjekty určené členskými státy zasílají Komisi elektronickou cestou výpis z účtu jako doklad o příslušných pohybech na účtu nejpozději druhý pracovní den od provedení každé transakce.
KAPITOLA V
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 16
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Poradní výbor pro vlastní zdroje uvedený v článku 7 nařízení (EU, Euratom) č. 608/2014. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento pododstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 17
Přechodná ustanovení o úrokové sazbě
Sazba stanovená v článku 11 nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000 ve znění před vstupem v platnost nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2028/2004 (11) se nadále použije pro výpočet úroku z prodlení v případě, kdy den splatnosti spadá do období před 1. prosincem 2004.
Článek 18
Zrušení
1. Nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000 se zrušuje.
2. Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou v příloze II.
Článek 19
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vstupu v platnost rozhodnutí 2014/335/EU, Euratom.
Použije se od 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 26. května 2014.
RÅDETS FÖRORDNING (EU, Euratom) nr 609/2014
av den 26 maj 2014
om metoder och förfaranden för tillhandahållande av traditionella, momsbaserade egna medel och BNI-baserade egna medel samt åtgärder för att möta likviditetsbehov
(omarbetning)
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 322.2,
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artikel 106a,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europaparlamentets yttrande,
med beaktande av Europeiska revisionsrättens yttrande (1), och
av följande skäl:
(1)
Rådets förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 (2) har ändrats väsentligt vid ett flertal tillfällen. Eftersom ytterligare ändringar krävs bör förordningen av tydlighetsskäl omarbetas.
(2)
Vissa av bestämmelserna i förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 har införts i rådets förordning (EU, Euratom) nr 608/2014 (3), och omfattas därför inte av den här förordningen. Till de bestämmelserna hör beräkningen och budgeteringen av budgetsaldot, kontroll och övervakning av egna medel, relevanta rapporteringskrav samt bestämmelserna om rådgivande kommittén för egna medel.
(3)
Unionen måste få möjlighet att på bästa möjliga villkor disponera över de egna medel som avses i artikel 2 i rådets beslut 2014/335/EU, Euratom (4). Följaktligen bör det föreskrivas hur medlemsstaterna ska tillhandahålla kommissionen dessa egna medel. I denna förordning ingår bestämmelserna om tillhandahållande av de traditionella egna medel som avses i artikel 2.1 a i beslut 2014/335/EU, Euratom, de egna medel som baseras på mervärdesskatt (moms) som avses i artikel 2.1 b i det beslutet (nedan kallade momsbaserade egna medel) samt de egna medel som baseras på bruttonationalinkomsten (BNI) som avses i artikel 2.1 c i det beslutet (nedan kallade BNI-baserade egna medel), vilka tidigare utgjorde en del av förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000.
(4)
Begreppet fastställande bör definieras, och det bör fastställas närmare villkor för när skyldigheten att fastställa egna medel uppfylls avseende de traditionella egna medel som avses i artikel 2.1 a i beslut 2014/335/EU, Euratom.
(5)
När det gäller egna medel från sådana avgifter inom sockersektorn för vilka det bör säkerställas att uppbörden av dessa inkomster och budgetåret sammanfaller med utgifterna för samma regleringsår, bör det föreskrivas att medlemsstaterna ska ställa medlen från avgifter inom sockersektorn till kommissionens förfogande under det budgetår för vilket de fastställts.
(6)
Medlemsstaterna bör hålla till kommissionens förfogande och vid behov sända till kommissionen de dokument och upplysningar som behövs för att kommissionen ska kunna utöva sina befogenheter avseende unionens egna medel.
(7)
De nationella myndigheter som ansvarar för uppbörden av egna medel bör se till att kommissionen ständigt har tillgång till underlaget till uppbörden.
(8)
Särskilda räkenskaper bör föras för tillgodohavanden som inte har uppburits. Dessa räkenskaper samt en kvartalsrapport för dessa räkenskaper bör möjliggöra för kommissionen att mer noggrant övervaka medlemsstaternas åtgärder för att uppbära egna medel, särskilt sådana egna medel som äventyras genom bedrägeri eller andra oegentligheter.
(9)
Det är viktigt att en preskriptionstid fastställs mellan medlemsstaterna och kommissionen, eftersom nya fastställande som medlemsstaterna gör i fråga om betalningsskyldighet för tidigare budgetår bör betraktas som fastställanden för pågående budgetår.
(10)
För att under alla omständigheter säkerställa finansieringen av unionens budget bör det fastställas ett förfarande för hur medlemsstaterna ska tillhandahålla unionens momsbaserade egna medel och BNI-baserade egna medel - vilka beräknas på grundval av rådets förordning (EG, Euratom) nr 1287/2003 (5), i form av en konstant tolftedel av de egna medel som redovisas i budgeten, och sedan justera de överförda beloppen enligt det faktiska beräkningsunderlaget för momsbaserade egna medel samt relevanta förändringar av BNI så snart som dessa till fullo är kända.
(11)
Om BNI-uppgifter modifieras efter det att det berörda budgetåret löpt ut bör det klargöras vilken inverkan sådana modifieringar ska ha på finansieringen av bruttominskningarna.
(12)
De egna medlen bör tillhandahållas genom att de fastställda beloppen krediteras ett konto som i kommissionens namn öppnats för detta syfte hos respektive medlemsstats finansförvaltning eller hos ett organ utsett av medlemsstaten. För att begränsa transaktioner med medlen till det som krävs för att genomföra budgeten bör kommissionen inskränka sig till att från dessa konton endast ta ut de medel som behövs för att täcka kommissionens likviditetsbehov.
(13)
Kommissionen måste ha tillräcklig likviditet för att uppfylla bestämmelserna i lagstiftningen för utbetalningar som är koncentrerade till årets första månader, i synnerhet för det särskilda syftet att betala utgifter för Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) i enlighet med rådets förordning (EG) nr 73/2009 (6).
(14)
Enligt principen om sund ekonomisk förvaltning bör man noggrant se till att kostnaden för att uppbära de räntor som genereras när egna medel tillhandahålls för sent inte överstiger beloppen på själva räntorna.
(15)
Man bör harmonisera reglerna för rapportering av fall där fastställda belopp skrivits av därför att de bedömts vara omöjliga att uppbära.
(16)
Ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen är ägnat att underlätta en korrekt tillämpning av de finansiella föreskrifterna om egna medel.
(17)
För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen ges genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (7).
(18)
Genomförandeakter med närmare regler för de månatliga rapporterna över anspråk på traditionella egna medel och kvartalsrapporterna över de särskilda räkenskaperna samt bestämmelser om handläggningen av ärenden där belopp som överstiger 50 000 EUR inte går att uppbära bör antas enligt det rådgivande förfarandet, med tanke på den tekniska karaktären hos sådana redovisningsbestämmelser.
(19)
Förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 bör upphöra att gälla.
(20)
För konsekvensens skull och med beaktande av artikel 11 i beslut 2014/335/EU, Euratom bör denna förordning träda i kraft samma dag som det beslutet och börja tillämpas från och med den 1 januari 2014.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
Artikel 1
Syfte
I denna förordning anges regler för hur de egna medel som avses i artikel 2.1 a, b och c i beslut 2014/335/EU, Euratom ska tillhandahållas kommissionen.
Artikel 2
Datum för fastställande av traditionella egna medel
1. Vid tillämpningen av denna förordning ska unionens anspråk på traditionella egna medel enligt artikel 2.1 a i beslut 2014/335/EU, Euratom anses fastställda så snart som villkoren i tullföreskrifterna uppfyllts i fråga om bokföring av anspråksbeloppet och underrättelse till den betalningsskyldige om beloppet.
2. Fastställandet enligt punkt 1 ska anses ha skett dagen för bokföring enligt tullföreskrifterna.
När det gäller avgifter och andra anspråk inom ramen för den gemensamma organisationen av marknaden inom sockersektorn ska fastställandet enligt punkt 1 anses ha skett dagen för anmälan enligt föreskrifterna om sockersektorn.
Om denna anmälan inte uttryckligen föreskrivits, ska den berörda dagen anses vara när medlemsstaterna fastställer anspråken på de betalningsskyldiga, i förekommande fall i förskott eller som restlikvid.
3. Om tvister uppstår, får de behöriga administrativa myndigheterna, i syfte att fastställa anspråk enligt punkt 1, räkna ut anspråksbeloppet senast i samband med det första administrativa beslut som underrättar den betalningsskyldige om skulden, eller när ärendet anhängiggörs vid den rättsliga myndigheten, om detta anhängiggörande sker först.
Fastställandet enligt punkt 1 ska anses ha skett dagen för beslutet, eller dagen för den beräkning som ska göras efter anhängiggörandet vid den rättsliga myndigheten.
4. Punkt 1 ska tillämpas när en underrättelse måste rättas.
Artikel 3
Bevarande av styrkande dokument
Medlemsstaterna ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de styrkande dokument som avser fastställandet och tillhandahållandet av egna medel bevaras för en period på minst tre kalenderår, från utgången av det år som dessa dokument avser.
De styrkande dokument som avser de statistiska förfaranden och beräkningsunderlag som avses i artikel 3 i förordning (EG, Euratom) nr 1287/2003 ska bevaras av medlemsstaterna till och med den 30 september det fjärde året efter budgetåret i fråga. De styrkande dokument som avser momsbaserade egna medel ska bevaras för samma period.
Om en granskning av de styrkande dokument som avses i första och andra stycket, genomförd enligt artikel 2.3 i förordning (EU, Euratom) nr 608/2014 eller artikel 11 i rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1553/89 (8), visar att ett fastställande kan behöva rättas, ska dokumenten bevaras för en tillräckligt lång tid utöver fristen i första stycket för att möjliggöra att rättelsen genomförs och övervakas.
Om en tvist mellan en medlemsstat och kommissionen om huruvida medlemsstaten är skyldig att tillhandahålla ett visst belopp i egna medel löses genom överenskommelse mellan parterna eller genom beslut av Europeiska unionens domstol ska medlemsstaterna tillsända kommissionen de styrkande dokument som behövs för den finansiella uppföljningen senast två månader efter det att tvisten lösts.
Artikel 4
Samarbete mellan förvaltningar
1. Varje medlemsstat ska informera kommissionen om följande:
a)
Namnen på de myndigheter och organ som ansvarar för att fastställa, uppbära, tillhandahålla och kontrollera de egna medlen samt nödvändiga bestämmelser om dessa myndigheters och organs uppgifter och funktion.
b)
De allmänna bestämmelser i lagar och andra författningar samt de allmänna bokföringsföreskrifter som rör fastställande, uppbörd, tillhandahållande och kontroll av egna medel.
c)
Den exakta benämningen på de administrativa förteckningar och de sammanställningar i bokföringen där anspråken enligt artikel 2 förts upp, särskilt de som används för upprättande av räkenskaper enligt artikel 6.
Varje ändring av dessa beteckningar eller bestämmelser ska omedelbart meddelas kommissionen.
2. På begäran av en medlemsstat ska kommissionen meddela samtliga medlemsstater de uppgifter som avses i punkt 1.
Artikel 5
Tillämpliga uttagssatser
Den enhetliga procentsats som avses i artikel 2.1 c i beslut 2014/335/EU, Euratom och som ska fastställas under budgetförfarandet, ska beräknas som en procentandel av summan av medlemsstaternas prognostiserade bruttonationalinkomst (BNI) på ett sådant sätt att den helt täcker den del av budgeten som inte finansieras av de inkomster som det hänvisas till i artikel 2.1 a och b i beslut 2014/335/EU, Euratom, finansiella bidrag till kompletterande program inom forskning och teknisk utveckling och övriga inkomster.
Denna procentsats ska anges i budgeten genom ett tal som ska anges med så många decimaler som behövs för att fullständigt fördela de BNI-baserade egna medlen mellan medlemsstaterna.
KAPITEL II
BOKFÖRING AV EGNA MEDEL
Artikel 6
Bokföring och rapportering
1. Räkenskaper över egna medel ska föras av respektive medlemsstats finansförvaltning eller av det organ som utsetts av respektive medlemsstat och ska delas upp på typ av medel.
2. För räkenskaperna över egna medel gäller att månadens bokföring får avslutas tidigast klockan 13 sista arbetsdagen i månaden för fastställandet.
3. De anspråk som fastställs enligt artikel 2 ska, om inte annat följer av andra stycket i denna punkt, bokföras senast den första arbetsdagen efter den nittonde dagen i den andra månad som följer efter den månad under vilken anspråket fastställs.
Fastställda anspråk som inte är bokförda enligt första stycket på grund av att de inte har uppburits och ingen säkerhet har ställts, ska anges i särskilda räkenskaper inom den tid som fastställs i första stycket. Medlemsstaterna får använda detta förfarande när det har rests invändningar mot fastställda anspråk för vilka säkerhet har ställts och dessa anspråk kan komma att förändras när tvisten har lösts.
Momsbaserade egna medel och BNI-baserade egna medel ska dock bokföras enligt första stycket på följande sätt, med beaktande av hur dessa medel påverkas av den korrigering som beviljats Förenade kungariket för budgetobalanser och den bruttominskning som beviljats Danmark, Nederländerna, Österrike och Sverige:
-
Den tolftedel som avses i artikel 10.3 ska bokföras den första arbetsdagen i varje månad.
-
De saldon som avses i artikel 10.4 och 10.6 och de justeringar som avses i artikel 10.5 och 10.7 ska bokföras årligen, förutom de särskilda justeringar som avses i artikel 10.5 första strecksatsen, vilka ska bokföras den första arbetsdagen i den månad som följer efter överenskommelsen mellan den berörda medlemsstaten och kommissionen.
De anspråk i förhållande till avgifter och andra anspråk inom ramen för den gemensamma organisationen av marknaden inom sockersektorn, ska anges i räkenskaperna som avses i första stycket. Om dessa anspråk senare inte uppbärs inom angivna tidsfrister, får medlemsstaterna rätta införandet och undantagsvis föra in anspråken i de särskilda räkenskaperna.
4. Varje medlemsstat ska inom den tid som avses i punkt 3
a)
tillställa kommissionen en månatlig rapport över räkenskaperna över de anspråk som avses i punkt 3 första stycket.
b)
tillställa kommissionen en kvartalsrapport över de särskilda räkenskaper som avses i punkt 3 andra stycket.
Som stöd för den månatliga rapporten ska de berörda medlemsstaterna överlämna uppgifter och redogörelser om de avdrag som gjorts från de egna medlen på grundval av bestämmelser om områden med särskild status.
Medlemsstaterna ska varje år tillsammans med den sista kvartalsrapporten översända en beräkning av de totala anspråksbelopp som kommer att tas upp i de särskilda räkenskaperna per den 31 december det året och för vilka det bedöms vara osäkert om de går att uppbära.
Kommissionen ska anta genomförandeakter med närmare regler om månads- och kvartalsrapporterna. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 16 punkt 2.
Artikel 7
Korrigeringar i räkenskaperna
Efter den 31 december det tredje året efter ett visst budgetår får inga rättelser göras av det totala belopp som tagits upp i de månatliga rapporterna som medlemsstaterna har översänt för det berörda budgetåret enligt artikel 6.4 första stycket utom på de punkter som antingen av kommissionen eller av den berörda medlemsstaten anmälts före utgången av denna tidsfrist.
Artikel 8
Korrigering av fastställda belopp
De rättelser som genomförs enligt artikel 2.4 ska läggas till eller dras av från den totala summan av fastställda anspråk. De ska redovisas i de räkenskaper som avses i artikel 6.3 första och andra stycket och i de rapporter som avses i artikel 6.4 för den period som omfattar den dag då dessa rättelser görs.
KAPITEL III
TILLHANDAHÅLLANDE AV EGNA MEDEL
Artikel 9
Bestämmelser om finansförvaltning och kreditering
1. I enlighet med förfarandet i artikel 10 ska varje medlemsstat kreditera egna medel på det konto som för detta syfte i kommissionens namn öppnats i medlemsstatens finansförvaltning eller hos ett organ utsett av medlemsstaten.
Detta konto ska föras i nationell valuta och vara avgiftsfritt.
2. Medlemsstaterna eller de organ som de har utsett ska översända följande till kommissionen i elektronisk form:
a)
Ett kontoutdrag med uppgift om de belopp i egna medel som bokförts eller en verifikation av den enskilda överföringen; detta ska ske samma dag som beloppen har bokförts.
b)
Ett kontoutdrag med uppgift om de belopp i egna medel som bokförts; detta ska ske senast den andra arbetsdagen efter det att beloppet i egna medel har bokförts, utan att det påverkar tillämpningen av led a.
3. De krediterade beloppen ska bokföras i euro i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (9) (nedan kallad budgetförordningen) och kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1268/2012 (10).
Artikel 10
Bestämning av belopp, tidpunkt för tillhandahållande, justeringar
1. Efter avdrag för kostnader för uppbörd enligt artikel 2.3 och artikel 10.3 i beslut 2014/335/EU, Euratom ska de traditionella egna medel som avses i artikel 2.1 a i det beslutet krediteras senast den första arbetsdagen efter den nittonde dagen i den andra månad som följer efter den månad under vilken anspråket fastställdes enligt artikel 2 i denna förordning.
För anspråk som redovisas särskilt enligt artikel 6.3 andra stycket i denna förordning ska krediteringen dock göras senast den första arbetsdagen efter den nittonde dagen i den andra månad som följer efter den månad under vilken de belopp uppbars som motsvarar anspråken.
2. Vid behov får medlemsstaterna uppmanas av kommissionen att med en månad tidigarelägga en kreditering av andra medel än momsbaserade egna medel och BNI-baserade egna medel på grundval av information som medlemsstaterna har tillgång till den femtonde dagen i den månaden.
Varje tidigarelagd kreditering ska justeras nästa månad när den kreditering sker som avses i punkt 1. Denna justering ska omfatta en negativ kreditering som motsvarar beloppet av den tidigarelagda krediteringen.
3. De momsbaserade egna medlen och de BNI-baserade egna medlen ska, med beaktande av hur den korrigering som Förenade kungariket beviljats för budgetobalanser samt den bruttominskning som beviljats Danmark, Nederländerna, Österrike och Sverige påverkar dessa medel, krediteras den första arbetsdagen i varje månad med en tolftedel av de belopp som redovisas i budgeten, omräknade till nationell valuta enligt den växelkurs som gällde den sista noteringsdagen i det kalenderår som föregår budgetåret och som offentliggjorts i C-serien av Europeiska unionens officiella tidning.
För det särskilda syftet att enligt förordning (EG) nr 73/2009 betala utgifter för EGJF får kommissionen, med hänsyn till unionens likviditet, uppmana medlemsstaterna att med en eller två månader under det första kvartalet i budgetåret tidigarelägga en tolftedel eller en del av en tolftedel av de belopp i budgeten som är uppförda som momsbaserade egna medel eller BNI-baserade egna medel, med beaktande av hur den korrigering som Förenade kungariket beviljats för budgetobalanser och den bruttominskning som Danmark, Nederländerna, Österrike och Sverige beviljats påverkar dessa medel.
Efter det första kvartalet får den begärda månatliga krediteringen inte överstiga en tolftedel av de momsbaserade egna medlen och de BNI-baserade egna medlen, och krediteringen får ej heller överstiga de belopp som för detta syfte är redovisade i budgeten.
Kommissionen ska anmäla den kreditering som begärs till medlemsstaterna senast två veckor i förväg.
Det åttonde stycket rörande det belopp som ska krediteras i januari varje år och det nionde stycket som ska tillämpas om budgeten inte är slutgiltigt antagen före början av budgetåret, ska tillämpas på dessa tidigarelagda krediteringar.
Varje förändring av den enhetliga procentsatsen för momsbaserade egna medel, av procentsatsen för BNI-baserade egna medel, av den korrigering som beviljas Förenade kungariket för budgetobalanser och av dess finansiering enligt artiklarna 4 och 5 i beslut 2014/335/EU, Euratom, samt av finansieringen av den bruttominskning som beviljats, Danmark, Nederländerna, Österrike och Sverige, kräver att en ändringsbudget slutgiltigt antas, och ska medföra en justering av de tolftedelar som krediterats under budgetåret.
Dessa justeringar ska göras i samband med den första krediteringen efter det slutgiltiga antagandet av ändringsbudgeten om denna antas före den sextonde dagen i månaden. I övriga fall ska justeringarna göras i samband med den andra krediteringen efter det slutgiltiga antagandet. Med avvikelse från artikel 11 i budgetförordningen ska dessa justeringar redovisas det budgetår som omfattas av ändringsbudgeten i fråga.
Beräkningen av tolftedelarna för januari varje budgetår ska baseras på de belopp som föreskrivs i det budgetförslag som avses i artikel 314.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), och ska räknas om till nationell valuta enligt de växelkurser som gällde den första noteringsdagen efter den 15 december det kalenderår som föregick budgetåret; justeringen ska göras i samband med krediteringen för följande månad.
Om budgeten inte har slutgiltigt antagits senast två veckor före bokföringen för januari följande budgetår, ska medlemsstaterna den första arbetsdagen i varje månad, inklusive januari, kreditera en tolftedel av summan av momsbaserade egna medel och BNI-baserade egna medel, med beaktande av hur den korrigering som Förenade Kungariket beviljats för budgetobalanser och den bruttominskning som Danmark, Nederländerna, Österrike och Sverige beviljats påverkar dessa medel; justeringen ska göras den första dagen för kreditering efter det att budgeten slutgiltigt antagits, om den antagits före den sextonde dagen i månaden. I övriga fall ska justeringen göras den andra dagen för kreditering efter det att budgeten slutgiltigt antagits.
4. Varje medlemsstat ska på grundval av den årliga översikt över beräkningsunderlag för momsbaserade egna medel som föreskrivs i artikel 7.1 i förordning (EEG, Euratom) nr 1553/89 debiteras ett belopp som beräknats från de uppgifter som anges i den översikten och som baseras på den enhetliga procentsats som beslutats för föregående budgetår, och sedan krediteras de tolv inbetalningar som gjorts under detta budgetår. Dock får en medlemsstats beräkningsunderlag för momsbaserade egna medel på vilket den procentsatsen tillämpas inte överskrida den procentsats av dess BNI som fastställs i artikel 2.1 b i beslut 2014/335/EU, Euratom enligt artikel 2.7 första stycket i det beslutet. Kommissionen ska beräkna saldot och informera medlemsstaterna i så god tid att de kan redovisa saldot på det konto som avses i artikel 9.1 i denna förordning den första arbetsdagen i december samma år.
5. Eventuella korrigeringar av beräkningsunderlaget för momsbaserade egna medel enligt artikel 9.1 i förordning (EEG, Euratom) nr 1553/89 ska för varje berörd medlemsstat vars beräkningsunderlag, dessa korrigeringar medräknade, inte överskrider de procentsatser som fastställs i artiklarna 2.1 b och 10.2 i beslut 2014/335/EU, Euratom medföra följande justeringar av det saldo som avses i punkt 4 i den här artikeln:
-
De korrigeringar enligt artikel 9.1 första stycket i förordning (EEG, Euratom) nr 1553/89 som gjorts senast den 31 juli ska medföra en allmän justering som redovisas på det konto som avses i artikel 9.1 i den här förordningen den första arbetsdagen i december samma år. En särskild justering får dock redovisas före den dagen, om den berörda medlemsstaten och kommissionen kommer överens om det.
-
Om de åtgärder som kommissionen vidtar enligt artikel 9.1 andra stycket i förordning (EEG, Euratom) nr 1553/89 för att korrigera beräkningsunderlaget medför en justering av krediteringarna på det konto som avses i artikel 9.1 i den här förordningen, ska den justeringen göras den dag som anges av kommissionen enligt dessa åtgärder.
De förändringar av BNI som avses i punkt 7 i den här artikeln ska också medföra en justering av saldot för varje medlemsstat vars beräkningsunderlag, de korrigeringar som avses i första stycket i den här punkten medräknade, begränsas till de procentsatser som fastställs i artiklarna 2.1 b och 10.2 i beslut 2014/335/EU, Euratom.
Kommissionen ska informera medlemsstaterna om dessa justeringar i så god tid att medlemsstaterna kan redovisa dem på det konto som avses i artikel 9.1 den första arbetsdagen i december samma år.
En särskild justering får redovisas när som helst, om medlemsstaten och kommissionen kommer överens om det.
6. På grundval av tal för total BNI till marknadspris och dess komponenter från föregående budgetår, lämnade av medlemsstaterna enligt artikel 2.2 i förordning (EG, Euratom) nr 1287/2003, ska varje medlemsstat debiteras ett belopp som beräknas genom att den enhetliga procentsats som antagits för föregående budgetår tillämpas på BNI, och krediteras med de tolv betalningar som gjorts det föregående budgetåret. Kommissionen ska beräkna saldot och informera medlemsstaterna i så god tid att de kan redovisa saldot på det konto som avses i artikel 9.1 i denna förordning den första arbetsdagen i december samma år.
7. Eventuella förändringar av BNI för tidigare budgetår enligt artikel 2.2 i förordning (EG, Euratom) nr 1287/2003, med förbehåll för artikel 5 i den förordningen, ska medföra att varje berörd medlemsstat justerar det saldo som fastställs enligt punkt 6 i den här artikeln. Denna justering ska göras i enlighet med villkoren i punkt 5 första stycket i den här artikeln. Kommissionen ska informera medlemsstaterna om dessa justeringar så de kan redovisa dem på det konto som avses i artikel 9.1 i den här förordningen den första arbetsdagen i december samma år. Efter den 30 september det fjärde året efter ett givet budgetår ska förändringar av BNI inte längre beaktas, såvida inte korrigeringarna avser punkter som har anmälts inom denna tid av kommissionen eller den berörda medlemsstaten.
8. De förfaranden som avses i punkterna 4-7 medför ändringar av inkomsterna för det budgetår under vilket förfarandena ägde rum.
Beloppet av inkomsterna i budgeten för det pågående budgetåret kan genom en ändringsbudget ökas eller minskas med belopp som resulterar från dessa transaktioner, i enlighet med artikel 1.2 i förordning (EU, Euratom) nr 608/2014.
9. Finansieringen av de bruttominskningar som beviljats Danmark, Nederländerna, Österrike och Sverige ska inte justeras i efterhand på grund av eventuella ändringar av BNI-uppgifterna i enlighet med artikel 2.2 i förordning (EG, Euratom) nr 1287/2003.
Artikel 11
Justering till följd av undantagsklausuler
1. Om en medlemsstat enligt EUF-fördraget och protokoll 21 och 22 som fogas till detta inte deltar i finansieringen av en viss åtgärd eller politik som genomförs av unionen ska den medlemsstaten för varje budgetår som den inte deltar ha rätt till en justering, beräknad enligt punkt 2 i denna artikel, av de belopp som den har betalat in i egna medel.
2. Kommissionen ska beräkna justeringens storlek under det år som följer på det berörda budgetåret, i samband med fastställandet av de BNI-saldon som avses i artikel 10 i denna förordning.
Beräkningen ska grundas på de uppgifter som finns tillgängliga för budgetåret i fråga när det gäller
a)
aggregerad BNI till marknadspris och dess komponenter,
b)
utnyttjandet av driftsanslagen för den berörda åtgärden eller politiken.
Justeringen ska beräknas genom att totalbeloppet för de berörda utgifterna, med avdrag för de utgifter som finansieras av deltagande tredjeländer, multipliceras med den procentandel som den berörda medlemsstatens BNI utgör av summan av samtliga medlemsstaters BNI. Justeringen ska finansieras av de deltagande medlemsstaterna; varje medlemsstats andel av finansieringen ska beräknas genom att dess BNI divideras med summan av alla deltagande medlemsstaters BNI. Vid beräkningen av justeringen ska belopp i nationella valutor räknas om till euro till den växelkurs som gällde den sista noteringsdagen det kalenderår som föregick budgetåret i fråga.
Denna justering ska ske genom en enda operation varje berört budgetår och vara slutgiltig, även om BNI-uppgifterna senare skulle komma att revideras.
3. Kommissionen ska informera medlemsstaterna om beloppet för justeringen i så god tid att de kan kreditera det på det konto som avses i artikel 9.1 i denna förordning den första arbetsdagen i december.
Artikel 12
Räntor vid försenat tillhandahållande av egna medel
1. En försening av en kreditering på det konto som avses i artikel 9.1 medför att den berörda medlemsstaten ska betala ränta.
Räntebelopp som understiger 500 EUR ska dock inte krävas in.
2. För de medlemsstater som deltar i Ekonomiska och monetära unionen ska räntesatsen vara den räntesats som offentliggörs i C-serien av Europeiska unionens officiella tidning och som Europeiska centralbanken tillämpar på sina huvudsakliga refinansieringstransaktioner den första dagen i den månad då förfallodagen infaller, ökad med två procentenheter.
Denna räntesats ska ökas med 0,25 procentenheter för varje månad som krediteringen försenas. Den ökade räntesatsen ska tillämpas på hela förseningsperioden.
3. För de medlemsstater som inte deltar i Ekonomiska och monetära unionen ska räntesatsen vara den räntesats som centralbankerna tillämpar på sina huvudsakliga refinansieringstransaktioner den första dagen i den aktuella månaden, ökad med två procentenheter, eller, för de medlemsstater som inte har tillgång till centralbankens räntesats, den mest likvärdiga räntesatsen som tillämpas på medlemsstatens penningmarknad den första dagen i den aktuella månaden, ökad med två procentenheter.
Denna räntesats ska ökas med 0,25 procentenheter för varje månad som krediteringen försenas. Den ökade räntesatsen ska tillämpas på hela förseningsperioden.
4. Artikel 9.2 och 9.3 ska i tillämpliga delar tillämpas på den betalning av ränta som avses i punkt 1.
Artikel 13
Belopp som är omöjliga att uppbära
1. Medlemsstaterna ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de belopp som motsvarar de enligt artikel 2 fastställda anspråken tillhandahålls kommissionen enligt denna förordning.
2. Medlemsstaterna ska fritas från skyldigheten att ställa belopp som motsvarar anspråk som fastställts enligt artikel 2 till kommissionens förfogande om de visar sig vara omöjliga att uppbära på grund av
a)
force majeure,
b)
andra skäl som inte kan tillskrivas medlemsstaterna.
Fastställda anspråk ska förklaras omöjliga att uppbära genom ett beslut av den behöriga administrativa myndigheten i vilket det konstateras att beloppen i fråga inte går att uppbära.
Fastställda anspråk ska anses omöjliga att uppbära senast fem år efter det att beloppet har fastställts i enlighet med artikel 2 eller, om administrativa eller rättsliga åtgärder vidtagits, från det att det slutliga avgörandet i ärendet har meddelats eller offentliggjorts.
Om en eller flera delbetalningar har erhållits ska den maximala perioden på fem år räknas från den senaste verkställda betalningen, i de fall denna betalning inte löst skulden helt.
De belopp som förklarats eller bedömts omöjliga att uppbära ska slutgiltigt avföras från de särskilda räkenskaper som avses i artikel 6.3 andra stycket. De ska också anges i en bilaga till den kvartalsrapport som avses i artikel 6.4 första stycket och, i förekommande fall, i den kvartalsredovisning som avses i artikel 5 i förordning (EU, Euratom) nr 608/2014.
3. Om beloppet av de fastställda anspråk som berörs överstiger 50 000 EUR ska den berörda medlemsstaten senast tre månader efter det administrativa beslut som avses i punkt 2 i denna artikel eller enligt de tidsfrister som anges i samma punkt, förse kommissionen med en rapport med information om de fall där punkt 2 har tillämpats.
Denna rapport ska innehålla alla fakta som är nödvändiga för en fullständig granskning av de skäl som avses i punkt 2 a och b i denna artikel och som hindrat den berörda medlemsstaten från att tillhandahålla det berörda beloppet, samt uppgifter om vilka åtgärder medlemsstaten vidtagit för att uppbära det.
Rapporten ska upprättas på ett formulär som utformas av kommissionen. Kommissionen ska anta genomförandeakter för ovan nämnda ändamål. Dessa akter ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 16 punkt 2.
4. Kommissionen ska lämna sina synpunkter till den berörda medlemsstaten senast sex månader efter mottagandet av det meddelande som avses i punkt 3.
Om kommissionen anser det nödvändigt att begära ytterligare upplysningar ska perioden på sex månader räknas från den dag då kommissionen mottagit dessa upplysningar.
KAPITEL IV
LIKVIDITETSFÖRVALTNING
Artikel 14
Villkor för likviditetsförvaltning
1. Kommissionen får disponera över de belopp som krediterats på de konton som avses i artikel 9.1 i den utsträckning som är nödvändig för att täcka dess likviditetsbehov i samband med genomförande av budgeten.
2. Om likviditetsbehoven är större än tillgångarna på dessa konton får kommissionen överskrida kontona under förutsättning att anslag finns i budgeten och inom ramen för de egna medel som redovisas i budgeten. I detta fall ska kommissionen i förväg informera medlemsstaterna om eventuella kontoöverskridningar.
3. Endast i de fall när ett lån som upptagits eller som det ställts garanti för i enlighet med rådets förordningar eller beslut inte kan återbetalas, och när kommissionen inte kan vidta andra åtgärder enligt de finansiella villkoren för dessa lån i så god tid att unionen kan uppfylla sina juridiska skyldigheter mot långivarna, får bestämmelserna i punkterna 2 och 4, oavsett villkoren i punkt 2, provisoriskt tillämpas för att säkerställa betalning av räntor och amorteringar på unionens lån.
4. Skillnaden mellan totala tillgångar och likviditetsbehoven ska så vitt det är möjligt fördelas mellan medlemsstaterna i proportion till deras prognostiserade bidrag till budgetens inkomster.
Artikel 15
Verkställande av betalningsorder
1. Medlemsstaterna eller de organ som utsetts av dem ska verkställa kommissionens betalningsorder enligt kommissionens instruktioner, inom högst tre arbetsdagar efter orderns mottagande. Vad gäller transaktioner i likvida medel ska dock medlemsstaterna verkställa en order inom den tid som kommissionen begär.
2. Medlemsstaterna, eller de organ som utsetts av dem, ska senast på den andra arbetsdagen efter transaktionen och i elektronisk form tillsända kommissionen ett kontoutdrag där de berörda kontorörelserna framgår.
KAPITEL V
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 16
Kommittéförfarande
1. Kommissionen ska biträdas av den rådgivande kommitté för egna medel som avses i artikel 7 i förordning (EU, Euratom) nr 608/2014. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.
2. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 4 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
Artikel 17
Övergångsbestämmelser om räntesats
Den räntesats som anges i artikel 11 i förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 i dess version före ikraftträdandet av rådets förordning (EG, Euratom) nr 2028/2004 (11) ska även fortsättningsvis tillämpas vid beräkningen av dröjsmålsränta om förfallodagen infaller före den 1 december 2004.
Artikel 18
Upphävande
1. Förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 ska upphöra att gälla.
2. Hänvisningar till den upphävda förordningen ska anses som hänvisningar till den här förordningen och ska läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga II.
Artikel 19
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft samma dag som beslut 2014/335/EU, Euratom träder i kraft.
Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2014.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 26 maj 2014.