NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 665/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012, pokud jde o podmínky používání nepovinného údaje o jakosti „horský produkt“
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (1), a zejména na čl. 31 odst. 3 a 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1151/2012 zavedlo režim nepovinných údajů o jakosti s cílem usnadnit producentům zemědělských produktů s vlastnostmi nebo charakteristikami představujícími přidanou hodnotu, aby o takových vlastnostech a charakteristikách informovali v rámci vnitřního trhu. Stanovilo podmínky pro používání nepovinného údaje o jakosti „horský produkt“ a zmocnilo Komisi přijímat akty v přenesené pravomoci, které stanoví odchylky od těchto podmínek používání v náležitě odůvodněných případech a s cílem zohlednit přírodní omezení ovlivňující zemědělskou produkci v horských oblastech. Uvedené nařízení rovněž zmocňuje Komisi přijímat akty v přenesené pravomoci, pokud jde o stanovení metod produkce a dalších kritérií týkajících se používání uvedeného výrazu.
(2)
Aby se předešlo uvádění spotřebitelů v omyl, bylo by třeba vysvětlit používání výrazu „horský produkt“ u produktů živočišného původu. U produktů produkovaných zvířaty, jako jsou mléko a vejce, by mělo v horských oblastech docházet k produkci. U produktů ze zvířat, jako je maso, by měla být v horských oblastech chována zvířata. Protože zemědělci často nakupují mladá zvířata, měla by tato zvířata v horských oblastech strávit nejméně poslední dvě třetiny svého života.
(3)
V mnoha částech Unie dochází z důvodu využívání sezónní dostupnosti pastvy k sezónnímu přesunu zvířat na jiné pastviny, včetně přesunu mezi pastvinami v horských a nehorských oblastech. Přesun zajišťuje zachování pastvin ve vyšší nadmořské výšce, které nejsou vhodné pro celoroční pastvu, a tradiční kulturní krajiny v horských oblastech. Přesun má rovněž přímé přínosy pro životní prostředí, například snižuje riziko eroze a lavin. S cílem podpořit pokračování sezónního přesunu zvířat by proto mělo být rovněž povoleno používat pojem „horský produkt“ na produkty ze zvířat, které se sezónně přesouvají a které stráví na pastvinách v horských oblastech alespoň čtvrtinu svého života.
(4)
Aby bylo zajištěno, že krmivo pro hospodářská zvířata pochází v zásadě z horských oblastí, mělo by být upřesněno, že krmivo pocházející z horských oblastí by mělo tvořit v podstatě alespoň polovinu roční stravy zvířat, vyjádřeno jako procentní podíl sušiny.
(5)
Vzhledem k tomu, že v horských oblastech představuje krmivo dostupné pro přežvýkavce více než polovinu jejich roční stravy, měl by být v tomto případě tento procentní podíl vyšší.
(6)
Kvůli přírodním překážkám a skutečnosti, že krmivo vyprodukované v horských oblastech je určeno převážně pro přežvýkavce, jsou v současnosti horské oblasti zdrojem jen malé části krmiva pro prasata. S cílem dosáhnout potřebné rovnováhy mezi oběma cíli, pokud jde o výraz „horský produkt“, jak je stanoví 45. bod odůvodnění nařízení (EU) č. 1151/2012, zajistit, že produkce prasat v horských oblastech může pokračovat, a přispět tak k zachování venkovské struktury, by měl podíl krmiv pro prasata, která musí pocházet z těchto oblastí, tvořit méně než polovinu roční stravy zvířat.
(7)
Omezení týkající se krmiv by se měla uplatňovat na zvířata, která se sezónně přesouvají, po dobu, kdy jsou v horských oblastech.
(8)
Vzhledem k tomu, že se sezónní přesun týká také včelích úlů, bylo by třeba upřesnit používání výrazu „horský produkt“ u včelařských produktů. Jelikož však cukr ke krmení včel obvykle nepochází z horských oblastí, neměla by se omezení týkající se krmiv vztahovat na včely.
(9)
Aby se předešlo uvádění spotřebitelů v omyl, měl by se výraz „horský produkt“ používat na produkty rostlinného původu, pouze pokud se dané rostliny pěstují v horských oblastech.
(10)
Mělo by být povoleno, aby zpracované produkty obsahovaly jako přísady suroviny, jako je cukr, sůl nebo bylinky, které nemohou být vyprodukovány v horských oblastech, za předpokladu, že netvoří více než 50 % celkové hmotnosti složek.
(11)
V horských oblastech v některých částech Unie není dostatek zařízení, která by vyráběla mléko a mléčné výrobky ze syrového mléka, porážela zvířata, bourala a vykosťovala jatečně upravená těla a lisovala olivový olej. Přírodní omezení ovlivňují v horských oblastech dostupnost vhodných zpracovatelských zařízení, a zpracování je proto ztížené a není ekonomicky životaschopné. Zpracování na jiném místě v blízkosti horské oblasti nemění povahu takto zpracovaných výrobků, pokud jde o jejich horský původ. Mělo by být proto u těchto produktů, pokud jsou zpracovány mimo horské oblasti, umožněno používat výraz „horský produkt“. Vzhledem k umístění zpracovatelských zařízení v některých členských státech a k potřebě splnit očekávání spotřebitelů by mělo zpracování probíhat ve vzdálenosti do 30 km od dané horské oblasti.
(12)
Aby navíc mohla stávající zařízení na výrobu mléka a mléčných výrobků pokračovat ve své činnosti, mělo by být povoleno používat výraz „horský produkt“ pouze těm zařízením, která fungují ke dni vstupu nařízení (EU) č. 1151/2012 v platnost. Vzhledem k tomu, že se dostupnost těchto zařízení v horských oblastech liší, měly by být členské státy oprávněny stanovit přísnější požadavek ohledně vzdálenosti nebo tuto možnost vůbec nepovolit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Produkty živočišného původu
1. Výraz „horský produkt“ lze používat u produktů vyprodukovaných zvířaty v horských oblastech podle definice v čl. 31 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012 a zpracovaných v těchto oblastech.
2. Výraz „horský produkt“ lze používat u produktů vyrobených ze zvířat, která jsou chována alespoň po dobu posledních dvou třetin svého života v těchto horských oblastech, pokud jsou tyto produkty v těchto oblastech zpracovány.
3. Odchylně od odstavce 2 lze výraz „horský produkt“ používat u produktů získaných ze zvířat, která se sezónně přesouvají a která byla chována v horských oblastech na sezónních pastvinách po dobu alespoň jedné čtvrtiny svého života.
Článek 2
Krmiva
1. Pro účely čl. 31 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1151/2012 se má za to, že krmivo pro hospodářská zvířata pochází v zásadě z horských oblastí, jestliže podíl roční stravy zvířat, která nemůže být vyprodukována v horských oblastech, vyjádřený jako procentuální podíl sušiny, nepřekročí 50 % (v případě přežvýkavců 40 %).
2. Pokud jde o prasata, odchylně od odstavce 1 nepřekročí podíl krmiva, které nemůže být vyprodukováno v horských oblastech, vyjádřený jako procentní podíl sušiny, 75 % roční stravy zvířat.
3. Odstavec 1 se nepoužije na krmiva pro zvířata, která se sezónně přesouvají podle čl. 1 odst. 3, jestliže jsou chována mimo horské oblasti.
Článek 3
Včelařské produkty
1. Výraz „horský produkt“ lze používat u včelařských produktů, pokud včely sbíraly nektar a pyl pouze v horských oblastech.
2. Odchylně od čl. 31 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1151/2012 nemusí cukr ke krmení včel pocházet z horských oblastí.
Článek 4
Produkty rostlinného původu
Odchylně od čl. 31 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1151/2012 lze výraz „horský produkt“ používat u produktů rostlinného původu, pouze pokud se rostlina pěstuje v horských oblastech podle definice v čl. 31 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012.
Článek 5
Složky
Pokud jsou použity v produktech uvedených v článcích 1 a 4, nemusí tyto složky pocházet z horských oblastí za předpokladu, že netvoří více než 50 % celkové hmotnosti složek:
a)
produkty neuvedené v příloze I Smlouvy a
b)
bylinky, koření a cukr.
Článek 6
Zpracování mimo horské oblasti
1. Odchylně od čl. 31 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 1151/2012 a čl. 1 odst. 1 a 2 tohoto nařízení může být následující zpracování prováděno mimo horské oblasti za předpokladu, že vzdálenost od dané horské oblasti nepřesahuje 30 km:
a)
zpracování za účelem výroby mléka a mléčných výrobků ve zpracovatelských zařízeních, která jsou v provozu ke dni 3. ledna 2013;
b)
porážka zvířat, bourání a vykosťování jatečně upravených těl;
c)
lisování olivového oleje.
2. Co se týče produktů zpracovaných na jejich území, mohou členské státy stanovit, že se výjimka podle odst. 1 písm. a) nepoužije nebo že zpracovatelské zařízení musí být umístěno v určité vzdálenosti menší než 30 km od dané horské oblasti, kterou stanoví.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. března 2014.
KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) nr 665/2014
av den 11 mars 2014
om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 när det gäller användningsvillkoren för det frivilliga kvalitetsbegreppet ”produkt från bergsområde”
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 av den 21 november 2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel (1), särskilt artikel 31.3 och 31.4, och
av följande skäl:
(1)
Det har genom förordning (EU) nr 1151/2012 inrättats en ordning för frivilliga kvalitetsbegrepp för att göra det lättare för producenter av jordbruksprodukter att sprida information om sina produkters mervärdesskapande egenskaper eller kvaliteter på den inre marknaden. Förordningen fastställer användningsvillkoren för det frivilliga kvalitetsbegreppet ”produkt från bergsområde” och ger kommissionen befogenhet att anta delegerade akter om undantag från dessa villkor i vederbörligen motiverade fall och för att ta hänsyn till naturliga begränsningar som påverkar jordbruket i bergsområden. Förordningen ger också kommissionen befogenhet att anta delegerade akter om produktionsmetoder och andra kriterier som är relevanta för tillämpningen av begreppet.
(2)
För att undvika att konsumenterna vilseleds, bör användningen av begreppet ”produkt från bergsområde” för produkter av animaliskt ursprung klargöras. När det gäller produkter som djur producerar, t.ex. mjölk och ägg, bör produktionen ske i bergsområden. När det gäller produkter som framställs från djur, t.ex. kött, bör djuren födas upp i bergsområden. Eftersom jordbrukare ofta köper ungdjur, bör dessa djur tillbringa åtminstone de två sista tredjedelarna av sitt liv i bergsområden.
(3)
Alternerande beteshållning, även sådan där man alternerar mellan marker i bergsområden och marker som inte är belägna i bergsområden, är något som tillämpas i många delar av unionen för att dra nytta av säsongsbunden tillgång till bete. Det är en metod som sörjer för bevarande av betesmarker på högre höjd som inte lämpar sig för bete året runt och av traditionella kulturlandskap i bergsområden. Alternerande beteshållning har också direkta miljöfördelar, t.ex. minskad risk för erosion och laviner. För att alternerande beteshållning ska tillämpas även i fortsättningen bör begreppet ”produkt från bergsområde” få användas för produkter som framställts från vandrande djur, vilka tillbringar minst en fjärdedel av sina liv på betesmarker i bergsområden.
(4)
För att säkerställa att foder för lantbruksdjur huvudsakligen härrör från bergsområden, bör det klargöras att minst hälften av deras årliga animaliska föda, uttryckt som procentandel av torrsubstansen, bör bestå av foder som härrör från bergsområden.
(5)
Eftersom redan tillgängligt foder utgör mer än hälften av den årliga födan för idisslare i bergsområden, bör denna procentandel vara högre i deras fall.
(6)
På grund av naturliga begränsningar och det faktum att foder som framställs i bergsområden främst är för idisslare, härrör för närvarande endast en liten andel av fodret för svin från bergsområden. För att uppnå den nödvändiga balansen mellan de båda målen med begreppet ”produkt från bergsområde”, som anges i skäl 45 i förordning (EU) nr 1151/2012, samt säkerställa att svinuppfödning i bergsområden kan fortsätta och därigenom bevara landsbygdens struktur, bör andelen foder för svin som måste härröra från sådana områden utgöra mindre än hälften av djurens årliga föda.
(7)
Foderbegränsningar bör tillämpas för vandrande djur så länge som de befinner sig i bergsområden.
(8)
Eftersom alternerande beteshållning tillämpas även för bikupor, bör tillämpningen av begreppet ”produkt från bergsområde” på produkter från biodling klargöras. Eftersom socker för utfodring av bin normalt inte härrör från bergsområden, bör inga foderrestriktioner gälla för bin.
(9)
För att undvika att konsumenterna vilseleds, bör begreppet ”produkt från bergsområde” användas för produkter av vegetabiliskt ursprung endast om växterna odlas i bergsområden.
(10)
Bearbetade produkter bör tillåtas att som ingredienser innehålla råvaror såsom socker, salt eller örter som inte kan framställas i bergsområden, under förutsättning att de inte utgör mer än 50 % av den totala vikten av dessa ingredienser.
(11)
I vissa bergsområden i unionen saknas tillräckliga resurser för produktion av mjölk och mjölkprodukter av obehandlad mjölk, för slakt, styckning och urbening av slaktkroppar samt för pressning av olivolja. Naturliga begränsningar påverkar tillgången på lämpliga bearbetningsanläggningar i bergsområden, vilket gör bearbetningen svår och olönsam. Om produkterna bearbetas på en annan plats, men i närheten av bergsområden, ändrar detta inte deras karaktär vad gäller härkomst från bergsområden. Det bör därför vara tillåtet att tillämpa begreppet ”produkt från bergsområde” på sådana produkter när de bearbetas utanför bergsområden. Med tanke på var vissa medlemsstaters bearbetningsanläggningar är belägna och behovet av att uppfylla konsumenternas förväntningar, bör bearbetningen äga rum inom 30 km från bergsområdet i fråga.
(12)
För att de befintliga anläggningarna för produktion av mjölk och mjölkprodukter ska kunna fortsätta med sin verksamhet bör endast de som redan fanns på plats den dag då förordning (EU) nr 1151/2012 trädde i kraft få använda termen ”produkt från bergsområde”. Eftersom tillgången till sådana anläggningar i bergsområden varierar, bör medlemsstaterna tillåtas att införa strängare krav på avstånd eller fullständigt undanröja denna möjlighet.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Produkter av animaliskt ursprung
1. Termen ”produkt från bergsområde” får tillämpas på produkter som djur i bergsområden framställt i enlighet med definitionen i artikel 31.2 i förordning (EU) nr 1151/2012 och bearbetas i sådana områden.
2. Termen ”produkt från bergsområde” får tillämpas på produkter som framställts från djur vilka under åtminstone de två sista tredjedelarna av sina liv fötts upp i bergsområden, om produkterna bearbetas i sådana områden.
3. Genom undantag från punkt 2 får begreppet ”produkt från bergsområde” tillämpas på produkter som framställts från vandrande djur vilka under åtminstone en fjärdedel av sina liv fötts upp på betesmarker i bergsområden under alternerande beteshållning.
Artikel 2
Foder
1. Vid tillämpningen av artikel 31.1 a i förordning (EU) nr 1151/2012 ska foder för lantbruksdjur anses komma huvudsakligen från bergsområden om den andel av djurets årliga föda som inte kan produceras i bergsområden, uttryckt som procentandel av torrsubstansen, inte överstiger 50 % och, när det gäller idisslare, 40 %.
2. Genom undantag från punkt 1 får, när det gäller svin, andelen foder som inte kan produceras i bergsområden, uttryckt som procentandel av torrsubstansen, inte överstiga 75 % av den årliga födan.
3. Punkt 1 ska inte tillämpas på foder för vandrande djur enligt artikel 1.3 som fötts upp utanför bergsområden.
Artikel 3
Produkter från biodling
1. Termen ”produkt från bergsområde” får tillämpas på produkter från biodling om bina har samlat in nektar och pollen endast i bergsområden.
2. Genom undantag från artikel 31.1 a i förordning (EU) nr 1151/2012 behöver socker för utfodring av bin inte härröra från bergsområden.
Artikel 4
Produkter av vegetabiliskt ursprung
Genom undantag från artikel 31.1 a i förordning (EU) nr 1151/2012 får uttrycket ”produkt från bergsområde” tillämpas på produkter av vegetabiliskt ursprung endast om växten odlats i bergsområden i enlighet med definitionen i artikel 31.2 i förordning (EU) nr 1151/2012.
Artikel 5
Ingredienser
När följande ingredienser används i produkter som avses i artiklarna 1 och 4, får de härröra från platser utanför bergsområden, under förutsättning att de inte utgör mer än 50 % av ingrediensernas totala vikt:
a)
Produkter som inte omfattas av bilaga I till fördraget, och
b)
örter, kryddor och socker.
Artikel 6
Bearbetning utanför bergsområden
1. Genom undantag från artikel 31.1 b i förordning (EU) nr 1151/2012 och artikel 1.1 och 1.2 i denna förordning får följande former av bearbetning ske utanför bergsområden, förutsatt att avståndet från bergsområdet i fråga inte överskrider 30 km:
a)
Bearbetning för produktion av mjölk och mjölkprodukter i bearbetningsanläggningar som fanns på plats den 3 januari 2013.
b)
Slakt av djur samt styckning och urbening av slaktkroppar.
c)
Pressning av olivolja.
2. Medlemsstater får i fråga om produkter som bearbetas på deras territorium besluta att undantaget i punkt 1 a inte ska tillämpas eller att bearbetningsanläggningarna ska vara belägna inom ett visst avstånd, som ska fastställas, på mindre än 30 km från bergsområdet i fråga.
Artikel 7
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 11 mars 2014.