PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE(EU) č. 427/2014
ze dne 25. dubna 2014,
kterým se stanoví postup schvalování a certifikace inovativních technologií ke snižování emisí CO2 z lehkých užitkových vozidel podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 510/2011
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 510/2011 ze dne 11. května 2011, kterým se stanoví výkonnostní emisní normy pro nová lehká užitková vozidla v rámci integrovaného přístupu Unie ke snižování emisí CO2 z lehkých vozidel (1), a zejména na čl. 12 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Za účelem podpory vývoje a včasného prosazení nových a vyspělých technologií ke snižování emisí CO2 z vozidel poskytuje nařízení (EU) č. 510/2011 výrobcům a dodavatelům možnost požádat o schválení některých inovativních technologií přispívajících ke snižování emisí CO2 z nových lehkých užitkových vozidel. Proto je třeba vyjasnit kritéria pro určení technologií způsobilých ke schválení jako ekologické inovace podle uvedeného nařízení.
(2)
Je vhodné vzít v úvahu zkušenosti získané po zavedení systému pro inovativní technologie pro osobní automobily podle prováděcího nařízení Komise (EU) č. 725/2011 (2) a uplatnit stejná kritéria způsobilosti pro lehká užitková vozidla. V případě lehkých užitkových vozidel, která jsou vyráběna a schvalována jako typ ve více stupních, by se však mělo postupovat odlišně. Pro tato vozidla je vhodné omezit certifikaci snížení emisí CO2 na ekologické inovace instalované na základní vozidlo.
(3)
Podle čl. 12 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 510/2011 technologie, které jsou součástí integrovaného přístupu Unie uvedeného ve dvou sděleních Komise ze dne 7. února 2007 (3) a které upravují právní předpisy Unie, nebo jiné technologie, jež jsou povinné podle právních předpisů Unie, nejsou způsobilé ke schválení jako ekologické inovace podle uvedeného nařízení. Tyto technologie zahrnují systémy monitorování tlaku v pneumatikách, valivý odpor pneumatik a ukazatele rychlostních stupňů spadající do oblasti působnosti nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 661/2009 (4), a pokud jde o valivý odpor pneumatik, nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1222/2009 (5).
(4)
Technologie, které jsou již po určitou dobu na trhu široce dostupné, nelze považovat za inovativní ve smyslu článku 12 nařízení (EU) č. 510/2011, a neměly by být tudíž způsobilé ke schválení jako ekologické inovace. S cílem zajistit úplný soulad s prováděcím nařízením (EU) č. 725/2011 je vhodné stanovit, že způsobilé ke schválení jako ekologické inovace by měly být pouze technologie, jimiž jsou vybavena maximálně 3 % všech lehkých užitkových vozidel zaregistrovaných v roce 2009. Tyto limity by měly být podrobeny přezkumu nejpozději v roce 2016.
(5)
Pro účely podpory technologií s nejvyšším potenciálem pro snižování emisí CO2 z lehkých užitkových vozidel, a zejména vývoje inovačních technik pohonu, by měly být způsobilé pouze takové technologie, které přímo souvisejí s přepravní funkcí vozidla a významně přispívají ke zlepšení celkové spotřeby energie vozidla. Technologie, které jsou z hlediska tohoto účelu přídatné nebo zaměřené na zvýšení pohodlí řidiče či spolucestujících, by způsobilé být neměly.
(6)
Podle nařízení (EU) č. 510/2011 mohou žádosti podávat výrobci i dodavatelé. Žádost by měla obsahovat potřebné důkazy o splnění kritérií způsobilosti v celém rozsahu, včetně metody měření snížení emisí CO2 dosaženého použitím dané inovativní technologie.
(7)
Mělo by být možné měřit snížení emisí CO2 dosažené použitím ekologické inovace na uspokojivé úrovni přesnosti. Této přesnosti lze dosáhnout pouze tehdy, sníží-li se emise o 1 g CO2/km či více.
(8)
Pokud snížení emisí CO2 pomocí určité technologie závisí na chování řidiče nebo na jiných faktorech, které jsou mimo kontrolu žadatele, neměla by tato technologie být v zásadě způsobilá ke schválení jako ekologická inovace, pokud nelze z pádných a nezávislých statistických důkazů vyvodit ověřitelné předpoklady ohledně průměrného chování řidičů.
(9)
Standardní zkušební cyklus používaný pro měření emisí CO2 z určitého vozidla v rámci schvalování typu neprokáže veškeré snížení emisí, které lze přičítat určitým technologiím. Pro vytvoření patřičných pobídek k inovacím by mělo být pro výpočet celkového snížení emisí CO2 bráno v úvahu pouze snížení, které nezachycuje standardní zkušební cyklus.
(10)
Při prokazování snížení emisí CO2 by mělo být provedeno srovnání stejných vozidel vybavených danou ekologickou inovací a bez této inovace. Zkušební metoda by měla zajistit ověřitelná, opakovatelná a srovnatelná měření. V zájmu zajištění rovných podmínek a při neexistenci dohodnutého a realističtějšího jízdního cyklu by měly být jako společný referenční základ používány jízdní režimy v novém evropském jízdním cyklu stanoveném v nařízení Komise (ES) č. 692/2008 (6). Zkušební metoda by měla být založena na měřeních na vozidlovém dynamometru nebo s použitím modelace či simulace tam, kde by tyto metody poskytly lepší a přesnější výsledky.
(11)
Komise by měla stanovit pokyny k přípravě žádosti ke zkušebním metodám, které by měly být pravidelně aktualizovány, aby zohledňovaly zkušenosti získané při posuzování různých žádostí.
(12)
Podle nařízení (EU) č. 510/2011 musí být k žádosti přiložena zpráva o ověření provedeném nezávislým a autorizovaným subjektem. Tímto subjektem by měla být technická zkušebna kategorie A nebo B uvedená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES (7). Avšak pro zajištění nezávislosti uvedeného subjektu by neměly být považovány za nezávislý a autorizovaný subjekt ve smyslu tohoto nařízení technické zkušebny určené v souladu s čl. 41 odst. 6 uvedené směrnice. Uvedený subjekt by měl spolu se zprávou o ověření poskytnout příslušné důkazy o své nezávislosti na žadateli.
(13)
Pro zajištění efektivní registrace a monitorování konkrétního snížení emisí z jednotlivých vozidel by měla být snížení emisí certifikována v rámci schvalování typu vozidla a celkové snížení emisí by mělo být uvedeno v prohlášení o shodě v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES.
(14)
Komise by měla mít možnost provádět ad hoc ověření certifikovaných celkových snížení emisí u jednotlivých vozidel. V případě, kdy je zřejmé, že certifikovaná snížení emisí neodpovídají úrovni snížení emisí vyplývajících z rozhodnutí o schválení určité technologie jako ekologické inovace, by Komise měla mít možnost nepřihlížet k certifikovaným snížením emisí CO2 při výpočtu průměrných specifických emisí CO2. Výrobci by však měla být poskytnuta určitá omezená lhůta, během níž by mohl prokázat, že jsou certifikované hodnoty správné.
(15)
Pro zajištění transparentního postupu týkajícího se žádostí by měly být zpřístupněny veřejnosti souhrnné informace o žádostech o schválení inovativních technologií a zkušebních metod. Po schválení by měly být zkušební metody veřejně přístupné. Výjimky z práva přístupu veřejnosti k dokumentům stanovené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 (8) se použijí přiměřeně.
(16)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví postup pro podávání žádostí, posuzování, schvalování a certifikaci týkající se inovativních technologií snižujících emise CO2 z lehkých užitkových vozidel podle článku 12 nařízení (EU) č. 510/2011.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Jakákoliv technologie spadající do oblasti působnosti těchto opatření není považována za inovativní technologii:
a)
zvýšení účinnosti klimatizačních systémů;
b)
systémy monitorování tlaku v pneumatikách spadající do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 661/2009;
c)
valivý odpor pneumatik spadající do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 661/2009 a nařízení (ES) č. 1222/2009;
d)
ukazatele rychlostních stupňů spadající do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 661/2009;
e)
používání biopaliv.
2. Žádost může být podána podle tohoto nařízení ve vztahu k technologii za předpokladu splnění těchto podmínek:
a)
touto technologií byla vybavena maximálně 3 % všech nových lehkých užitkových vozidel zaregistrovaných v roce 2009;
b)
tato technologie se týká komponent, které jsou nezbytné pro účinné fungování daného vozidla, a je slučitelná se směrnicí 2007/46/ES.
3. V případě dokončených vozidel se pro certifikaci snížení emisí CO2 podle článku 11 berou v úvahu pouze ekologické inovace, kterými je vybaveno základní vozidlo, které získalo schválení typu ES jako neúplné vozidlo.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1)
„inovativní technologií“ se rozumí technologie nebo kombinace technologií s podobnými technickými prvky a charakteristikami (inovativní technologický soubor), kde lze snížení emisí CO2 prokázat pomocí jedné zkušební metody a kde každá jednotlivá technologie, která je součástí kombinace technologií, spadá do oblasti působnosti uvedené v článku 2;
2)
„dodavatelem“ se rozumí výrobce určité inovativní technologie odpovědný za zajištění shodnosti výroby nebo jeho pověřený zástupce v Unii či dovozce;
3)
„žadatelem“ se rozumí výrobce nebo dodavatel podávající žádost o schválení určité inovativní technologie jako ekologické inovace;
4)
„ekologickou inovací“ se rozumí inovativní technologie společně se zkušební metodou, které schválila Komise v souladu s tímto nařízením;
5)
„nezávislým a autorizovaným subjektem“ se rozumí technická zkušebna kategorie A nebo kategorie B uvedená v čl. 41 odst. 3 písm. a) a b) směrnice 2007/46/ES splňující požadavky stanovené v článku 42 uvedené směrnice, s výjimkou technických zkušeben určených v souladu s čl. 41 odst. 6 uvedené směrnice.
6)
„standardním vozidlem“ se rozumí vozidlo, které se porovnává s vozidlem vybaveným inovativní technologií za účelem prokázání snížení CO2 prostřednictvím ekologické inovace.
Článek 4
Žádost
1. Žádost o schválení inovativní technologie jako ekologické inovace se podává Komisi písemně. Žádost a veškerá podkladová dokumentace se podává též elektronickou poštou nebo na nosiči elektronických dat nebo prostřednictvím serveru spravovaného Komisí. V písemné žádosti je uveden seznam podkladové dokumentace.
2. Žádost obsahuje tyto informace:
a)
kontaktní údaje žadatele;
b)
popis dané inovativní technologie a způsob, jakým je instalována na vozidle, včetně důkazů, že daná technologie spadá do oblasti působnosti uvedené v článku 2;
c)
souhrnný popis inovativní technologie, včetně podrobných informací potvrzujících splnění podmínek stanovených v čl. 2 odst. 2, a zkušební metody uvedené v písmenu e) tohoto odstavce; tento popis se při podání žádosti Komisi zveřejní;
d)
předběžné určení jednotlivých vozidel, která mohou být vybavena danou inovativní technologií nebo jejichž vybavení danou inovativní technologií se zamýšlí, a odhadované snížení emisí CO2 dosažené u těchto vozidel na základě použití dané inovativní technologie;
e)
metodu, která bude použita pro prokázání snížení emisí CO2 prostřednictvím dané inovativní technologie, nebo pokud Komise tuto metodu již schválila, odkaz na schválenou metodu;
f)
důkaz toho, že
i)
snížení emisí dosažené použitím dané inovativní technologie splňuje limit uvedený v čl. 9 odst. 1, s ohledem na opotřebení technologie po určité době,
ii)
inovativní technologie nepodléhá standardnímu zkušebnímu cyklu měření CO2 uvedenému v čl. 12 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 510/2011, jak je uvedeno v čl. 9 odst. 2 tohoto nařízení,
iii)
žadatel odpovídá za snížení emisí CO2 pomocí dané inovativní technologie, jak je uvedeno v čl. 9 odst. 3;
g)
zprávu o ověření provedeném nezávislým a autorizovaným subjektem, jak je uvedeno v článku 7.
Článek 5
Standardní vozidlo a vozidlo s ekologickou inovací
1. Pro účely prokázání emisí CO2 uvedeného v článku 8 žadatel určí:
a)
vozidlo s ekologickou inovací, které má být vybaveno danou inovativní technologií;
b)
standardní vozidlo, které nemá být vybaveno danou inovativní technologií, ale které je ve všech ostatních aspektech totožné s vozidlem s ekologickou inovací.
2. V případě, že je inovativní technologií vybaveno nedokončené vozidlo, standardní vozidlo uvedené v odstavci 1 musí odpovídat stavu dokončení vozidla s ekologickou inovací.
3. Pokud lze podle názoru žadatele prokázat údaje uvedené v článcích 8 a 9 bez použití standardního vozidla a vozidla s ekologickou inovací, jak je uvedeno v odstavci 1 tohoto článku, žádost obsahuje nezbytné informace zdůvodňující tento závěr a metodu poskytující rovnocenné výsledky.
Článek 6
Zkušební metoda
1. Zkušební metoda uvedená v čl. 4 odst. 2 písm. e) poskytne výsledky, které jsou ověřitelné, opakovatelné a srovnatelné. Je schopna reálně prokázat statisticky významné snížení emisí CO2 pomocí dané inovativní technologie a v příslušných případech vezme v úvahu vzájemné působení s ostatními ekologickými inovacemi.
2. Komise zveřejní pokyny k přípravě zkušebních metod pro různé potenciální inovativní technologie splňujících kritéria uvedená v odstavci 1.
Článek 7
Zpráva o ověření
1. Zprávu o ověření uvedenou v čl. 4 odst. 2 písm. g) zpracuje nezávislý a autorizovaný subjekt, který není součástí společnosti žadatele či není jinak s touto společností spojen.
2. Pro účely zprávy o ověření nezávislý a autorizovaný subjekt
a)
ověří splnění kritérií způsobilosti uvedených v čl. 2 odst. 2;
b)
ověří, zda informace poskytnuté v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. f) splňují kritéria stanovená v článku 9;
c)
ověří, zda je zkušební metoda uvedená v čl. 4 odst. 2 písm. e) vhodná pro certifikaci snížení emisí CO2 dosaženého pomocí inovativní technologie u příslušných vozidel uvedených v čl. 4 odst. 2 písm. d) a splňuje minimální požadavky uvedené v čl. 6 odst. 1;
d)
ověří, zda je inovativní technologie slučitelná s příslušnými specifikovanými požadavky pro schválení typu vozidla;
e)
prohlásí, že splňuje požadavek uvedený v odstavci 1.
Pro účely písmene c) nezávislý a autorizovaný subjekt poskytne zkušební protokoly použité pro ověření.
3. Pro účely certifikace snížení emisí CO2 v souladu s článkem 11 zpracuje nezávislý a autorizovaný subjekt na žádost výrobce zprávu o vzájemném působení několika ekologických inovací, jimiž je vybaven jeden typ, varianta nebo verze vozidla.
Zpráva uvede snížení emisí CO2 dosažené pomocí různých ekologických inovací s ohledem na dopad jejich vzájemného působení.
4. Zpráva o ověření se může omezit pouze na zkušební protokoly uvedené v druhém pododstavci odst. 2, pokud žadatel zakládá svoji žádost na údajích a předpokladech, které byly schváleny Komisí nebo jsou zahrnuty do pokynů uvedených v čl. 6 odst. 2.
Článek 8
Prokázání emisí CO2
1. U řady vozidel zastupujících jednotlivá vozidla uvedená v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. d) se prokazují tyto emise CO2:
a)
emise CO2 ze standardního vozidla a z vozidla s ekologickou inovací vybaveného fungující inovativní technologií vyplývající z použití metody uvedené v čl. 4 odst. 2 písm. e);
b)
emise CO2 ze základního vozidla a z vozidla s ekologickou inovací vybaveného fungující inovativní technologií vyplývající z použití standardního zkušebního cyklu uvedeného v čl. 12 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 510/2011.
Prokázání emisí CO2 v souladu s písmeny a) a b) prvního pododstavce se provádí za zkušebních podmínek stejných u všech zkoušek.
2. Celkové snížení emisí u jednotlivých vozidel představuje rozdíl mezi emisemi prokázanými v souladu s odst. 1 prvním pododstavcem písm. a).
V případě, že se vyskytne rozdíl mezi emisemi prokázanými v souladu s odst. 1 prvním pododstavcem písm. b), odečte se tento rozdíl od celkového snížení emisí prokázaného v souladu s odst. 1 prvním pododstavcem písm. a).
Článek 9
Kritéria způsobilosti
1. Minimální snížení emisí dosažené pomocí inovativní technologie je 1 g CO2/km. Tento limit se považuje za splněný, odpovídá-li celkové snížení dosažené pomocí inovativní technologie nebo inovativního technologického souboru prokázané v souladu s čl. 8 odst. 2 výši 1 g CO2/km nebo více.
2. V případě, že celkové snížení emisí prostřednictvím určité inovativní technologie nezahrnuje snížení prokázané v rámci standardního zkušebního cyklu v souladu s čl. 8 odst. 2, se inovativní technologie nebo inovativní technologický soubor považují za technologie nepodléhající standardnímu zkušebnímu cyklu.
3. Technický popis inovativní technologie uvedený v čl. 4 odst. 2 písm. b) obsahuje potřebné údaje pro prokázání, že výkonnost dané technologie v oblasti snižování emisí CO2 nezávisí na nastavení nebo výběru mimo kontrolu žadatele.
V případě, že popis vychází z určitých předpokladů, jsou tyto předpoklady ověřitelné a založené na pádných a nezávislých statistických důkazech podporujících tyto předpoklady a jejich použitelnost v rámci celé Unie.
Článek 10
Posouzení žádosti o ekologickou inovaci
1. Po přijetí žádosti zveřejní Komise souhrnný popis inovativní technologie a zkušební metody uvedený v čl. 4 odst. 2 písm. c).
2. Komise posoudí žádost a do devíti měsíců od přijetí úplné žádosti schválí danou inovativní technologii jako ekologickou inovaci spolu se zkušební metodou, pokud nejsou vzneseny námitky proti způsobilosti dané technologie nebo vhodnosti zkušební metody.
Rozhodnutí o schválení inovativní technologie jakožto ekologické inovace obsahuje údaje požadované pro certifikaci snížení emisí CO2 v souladu s článkem 11 tohoto nařízení, s výhradou použití výjimek z práva veřejnosti na přístup k dokumentům uvedených v nařízení (ES) č. 1049/2001.
3. Komise může požadovat úpravy navrhované zkušební metody nebo si vyžádat použití jiné schválené zkušební metody než té, kterou navrhl žadatel. Navrhovaná úprava nebo výběr zkušební metody jsou konzultovány s žadatelem.
4. Lhůta pro posouzení může být prodloužena o pět měsíců, pokud Komise shledá, že vzhledem ke složitosti dané inovativní technologie a příslušné zkušební metody nebo z důvodu rozsahu a obsahu žádosti nelze žádost náležitě posoudit v rámci devítiměsíční lhůty pro posouzení.
Komise informuje žadatele o případném prodloužení lhůty pro posouzení do 40 dní od přijetí žádosti.
Článek 11
Certifikace snížení emisí CO2 prostřednictvím ekologických inovací
1. Výrobce, který chce získat výhody ze snížení svých průměrných specifických emisí CO2 pro účely splnění svého cíle pro specifické emise na základě snížení emisí CO2 prostřednictvím ekologické inovace, podá ve smyslu směrnice 2007/46/ES schvalovacímu orgánu žádost o certifikát ES schválení typu pro dokončené nebo neúplné vozidlo vybavené ekologickou inovací. V žádosti o certifikát je kromě dokumentů obsahujících potřebné informace podle článku 6 směrnice 2007/46/ES uveden odkaz na rozhodnutí Komise o schválení ekologické inovace v souladu s čl. 10 odst. 2 tohoto nařízení.
2. Certifikované snížení emisí CO2 prostřednictvím dané ekologické inovace, jež bylo prokázáno v souladu s článkem 8 tohoto nařízení, je uvedeno zvlášť v dokumentaci o schválení typu i v prohlášení o shodě v souladu se směrnicí 2007/46/ES na základě zkoušek provedených technickými zkušebnami v souladu s článkem 11 uvedené směrnice s použitím schválené zkušební metody.
Pokud je snížení emisí CO2 prostřednictvím určité ekologické inovace u specifického typu, varianty nebo verze pod limitem uvedeným v čl. 9 odst. 1, není snížení certifikováno.
3. V případě, že je vozidlo vybaveno více než jednou ekologickou inovací, se snížení emisí CO2 prokazuje zvlášť pro každou ekologickou inovaci postupem podle čl. 8 odst. 1. Součet výsledných snížení stanovených v souladu s čl. 8 odst. 2 pro každou ekologickou inovaci představuje celkové snížení emisí CO2 pro účely certifikace daného vozidla.
4. Pokud nelze vyloučit vzájemné působení několika ekologických inovací instalovaných na jednom vozidle z důvodu jejich zřejmě odlišné povahy, uvede výrobce tuto informaci v žádosti podané schvalovacímu orgánu a poskytne zprávu nezávislého a autorizovaného subjektu o dopadu uvedeného vzájemného působení na snížení emisí dosaženého prostřednictvím ekologických inovací u daného vozidla, jak je uvedeno v čl. 7 odst. 3.
V případě, že z důvodu vzájemného působení je celkové snížení nižší než hodnota 1 g CO2/km vynásobená počtem ekologických inovací, jsou pro výpočet celkového snížení emisí v souladu s odstavcem 3 tohoto článku vzata v úvahu pouze snížení emisí prostřednictvím ekologických inovací, která splňují limit stanovený v čl. 9 odst. 1.
Článek 12
Přezkum certifikací
1. Komise zajistí ad hoc ověřování certifikací a snížení emisí CO2 přičítané jednotlivým vozidlům.
Tam, kde Komise zjistí rozdíl mezi certifikovaným snížením emisí CO2 a snížením těchto emisí, které ověřila pomocí příslušné zkušební metody nebo metod, oznámí svá zjištění výrobci.
Výrobce může do 60 dní od přijetí uvedeného oznámení poskytnout Komisi důkazy prokazující správnost certifikovaného snížení emisí CO2. Na žádost Komise je předložena zpráva o vzájemném působení odlišných ekologických inovací uvedená v čl. 7 odst. 3.
2. Nejsou-li důkazy uvedené v odstavci 1 v uvedené lhůtě poskytnuty nebo zjistí-li Komise, že poskytnuté důkazy nejsou uspokojivé, může se rozhodnout nevzít certifikovaná snížení emisí CO2 v úvahu při výpočtu průměrných specifických emisí tohoto výrobce pro následující kalendářní rok.
3. Výrobce, u něhož se certifikované snížení emisí CO2 přestane brát v úvahu, může požádat o novou certifikaci dotčených vozidel postupem podle článku 11.
Článek 13
Zpřístupnění informací
Žadatel požadující zachování důvěrnosti informací, které předkládá podle tohoto nařízení, zdůvodní, proč má být použita některá z výjimek uvedených v článku 4 nařízení (ES) č. 1049/2001.
Článek 14
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 25. dubna 2014.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 427/2014
av den 25 april 2014
om inrättandet av ett förfarande för godkännande och certifiering av innovativ teknik för att minska koldioxidutsläppen från lätta nyttofordon i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 510/2011
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 510/2011 av den 11 maj 2011 om fastställande av utsläppsnormer för nya lätta nyttofordon som ett led i unionens samordnade strategi för att minska koldioxidutsläppen från lätta fordon (1), särskilt artikel 12.2, och
av följande skäl:
(1)
För att främja utvecklingen och det tidiga utnyttjandet av ny och avancerad fordonsteknik för minskade koldioxidutsläpp, ger förordning (EU) nr 510/2011 tillverkare och leverantörer möjligheten att ansöka om godkännande av viss innovativ teknik som bidrar till att minska koldioxidutsläppen från nya lätta nyttofordon. Därför är det nödvändigt att förtydliga kriterierna för hur man fastställer vilka tekniker som ska kunna betraktas som miljöinnovationer enligt den förordningen.
(2)
Det är lämpligt att ta hänsyn till de erfarenheter som gjorts i samband med införandet av ett system för innovativ teknik för personbilar i enlighet med kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 725/2011 (2) och tillämpa samma kriterier för stödberättigande för lätta nyttofordon. En åtskillnad bör dock göras beträffande lätta nyttofordon som har konstruerats och typgodkänts etappvis. För dessa fordon är det lämpligt att begränsa certifiering av minskade koldioxidutsläpp till miljöinnovationer som används i grundfordonet.
(3)
Enligt artikel 12.2 c i förordning (EU) nr 510/2011 får teknik som utgör en del av unionens integrerade tillvägagångssätt som beskrivs i två meddelanden från kommissionen av den 7 februari 2007 (3) och har reglerats i unionens lagstiftning, eller annan teknik som är obligatorisk enligt unionens lagstiftning, inte godkännas som miljöinnovation enligt den förordningen. Tekniken inbegriper system för övervakning av däcktryck, däckrullmotstånd och växlingsindikatorer som omfattas av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 661/2009 (4) och, när det gäller däckens rullmotstånd, Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1222/2009 (5).
(4)
En teknik som redan har varit allmänt tillgänglig på marknaden under en tid kan inte betraktas som nyskapande enligt artikel 12 i förordning (EU) nr 510/2011 och bör därför inte vara stödberättigande i egenskap av miljöinnovation. För att säkerställa överensstämmelse med genomförandeförordning (EU) nr 725/2011, är det lämpligt att föreskriva att endast teknik som användes i 3 % eller mindre av alla nya lätta nyttofordon som registrerades under 2009 ska kunna betraktas som miljöinnovationer. Dessa tröskelvärden bör ses över senast år 2016.
(5)
För att främja den teknik som har den största potentialen för att minska koldioxidutsläppen från lätta nyttofordon, och i synnerhet utvecklingen av innovativ framdrivningsteknik, bör endast teknik som är väsentlig för fordonets transportfunktion och som avsevärt bidrar till att förbättra fordonets totala energiförbrukning vara stödberättigande. Teknik som endast bidrar till detta ändamål eller syftar till att förbättra komforten för föraren eller passagerarna ska inte kunna betraktas som en miljöinnovation.
(6)
Enligt förordning (EU) nr 510/2011 kan ansökningar lämnas in av både tillverkare och leverantörer. Ansökan bör innehålla bevis på att kriterierna för berättigande är helt uppfyllda, inklusive en metod för att mäta de koldioxidminskningar som uppnås med hjälp av den innovativa tekniken.
(7)
Det bör vara möjligt att mäta koldioxidminskningar från en miljöinnovation med en tillfredsställande grad av noggrannhet. Denna noggrannhet kan endast uppnås om minskningen är 1 g koldioxid/km eller mer.
(8)
Om den koldioxidminskning som uppnås genom en viss teknik beror på förarens beteende eller på andra faktorer som inte kan kontrolleras av sökanden, bör denna teknik i princip inte kunna betraktas som miljöinnovation, om det inte är möjligt att på grundval av tydliga och oberoende statistiska uppgifter göra kontrollerbara antaganden om genomsnittligt förarbeteende.
(9)
Den standardiserade testcykel som används för typgodkännandemätning av koldioxidutsläpp från ett fordon visar inte alla minskningar som kan hänföras till vissa tekniker. För att skapa de rätta incitamenten för innovation bör endast de minskningar som inte fångas upp av den standardiserade testcykeln beaktas vid beräkningen av de totala koldioxidminskningarna.
(10)
För att visa koldioxidminskningarna bör en jämförelse göras mellan samma fordon med och utan miljöinnovationen. Den testmetod som används måste ge kontrollerbara, repeterbara och jämförbara mätningar. För att garantera lika villkor, och i avsaknad av en gemensamt fastställd och mer realistisk körcykel, bör körmönstren i den s.k. New European Driving Cycle som avses i kommissionens förordning (EG) nr 692/2008 (6) användas som en gemensam referens. Testmetoderna bör baseras på mätningar på en chassidynamometer eller på modeller eller simulering där sådana metoder skulle vara mer lämpliga och ge bättre och mer precisa resultat.
(11)
Riktlinjer för utarbetandet av ansökan och testmetoderna bör tillhandahållas av kommissionen och regelbundet uppdateras för att man ska kunna ta hänsyn till erfarenheterna från bedömningen av olika ansökningar.
(12)
Enligt förordning (EU) nr 510/2011 måste ansökan åtföljas av en kontrollrapport från ett oberoende och certifierat organ. Detta organ bör vara en teknisk tjänst som tillhör kategori A eller B i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/46/EG (7). För att garantera att organet är oberoende bör tekniska tjänster som utsetts i enlighet med artikel 41.6 i det direktivet inte betraktas som oberoende och certifierade organ enligt denna förordning. Organet bör, tillsammans med kontrollrapporten, ge relevanta bevis för sitt oberoende i förhållande till den sökande.
(13)
För att garantera effektiv registrering och övervakning av de specifika minskningarna för enskilda fordon bör minskningarna certifieras som en del av typgodkännandet av ett fordon, och de totala minskningarna bör införas i intyget om överensstämmelse i enlighet med direktiv 2007/46/EG.
(14)
Kommissionen bör ha möjlighet att från fall till fall kontrollera de certifierade totala minskningarna för enskilda fordon. Om det är uppenbart att de certifierade minskningarna inte överensstämmer med minskningarna till följd av beslutet att godkänna en teknik som miljöinnovation, bör kommissionen ha möjlighet att bortse från de certifierade koldioxidminskningarna vid beräkningen av de genomsnittliga specifika koldioxidutsläppen. Tillverkaren bör dock ges en begränsad tidsfrist för att vidta åtgärder för att visa att de certifierade värdena är korrekta.
(15)
För att garantera ett öppet ansökningsförfarande bör allmänheten få tillgång till sammanfattande information om ansökningar om godkännande av innovativ teknik och om testmetoderna. Så fort de har godkänts ska testmetoderna göras tillgängliga för allmänheten. Undantaget från allmänhetens rätt till tillgång till handlingar enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 (8) gäller i tillämpliga fall.
(16)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från kommittén för klimatförändringar.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte
I denna förordning fastställs det förfarande som ska följas vid ansökan om samt bedömning, godkännande och certifiering av innovativ teknik som minskar utsläppen av koldioxid från lätta nyttofordon i enlighet med artikel 12 i förordning (EU) nr 510/2011.
Artikel 2
Tillämpningsområde
1. Teknik som omfattas av följande åtgärder ska inte betraktas som innovativ:
a)
Energieffektivare luftkonditioneringssystem.
b)
System för övervakning av däcktryck som omfattas av förordning (EG) nr 661/2009.
c)
Däckrullmotstånd som omfattas av förordning (EG) nr 661/2009 och (EG) nr 1222/2009.
d)
Växlingsindikatorer som omfattas av förordning (EG) nr 661/2009.
e)
Användning av biobränslen.
2. En ansökan får göras enligt denna förordning med avseende på en teknik under förutsättning att följande villkor är uppfyllda:
a)
Den användes i 3 % eller mindre av alla nya lätta nyttofordon som registrerades under 2009.
b)
Den avser delar som är väsentliga för en effektiv drift av fordonet och är förenlig med direktiv 2007/46/EG.
3. För etappvis färdigbyggda fordon ska endast miljöinnovationer som används på grundfordon som har typgodkänts som ett icke färdigbyggt fordon beaktas för certifiering av minskning av koldioxidutsläpp i enlighet med artikel 11.
Artikel 3
Definitioner
I denna förordning gäller följande definitioner:
1.
innovativ teknik: en teknik eller en kombination av tekniker med liknande tekniska egenskaper och kännetecken (innovativa teknikpaket) där minskningen av koldioxid kan påvisas med hjälp av en testmetod och där varje enskild teknik som ingår i kombinationen omfattas av artikel 2,
2.
leverantör: tillverkaren av en innovativ teknik som ansvarar för kontroll av produktionsöverensstämmelse eller dennes auktoriserade representant inom EU eller importören,
3.
sökande: den tillverkare eller leverantör som lämnar in en ansökan om att en innovativ teknik ska godkännas som en miljöinnovation,
4.
miljöinnovation: en innovativ teknik som åtföljs av en testmetod som har godkänts av kommissionen i enlighet med denna förordning,
5.
oberoende och certifierat organ: en teknisk tjänst som tillhör kategori A eller kategori B enligt vad som avses i artikel 41.3 a och b i direktiv 2007/46/EG och som uppfyller kraven i artikel 42 i det direktivet, med undantag för tekniska tjänster som utsetts i enlighet med artikel 41.6 i det direktivet,
6.
jämförelsefordon: ett fordon som används för att demonstrera koldioxidutsläppsminskningen från miljöinnovation genom jämförelse med ett fordon som utrustats med den innovativa tekniken.
Artikel 4
Ansökan
1. En ansökan om godkännande av en innovativ teknik som en miljöinnovation ska lämnas in till kommissionen skriftligen. Ansökan och alla styrkande handlingar ska också lämnas in via e-post eller elektronisk databärare eller överföras till en server som förvaltas av kommissionen. Den skriftliga ansökan ska innehålla en förteckning över de styrkande handlingarna.
2. En ansökan ska innehålla följande:
a)
Den sökandes kontaktuppgifter.
b)
En beskrivning av den innovativa tekniken och hur den används i ett fordon, samt bevis på att tekniken omfattas av artikel 2.
c)
En sammanfattande beskrivning av den innovativa tekniken, inklusive uppgifter till stöd för att de villkor som anges i artikel 2.2 är uppfyllda, och de testmetoder som avses i led e i denna punkt som ska offentliggöras när ansökan har lämnats in till kommissionen.
d)
En uppskattad uppgift om de enskilda fordon som kan eller är avsedda att förses med den innovativa tekniken, och den uppskattade minskningen av koldioxidutsläpp för dessa fordon på grund av den innovativa tekniken.
e)
En metod som ska användas för att demonstrera minskningen av koldioxidutsläpp tack vare den innovativa tekniken, eller om en sådan metod redan har godkänts av kommissionen, en hänvisning till den godkända metoden.
f)
Uppgifter som visar att
i)
den minskning av utsläppen som uppnås med hjälp av den innovativa tekniken uppfyller tröskelvärdet i artikel 9.1, med beaktande av eventuella försämringar av tekniken över tid,
ii)
den innovativa tekniken inte omfattas av den standardiserade testcykeln för koldioxidmätning som avses i artikel 12.2 c i förordning (EU) nr 510/2011 enligt artikel 9.2 i den här förordningen,
iii)
den sökande är ansvarig för den minskning av koldioxidutsläpp som uppnås med hjälp av den innovativa tekniken i enlighet med artikel 9.3.
g)
En kontrollrapport från ett oberoende och certifierat organ enligt artikel 7.
Artikel 5
Jämförelsefordon och miljöinnovationsfordon
1. För den demonstration av koldioxidutsläpp som avses i artikel 8 ska den sökande utse
a)
ett miljöinnovationsfordon som ska utrustas med den innovativa tekniken,
b)
ett jämförelsefordon som inte ska utrustas med den innovativa tekniken men som i övrigt är identiskt med miljöinnovationsfordonet.
2. Om innovativ teknik installeras i ett icke färdigbyggt fordon, ska jämförelsefordonet som avses i punkt 1 återspegla hur långt arbetet kommit med miljöinnovationsfordonet.
3. Om sökanden anser att den information som avses i artiklarna 8 och 9 kan påvisas utan användning av ett jämförelsefordon och ett miljöinnovationsfordon enligt punkt 1 i denna artikel, ska ansökan innehålla nödvändiga uppgifter som motiverar denna slutsats och en metod som ger likvärdiga resultat.
Artikel 6
Testmetodik
1. Den testmetod som avses i artikel 4.2 e ska ge resultat som är kontrollerbara, repeterbara och jämförbara. Den ska på ett realistiskt sätt med tydlig statistisk signifikans kunna visa på den innovativa teknikens fördelar i fråga om koldioxidutsläpp, och i förekommande fall ta hänsyn till samverkan med andra miljöinnovationer.
2. Kommissionen ska offentliggöra riktlinjer för utarbetandet av testmetoder för olika potentiella innovativa tekniker som uppfyller kriterierna i punkt 1.
Artikel 7
Kontrollrapport
1. Den kontrollrapport som avses i artikel 4.2 g ska upprättas av ett oberoende och certifierat organ som inte utgör en del av det sökande företaget eller på annat sätt har någon koppling till företaget.
2. När det gäller kontrollrapporten ska det oberoende och certifierade organet
a)
kontrollera att kriterierna i artikel 2.2 är uppfyllda,
b)
kontrollera att den information som lämnats i enlighet med artikel 4.2 f uppfyller de kriterier som anges i artikel 9,
c)
kontrollera att de testmetoder som avses i artikel 4.2 e är lämpliga för att intyga de koldioxidminskningar som uppnås med hjälp av den innovativa tekniken för de berörda fordon som avses i artikel 4.2 d, och att de uppfyller de minimikrav som anges i artikel 6.1,
d)
kontrollera att den innovativa tekniken är förenlig med relevanta krav för typgodkännandet av fordonet,
e)
intyga att det uppfyller kravet i punkt 1.
I fråga om led c ska det oberoende och certifierade organet lämna in de testprotokoll som upprättats för kontrollen.
3. I samband med intygandet av koldioxidminskningen i enlighet med artikel 11 ska det oberoende och certifierade organet, på begäran av tillverkaren, utarbeta en rapport om samverkan mellan flera miljöinnovationer som används i en typ, variant eller version av ett fordon.
Rapporten ska ange minskningen av koldioxid från de olika miljövänliga innovationerna med hänsyn till effekterna av samverkan.
4. Kontrollrapporten får begränsas till att endast omfatta de testprotokoll som avses i punkt 2 andra stycket, där den sökande grundar sin ansökan på data och antaganden som redan har godkänts av kommissionen eller ingår i de riktlinjer som avses i artikel 6.2.
Artikel 8
Demonstration av koldioxidutsläpp
1. Följande koldioxidutsläpp ska demonstreras för ett antal fordon som är representativa för de enskilda fordon som anges i enlighet med artikel 4.2 d:
a)
De koldioxidutsläpp från jämförelsefordonet och från miljöinnovationsfordonet (som använder den innovativa tekniken) som uppstår till följd av tillämpningen av den metod som avses i artikel 4.2 e.
b)
De koldioxidutsläpp från jämförelsefordonet och från miljöinnovationsfordonet (som använder den innovativa tekniken) som uppstår till följd av tillämpningen av den standardiserade testcykel som avses i artikel 12.2 c i förordning (EU) nr 510/2011.
Demonstrationen av koldioxidutsläppen i enlighet med leden a och b i första punkten ska utföras under testförhållanden som är identiska för samtliga tester.
2. Den totala utsläppsminskningen för ett enskilt fordon ska vara skillnaden mellan de utsläpp som demonstreras enligt punkt 1 första stycket led a.
Om det finns en skillnad mellan de utsläpp som demonstreras enligt punkt 1 första stycket led b ska denna skillnad dras från den totala minskningen som demonstreras enligt punkt 1 första stycket led a.
Artikel 9
Kriterier för berättigande
1. Miniminivån för den minskning som uppnås genom den innovativa tekniken ska vara 1 g koldioxid/km. Denna tröskel ska anses uppnådd om den totala minskningen för den innovativa tekniken, eller innovationspaketet, visad i enlighet med artikel 8.2, är 1 g koldioxid/km eller mer.
2. Om den totala minskningen för en innovativ teknik inte innehåller någon minskning som visats i den standardiserade testcykeln i enlighet med artikel 8.2, anses den innovativa tekniken, eller innovationspaketet inte omfattas av den standardiserade testcykeln.
3. Den tekniska beskrivningen av den innovativa tekniken som avses i artikel 4.2 b ska innehålla den detaljerade information som behövs för att visa att teknikens förmåga att minska koldioxidutsläppen inte är beroende av inställningar och val som inte kan kontrolleras av den sökande.
Om beskrivningen bygger på antaganden ska dessa antaganden kunna kontrolleras och de ska grunda sig på tydliga och oberoende statistiska uppgifter som stöder dem och deras tillämplighet i hela unionen.
Artikel 10
Bedömning av en miljöinnovationsansökan
1. När en ansökan har tagits emot ska kommissionen offentliggöra en sammanfattande beskrivning av den innovativa tekniken och de testmetoder som avses i artikel 4.2 c.
2. Kommissionen ska bedöma ansökan och, inom nio månader från mottagandet av en fullständig ansökan, godkänna den innovativa tekniken som en miljöinnovation tillsammans med testmetoden, om den inte har några invändningar mot huruvida tekniken har rätt att betraktas som miljöinnovation eller om testmetodens lämplighet.
Beslutet att godkänna den innovativa tekniken som en miljöinnovation ska innehålla de uppgifter som krävs för att intyga koldioxidminskningarna i enlighet med artikel 11 i denna förordning, med förbehåll för tillämpningen av de undantag från allmänhetens rätt till tillgång till handlingar som anges i förordning (EG) nr 1049/2001.
3. Kommissionen får föreskriva ändringar av den föreslagna testmetoden eller kräva att en annan godkänd testmetod än den som föreslås av sökanden ska användas. Den sökande ska höras om den föreslagna ändringen eller valet av testmetod.
4. Bedömningsperioden kan förlängas med fem månader om kommissionen anser att ansökan inte kan bedömas ordentligt inom bedömningsperioden på nio månader på grund av den innovativa teknikens och den tillhörande testmetodens komplexitet eller på grund av ansökans storlek och innehåll.
Om bedömningsperioden ska förlängas ska kommissionen underrätta sökanden inom 40 dagar efter mottagandet av ansökan.
Artikel 11
Intyg om koldioxidminskningar från miljöinnovationer
1. En tillverkare som vill dra nytta av en minskning av sina genomsnittliga koldioxidutsläpp för att uppfylla sitt specifika utsläppsmål med hjälp av koldioxidminskningar från en miljöinnovation ska till en godkännandemyndighet i enlighet med direktiv 2007/46/EG lämna in en ansökan om EG-typgodkännandeintyg för det färdigbyggda fordon eller icke färdigbyggda fordon som är utrustat med miljöinnovationen. Ansökan om ett intyg ska, förutom de dokument som innehåller de nödvändiga uppgifter som anges i artikel 6 i direktiv 2007/46/EG, hänvisa till kommissionens beslut att godkänna en miljöinnovation i enlighet med artikel 10.2 i denna förordning.
2. Den intygade koldioxidminskning från miljöinnovationen som demonstreras i enlighet med artikel 8 i den här förordningen ska anges separat i både typgodkännandedokumentationen och intyget om överensstämmelse i enlighet med direktiv 2007/46/EG, på grundval av tester som genomförs av tekniska tjänster i enlighet med artikel 11 i det direktivet, med användning av den godkända testmetoden.
Om den minskning av koldioxid som uppnås med hjälp av en miljöinnovation för en viss typ, variant eller version ligger under det tröskelvärde som anges i artikel 9.1, ska minskningen inte intygas.
3. Om fordonet är utrustat med fler än en miljöinnovation ska minskningen av koldioxid demonstreras separat för varje miljöinnovation i enlighet med det förfarande som anges i artikel 8.1. Den summa av de resulterande minskningar som fastställs i enlighet med artikel 8.2 för varje miljöinnovation ger den totala koldioxidminskningen för certifiering av fordonet.
4. Om samverkan mellan flera miljöinnovationer som används i ett fordon inte kan uteslutas på grund av att de är uppenbart olika till sin natur, ska tillverkaren ange detta i ansökan till godkännandemyndigheten och tillhandahålla en rapport från det oberoende och certifierade organet om hur samverkan påverkar de minskningar som uppnås med hjälp av fordonets miljöinnovationer enligt artikel 7.3.
Om de totala minskningarna på grund av denna samverkan är mindre än 1 g koldioxid/km gånger antalet miljöinnovationer ska man endast ta hänsyn till de minskningar som uppfyller kriteriet i artikel 9.1 vid beräkningen av den totala minskningen i enlighet med punkt 3 i denna artikel.
Artikel 12
Översyn av intyg
1. Kommissionen ska se till att de intyg och minskningar av koldioxid som är kopplade till enskilda fordon kontrolleras på ad hoc-basis.
Om kommissionen upptäcker att det finns en skillnad mellan den intygade koldioxidminskningen och den minskning som den har uppmätt med hjälp av relevanta testmetoder, ska kommissionen underrätta tillverkaren om detta.
Tillverkaren får inom 60 dagar efter mottagandet av anmälan lämna in uppgifter till kommissionen som styrker riktigheten av den intygade koldioxidminskningen. På begäran av kommissionen ska den rapport om samverkan mellan olika miljöinnovationer som avses i artikel 7.3 tillhandahållas.
2. Om de uppgifter som avses i punkt 1 inte lämnas inom den angivna tidsperioden, eller om kommissionen finner att uppgifterna inte är tillräckliga som bevis, får kommissionen besluta att inte beakta den intygade koldioxidminskningen vid beräkningen av tillverkarens genomsnittliga specifika utsläpp för det följande kalenderåret.
3. En tillverkare vars intygade koldioxidbesparingar inte längre beaktas kan ansöka om ett nytt intyg för de berörda fordonen i enlighet med förfarandet i artikel 11.
Artikel 13
Utlämnande av information
En sökande som begär att uppgifter som lämnas in enligt denna förordning ska behandlas konfidentiellt måste motivera varför något av de undantag som avses i artikel 4 i förordning (EG) nr 1049/2001 ska tillämpas.
Artikel 14
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 25 april 2014.