NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 505/2014
ze dne 15. května 2014,
kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008, pokud jde o používání karamelových barviv (E 150a-d) v pivu a sladových nápojích
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 ze dne 16. prosince 2008 o potravinářských přídatných látkách (1), a zejména na čl. 10 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 stanoví seznam potravinářských přídatných látek Unie schválených pro použití v potravinách a podmínky jejich použití.
(2)
Tento seznam lze aktualizovat v souladu s jednotným postupem uvedeným v čl. 3 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1331/2008 (2) buď z podnětu Komise, nebo na základě podání žádosti.
(3)
Karamelové barvivo je potravinářské barvivo, které je schváleno pro použití a je uvedeno na seznamu v příloze II nařízení (ES) č. 1333/2008. Dané schválení zohledňuje přijatelný denní příjem (ADI) stanovený Vědeckým výborem pro potraviny v letech 1987, 1990 a 1996.
(4)
Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad“) vydal dne 3. února 2011 stanovisko týkající se nového posouzení bezpečnosti karamelového barviva jako potravinářské přídatné látky (3). Úřad v tomto stanovisku stanovil přijatelný denní příjem (ADI) skupiny ve výši 300 mg/kg tělesné hmotnosti na den. V tomto přijatelném denní příjmu (ADI) skupiny byl stanoven individuální přijatelný příjem pro amoniakový karamel E 150c na 100 mg/kg tělesné hmotnosti na den. Úřad uzavřel, že v případě karamelu (E 150a), amoniakového karamelu (E 150c) a amoniak-sulfitového karamelu (E 150d) může předpokládaná dietární expozice dětské a dospělé populace překročit přijatelný denní příjem (ADI).
(5)
Dne 3. prosince 2012 vydal úřad prohlášení o podrobnějším posouzení expozice u karamelových barviv E 150a, E 150c a E 150d a konstatoval, že předpokládaná dietární expozice byla značně nižší než expozice odhadovaná v předchozím stanovisku (4). Úřad však konstatoval, že v případě amoniakového karamelu (E 150c) může stále dojít k překročení přijatelného denní příjmu (ADI) u batolat a dospělých osob. Zatímco v případě batolat došlo k lehkému překročení (6 %) přijatelného denního příjmu (ADI) na vysokých úrovních v jednom členském státě, v případě dospělých osob byl přijatelný denní příjem (ADI) překročen o 5 % až 51 % v pěti členských státech. Dotčené členské státy doložily, po posouzení podrobnějších vnitrostátních informací o skutečném použití amoniakového karamelu (E 150c), že skutečný denní příjem (ADI) byl podstatně nižší. Vzhledem k tomu, že k expozici dospělých osob nejvíce přispívá pivo, je vhodné změnit podmínky použití a stanovit maximální úroveň používání pro amoniakový karamel (E 150c) v podkategorii potravin 14.2.1 „Pivo a sladové nápoje“, aby byla zaručena vysoká úroveň ochrany lidského zdraví.
(6)
Podle čl. 11 odst. 4 nařízení (ES) č. 1333/2008 se maximální množství pro barviva použijí na množství barvicího principu obsaženého v barvicím přípravku, není-li uvedeno jinak. Komplexní povaha a omezené znalosti chemického složení karamelových barviv však činí jejich identifikaci v potravinářských výrobcích komplikovanou. Při provádění oficiálních kontrol mohou proto příslušné orgány rovněž zvážit, že ověří úroveň 2-acetyl-4-tetrahydroxy-butylimidazolu, tj. nečistoty, kterou lze analyticky určit a která byla zohledněna při stanovování individuální hodnoty přijatelného denního příjmu (ADI) amoniakového karamelu (E 150c).
(7)
Dne 4. června 2013 byla podána žádost o povolení použití karamelová barviva (E 150a-d) ve sladových nápojích, která byla zpřístupněna členských státům podle článku 4 nařízení (ES) č. 1331/2008.
(8)
V právních předpisech Unie není pivo definováno, přičemž definice piva se v členských státech značně liší. Konkrétní produkt, který je v jednom členském státě klasifikován jako pivo, může být v jiném členském státě sladovým nápojem. Jelikož existuje technická potřeba pro karamelové barvivo (E 150a-d) ve sladových nápojích a použití karamelových barviv je povoleno pouze v pivu, má stávající situace negativní vliv na vnitřní trh a brání volnému pohybu těchto výrobků. Je proto vhodné tuto situaci napravit.
(9)
Společnou charakteristikou sladových nápojů je, že v konečném výrobku není obsažen slad jako takový a technologie a potřeba potravinářských přídatných látek jsou obdobné jako u piva. Karamelové barvivo je potřeba pro obnovu konzistentní barvy, ovlivněné výrobními postupy, nebo pro zvýšení vizuální přitažlivosti sladových nápojů vyrobených ze světlého sladu. Pro vytvoření tmavé barvy nelze použít pražený slad, neboť silně ovlivňuje aroma, což není pro tyto výrobky žádoucí.
(10)
Sladové nápoje jsou okrajové výrobky, které jsou alternativou k výrobkům, ve kterých je použití karamelových barviv v současnosti povoleno (tj. ochucené nápoje a piva). Neočekává se proto, že by povolení použití karamelových barviv ve sladových nápojích mělo významný dopad na celkovou expozici karamelovým barvivům.
(11)
Podle čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 1331/2008 je Komise povinna požádat o stanovisko úřadu za účelem aktualizace seznamu potravinářských přídatných látek Unie stanoveného v příloze II nařízení (ES) č. 1333/2008, s výjimkou případů, kdy tato aktualizace pravděpodobně nemá vliv na lidské zdraví. Vzhledem k tomu, že rozšíření používání karamelových barviv (E 150a-d) na sladové nápoje představuje aktualizaci tohoto seznamu, která pravděpodobně nemá vliv na lidské zdraví, není nutné žádat úřad o stanovisko.
(12)
Příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(13)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. května 2014.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 505/2014
av den 15 maj 2014
om ändring av bilaga II till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1333/2008 vad gäller användningen av sockerkulörer (E 150 a-d) i öl och maltdrycker
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1333/2008 av den 16 december 2008 om livsmedelstillsatser (1), särskilt artikel 10.3, och
av följande skäl:
(1)
I bilaga II till förordning (EG) nr 1333/2008 fastställs en unionsförteckning över livsmedelstillsatser som godkänts för användning i livsmedel samt villkoren för användningen.
(2)
Unionsförteckningen över livsmedelstillsatser får uppdateras i enlighet med det enhetliga förfarande som avses i artikel 3.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1331/2008 (2), antingen på initiativ av kommissionen eller efter en ansökan.
(3)
Sockerkulörer är färgämnen som för närvarande är godkända för användning och som förtecknas i bilaga II till förordning (EG) nr 1333/2008. Godkännandet antogs med utgångspunkt i de acceptabla dagliga intagen (ADI) som vetenskapliga livsmedelskommittén fastställde 1987, 1990 och 1996.
(4)
Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (nedan kallad myndigheten) avgav den 3 februari 2011 ett yttrande om omprövningen av säkerheten hos sockerkulörer som livsmedelstillsats (3). I det yttrandet fastställde myndigheten ett ADI-värde på 300 mg/kg kroppsvikt och dag för gruppen. Inom detta grupp-ADI har det för E 150 c sockerkulör, ammoniakprocessen, fastställts ett individuellt ADI-värde på 100 mg/kg kroppsvikt och dag. Myndigheten konstaterade att barns och vuxnas förväntade exponering via kosten kan överstiga ADI-värdena för sockerkulör (E 150 a), sockerkulör, ammoniakprocessen (E 150 c), och sockerkulör, ammoniaksulfitprocessen (E 150 d).
(5)
Den 3 december 2012 utfärdade myndigheten ett uttalande med en mer ingående bedömning av exponeringen för sockerkulörerna E 150 a, E 150 c och E 150 d och konstaterade att den förväntade exponeringen via kosten var betydligt lägre än vad som hade beräknats i det föregående yttrandet (4). Myndigheten konstaterade emellertid att ADI fortfarande kunde överskridas hos småbarn och vuxna för sockerkulör, ammoniakprocessen (E 150 c). Medan ADI endast överskreds marginellt (6 %) vid höga exponeringsnivåer hos småbarn i en medlemsstat, överskreds ADI hos vuxna med 5-51 % i fem medlemsstater. Efter en genomgång av mer detaljerade nationella uppgifter om den faktiska användningen av sockerkulör, ammoniakprocessen (E 150 c), har de berörda medlemsstaterna kunnat visa att det faktiska intaget är betydligt lägre. Med hänsyn till att öl är huvudkälla till exponeringen hos vuxna bör villkoren för användning ändras och maximihalter fastställas för sockerkulör, ammoniakprocessen (E 150 c), i livsmedelskategori 14.2.1 ”Öl och maltdrycker” för att garantera en hög skyddsnivå för människors hälsa.
(6)
I enlighet med artikel 11.4 i förordning (EG) nr 1333/2008 ska maximihalterna för färgämnen avse mängden av den aktivt färgande substansen i färgberedningen, om inte annat anges. Sockerkulörernas komplexa kemiska sammansättning och den begränsade kunskapen om denna gör det dock svårt att identifiera dem i livsmedelsprodukter. De behöriga myndigheterna skulle därför vid offentliga kontroller även kunna överväga att kontrollera halten av 2-acetyl-4-tetrahydroxibutylimidazol, dvs. den förorening som kan bestämmas analytiskt och som beaktades vid fastställandet av ett individuellt ADI-värde för sockerkulör, ammoniakprocessen (E 150 c).
(7)
En ansökan om godkännande av användningen av sockerkulörer (E 150 a-d) i maltdrycker lämnades in den 4 juni 2013 och tillhandahölls medlemsstaterna i enlighet med artikel 4 i förordning (EG) nr 1331/2008.
(8)
Öl definieras inte i unionslagstiftningen och de nationella definitionerna skiljer sig åt mellan medlemsstaterna. Följaktligen kan en viss produkt klassificeras som öl i en medlemsstat medan den klassificeras som maltdryck i en annan. Eftersom det finns ett tekniskt behov av att använda sockerkulörer (E 150 a-d) i maltdrycker och användning av sockerkulörer endast är tillåten i öl, har den nuvarande situationen en negativ inverkan på den inre marknaden och hindrar den fria rörligheten för dessa produkter. Det är därför lämpligt att rätta till situationen.
(9)
Maltdrycker har det gemensamt att slutprodukten inte innehåller malt som sådan och att det finns likheter med öl i fråga om teknik och behovet av livsmedelstillsatser. Sockerkulörer behövs för att återställa en enhetlig färg som påverkats av produktionsprocessen och/eller att göra maltdrycker framställda av ljusa maltsorter visuellt mer tilltalande. Rostade maltsorter kan inte användas för att framkalla den mörka färgen, eftersom de ger en kraftig smak som inte lämpar sig för dessa produkter.
(10)
Maltdrycker är nischprodukter som utgör ett alternativ till produkter i vilka sockerkulörer får användas (dvs. smaksatta drycker och öl). Det är därför inte troligt att ett godkännande av användningen av sockerkulörer i maltdrycker skulle få någon stor betydelse för den sammanlagda exponeringen för sockerkulörer.
(11)
Enligt artikel 3.2 i förordning (EG) nr 1331/2008 ska kommissionen begära ett yttrande från myndigheten innan unionsförteckningen över livsmedelstillsatser i bilaga II till förordning (EG) nr 1333/2008 uppdateras, utom i sådana fall där uppdateringen sannolikt inte kommer att påverka människors hälsa. Eftersom utvidgningen av användningen av sockerkulörer (E 150a-d) till maltdrycker utgör en uppdatering av förteckningen som sannolikt inte kommer att påverka människors hälsa, krävs det inte något yttrande från myndigheten.
(12)
Bilaga II till förordning (EG) nr 1333/2008 bör därför ändras i enlighet med detta.
(13)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Bilaga II till förordning (EG) nr 1333/2008 ska ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 15 maj 2014.