NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1360/2013
ze dne 2. prosince 2013,
kterým se stanoví dávky z výroby v odvětví cukru pro hospodářské roky 2001/02, 2002/03, 2003/04, 2004/05 a 2005/06, koeficient nezbytný k výpočtu doplňkové dávky pro hospodářské roky 2001/02 a 2004/05 a částky, jež mají hradit výrobci cukru prodejcům cukrové řepy z důvodu rozdílu mezi maximální dávkou a dávkou, jež má být účtována za hospodářské roky 2002/03, 2003/04 a 2005/06
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 3 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 (1), a zejména podle čl. 15 odst. 8 první odrážky, čl. 16 odst. 5 a čl. 18 odst. 5 uvedeného nařízení, má Komise pravomoc přijmout prováděcí pravidla týkající se základní výrobní dávky, která má být vybírána od držitelů kvóty působících v rámci společné organizace trhů v odvětví cukru, koeficientu pro výpočet doplňkové dávky a úhrady nebo částečného proplacení dávky prodejcům cukrové řepy.
(2)
Komise stanovila dávky z výroby pro hospodářské roky 2001/02 (2), 2002/03 (3), 2003/04 (4), 2004/05 (5) a 2005/06 (6).
(3)
Článek 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 stanoví, že pokud je dávka ze základní výroby nižší než maximální částka podle čl. 15 odst. 3, nebo pokud je dávka B uvedená v tomto článku nižší než maximální částka podle čl. 15 odst. 4 uvedeného nařízení, v případě potřeby upravená podle čl. 15 odst. 5, mají výrobci cukru uhradit prodejcům cukrové řepy 60 % rozdílu mezi maximální částkou příslušné dávky a dávkou, jež má být účtována.
(4)
Podle čl. 9 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 314/2002 (7), byla stanovena pro hospodářské roky 2002/03 (8), 2003/04 (9) a 2005/06 (10) částka, kterou byli výrobci cukru povinni platit prodejcům cukrové řepy z důvodu rozdílu mezi maximální základní dávkou z výroby a dávkou B a dávkou, jež má být účtována.
(5)
V rámci reformy společné organizace trhů v odvětví cukru bylo nařízením Rady (ES) č. 318/2006 (11) nařízení (ES) č. 1260/2001 zrušeno a nahrazeno s účinností od hospodářského roku 2006/07. Nařízení (ES) č. 318/2006, jež bylo následně zrušeno a začleněno do nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 (12), nahradilo variabilní mechanismus dávek z výroby cukru, jenž spočíval v samofinancovaném režimu produkčních kvót, novou výrobní dávkou, jež přispívala k financování výdajů v odvětví cukru v rámci společné organizace trhů v odvětví cukru.
(6)
Dne 8. května 2008 Soudní dvůr ve spojených věcech C-5/06 a C-23/06 až C-36/06 prohlásil za neplatná nařízení Komise (ES) č. 1762/2003 (13) a (ES) č. 1775/2004 (14). Soudní dvůr ve svém rozsudku uvedl, že pro účely výpočtu odhadované průměrné ztráty na tunu výrobku se musí zohlednit veškerá množství cukru ve vyvážených výrobcích, ať již za ně byla vyplacena vývozní náhrada či nikoli.
(7)
Soudní dvůr rovněž ve spojených věcech C-175/05 až C-184/07 a ve věcech C-466/06 a C-200/06 prohlásil za neplatné nařízení Komise (ES) č. 1686/2005 (15).
(8)
Aby vyhověla rozhodnutí Soudního dvora, přijala Komise nařízení (ES) č. 1193/2009 (16).
(9)
Tribunál vydal dne 29. září 2011 rozsudek ve věci T-4/06, v němž uvedl, že pro odstupňovaný koeficient doplňkové dávky v odvětví cukru nebyl nalezen vhodný právní základ, a zrušil článek 2 nařízení (ES) č. 1686/2005 ve znění článku 3 nařízení (ES) č. 1193/2009.
(10)
Soudní dvůr dne 27. září 2012 ve spojených věcech C-113/10, C-147/10 a C-234/10 prohlásil nařízení (ES) č. 1193/2009 za neplatné, přičemž uvedl, že pro účely výpočtu odhadované průměrné ztráty na tunu výrobku je třeba čl. 15 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1260/2001 vykládat v tom smyslu, že celková částka náhrad zahrnuje veškeré částky skutečně vplacených vývozních náhrad.
(11)
Proto by měly být stanoveny dávky v odvětví cukru ve vhodné výši. Pro vývozy vymezené v souladu s čl. 6 odst. 5 nařízení Komise (ES) č. 314/2002 by „průměrná ztráta“ ve smyslu čl. 15 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1260/2001 měla být vypočtena vydělením skutečně vyplacených náhrad vyvezeným množstvím, ať již byla náhrada vyplacena, či nikoli. „Exportovatelný přebytek“ ve smyslu čl. 15 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1260/2001 by rovněž měl být vypočten při zahrnutí všech vývozů, ať již za ně byly vyplaceny náhrady, či nikoli.
(12)
Vzhledem k tomu, že k výpočtu dávek pro hospodářský rok 2001/02 byla použita stejná metoda jako ta, o jejíž neplatnosti rozhodl Soudní dvůr, měly by být výrobní dávky a koeficient doplňkové dávky pro hospodářský rok 2001/02 rovněž příslušně opraveny.
(13)
Z rozsudku Soudního dvora vyplývá, že opravené dávky by se měly použít od stejných dat jako dávky, jež byly prohlášeny za neplatné.
(14)
V návaznosti na stanovení dávek z cukru podle metody uvedené v 11. bodě odůvodnění by měly být rovněž nově a se zpětnou působností stanoveny částky, jež jsou povinni zaplatit výrobci cukru prodejcům cukrové řepy z důvodu rozdílu mezi maximální dávkou a dávkou, jež má být účtována za hospodářské roky 2002/03, 2003/04 a 2005/06.
(15)
V případě hospodářského roku 2001/02 dosahuje nepokrytá celková ztráta, jež byla vypočítána podle metody uvedené v 11. bodě odůvodnění, částky 14 123 937 EUR. Pro uvedený hospodářský rok je tedy třeba odpovídajícím způsobem stanovit a se zpětnou působností používat koeficient uvedený v čl. 16 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001.
(16)
V případě hospodářského roku 2002/03 je výsledkem použití metody uvedené v 11. bodě odůvodnění základní výrobní dávka ve výši 2 % a dávka B ve výši 16,371 %, jež by se měly použít pro uvedený hospodářský rok se zpětnou působností. Nově vypočítaná celková ztráta je zcela pokryta příjmy ze základní výrobní dávky a z dávky B. Vzhledem k tomu není pro uvedený hospodářský rok nutné stanovit doplňkový koeficient uvedený v čl. 16 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001.
(17)
V případě hospodářského roku 2002/03 byla nařízením Komise (ES) č. 1440/2002 (17), stanovena maximální výše dávky B na 37,5 % intervenční ceny bílého cukru. Dávka B použitelná pro uvedený hospodářský rok však byla opravena podle metody uvedené v 11. bodě odůvodnění na 16,371 % intervenční ceny bílého cukru. Vzhledem k tomuto rozdílu má být pro tento hospodářský rok stanovena podle čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 částka, kterou jsou povinni zaplatit výrobci cukru prodejcům cukrové řepy za tunu cukrové řepy standardní jakosti.
(18)
V případě hospodářského roku 2003/04 je výsledkem použití metody uvedené v 11. bodě odůvodnění základní výrobní dávka ve výši 2 % a dávka B ve výši 17,259 %. Nově vypočítaná celková ztráta je zcela pokryta příjmy ze základní výrobní dávky a z dávky B. Vzhledem k tomu není pro tento hospodářský rok nutné stanovit doplňkový koeficient uvedený v čl. 16 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001.
(19)
V případě hospodářského roku 2003/04 byla nařízením (ES) č. 1440/2002 stanovena maximální výše dávky B na 37,5 % intervenční ceny bílého cukru. Dávka B použitelná pro uvedený hospodářský rok, jež byla opravena podle metody uvedené v 11. bodě odůvodnění, činí 17,259 % intervenční ceny bílého cukru. Vzhledem k tomuto rozdílu má být pro tento hospodářský rok stanovena podle čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 částka, kterou jsou povinni zaplatit výrobci cukru prodejcům cukrové řepy za tunu cukrové řepy standardní jakosti.
(20)
V případě hospodářského roku 2004/05 nedochází při použití metody uvedené v 11. bodě odůvodnění ke změně základní výrobní dávky ani dávky B. Pro uvedený hospodářský rok dosahuje nepokrytá celková ztráta vypočítaná podle metody uvedené v 11. bodě odůvodnění výše 57 648 788 EUR. Je tedy třeba stanovit koeficient podle čl. 16 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001. Z rozsudku Soudního dvora, na který je odkazováno v 9. bodě odůvodnění, vyplývá, že by měl být stanoven jednotný koeficient pro členské státy Unie ve složení ke dni 30. dubna 2004 a pro členské státy Unie ve složení ke dni 1. května 2004.
(21)
V případě hospodářského roku 2005/06 je výsledkem použití metody uvedené v 11. bodě odůvodnění základní výrobní dávka ve výši 1,2335 %, přičemž dávky B není zapotřebí. Nově vypočítaná celková ztráta je zcela pokryta příjmy ze základní výrobní dávky, a tudíž není pro tento hospodářský rok zapotřebí stanovit doplňkový koeficient uvedený v čl. 16 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001.
(22)
V případě hospodářského roku 2005/06 byla nařízením Komise (ES) č. 1296/2005 (18), stanovena maximální výše dávky B na 37,5 % intervenční ceny bílého cukru. Zatímco základní výrobní dávka použitelná pro uvedený hospodářský rok opravená podle metody uvedené v 11. bodě odůvodnění činí 1,2335 % intervenční ceny pro bílý cukr, dávku B není nutné stanovit. Vzhledem k těmto rozdílům by měla být pro tento hospodářský rok stanovena podle čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 částka, kterou jsou povinni zaplatit výrobci cukru prodejcům cukrové řepy za tunu cukrové řepy standardní jakosti.
(23)
V zájmu právní jistoty a zajištění rovného zacházení s dotčenými provozovateli v jednotlivých členských státech je třeba stanovit společné datum, od něhož by se dávky určené tímto nařízením měly stanovit ve smyslu čl. 2 odst. 2 druhého pododstavce nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 (19). Lhůta vymezená tímto datem by se nicméně neměla použít v případech, kdy jsou členské státy podle svých vnitrostátních právních předpisů povinny dotčeným provozovatelům částku uhradit po uvedeném dni,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Výrobní dávky v odvětví cukru pro hospodářské roky 2001/02, 2002/03, 2003/04, 2004/05 a 2005/06 se stanovují podle bodu 1 přílohy.
2. Koeficienty nezbytné pro výpočet doplňkové dávky pro hospodářské roky 2001/02 a 2004/05 se stanovují podle bodu 2 přílohy.
3. Částky, které jsou povinni zaplatit výrobci cukru prodejcům cukrové řepy z důvodu dávek A či B pro hospodářské roky 2002/03, 2003/04 a 2005/06, se stanovují podle bodu 3 přílohy.
Článek 2
Dnem stanovení dávek podle tohoto nařízení uvedené v čl. 2 odst. 2 druhém pododstavci nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000 je nejpozději 30. září 2014 s výjimkou případů, kdy členské státy tuto lhůtu nemohou dodržet vzhledem k použití vnitrostátních právních předpisů upravujících vracení částek nepatřičně uhrazených hospodářskými subjekty.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ustanovení čl. 1 odst. 1 se použije ode dne:
-
16. října 2002 pro hospodářský rok 2001/02,
-
8. října 2003 pro hospodářský rok 2002/03,
-
15. října 2004 pro hospodářský rok 2003/04,
-
18. října 2005 pro hospodářský rok 2004/05 a
-
23. února 2007 pro hospodářský rok 2005/06.
Ustanovení čl. 1 odst. 2 se použije ode dne:
-
16. října 2002 pro hospodářský rok 2001/02 a
-
18. října 2005 pro hospodářský rok 2004/05.
Ustanovení čl. 1 odst. 3 se použije ode dne:
-
8. října 2003 pro hospodářský rok 2002/03,
-
15. října 2004 pro hospodářský rok 2003/04 a
-
23. února 2007 pro hospodářský rok 2005/06.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. prosince 2013.
RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 1360/2013
av den 2 december 2013
om fastställande av produktionsavgifterna inom sockersektorn för regleringsåren 2001/02, 2002/03, 2003/04, 2004/05 och 2005/06, av den koefficient som krävs för beräkning av tilläggsavgiften för regleringsåren 2001/02 och 2004/05 och av de belopp som sockerproducenterna ska betala till säljarna av sockerbetor med avseende på skillnaden mellan de maximala avgifterna och de avgifter som ska tas ut för regleringsåren 2002/03, 2003/04 och 2005/06
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 43.3,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och
av följande skäl:
(1)
Genom rådets förordning (EG) nr 1260/2001 (1), särskilt artikel 15.8 första strecksatsen och artiklarna 16.5 och 18.5, gavs kommissionen befogenhet att anta tillämpningsföreskrifter för de basproduktionsavgifter och avgifter som ska tas ut av kvotinnehavarare som är verksamma inom den gemensamma organisationen av marknaden för socker, koefficienten för tilläggsavgiften, och återbetalningen av del av avgifterna till säljarna av sockerbetor.
(2)
Kommissionen fastställde produktionsavgifterna för 2001/02 (2), 2002/03 (3), 2003/04 (4), 2004/05 (5) och 2005/06 (6).
(3)
Enligt artikel 18.2 i förordning (EG) nr 1260/2001 gällde att om en basproduktionsavgift var lägre än det maximibelopp som avses i artikel 15.3 eller om den B-avgift som avses i samma artikel var lägre än det maximibelopp som avses i artikel 15.4 i den förordningen, vid behov justerat i enlighet med artikel 15.5, skulle sockerproducenterna åläggas att till säljarna av sockerbetor betala 60 % av skillnaden mellan det maximala avgiftsbeloppet i fråga och storleken på den avgift som ska tas ut.
(4)
I enlighet med artikel 9.1 i kommissionens förordning (EG) nr 314/2002 (7), har de belopp som sockerproducenterna ska betala till säljarna av sockerbetor med avseende på skillnaden mellan den maximala basproduktionsavgiften och B-avgiften och de avgifter som tagits ut, fastställts för 2002/03 (8), 2003/04 (9) och 2005/06 (10).
(5)
Inom ramen för reformen av den gemensamma organisationen av marknaden för socker har förordning (EG) nr 1260/2001 från och med regleringsåret 2006/07 upphävts och ersatts av rådets förordning (EG) nr 318/2006 (11). Genom förordning (EG) nr 318/2006, senare upphävd och införlivad i rådets förordning (EG) nr 1234/2007 (12), har självfinansieringssystemet med rörliga produktionsavgifter för socker och en ordning med produktionskvoter ersatts med en ny produktionsavgift som har till syfte att bidra till finansieringen av sådana utgifter inom sockersektorn som uppstår inom ramen för den gemensamma organisationen av marknaden för socker.
(6)
Den 8 maj 2008 ogiltigförklarade domstolen, i de förenade målen C-5/06 och C-23/06 till C-36/06, kommissionens förordning (EG) nr 1762/2003 (13) och kommissionens förordning (EG) nr 1775/2004 (14). I sin dom fastställde domstolen att samtliga produktkvantiteter som har exporterats ska beaktas vid fastställandet av den genomsnittliga förlusten per ton av produkten, oberoende av om bidrag faktiskt betalats ut eller inte.
(7)
Domstolen ogiltigförklarade också, i de förenade målen C-175/07 till C-184/07, och i målen C-466/06 och C-200/06 kommissionens förordning (EG) nr 1686/2005 (15).
(8)
För att följa domstolens dom antog kommissionen förordning (EG) nr 1193/2009 (16).
(9)
Den 29 september 2011 avkunnade tribunalen sin dom i mål T-4/06, i vilken den konstaterade att det inte fanns någon lämplig rättslig grund för en differentierad koefficient för tilläggsavgiften för socker och ogiltigförklarade artikel 2 i förordning (EG) nr 1686/2005, i dess ändrade lydelse enligt artikel 3 i förordning (EG) nr 1193/2009.
(10)
Den 27 september 2012 ogiltigförklarade domstolen, i de förenade målen C-113/10, C-147/10 och C-234/10, förordning (EG) nr 1193/2009 och förklarade att, vid fastställandet av den beräknade genomsnittliga förlusten per ton produkt skulle artikel 15.1 d i förordning (EG) nr 1260/2001 tolkas på så sätt att det totala bidragsbeloppet inkluderar det totala exportbidragsbeloppet som faktiskt har betalts.
(11)
Följaktligen bör avgifterna i sockersektorn fastställas till rätt nivå. För sådan export som anges i artikel 6.5 i kommissionens förordning (EG) nr 314/2002 bör den genomsnittliga förlusten i den mening som avses i artikel 15.1 d i förordning (EG) nr 1260/2001 beräknas genom att det faktiska totala exportbidrag som betalats ut divideras med de exporterade kvantiteterna, oberoende av om bidrag faktiskt har betalats ut eller inte. Det överskott som kan exporteras i den mening som avses i artikel 15.1 c i förordning (EG) nr 1260/2001 bör också beräknas på grundval av all export, oberoende av om ett bidrag har betalats ut eller inte.
(12)
Eftersom metoden för att beräkna avgifterna för regleringsåret 2001/02 var samma som den som domstolen ogiltigförklarade, bör även produktionsavgifterna och koefficienten för tilläggsavgiften för regleringsåret 2001/02 korrigeras i enlighet med detta.
(13)
Det följer av domstolens dom att de korrigerade avgifterna bör tillämpas från och med samma datum som de avgifter som har förklarats vara ogiltiga.
(14)
Som ett resultat av fastställandet av sockeravgifter enligt den metod som avses i skäl 11, bör även fastställandet av de belopp sockerproducenterna är skyldiga att betala till säljarna av sockerbetor med avseende på skillnaden mellan den maximala basproduktionsavgiften och den avgift som ska tas ut för regleringsåren 2002/03, 2003/04 och 2005/06 tillämpas retroaktivt.
(15)
För regleringsåret 2001/02 uppgår den totala förlusten, omräknad enligt den metod som avses i skäl 11, till 14 123 937 EUR. Den koefficient som avses i artikel 16.2 i förordning (EG) nr 1260/2001 bör fastställas i enlighet med detta och bör tillämpas retroaktivt för det nämnda regleringsåret.
(16)
För regleringsåret 2002/03 ger tillämpningen av den metod som avses i skäl 11 en basproduktionsavgift på 2 % och en B-avgift på 16,371 %, vilka bör tillämpas retroaktivt för det regleringsåret. Den omräknade sammanlagda förlusten täcks i sin helhet av intäkterna från basproduktionsavgiften och B-avgiften. Därför finns det ingen anledning att för det regleringsåret fastställa den koefficient som avses i artikel 16.2 i förordning (EG) nr 1260/2001.
(17)
Genom kommissionens förordning (EG) nr 1440/2002 (17) fastställdes för regleringsåret 2002/03 det maximala beloppet för B-avgiften till 37,5 % av interventionspriset för vitsocker. Den reviderade B-avgiften för nämnda regleringsår är 16,371 % av interventionspriset för vitsocker enligt den metod som avses i skäl 11 och som är tillämplig för det regleringsåret. Denna skillnad innebär att det belopp som ska betalas av sockerproducenterna till säljarna av sockerbetor fastställs per ton sockerbetor av standardkvalitet för det regleringsåret, i enlighet med artikel 18.2 i förordning (EG) nr 1260/2001.
(18)
För regleringsåret 2003/04 ger tillämpningen av den metod som avses i skäl 11 en basproduktionsavgift på 2 % och en B-avgift på 17,259 %. Den omräknade sammanlagda förlusten täcks i sin helhet av intäkterna från basproduktionsavgiften och B-avgiften. Därför finns det ingen anledning att för det regleringsåret fastställa den koefficient för tilläggsavgiften som avses i artikel 16.2 i förordning (EG) nr 1260/2001.
(19)
För regleringsåret 2003/04 fastställs i förordning (EG) nr 1440/2002 det maximala belopp för B-avgiften till 37,5 % av interventionspriset för vitsocker. B-avgiften för nämnda regleringsår är dock är 17,259 % av interventionspriset på vitsocker enligt den metod som avses i skäl 11. Denna skillnad innebär att det belopp som ska betalas av sockerproducenterna till säljarna av sockerbetor fastställs per ton sockerbetor av standardkvalitet för det regleringsåret, i enlighet med artikel 18.2 i förordning (EG) nr 1260/2001.
(20)
För regleringsåret 2004/05 ändrar tillämpningen av den metod som avses i skäl 11 varken basproduktionsavgiften eller B-avgiften. För det regleringsåret uppgår den totala förlusten beräknad enligt den metod som avses i skäl 11 till 57 648 788 EUR. Den koefficient som avses i artikel 16.2 i förordning (EG) nr 1260/2001 bör därför fastställas. Det följer av domstolens dom till vilken hänvisas i skäl 9, att koefficienten bör vara enhetlig för unionens medlemsstater i dess sammansättning den 30 april 2004 och unionens medlemsstater i dess sammansättning den 1 maj 2004.
(21)
För regleringsåret 2005/06 leder tillämpningen av den metod som avses i skäl 11 till en basproduktionsavgift på 1,2335 % utan att det krävs någon B-avgift. Den omräknade sammanlagda förlusten täcks i sin helhet av intäkterna från basproduktionsavgifterna, och det är inte nödvändigt att fastställa den koefficient för tilläggsavgiften som avses i artikel 16.2 i förordning (EG) nr 1260/2001, för det regleringsåret.
(22)
Genom kommissionens förordning (EG) nr 1296/2005 (18) fastställs det maximala beloppet för B-avgiften för regleringsåret 2005/06 till 37,5 % av interventionspriset på vitsocker. Då basproduktionsavgiften för nämnda regleringsår, reviderad i enlighet med den metod som avses i skäl 11, är 1,2335 % av interventionspriset för vitsocker, finns det inget behov av att fastställa en B-avgift. På grund av dessa skillnader är det nödvändigt att fastställa vilka belopp per ton sockerbetor av standardkvalitet som skulle betalas av sockerproducenterna till säljarna av sockerbetor för det regleringsåret, i enlighet med artikel 18.2 i förordning (EG) nr 1260/2001.
(23)
Av rättssäkerhetsskäl och för att säkerställa enhetlig behandling av de berörda aktörerna i de olika medlemsstaterna, är det nödvändigt att ange ett datum då de avgifter som fastställs genom den här förordningen bör ha fastlagts i enlighet med artikel 2.2 andra stycket i rådets förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 (19). Denna tidsfrist är dock inte tillämplig då medlemsstaterna enligt nationell lagstiftning är skyldiga att ersätta berörda operatörer efter detta datum.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Produktionsavgifterna inom sockersektorn för regleringsåren 2001/02, 2002/03, 2003/04, 2004/05 och 2005/06 ska vara de som anges i punkt 1 i bilagan.
2. De koefficienter som krävs för att beräkna tilläggsavgiften för regleringsåren 2001/02 och 2004/05 ska vara de som anges i punkt 2 i bilagan.
3. De belopp som ska betalas av sockerproducenterna till säljarna av sockerbetor i fråga om A- eller B-avgifter för regleringsåren 2002/03, 2003/04 och 2005/06 ska vara de som anges i punkt 3 i bilagan.
Artikel 2
Dagen för fastställande, som det hänvisas till i artikel 2.2 andra stycket i förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000, av de avgifter som anges i den här förordningen, ska infalla senast den 30 september 2014, förutom när medlemsstaterna är förhindrade att respektera denna tidsfrist på grund av tillämpningen av nationell lagstiftning avseende återbetalning till ekonomiska aktörer av felaktigt inbetalda belopp.
Artikel 3
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 1.1 ska tillämpas från och med den
-
16 oktober 2002 för regleringsåret 2001/02,
-
8 oktober 2003 för regleringsåret 2002/03,
-
15 oktober 2004 för regleringsåret 2003/04,
-
18 oktober 2005 för regleringsåret 2004/05,
-
23 februari 2007 för regleringsåret 2005/06.
Artikel 1.2 ska tillämpas från och med den
-
16 oktober 2002 för regleringsåret 2001/02,
-
18 oktober 2005 för regleringsåret 2004/05.
Artikel 1.3 ska tillämpas från och med den
-
8 oktober 2003 för regleringsåret 2002/03,
-
15 oktober 2004 för regleringsåret 2003/04,
-
23 februari 2007 för regleringsåret 2005/06.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 2 december 2013.