SMĚRNICE RADY (EU) 2015/652
ze dne 20. dubna 2015,
kterou se stanoví metody výpočtu a požadavky na podávání zpráv podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/70/ES o jakosti benzinu a motorové nafty
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 98/70/ES ze dne 13. října 1998 o jakosti benzinu a motorové nafty a o změně směrnice Rady 93/12/EHS (1), a zejména na čl. 7a odst. 5 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Metoda výpočtu emisí skleníkových plynů u paliv a jiné energie z nebiologických zdrojů, která má být podle ustanovení čl. 7a odst. 5 směrnice 98/70/ES zavedena, by měla zajistit podávání dostatečně přesných zpráv tak, aby mohla Komise kriticky zhodnotit, nakolik dodavatelé plní povinnosti, které jim stanoví čl. 7a odst. 2 uvedené směrnice. Metoda výpočtu by měla zajistit přesnost měření a náležitě zohlednit složitost souvisejících administrativních požadavků. Zároveň by měla dodavatele motivovat ke snižování intenzity skleníkových plynů z paliv, jež dodávají. Je třeba rovněž pečlivě zvážit dopad této metody výpočtu na rafinerie v Unii. Metoda výpočtu by tedy měla vycházet z průměrných hodnot intenzity skleníkových plynů představujících v rámci odvětví průměrnou hodnotu typickou pro dané palivo. Výhodou tohoto postupu by bylo snížení administrativní zátěže pro dodavatele a členské státy. V současnosti by navrhovaná metoda výpočtu neměla vyžadovat členění intenzity skleníkových plynů z paliv podle zdroje suroviny, neboť by to mělo nepříznivý vliv na stávající investice do některých rafinerií v Unii.
(2)
V souvislosti s čl. 7a odst. 1 směrnice 98/70/ES by požadavky kladené při podávání zpráv na dodavatele z řad malých a středních podniků (MSP), jejichž definici uvádí doporučení Komise 2003/361/ES (2), měly být v co největší míře omezeny. Podobně by ani dovozci benzinu a motorové nafty rafinované v zemích mimo Unii neměli mít povinnost poskytovat podrobné informace o zdrojích ropy použitých k výrobě těchto paliv, neboť tyto informace nemusí být vždy k dispozici nebo může být obtížné je získat.
(3)
S cílem motivovat k dalšímu snižování emisí skleníkových plynů by se do výpočtu emisí skleníkových plynů během životního cyklu u dodavatelů měly zahrnout vykázané úspory snižování emisí z těžby, a to včetně snížení emisí ze spalování a vypouštění plynů. Aby se dodavatelům usnadnilo vykazování úspor emisí z těžby, mělo by být pro účely výpočtu a osvědčení snížení emisí umožněno používat různé emisní režimy. Způsobilé by přitom měly být pouze projekty zaměřené na snížení emisí z těžby, které byly zahájeny po dni zavedení základní normy pro paliva podle čl. 7a odst. 5 písm. b) směrnice 98/70/ES, tj. po 1. lednu 2011.
(4)
Vážený průměr standardních hodnot skleníkových plynů představující typy ropy využívané v Unii je jednoduchou metodou výpočtu, na jejímž základě mohou dodavatelé stanovit obsah skleníkových plynů v palivech, jež dodávají.
(5)
Snížení emisí z těžby u ropy a zemního plynu by se mělo odhadovat a osvědčovat v souladu se zásadami a standardy stanovenými v mezinárodních normách, a to zejména v normách ISO 14064, ISO 14065 a ISO 14066.
(6)
Dále je vhodné usnadnit provádění právních předpisů členskými státy, pokud jde o snižování emisí z těžby, včetně snížení emisí ze spalování a vypouštění plynů. Za tímto účelem by před koncem lhůty pro provedení stanovené v článku 7 této směrnice měly být pod záštitou Komise vypracovány nelegislativní pokyny týkající se přístupů k vyčíslování, ověřování, osvědčování, monitorování a vykazování takovéhoto snížení emisí z těžby (včetně snížení emisí ze spalování a vypouštění plynů při těžbě suroviny).
(7)
V čl. 7a odst. 5 písm. b) směrnice 98/70/ES je stanovena povinnost zavést metodiku ke stanovení základní normy pro paliva vycházející z emisí skleníkových plynů z fosilních paliv během jejich životního cyklu na jednotku energie v roce 2010 („základní norma pro paliva“). Základní norma pro paliva by měla vycházet ze spotřebovaného množství nafty, benzinu, plynového oleje pro nesilniční použití, zkapalněného ropného plynu (LPG) a stlačeného zemního plynu (CNG) za využití údajů, jež byly členskými státy oficiálně oznámeny orgánu Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (dále jen „rámcová úmluva“) v roce 2010. Základní normou pro paliva by nemělo být referenční fosilní palivo, jež se používá k výpočtu snížení emisí skleníkových plynů z biopaliv a jež by se mělo zachovat v podobě, kterou stanoví příloha IV směrnice 98/70/ES.
(8)
Vzhledem k tomu, že složení skladby příslušných fosilních paliv se rok od roku mění jen málo, budou meziroční souhrnné rozdíly v intenzitě skleníkových plynů z fosilních paliv rovněž malé. Je tudíž vhodné, aby hodnoty základní normy vycházely z údajů o průměrné spotřebě v Unii za rok 2010, jež členské státy vykázaly orgánu Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu.
(9)
Základní norma pro paliva by měla vyjadřovat průměrnou intenzitu skleníkových plynů z těžby a intenzitu z fosilních paliv z průměrné komplexní rafinerie. Základní norma pro paliva by se tedy měla vypočítat za použití průměrných standardních hodnot pro jednotlivá paliva. Hodnota základní normy pro paliva by měla v období do roku 2020 zůstat beze změny, tak aby byla pro dodavatele zajištěna právní jistota, pokud jde o jejich povinnost snižovat intenzitu skleníkových plynů z paliv, jež dodávají.
(10)
V čl. 7a odst. 5 písm. d) směrnice 98/70/ES je upraveno přijetí metody výpočtu podílu elektrických silničních vozidel na snížení emisí skleníkových plynů během životního cyklu paliva. Podle tohoto článku by měla být tato metoda výpočtu v souladu s čl. 3 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES (3). K zajištění tohoto souladu by se měl pro účinnost hnacího ústrojí použít týž opravný faktor.
(11)
Elektřinu dodanou pro použití v silniční dopravě mohou dodavatelé podle čl. 7a odst. 1 směrnice 98/70/ES vykazovat v rámci svých ročních zpráv členským státům. V zájmu omezení administrativních nákladů je vhodné, aby metoda výpočtu pro účely podávání zpráv dodavateli byla založena na odhadech spotřeby elektřiny v daném elektrickém silničním vozidle či motocyklu, a nikoliv na skutečném měření jeho spotřeby.
(12)
V případě, kdy dochází ke zpracovávání biopaliva a fosilního paliva v rámci téhož procesu, je vhodné uvést podrobné informace o tom, jakým způsobem bylo odhadnuto množství skleníkových plynů z daného biopaliva a jejich intenzita. K tomu je zapotřebí zvláštní metoda, protože výsledné množství biopaliva nelze, například při souběžné hydrogenační úpravě rostlinných olejů s fosilními palivy, změřit. V čl. 7d odst. 1 směrnice 98/70/ES se stanoví, že emise skleníkových plynů z biopaliv vznikajících během životního cyklu se mají pro účely článku 7a a čl. 7b odst. 2 uvedené směrnice vypočítat podle téže metody výpočtu. Proto má osvědčení emisí skleníkových plynů v rámci uznaných nepovinných režimů stejnou platnost pro účely článku 7a i pro účely čl. 7b odst. 2 směrnice 98/70/ES.
(13)
Požadavek, aby dodavatel podával zprávy, stanovený v čl. 7a odst. 1 směrnice 98/70/ES, by měly doplňovat harmonizovaný formulář a harmonizované definice údajů, jež se vykazují. Harmonizace definic údajů je potřebná k náležitému provedení výpočtu intenzity skleníkových plynů, jenž je s povinností jednotlivých dodavatelů podávat zprávy spojen, jelikož tyto údaje tvoří klíčové vstupní informace pro harmonizovanou metodu výpočtu podle čl. 7a odst. 5 písm. a) směrnice 98/70/ES. Tyto údaje zahrnují identifikaci dodavatele, množství paliva či energie uvedené na trh a typ paliva či energie uvedený na trh.
(14)
Požadavek, aby dodavatel podával zprávy, stanovený v čl. 7a odst. 1 směrnice 98/70/ES, by měly doplňovat harmonizované požadavky na vykazování, formulář a harmonizované definice údajů pro účely podávání zpráv o účinnosti paliv spotřebovaných v Unii z hlediska skleníkových plynů členskými státy Komisi. Tyto požadavky na podávání zpráv především umožní aktualizovat vlastnosti referenčního fosilního paliva uvedené v příloze IV části C bodě 19 směrnice 98/70/ES a v příloze V části C bodě 19 směrnice 2009/28/ES a usnadní podávání zpráv požadované podle čl. 8 odst. 3 a čl. 9 odst. 2 směrnice 98/70/ES i aktualizaci metody výpočtu v souladu s technickým a vědeckým pokrokem tak, aby tato metoda plnila svůj zamýšlený účel. Uvedené údaje by mělyzahrnovat množství paliva či energie uvedených na trh, typ paliva či energie a místo nákupu a původ paliva či energie uvedených na trh.
(15)
Za účelem snížení administrativní zátěže by členské státy měly dodavatelům umožnit, aby při plnění svých povinností podávat zprávy vycházeli z rovnocenných údajů, jež se shromažďují podle jiných unijních nebo vnitrostátních právních předpisů, a to za předpokladu, že budou při podávání zpráv dodrženy požadavky uvedené v příloze IV a definice uvedené v přílohách I a III.
(16)
Aby se usnadnilo podávání zpráv skupinám dodavatelů v souladu s čl. 7a odst. 4 směrnice 98/70/ES, umožňuje čl. 7a odst. 5 písm. c) uvedené směrnice zavedení všech nezbytných pravidel. Podávání zpráv je těmto skupinám vhodné usnadnit, aby se zamezilo narušení fyzického pohybu paliv, neboť různí dodavatelé uvádějí na trh různá paliva v rozdílných poměrech, a mohou tedy v zájmu dosažení cíle snížení emisí skleníkových plynů využívat zdroje různých úrovní. Je proto nezbytné harmonizovat definice identifikace dodavatele, množství paliva či energie uvedeného na trh, typu paliva či energie a místa nákupu a původu paliva či energie uvedených na trh. K vyloučení dvojího započtení v případech, kdy společně podávají zprávy dodavatelé v souladu s čl. 7a odst. 4, je navíc vhodné harmonizovat provádění metody výpočtu a podávání zpráv v členských státech, včetně podávání zpráv Komisi, a to tak, aby se potřebné informace od skupiny dodavatelů vztahovaly k určitému členskému státu.
(17)
V souladu s čl. 8 odst. 3 směrnice 98/70/ES mají všechny členské státy povinnost předložit každoročně zprávu o jakosti paliva na vnitrostátní úrovni za předchozí kalendářní rok, a to na základě formuláře zavedeného rozhodnutím Komise 2002/159/ES (4). K zohlednění změn směrnice 98/70/ES zavedených směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/30/ES (5) a následných dodatečných požadavků na členské státy v oblasti podávání zpráv, jakož i v zájmu účinnosti a harmonizace je nezbytné vyjasnit, jaké informace by se měly vykazovat, a stanovit formulář k předkládání údajů dodavateli a členskými státy.
(18)
Komise předložila návrh opatření výboru ustavenému podle směrnice 98/70/ES dne 23. února 2012. Výbor nebyl s to přijmout stanovisko kvalifikovanou většinou, a je tedy vhodné, aby Komise v souladu s čl. 5a odst. 4 rozhodnutí Komise 1999/468/ES (6) předložila tento návrh Radě,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Tato směrnice stanoví pravidla pro metody výpočtu a požadavky na podávání zpráv podle směrnice 98/70/ES.
2. Tato směrnice se vztahuje na paliva používaná k pohonu silničních vozidel a nesilničních pojízdných strojů (včetně plavidel vnitrozemské plavby, pokud se neplaví po moři), zemědělských a lesnických traktorů a rekreačních plavidel, pokud se neplaví po moři, jakož i na elektřinu používanou silničními vozidly.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se, nad rámec definic obsažených již ve směrnici 98/70/ES, rozumí:
1)
„emisemi z těžby“ veškeré emise skleníkových plynů, k nimž dojde předtím, než se začne daná surovina zpracovávat v rafinerii nebo zpracovatelském zařízení, kde se vyrábí palivo uvedené v příloze I;
2)
„přírodní živicí“ jakýkoliv zdroj rafinerské suroviny, který se vyznačuje tím, že:
a)
v ložisku na místě těžby vykazuje podle zkušební metody D287 Americké společnosti pro zkoušení a materiály (7) (dále jen „API“) hustotu API 10° nebo méně;
b)
jeho průměrná roční hodnota viskozity za teploty panující v ložisku přesahuje hodnotu vypočtenou podle rovnice: viskozita (v centipoisech) = 518,98e-0,038T; kde T je teplota ve stupních Celsia;
c)
spadá pod definici dehtových písků pod kódem kombinované nomenklatury (KN) 2714 stanovenou v nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 (8);
d)
mobilizace zdroje této suroviny se dosahuje těžebním vrtem nebo tepelně podporovanou gravitační drenáží, přičemž tepelná energie se získává převážně z jiných zdrojů, než je samotný zdroj vstupní suroviny;
3)
„ropnou břidlicí“ jakýkoliv zdroj rafinerské suroviny, který se nachází ve skalním ložisku, obsahuje pevné kerogeny a spadá pod definici ropné břidlice pod kódem KN 2714 stanovenou nařízením (EHS) č. 2658/87. Mobilizace zdroje suroviny se dosáhne těžebním vrtem nebo tepelně podporovanou gravitační drenáží;
4)
„základní normou pro paliva“ základní norma pro paliva vycházející z emisí skleníkových plynů z fosilních paliv během jejich životního cyklu na jednotku energie v roce 2010;
5)
„konvenční ropou“ jakýkoliv zdroj rafinerské suroviny, který v ložisku na místě původu vykazuje podle zkušební metody D287 hustotu API vyšší než 10° a který nespadá pod definici kódu KN 2714 stanovenou nařízením (EHS) č. 2658/87.
Článek 3
Metoda výpočtu intenzity skleníkových plynů z dodaných paliv a energie (vyjma biopaliv) a podávání zpráv dodavateli
1. Pro účely čl. 7a odst. 2 směrnice 98/70/ES zajistí členské státy, aby dodavatelé používali k určení intenzity skleníkových plynů z jimi dodávaných paliv metodu výpočtu uvedenou v příloze I této směrnice.
2. Pro účely čl. 7a odst. 1 druhého pododstavce a čl. 7a odst. 2 směrnice 98/70/ES stanoví členské státy dodavatelům povinnost vykazovat údaje na základě definic a metody výpočtu stanovených v příloze I této směrnice. Tyto údaje se vykazují každoročně za použití šablon uvedených v příloze IV této směrnice.
3. Pro účely čl. 7a odst. 4 směrnice 98/70/ES zajistí každý členský stát, aby skupina dodavatelů, která se rozhodne být považována za jediného dodavatele, plnila v daném členském státě své povinnosti podle čl. 7a odst. 2.
4. V případě dodavatelů, kteří jsou malými a středními podniky, použijí členské státy zjednodušenou metodu uvedenou v příloze I této směrnice.
Článek 4
Výpočet základní normy paliv a snížení intenzity skleníkových plynů
Pro účely ověření toho, zda dodavatelé plní své závazky vyplývající z čl. 7a odst. 2 směrnice 98/70/ES, jim členské státy stanoví povinnost porovnávat snížení emisí skleníkových plynů vznikajících během životního cyklu paliv a elektřiny, kterého dosáhli, se základní normou pro paliva stanovenou v příloze II této směrnice.
Článek 5
Podávání zpráv členskými státy
1. Při předkládání zpráv Komisi podle čl. 8 odst. 3 směrnice 98/70/ES poskytnou členské státy Komisi údaje týkající se plnění ustanovení článku 7a uvedené směrnice vymezené v příloze III této směrnice.
2. Pro předkládání údajů vymezených v příloze III této směrnice použijí členské státy nástroje platformy ReportNet Evropské agentury pro životní prostředí poskytnuté podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 401/2009 (9). Členské státy údaje prostřednictvím elektronického přenosu dat předávají do ústředního registru údajů, který spravuje Evropská agentura pro životní prostředí.
3. Údaje se vykazují každoročně za použití šablony uvedené v příloze IV. Členské státy oznámí Komisi den přenosu údajů a pro účely kontaktu název příslušného orgánu, který zodpovídá za ověření a vykázání údajů Komisi.
Článek 6
Sankce
Členské státy stanoví pravidla pro sankce ukládané v případě porušení vnitrostátních právních předpisů přijatých na základě této směrnice a podniknou veškerá opatření nezbytná k zajištění jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí příslušná ustanovení Komisi do 21. dubna 2017 a neprodleně jí oznámí jakékoli jejich pozdější změny.
Článek 7
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 21. dubna 2017. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
2. Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
3. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 8
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 9
Určení
Tato směrnice je určena členských státům.
V Lucemburku dne 20. dubna 2015.
RÅDETS DIREKTIV (EU) 2015/652
av den 20 april 2015
om fastställande av beräkningsmetoder och rapporteringskrav i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 98/70/EG om kvaliteten på bensin och dieselbränslen
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/70/EG av den 13 oktober 1998 om kvaliteten på bensin och dieselbränslen och om ändring av rådets direktiv 93/12/EEG (1), särskilt artikel 7a.5,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och
av följande skäl:
(1)
Metoden för beräkning av utsläpp av växthusgaser från bränslen och annan energi av icke-biologiskt ursprung som ska fastställas i enlighet med artikel 7a.5 i direktiv 98/70/EG bör ge en tillräckligt noggrann bedömning för att kommissionen ska kunna kritiskt bedöma om leverantörerna uppfyller sina skyldigheter enligt artikel 7a.2 i det direktivet. Beräkningsmetoden bör säkerställa noggrannhet med vederbörlig hänsyn till de tillhörande administrativa kravens komplexitet. Samtidigt bör man uppmuntra leverantörerna att minska växthusgasintensiteten för det bränsle de levererar. Man bör också noga överväga beräkningsmetodens påverkan på raffinaderier i unionen. Därför bör beräkningsmetoden baseras på genomsnittliga värden för växthusgasintensitet som representerar ett industriellt genomsnittsvärde som är typiskt för ett bestämt bränsle. Detta skulle ha fördelen att den administrativa bördan på leverantörer och medlemsstater minskas. Vid denna tidpunkt bör den föreslagna beräkningsmetoden inte kräva differentiering av växthusgasintensiteten för bränsle på grundval av råvaran, eftersom detta skulle påverka nuvarande investeringar i vissa raffinaderier i unionen.
(2)
Rapporteringskrav för leverantörer som är små och medelstora företag enligt definitionen i kommissionens rekommendation 2003/361/EG (2) bör minimeras så långt som möjligt inom ramen för artikel 7a.1 i direktiv 98/70/EG. På samma sätt bör importörer av bensin och diesel som raffinerats utanför unionen inte vara skyldiga att lämna detaljerad information om källorna till den råolja som används för att framställa dessa bränslen, eftersom denna information kanske inte finns tillgänglig eller kan vara svår att få fram.
(3)
För att ge incitament för ytterligare minskningar av växthusgasutsläpp bör besparingar som åberopas från utsläppsminskningar i ett tidigare led, t.ex. från fackling och ventilering av gaser, inbegripas vid beräkning av leverantörens utsläpp av växthusgaser under hela livscykeln. För att underlätta leverantörernas anspråk på utsläppsminskningar i ett tidigare led bör användning av olika utsläppssystem tillåtas för att beräkna och certifiera utsläppsminskningar. Endast minskningsprojekt i tidigare led som startar efter det datum för fastställandet av den lägsta standard för bränslen som avses i artikel 7a.5 b i direktiv 98/70/EG, dvs. den 1 januari 2011, bör vara berättigande.
(4)
Vägda genomsnittliga värden för växthusgaser, som representerar den råolja som förbrukas i unionen, är en enkel beräkningsmetod genom vilken leverantörerna kan fastställa mängden växthusgaser i bränslet de levererar.
(5)
Utsläppsminskningar i ett tidigare led bör beräknas och utvärderas i enlighet med principer och standarder som lyfts fram i internationella standarder, i synnerhet ISO 14064, ISO 14065 och ISO 14066.
(6)
Det är vidare lämpligt att underlätta genomförandet av medlemsstaternas lagstiftning avseende utsläppsminskningar i ett tidigare led, t.ex. från fackling och ventilering av gaser. Icke-lagstiftande vägledning om metoder för att kvantifiera, verifiera, validera, övervaka och rapportera sådana utsläppsminskningar i ett tidigare led (t. ex. minskning av fackling och ventilering av gaser vid produktionsanläggningar) bör i detta syfte utarbetas under överinseende av kommissionen före utgången av den införlivandeperiod som föreskrivs i artikel 7 i detta direktiv.
(7)
I artikel 7a.5b i direktiv 98/70/EG föreskrivs att en metod fastställs för att bestämma den lägsta standarden för bränslen baserad på växthusgasutsläppen per energienhet under hela livscykeln från fossila bränslen under 2010. Den lägsta standarden för bränslen bör baseras på mängden diesel, bensin, dieselbrännolja som inte är avsedda för fordon i vägtransport, motorgas (LPG) och komprimerad naturgas (CNG) som förbrukas med användning av uppgifter som officiellt rapporterats av medlemsstaterna till Förenta Nationernas ramkonvention om klimatförändringar 2010 (UNFCCC). Den lägsta standarden för bränslen bör inte vara den fossila motsvarigheten som används för att beräkna minskade växthusgasutsläpp från biodrivmedel, vilken bör förbli såsom den fastställs i bilaga IV till direktiv 98/70/EG.
(8)
Eftersom sammansättningen av den relevanta fossila bränsleblandningen bara ändras lite från år till år, kommer även den sammanlagda variationen av växthusgasintensiteten för de fossila bränslena att vara liten från år till år. Det är därför lämpligt att lägsta standarden för bränslen baseras på unionens genomsnittliga förbrukningsuppgifter för 2010 så som de av medlemsstaterna rapporterats till UNFCCC.
(9)
Den lägsta standarden för bränslen bör representera ett genomsnittligt värde för växthusgasintensiteten i ett tidigare led och bränslets intensitet hos ett raffinaderi med genomsnittlig komplexitet för fossila bränslen. Den lägsta standarden för bränslen bör därför beräknas med motsvarande genomsnittsvärde för bränslestandard. Den lägsta standarden för bränsle bör förbli oförändrad för perioden fram till 2020 för att skapa rättssäkerhet för leverantörer i fråga om deras skyldigheter att minska växthusgasintensiteten för de bränslen de levererar.
(10)
I artikel 7a.5 d i direktiv 98/70/EG föreskrivs också att en beräkningsmetod införs för att beräkna bidraget från eldrivna vägfordon i syfte att minska utsläpp av växthusgaser under hela livscykeln. I enlighet med den artikeln bör beräkningsmetoden vara förenlig med artikel 3.4 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/28/EG (3). För att säkerställa denna förenlighet bör samma anpassningsfaktor användas för drivsystemseffektivitet.
(11)
Elektricitet som levereras för användning vid vägtransporter kan rapporteras av leverantörer i enlighet med artikel 7a.1 i direktiv 98/70/EG inom ramen för deras årliga rapporter till medlemsstaterna. För att begränsa de administrativa kostnaderna är det lämpligt att beräkningsmetoden grundas på en uppskattning snarare än en faktisk mätning av förbrukningen av elektricitet hos ett eldrivet vägfordon som ska rapporteras av leverantörerna.
(12)
Det är lämpligt att inkludera en detaljerad metod för att uppskatta mängden och växthusgasintensiteten för biodrivmedel i fall där bearbetningen av ett biodrivmedel och ett fossilt bränsle sker under samma process. Det behövs en särskild metod eftersom den resulterande mängden biodrivmedel inte går att mäta på samma sätt som vid hydrobehandling av vegetabiliska oljor med fossila bränslen. Enligt artikel 7d.1 i direktiv 98/70/EG föreskrivs att utsläpp av växthusgaser från biodrivmedel under hela livscykeln, i den mening som avses i artikel 7a och 7b.2 i det direktivet, ska beräknas med samma metod. Därför gäller certifiering av växthusgasutsläpp från erkända frivilliga system för tillämpningen av artikel 7a såsom för tillämpningen av artikel 7b.2 i direktiv 98/70/EG.
(13)
Leverantörernas rapporteringskrav enligt artikel 7a.1 i direktiv 98/70/EG bör kompletteras med ett harmoniserat format och harmoniserade definitioner av de uppgifter som ska rapporteras. En harmonisering av definitioner av uppgifter är nödvändig för en korrekt beräkning av växthusgasintensiteten kopplad till den enskilda leverantörens rapporteringsskyldigheter som utgör ett viktigt bidrag till den harmoniserade beräkningsmetoden i enlighet med artikel 7a.5 a i direktiv 98/70/EG. Dessa uppgifter omfattar identifiering av leverantören, mängden och typen av bränsle eller energi som släpps ut på marknaden.
(14)
Leverantörernas rapporteringskrav enligt artikel 7a.1 i direktiv 98/70/EG bör kompletteras med harmoniserade rapporteringskrav, ett rapporteringsformat och harmoniserade definitioner för medlemsstaternas rapportering till kommissionen om växthusgasprestanda för bränslen som förbrukas i unionen. Dessa rapporteringskrav gör det möjligt att uppdatera den fossila motsvarigheten som beskrivs i punkt 19 i del C i bilaga IV till direktiv 98/70/EG och punkt 19 i del C i bilaga V till direktiv 2009/28/EG, och de kommer att underlätta den rapportering som krävs i enlighet med artiklarna 8.3 och 9.2 i direktiv 98/70/EG samt uppdateringen av beräkningsmetoden till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen för att se till att den uppfyller sitt syfte. Dessa uppgifter bör omfatta mängden och typen av bränsle eller energi som släpps ut på marknaden, inköpsplatsen och ursprunget för bränsle eller energi som släpps ut på marknaden.
(15)
Medlemsstaterna bör tillåta leverantörer att rapportera uppgifter som samlas in i enlighet med en annan unions- eller nationell lagstiftning för att minska den administrativa bördan under förutsättning att rapporteringen sker i enlighet med kraven i bilaga IV och de definitioner som fastställs i bilagorna I och III.
(16)
För att underlätta rapportering från grupper av leverantörer i enlighet med artikel 7a.4 i direktiv 98/70/EG, medger artikel 7a.5 c att nödvändiga bestämmelser införs. Eftersom leverantörerna släpper ut olika bränslen med olika sammansättning på marknaden och troligtvis använder olika resurser för att uppfylla målen för minskade växthusgasutsläpp, bör rapporteringen underlättas för att undvika störningar i den fysiska transporten av bränslen. Det är därför nödvändigt att harmonisera definitionerna för identifikationen av leverantören, mängden och typen av bränsle eller energi som släpps ut på marknaden, inköpsplatsen och ursprung av bränsle eller energi som släpps ut på marknaden. För att undvika dubbelräkning vid gemensam rapportering i enlighet med artikel 7a.4 är det lämpligt att harmonisera genomförandet av beräknings- och rapporteringsmetoderna i medlemsstaterna, inbegripet rapportering till kommissionen, så att nödvändig information från en grupp leverantörer avser en specifik medlemsstat.
(17)
Enligt artikel 8.3 i direktiv 98/70/EG ska medlemsstater lämna in en årlig rapport om sina nationella uppgifter om bränslekvalitet för föregående kalenderår i överensstämmelse med formatet som fastställts i kommissionens beslut 2002/159/EG (4). För att täcka ändringar som införts i direktiv 98/70/EG genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/30/EG (5) och de efterföljande ytterligare rapporteringskraven för medlemsstaterna är det för effektivitetens och harmoniseringens skull nödvändigt att klargöra vilken information som bör rapporteras och att anta formatet för inlämning av uppgifter från leverantörer och medlemsstater.
(18)
Kommissionen lade fram ett förslag till åtgärder till den kommitté som inrättades genom direktiv 98/70/EG den 23 februari 2012. Kommittén kunde inte avge ett yttrande med den kvalificerade majoritet som krävs. Det är därför lämpligt att kommissionen lägger fram ett förslag till rådet i enlighet med artikel 5a.4 i rådets beslut 1999/468/EG (6).
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte och tillämpningsområde
1. I detta direktiv fastställs regler om beräkningsmetoder och rapporteringskrav i enlighet med direktiv 98/70/EG.
2. Detta direktiv gäller bränslen som används som drivmedel för vägfordon, mobila maskiner som inte är avsedda för vägtransport (inklusive fartyg på inre vattenvägar när de inte är till sjöss), jordbruks- och skogsbrukstraktorer, fritidsbåtar när de inte är till sjöss och el för användning i vägfordon.
Artikel 2
Definitioner
Förutom de definitioner som anges i direktiv 98/70/EG gäller följande definitioner i detta direktiv:
1. utsläpp i tidigare led : utsläpp av växthusgaser som sker innan råvaran kommer till ett raffinaderi eller en bearbetningsanläggning där bränslet som anges i bilaga I har framställts
2. naturligt bitumen : alla raffinaderiråvaror som
a)
har en densitet enligt American Petroleum Institute (API) på 10 grader eller mindre när den placeras i en reservoarformation vid utvinningsplatsen enligt definitionen som föreskrivs i provningsmetoden för American Society for Testing and Materials (ASTM) (7) D287,
b)
har en årlig genomsnittsviskositet vid reservoartemperatur som är större än den som beräknas med ekvationen Viskositet (Centipoise) = 518,98e-0,038T, där T är temperaturen i celsius,
c)
omfattas av definitionen för oljesand under KN-nummer 2714 i den kombinerade nomenklaturen som anges i rådets förordning (EEG) nr 2658/87 (8), och
d)
om mobilisering av råvaran åstadkoms genom gruvutvinning eller termiskt påskyndad gravitationsdränering där den termiska energin huvudsakligen härrör från källor som inte är själva råvarukällan.
3. oljeskiffer : alla raffinaderiråvaror från en bergformation som innehåller fast kerogen och som omfattas av definitionen för oljeskiffer under KN-nummer 2714 som anges i förordning (EEG) nr 2658/87. Mobilisering av råvarukällan åstadkoms genom gruvutvinning eller termiskt påskyndad gravitationsdränering.
4. lägsta standard för bränslen : en lägsta standard för bränslen baserad på växthusgasutsläppen per energienhet under hela livscykeln från fossila bränslen under 2010.
5. konventionell råvara : alla raffinaderiråvaror som uppvisar en densitet enligt American Petroleum Institute som är högre än 10 grader när den befinner sig i en reservoarformation vid sin ursprungsplats som den uppmäts enligt provningsmetoden ASTM D287 och som inte omfattas av definitionen för KN-nummer 2714 som fastställs i förordning (EEG) nr 2658/87.
Artikel 3
Metod för att beräkna växthusgasintensiteten för levererade bränslen och energi som inte är biodrivmedel och leverantörernas rapportering
1. Vid tillämpning av artikel 7a.2 i direktiv 98/70/EG, ska medlemsstaterna säkerställa att leverantörerna använder den beräkningsmetod som fastställs i bilaga I till det här direktivet för att fastställa växthusgasintensiteten för de bränslen de levererar.
2. Vid tillämpningen av artikel 7a.1 andra stycket och artikel 7a.2 i direktiv 98/70/EG ska medlemsstaterna begära att leverantörerna rapporterar in uppgifter med hjälp av de definitioner och den beräkningsmetod som fastställs i bilaga I till det här direktivet. Uppgifterna ska rapporteras årligen i enlighet med mallen i bilaga IV till detta direktiv.
3. Vid tillämpningen av artikel 7a.4 i direktiv 98/70/EG ska en medlemsstat se till att en grupp leverantörer som väljer att betraktas som en enda leverantör uppfyller sin skyldighet enligt artikel 7a.2 i medlemsstaten.
4. För bränsleleverantörer som är små och medelstora företag ska medlemsstaterna tillämpa den förenklade metod som fastställs i bilaga I till detta direktiv.
Artikel 4
Beräkning av lägsta standard för bränslen och minskningen av växthusgasintensitet
För att kontrollera att leverantörerna uppfyller sina skyldigheter enligt artikel 7a.2 i direktiv 98/70/EG ska medlemsstaterna kräva att leverantörer jämför sina minskade växthusgasutsläpp från bränslen och från elektricitet under hela livscykeln med lägsta standard för bränslen som fastställs i bilaga II till det här direktivet.
Artikel 5
Medlemsstaternas rapportering
1. När de lämnar in rapporter till kommissionen enligt artikel 8.3 i direktiv 98/70/EG ska medlemsstaterna ge kommissionen uppgifter om överensstämmelse med artikel 7a i det direktivet, så som definierats i bilaga III till det här direktivet.
2. Medlemsstaterna ska använda Europeiska miljöbyråns verktyg ReportNet som tillhandahålls i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 401/2009 (9) för inlämnande av de uppgifter som anges i bilaga III till detta direktiv. Medlemsstaterna ska föra över uppgifterna via elektronisk dataöverföring till det centrala dataarkivet som förvaltas av Europeiska miljöbyrån.
3. Uppgifterna ska lämnas årligen i den mall som föreskrivs i bilaga IV. Medlemsstaterna ska till kommissionen anmäla datum för överföringen och namnet på den behöriga myndighet som ansvarar för att kontrollera och rapportera uppgifterna till kommissionen.
Artikel 6
Sanktioner
Medlemsstaterna ska fastställa regler för sanktioner vid överträdelser av nationella bestämmelser som har antagits vid tillämpningen av detta direktiv och ska vidta de åtgärder som krävs för att se till att dessa sanktioner tillämpas. Sanktionerna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna ska anmäla dessa bestämmelser till kommissionen senast den 21 april 2017 och ska snarast möjligt anmäla varje efterföljande ändring av dem.
Artikel 7
Införlivande
1. Medlemsstaterna ska senast den 21 april 2017 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska genast överlämna texten till dessa bestämmelser till kommissionen.
2. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
3. Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
Artikel 8
Ikraftträdande
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 9
Adressater
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Luxemburg den 20 april 2015.