PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 24. března 2014,
kterým se stanoví seznam třetích zemí nespolupracujících v boji proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu podle nařízení (ES) č. 1005/2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu
(2014/170/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 ze dne 29. září 2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu, mění nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1936/2001 a (ES) č. 601/2004 a zrušují nařízení (ES) č. 1093/94 a (ES) č. 1447/1999 (1), a zejména na čl. 33 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ÚVOD
(1)
Nařízením (ES) č. 1005/2008 (dále jen „nařízení o rybolovu NNN“) se zavádí systém Unie pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu (dále jen „rybolov NNN“).
(2)
Kapitola VI nařízení o rybolovu NNN stanoví postup určení nespolupracujících třetích zemí, oznámení zemím určeným jako nespolupracující třetí země, stanovení seznamu nespolupracujících zemí, vyškrtnutí ze seznamu nespolupracujících zemí, zveřejnění seznamu nespolupracujících zemí a veškerá mimořádná opatření.
(3)
V souladu s článkem 32 nařízení o rybolovu NNN Komise prostřednictvím rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 (2) (dále jen „rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012“) oznámila osmi třetím zemím, že mohou být Komisí určeny jako nespolupracující třetí země.
(4)
V rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 Komise uvedla informace o základních skutečnostech a faktorech, z nichž toto určení vychází.
(5)
Rovněž dne 15. listopadu 2012 Komise v samostatných dopisech oznámila osmi třetím zemím skutečnost, že zvažuje možnost, že budou určeny jako nespolupracující třetí země.
(6)
Komise v těchto dopisech zdůraznila, že s cílem zabránit tomu, aby byly dotčené třetí země určeny a navrženy pro formální zařazení jako nespolupracující třetí země podle článků 31 a 33 nařízení o rybolovu NNN, vyzývají se, aby v úzké spolupráci s Komisí vypracovaly akční plán k nápravě nedostatků uvedených v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012.
(7)
V důsledku toho Komise vyzvala osm dotčených třetích zemí, aby: i) přijaly všechna opatření nezbytná k provedení opatření uvedených v akčních plánech, které Komise navrhla, ii) vyhodnotily provádění opatření uvedených v akčních plánech, které Komise navrhla, a iii) zasílaly Komisi každých šest měsíců podrobné zprávy s hodnocením provádění každého opatření, mimo jiné z hlediska jejich individuální a/nebo celkové účinnosti při zajišťování plně vyhovujícího systému pro kontrolu rybolovu.
(8)
Osm dotčených třetích zemí dostalo možnost odpovědět písemně na otázky výslovně uvedené v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, jakož i na další relevantní informace, což jim umožnilo předložit důkazy k vyvrácení nebo doplnění skutečností uvedených v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 nebo případně přijmout akční plán ke zlepšení stavu a opatření k nápravě této situace. Těmto osmi zemím bylo zaručeno právo na vyžádání nebo poskytnutí dodatečných informací.
(9)
Dne 15. listopadu 2012 zahájila Komise s osmi třetími zeměmi dialog a zdůraznila, že za dostatečné k tomu, aby se v této záležitosti dosáhlo dohody, považuje období šesti měsíců.
(10)
Komise nadále vyhledávala a ověřovala všechny informace, které považovala za nezbytné. Ústní a písemné připomínky předložené těmito osmi zeměmi v návaznosti na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 byly zváženy a zohledněny. Uvedených osm zemí bylo o úvahách Komise průběžně informováno buď ústně, nebo písemně.
(11)
Prováděcím rozhodnutím ze dne 26. listopadu 2013 (3) (dále jen „prováděcí rozhodnutí ze dne 26. listopadu 2013“) určila Komise Belize, Kambodžské království a Republiku Guinea jako třetí země nespolupracující v boji proti rybolovu NNN. V souladu s nařízením o rybolovu NNN Komise uvedla důvody, pro které se domnívá, že tyto tři země neplní své povinnosti jakožto státy vlajky, přístavu, trhu nebo pobřežní státy vyplývající z mezinárodního práva a že nepodnikají kroky k předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN.
(12)
Prováděcí rozhodnutí Rady, jímž se Belize, Kambodžské království a Republika Guinea zařazuje na seznam třetích zemí nespolupracujících v boji proti rybolovu NNN, by tedy mělo být přijato v souvislosti s prováděním nařízení o rybolovu NNN coby výsledek šetření a dialogu, které proběhly v souladu s hmotněprávními a procesními požadavky stanovenými v nařízení o rybolovu NNN. Tato šetření a dialog včetně vzájemné korespondence a uskutečněných setkání, jakož i rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a prováděcího rozhodnutí ze dne 26. listopadu 2013 tvoří základ tohoto rozhodnutí, které se opírá o totožné důvody. Z tohoto rozhodnutí, jímž se Belize, Kambodžské království a Republika Guinea zařazuje na seznam třetích zemí nespolupracujících v boji proti rybolovu NNN, by měly vyplynout důsledky uvedené v článku 38 nařízení o rybolovu NNN.
(13)
Podle čl. 34 odst. 1 nařízení o rybolovu NNN Rada na základě rozhodnutí přijatého na návrh Komise kvalifikovanou většinou vyškrtne třetí zemi ze seznamu nespolupracujících třetích zemí, pokud daná země prokáže, že došlo k nápravě situace, jež opodstatňovala její zařazení na seznam. V rozhodnutí o vyškrtnutí ze seznamu se rovněž zohlední, zda příslušné určené třetí země přijaly konkrétní opatření, která mohou vést k trvalému zlepšení této situace.
2. POSTUP VŮČI BELIZE
(14)
Dne 15. listopadu 2012 uvědomila Komise v souladu s článkem 32 nařízení o rybolovu NNN Belize, že zvažuje možnost jeho určení jako nespolupracující třetí země, a Belize vyzvala, aby v úzké spolupráci s jejími útvary vypracovalo akční plán k nápravě nedostatků uvedených v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012. V období od prosince 2012 do srpna 2013 Belize vyjádřilo své stanovisko prostřednictvím písemných vyjádření a setkalo se s Komisí, aby projednalo body vztahující se k této záležitosti. Komise poskytla Belize příslušné informace písemně. Komise nadále vyhledávala a ověřovala všechny informace, které považovala za nezbytné. Byly zváženy a zohledněny ústní a písemné připomínky předložené Belize v návaznosti na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a Belize bylo zároveň průběžně informováno buď ústně, nebo písemně o úvahách Komise. Komise zaujala stanovisko, že oblasti, jež byly v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 popsány jako problematické a nedostatečné, Belize nevyřešilo uspokojivým způsobem. Kromě toho Komise dospěla k závěru, že ani opatření, která byla navržena v akčním plánu předloženém Belize, nebyla provedena v plné míře.
3. URČENÍ BELIZE JAKO NESPOLUPRACUJÍCÍ TŘETÍ ZEMĚ
(15)
V rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 Komise analyzovala povinnosti Belize a hodnotila soulad s jeho mezinárodními závazky jakožto státu vlajky, přístavu, trhu nebo pobřežního státu. Pro účel tohoto přezkumu Komise vzala v úvahu parametry uvedené v čl. 31 odst. 4 až 7 nařízení o rybolovu NNN. Komise přezkoumala, zda Belize dodržovalo své mezinárodní závazky podle rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a s ohledem na příslušné informace, které k nim Belize poskytlo, navrhovaný akční plánem, jakož i opatření, která byla přijata k nápravě situace.
(16)
Hlavní nedostatky, které Komise v navrhovaném akčním plánu shledala, souvisely s několika případy nesplnění povinností vyplývajících z mezinárodního práva, které se zejména týkaly přijetí vhodného právního rámce, absence přiměřeného a účinného sledování, kontrolního a inspekčního programu, odrazujícího sankčního systému a řádného provádění systému osvědčování úlovků. Zjištěné nedostatky se obecněji vztahují k dodržování mezinárodních závazků, včetně doporučení a usnesení regionálních organizací pro řízení rybolovu a podmínek pro registraci plavidel v souladu s mezinárodním právem. Bylo rovněž zjištěno nedodržování doporučení a usnesení příslušných orgánů, např. Mezinárodního akčního plánu Organizace spojených národů proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu (IPOA-UN). Nedodržování nezávazných doporučení a usnesení se však považuje jen za podpůrný důkaz, a nikoli za základ pro určení.
(17)
Komise v prováděcím rozhodnutí ze dne 26. listopadu 2013 určila Belize jako nespolupracující třetí zemi podle nařízení o rybolovu NNN.
(18)
Pokud jde o možné omezení Belize jako rozvojové země, uvádí se, že zvláštní rozvojový status a celková výkonnost Belize v oblasti rybolovu nejsou nepříznivě ovlivněny jeho obecnou úrovní rozvoje.
(19)
S ohledem na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a prováděcí rozhodnutí ze dne 26. listopadu 2013 a dialog, který Komise s Belize vedla, a jeho výsledky lze dospět k závěru, že opatření přijatá Belize v souvislosti s jeho povinnostmi jakožto státu vlajky jsou nedostatečná k dosažení souladu s články 91, 94, 117 a 118 Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu (UNCLOS), články 18, 19 a 20 Dohody Organizace spojených národů o rybích populacích (UNSFA) a čl. II odst. 8 Dohody FAO o dodržování opatření.
(20)
Belize tedy nesplnilo své povinnosti, které pro ně jako pro stát vlajky vyplývají z mezinárodního práva v oblasti přijímání opatření k předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN, a mělo by být zařazeno na unijní seznam nespolupracujících třetích zemí.
4. POSTUP VŮČI KAMBODŽSKÉMU KRÁLOVSTVÍ
(21)
Dne 15. listopadu 2012 uvědomila Komise v souladu s článkem 32 nařízení o rybolovu NNN Kambodžské království (Kambodžu), že zvažuje možnost jejího určení jako nespolupracující třetí země, a Kambodžu vyzvala, aby v úzké spolupráci s jejími útvary vypracovala akční plán k nápravě nedostatků uvedených v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012. V období od prosince 2012 do června 2013 Kambodža vyjádřila své stanovisko prostřednictvím písemných vyjádření a setkala se s Komisí, aby projednala body vztahující se k této záležitosti. Komise poskytla Kambodži příslušné informace písemně. Komise nadále vyhledávala a ověřovala všechny informace, které považovala za nezbytné. Byly zváženy a zohledněny ústní a písemné připomínky předložené Kambodžou v návaznosti na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a Kambodža byla zároveň průběžně informována buď ústně, nebo písemně o úvahách Komise. Komise zaujala stanovisko, že oblasti, jež byly v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 popsány jako problematické a nedostatečné, Kambodža nevyřešila uspokojivým způsobem. Kromě toho Komise dospěla k závěru, že ani opatření, která byla navržena v akčním plánu předloženém Kambodžou, nebyla provedena v plné míře.
5. URČENÍ KAMBODŽE JAKO NESPOLUPRACUJÍCÍ TŘETÍ ZEMĚ
(22)
V rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 Komise analyzovala povinnosti Kambodže a hodnotila soulad s jejími mezinárodními závazky jakožto státu vlajky, přístavu, trhu nebo pobřežního státu. Pro účel tohoto přezkumu Komise vzala v úvahu parametry uvedené v čl. 31 odst. 4 až 7 nařízení o rybolovu NNN. Komise přezkoumala, zda Kambodža dodržovala své mezinárodní závazky v souladu se zjištěními uvedenými v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a s ohledem na navrhovaný akční plán, který byl podrobněji rozpracován na základě příslušných informací poskytnutých Kambodžou.
(23)
Hlavní nedostatky, které Komise v navrhovaném akčním plánu shledala, souvisely s nesplněním povinností vyplývajících z mezinárodního práva, které se zejména týkaly přijetí vhodného právního rámce, přiměřeného a účinného sledování, kontrolního a inspekčního programu a odrazujícího sankčního systému. Zjištěné nedostatky se obecněji vztahují k dodržování mezinárodních závazků a podmínek pro registraci plavidel v souladu s mezinárodním právem. Bylo rovněž zjištěno nedodržování doporučení a usnesení příslušných orgánů, např. IPOA-OSN. Nedodržování nezávazných doporučení a usnesení se však považuje jen za podpůrný důkaz, a nikoli za základ pro určení.
(24)
Komise v prováděcím rozhodnutí ze dne 26. listopadu 2013 určila Kambodžu jako nespolupracující třetí zemi podle nařízení o rybolovu NNN.
(25)
Pokud jde o možné omezení Kambodže jako rozvojové země, uvádí se, že zvláštní rozvojový status a celková výkonnost Kambodže v oblasti rybolovu nejsou nepříznivě ovlivněny její obecnou úrovní rozvoje.
(26)
Opatření přijatá Kambodžou s ohledem na její povinnosti jakožto státu vlajky jsou nedostatečná pro dosažení souladu s články 91 a 94 úmluvy UNCLOS. Je třeba připomenout, že je nepodstatné, zda Kambodža úmluvu UNCLOS skutečně ratifikovala, protože ustanovení úmluvy UNCLOS o plavbě na volném moři (články 86 až 115 úmluvy UNCLOS) se uznávají jako mezinárodní zvykové právo. Tato ustanovení totiž kodifikují již existující pravidla mezinárodního zvykového práva a přejímají téměř doslovně znění Úmluvy o volném moři a Úmluvy o pobřežních vodách a pásmu přilehlém, a k nimž Kambodža přistoupila a které ratifikovala.
(27)
S ohledem na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a prováděcí rozhodnutí ze dne 26. listopadu 2013 a dialog, který Komise s Kambodžou vedla, a jeho výsledky lze dospět k závěru, že opatření přijatá Kambodžou v souvislosti s jejími povinnostmi jakožto státu vlajky jsou nedostatečná k dosažení souladu s články 91 a 94 úmluvy UNCLOS.
(28)
Kambodža tedy nesplnila své povinnosti, které pro ni jako pro stát vlajky vyplývají z mezinárodního práva v oblasti přijímání opatření k předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN, a měla by být zařazena na unijní seznam nespolupracujících třetích zemí.
6. POSTUP VŮČI GUINEJSKÉ REPUBLICE
(29)
Dne 15. listopadu 2012 uvědomila Komise v souladu s článkem 32 nařízení o rybolovu NNN Guinejskou republiku (Guineu), že zvažuje možnost jejího určení jako nespolupracující třetí země, a Guineu vyzvala, aby v úzké spolupráci s jejími útvary vypracovala akční plán k nápravě nedostatků uvedených v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012. V období od prosince 2012 do července 2013 Guinea vyjádřila své stanovisko prostřednictvím písemných vyjádření a setkala se s Komisí, aby projednala body vztahující se k této záležitosti. Komise poskytla Guineji příslušné informace písemně. Komise nadále vyhledávala a ověřovala všechny informace, které považovala za nezbytné. Byly zváženy a zohledněny ústní a písemné připomínky předložené Guineou v návaznosti na rozhodnutí Komise ze dne 15. listopadu 2012 a Guinea byla zároveň průběžně informována buď ústně, nebo písemně o úvahách Komise. Komise zaujala stanovisko, že oblasti, jež byly v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 popsány jako problematické a nedostatečné, Guinea nevyřešila uspokojivým způsobem. Kromě toho Komise dospěla k závěru, že ani opatření, která byla navržena v akčním plánu předloženém Guineou, nebyla provedena v plné míře.
7. URČENÍ GUINEJE JAKO NESPOLUPRACUJÍCÍ TŘETÍ ZEMĚ
(30)
V rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 Komise analyzovala povinnosti Guineje a hodnotila soulad s jejími mezinárodními závazky jakožto státu vlajky, přístavu, trhu nebo pobřežního státu. Pro účel tohoto přezkumu Komise vzala v úvahu parametry uvedené v čl. 31 odst. 4 až 7 nařízení o rybolovu NNN. Komise přezkoumala, zda Guinea dodržovala své mezinárodní závazky v souladu se zjištěními uvedenými v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a s ohledem na navrhovaný akční plán, který byl podrobněji rozpracován na základě příslušných informací poskytnutých Guineou.
(31)
Hlavní nedostatky, které Komise v navrhovaném akčním plánu shledala, souvisely s nedokončenými reformami, jejichž účelem je zajistit dostatečně přiměřené a účinné sledování jejího rybářského loďstva, účinné provádění vnitrostátního práva a právních předpisů v oblasti rybolovu, prosazování pravidel prostřednictvím stíhání a sankcionování odhalených nezákonných, nehlášených a neregulovaných rybolovných činností, posílení prostředků pro inspekci a dohled, odrazující sankční systém a rybářskou politiku odpovídající administrativní kapacitě, pokud jde o kontrolu a dohled. Zjištěné nedostatky se obecněji vztahují k dodržování mezinárodních závazků, včetně doporučení a usnesení regionálních organizací pro řízení rybolovu a podmínek pro registraci plavidel v souladu s mezinárodním právem. Bylo rovněž zjištěno nedodržování doporučení a usnesení příslušných orgánů, např. IPOA-OSN. Nedodržování nezávazných doporučení a usnesení se však považuje jen za podpůrný důkaz, a nikoli za základ pro určení.
(32)
Komise v prováděcím rozhodnutí ze dne 26. listopadu 2013 určila Guineu jako nespolupracující třetí zemi podle nařízení o rybolovu NNN.
(33)
Pokud jde o možné omezení Guineje jako rozvojové země, uvádí se, že zvláštní rozvojový status Guineje může být nepříznivě ovlivněn její úrovní rozvoje. Nicméně s ohledem na povahu zjištěných nedostatků Guineje, pomoc poskytnutou Unií a členskými státy a kroky přijaté za účelem nápravy situace nemůže nízký stupeň rozvoje této země vysvětlit celkový postoj Guineje jako státu vlajky nebo pobřežního státu v oblasti rybolovu a nedostatečné kroky k předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN.
(34)
S ohledem na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a prováděcí rozhodnutí ze dne 26. listopadu 2013 a dialog, který Komise s Guineou vedla, a jeho výsledky lze dospět k závěru, že opatření přijatá Guineou v souvislosti s jejími povinnostmi jakožto státu vlajky a pobřežního státu jsou nedostatečná k dosažení souladu s články 61, 62, 94, 117 a 118 úmluvy UNCLOS a články 18, 19 a 20 dohody UNFSA.
(35)
Guinea tedy nesplnila své povinnosti, které pro ni jako pro stát vlajky vyplývají z mezinárodního práva v oblasti přijímání opatření k předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN, a měla by být zařazena na unijní seznam nespolupracujících třetích zemí.
8. STANOVENÍ SEZNAMU NESPOLUPRACUJÍCÍCH TŘETÍCH ZEMÍ
(36)
Vzhledem k výše uvedeným závěrům, k nimž se v případě Belize, Kambodže a Guineje dospělo, by tyto země měly být zařazeny na seznam nespolupracujících třetích zemí, který se má stanovit v souladu s článkem 33 nařízení o rybolovu NNN.
(37)
Opatření, která by měla být použita v případě Belize, Kambodže a Guineje, jsou uvedena v článku 38 nařízení o rybolovu NNN. Zákaz dovozu se vztahuje na všechny populace a živočišné druhy podle definice v čl. 2 odst. 8 nařízení o rybolovu NNN, neboť určení není odůvodněno tím, že nebyla přijata vhodná opatření v souvislosti s rybolovem NNN majícím dopad na některou populaci nebo druhy. V souladu s definicí uvedenou v čl. 2 bodu 11 nařízení o rybolovu NNN se dovozem rozumí dovezení produktů rybolovu na území Unie, a to i pro účely překládky v přístavech na jejím území.
(38)
Je třeba poznamenat, že rybolov NNN mimo jiné decimuje populace ryb, ničí mořské prostředí, ohrožuje zachování a udržitelné využívání mořských zdrojů, narušuje hospodářskou soutěž, ohrožuje zajišťování potravin, znevýhodňuje poctivé rybáře a oslabuje pobřežní komunity. Vzhledem k rozsahu problémů souvisejících s rybolovem NNN se má za to, že je nutné, aby Unie urychleně uplatnila opatření vůči Belize, Kambodži a Guineji jakožto nespolupracujícím zemím. S ohledem na výše uvedené by toto rozhodnutí mělo vstoupit v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
(39)
Pokud Belize, Kambodža či Guinea prokáží, že situace opravňující jejich uvedení na seznam byla napravena, Rada kvalifikovanou většinou na návrh Komise odstraní tuto třetí zemi ze seznamu nespolupracujících třetích zemí v souladu s čl. 34 odst. 1 nařízení o rybolovu NNN. V rozhodnutí o odstranění ze seznamu se rovněž zohlední, zda Belize, Kambodža či Guinea přijaly konkrétní opatření, která mohou vést k trvalému zlepšení situace,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Unijní seznam nespolupracujících třetích zemí podle článku 33 nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 je stanoven v příloze tohoto rozhodnutí.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 24. března 2014.
RÅDETS GENOMFÖRANDEBESLUT
av den 24 mars 2014
om upprättande av en förteckning över icke-samarbetande tredjeländer när det gäller bekämpning av IUU-fiske enligt förordning (EG) nr 1005/2008 om upprättande av ett gemenskapssystem för att förebygga, motverka och undanröja olagligt, orapporterat och oreglerat fiske
(2014/170/EU)
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1005/2008 av den 29 september 2008 om upprättande av ett gemenskapssystem för att förebygga, motverka och undanröja olagligt, orapporterat och oreglerat fiske och om ändring av förordningarna (EEG) nr 2847/93, (EG) nr 1936/2001 och (EG) nr 601/2004 samt om upphävande av förordningarna (EG) nr 1093/94 och (EG) nr 1447/1999 (1), särskilt artikel 33.1,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och
av följande skäl:
1. INLEDNING
(1)
Genom förordning (EG) nr 1005/2008 (nedan kallad IUU-förordningen) upprättas ett unionssystem för att förebygga, motverka och undanröja olagligt, orapporterat och oreglerat fiske (nedan kallat IUU-fiske).
(2)
I kapitel VI i IUU-förordningen fastställs förfarandet för identifiering av icke-samarbetande tredjeländer, åtgärder i fråga om länder som identifieras som icke-samarbetande tredjeländer, fastställandet av en förteckning över icke-samarbetande tredjeländer, avförande av länder från förteckningen över icke-samarbetande tredjeländer, offentliggörande av förteckningen över icke-samarbetande tredjeländer samt eventuella nödåtgärder.
(3)
I enlighet med artikel 32 i IUU-förordningen meddelade kommissionen genom ett beslut av den 15 november 2012 (2) (nedan kallat beslutet av den 15 november 2012) att åtta tredjeländer ansågs kunna identifieras som icke-samarbetande tredjeländer.
(4)
I beslutet av den 15 november 2012 redogjorde kommissionen för de huvudsakliga faktauppgifterna och motiveringarna bakom en sådan identifiering.
(5)
Den 15 november 2012 meddelade kommissionen även de åtta länderna genom separata skrivelser att den övervägde möjligheten att identifiera dem som icke-samarbetande tredjeländer.
(6)
I dessa skrivelser framhöll kommissionen särskilt att länderna, för att undvika att identifieras och formellt införas i förteckningen över icke-samarbetande länder enligt artiklarna 31 och 33 i IUU-förordningen, uppmanades att i nära samarbete med kommissionen upprätta en handlingsplan för att rätta till de brister som identifierats i beslutet av den 15 november 2012.
(7)
Följaktligen uppmanande kommissionen de åtta länderna att göra följande: i) Göra allt som krävs för att genomföra åtgärderna i de handlingsplaner som kommissionen föreslagit. ii) Göra en bedömning av genomförandet av åtgärderna i de handlingsplaner som kommissionen föreslagit. iii) Var sjätte månad skicka en detaljerad rapport till kommissionen med bedömning av genomförandet av varje enskild åtgärd med avseende på bland annat hur effektivt de enskilt eller övergripande bidrar till att säkerställa ett kontrollsystem för fisket som överensstämmer med reglerna.
(8)
De åtta tredjeländerna gavs möjlighet att skriftligen svara på de punkter som uttryckligen togs upp i beslutet av den 15 november 2012 samt på annan relevant information, så att de kunde lämna bevis för att vederlägga eller komplettera de fakta som åberopades i beslutet av den 15 november 2012 eller i tillämpliga fall anta en handlingsplan för att förbättra situationen och lämna information om åtgärder som vidtagits för att rätta till situationen. De åtta länderna har tillförsäkrats sina rättigheter att begära eller lämna ytterligare uppgifter.
(9)
Den 15 november 2012 inledde kommissionen ett dialogförfarande med de åtta tredjeländerna och framhöll att den anser att sex månader i princip borde räcka för att nå en överenskommelse i frågan.
(10)
Kommissionen fortsatte att inhämta och kontrollera alla uppgifter som ansågs nödvändiga. De muntliga och skriftliga kommentarer som lämnades av de åtta länderna till följd av beslutet av den 15 november 2012 övervägdes och beaktades. De åtta länderna hölls informerade om kommissionens överväganden antingen muntligt eller skriftligt.
(11)
Genom ett genomförandebeslut av den 26 november 2013 (3) (nedan kallat genomförandebeslutet av den 26 november 2013) identifierade kommissionen Belize, Konungariket Kambodja (nedan kallat Kambodja) och Republiken Guinea (nedan kallad Guinea) som icke-samarbetande tredjeländer när det gäller bekämpning av IUU-fiske. I enlighet med IUU-förordningen angav kommissionen skälen till att den ansåg att dessa tre länder inte fullgjort sina skyldigheter enligt internationell rätt som flagg-, hamn-, kust- eller marknadsstater att vidta åtgärder i syfte att förebygga, hindra och undanröja IUU-fiske.
(12)
Ett genomförandebeslut av rådet om att införa Belize, Kambodja och Guinea i förteckningen över icke-samarbetande tredjeländer när det gäller bekämpning av IUU-fiske bör alltså antas i samband med genomförandet av IUU-förordningen som ett resultat av undersöknings- och dialogförfaranden som genomförts i enlighet med de innehållsmässiga och formella kraven i IUU-förordningen. Dessa undersöknings- och dialogförfaranden, inbegripet skriftväxlingen och de möten som hållits, samt beslutet av den 15 november 2012 och genomförandebeslutet av den 26 november 2013 ligger till grund för det här beslutet och de bakomliggande orsakerna är desamma. Det här beslutet om att föra in Belize, Kambodja och Guinea i förteckningen över icke-samarbetande tredjeländer när det gäller bekämpning av IUU-fiske bör medföra de åtgärder som anges i artikel 38 i IUU-förordningen.
(13)
Enligt artikel 34.1 i IUU-förordningen ska rådet på förslag av kommissionen och med kvalificerad majoritet avföra ett tredjeland från förteckningen över icke-samarbetande tredjeländer om landet visar att den situation som motiverade införandet i förteckningen har rättats till. I samband med ett beslut om avförande ska hänsyn också tas till om tredjelandet i fråga har vidtagit konkreta åtgärder som kan leda till en bestående förbättring av situationen.
2. FÖRFARANDE AVSEENDE BELIZE
(14)
Den 15 november 2012 informerade kommissionen, i enlighet med artikel 32 i IUU-förordningen, Belize om möjligheten att landet skulle identifieras som icke-samarbetande tredjeland och uppmanade Belize att i nära samarbete med kommissionens enheter upprätta en handlingsplan för att rätta till de brister som påpekats i beslutet av den 15 november 2012. Under perioden december 2012-augusti 2013 inkom Belize med skriftliga inlagor med sina synpunkter och sammanträdde med kommissionen för att diskutera frågan. Kommissionen lämnade skriftligen relevanta uppgifter till Belize. Kommissionen fortsatte att inhämta och kontrollera alla uppgifter som ansågs nödvändiga. De muntliga och skriftliga synpunkter som lämnats av Belize efter beslutet av den 15 november 2012 övervägdes och beaktades, och Belize hölls informerat muntligen eller skriftligen om kommissionens överväganden. Kommissionen kom fram till att de problemområden och brister som beskrivits i beslutet av den 15 november 2012 inte hade åtgärdats i tillräcklig grad av Belize. Dessutom drog kommissionen slutsatsen att de åtgärder som föreslagits i en handlingsplan som Belize lagt fram inte heller hade genomförts fullt ut.
3. IDENTIFIERING AV BELIZE SOM ICKE-SAMARBETANDE TREDJELAND
(15)
I beslutet av den 15 november 2012 analyserade kommissionen Belizes skyldigheter och granskade landets fullgörande av dess internationella förpliktelser som flagg-, hamn-, kust- eller marknadsstat. För den granskningen beaktade kommissionen de parametrar som förtecknas i artikel 31.4-31.7 i IUU-förordningen. Kommissionen granskade om Belize fullgjort sina skyldigheter i överensstämmelse med rönen i beslutet av den 15 november 2012 och med beaktande av den relevanta information som Belize lämnat efter beslutet, samt den föreslagna handlingsplanen och de åtgärder som vidtagits för att rätta till situationen.
(16)
De huvudsakliga brister som kommissionen identifierat i den förslagna handlingsplanen gällde flera underlåtelser att fullgöra skyldigheter enligt internationell rätt, bland annat kopplat till antagandet av ett adekvat regelverk, bristen på lämplig och effektiv övervakning, avsaknad av ett kontroll- och inspektionssystem, avsaknad av ett avskräckande system för sanktioner och bristande genomförande av fångstcertifieringssystemet. De övriga identifierade bristerna gäller mer allmänt efterlevnaden av internationella skyldigheter, bland annat de regionala fiskeriorganisationernas rekommendationer och resolutioner samt villkor för registrering av fartyg enligt internationell rätt. Bristande efterlevnad av rekommendationer och resolutioner från relevanta organ, som FN:s internationella handlingsplan mot olagligt, orapporterat och oreglerat fiske (IPOA-FN) har också identifierats. Den bristande efterlevnaden av icke-bindande rekommendationer och resolutioner har dock endast beaktats som stödjande material och inte som grund för identifieringen.
(17)
I genomförandebeslutet av den 26 november 2013 identifierades Belize som ett icke-samarbetande tredjeland i enlighet med IUU-förordningen.
(18)
När det gäller eventuella särskilda svårigheter för Belize i egenskap av utvecklingsland konstateras att Belizes särskilda utvecklingsstatus och övergripande kapacitet i fråga om fiske inte begränsas av landets allmänna utvecklingsnivå.
(19)
Med beaktande av beslutet av den 15 november 2012 och genomförandebeslutet av den 26 november 2013 och av den dialog som kommissionen fört med Belize och resultatet av denna, kan det konstateras att de åtgärder som vidtagits av Belize mot bakgrund av landets skyldigheter som flaggstat inte är tillräckliga för att efterleva bestämmelserna i artiklarna 91, 94, 117 och 118 i Förenta nationernas havsrättskonvention (UNCLOS), artiklarna 18, 19, 20 i Förenta nationernas avtal om fiskbestånd (UNSFA) och med artikel II.8 i FAO-avtalet.
(20)
Belize har därmed inte fullgjort sina skyldigheter enligt internationell rätt som flaggstat att vidta åtgärder i syfte att förebygga, hindra och undanröja IUU-fiske och bör därför införas i unionens förteckning över icke-samarbetande tredjeländer.
4. FÖRFARANDE MED AVSEENDE PÅ KAMBODJA
(21)
Den 15 november 2012 informerade kommissionen, i enlighet med artikel 32 i IUU-förordningen, Kambodja om möjligheten att landet skulle identifieras som icke-samarbetande tredjeland och uppmanade Kambodja att i nära samarbete med kommissionens enheter upprätta en handlingsplan för att rätta till de brister som påpekats i beslutet av den 15 november 2012. Under perioden december 2012-juni 2013 inkom Kambodja med skriftliga inlagor med sina synpunkter och sammanträdde med kommissionen för att diskutera frågan. Kommissionen lämnade skriftligen relevanta uppgifter till Kambodja. Kommissionen fortsatte att inhämta och kontrollera alla uppgifter som ansågs nödvändiga. De muntliga och skriftliga synpunkter som lämnats av Kambodja efter beslutet av den 15 november 2012 övervägdes och beaktades, och Kambodja hölls informerat muntligen eller skriftligen om kommissionens överväganden. Kommissionen kom fram till synpunkten att de problemområden och brister som beskrivits i beslutet av den 15 november 2012 inte hade åtgärdats i tillräcklig grad av Kambodja. Dessutom drog kommissionen slutsatsen att de åtgärder som föreslagits i en handlingsplan som Kambodja lagt fram inte heller hade genomförts fullt ut.
5. IDENTIFIERING AV KAMBODJA SOM ICKE-SAMARBETANDE TREDJELAND
(22)
I beslutet av den 15 november 2012 analyserade kommissionen Kambodjas skyldigheter och granskade landets fullgörande av dess internationella förpliktelser som flagg-, hamn-, kust- eller marknadsstat. För denna granskning beaktade kommissionen de parametrar som förtecknas i artikel 31.4-31.7 i IUU-förordningen. Kommissionen granskade om Kambodja fullgjort sina skyldigheter enligt internationell rätt som flagg-, hamn-, kust- eller marknadsstat i överensstämmelse med rönen i beslutet av den 15 november 2012 och den föreslagna handlingsplanen, enligt vad som ytterligare behandlats i den relevanta information som lämnades av Kambodja.
(23)
De huvudsakliga brister som kommissionen identifierat i den förslagna handlingsplanen gällde flera underlåtelser att fullgöra skyldigheter enligt internationell rätt, bland annat kopplat till antagandet av ett adekvat regelverk, bristen på lämplig och effektiv övervakning, avsaknad av ett kontroll- och inspektionssystem och avsaknad av ett avskräckande system för sanktioner. De övriga identifierade bristerna gäller mer allmänt efterlevnaden av internationella skyldigheter och villkor för registrering av fartyg enligt internationell rätt. Bristande efterlevnad av rekommendationer och resolutioner från relevanta organ, som IPOA-FN, har också identifierats. Den bristande efterlevnaden av icke-bindande rekommendationer och resolutioner har dock endast beaktats som stödjande material och inte som grund för identifieringen.
(24)
I genomförandebeslutet av den 26 november 2013 identifierades Kambodja som ett icke-samarbetande tredjeland i enlighet med IUU-förordningen.
(25)
När det gäller eventuella särskilda svårigheter för Kambodja i egenskap av utvecklingsland konstateras att Kambodjas särskilda utvecklingsstatus och övergripande kapacitet i fråga om fiske inte begränsas av landets allmänna utvecklingsnivå.
(26)
De åtgärder som Kambodja vidtagit mot bakgrund av landets skyldigheter som flaggstat räcker inte för ett efterleva artiklarna 91 och 94 i UNCLOS. Det är irrelevant huruvida Kambodja faktiskt har ratificerat UNCLOS eftersom konventionens bestämmelser om navigering på det fria havet (artiklarna 86-115 i UNCLOS) har erkänts som internationell sedvanerätt. Dessutom kodifierar dessa bestämmelser tidigare existerande regler i internationell sedvanerätt och följer nästan ordagrant lydelsen i konventionen om det öppna havet och konventionen om territorialhavet och angränsande zon, vilka båda Kambodja har ratificerat respektive anslutit sig till.
(27)
Med beaktande av beslutet av den 15 november 2012 och genomförandebeslutet av den 26 november 2013 och av den dialog som kommissionen fört med Kambodja och resultatet av denna, kan det konstateras att de åtgärder som vidtagits av Kambodja mot bakgrund av landets skyldigheter som flaggstat inte är tillräckliga för att efterleva artiklarna 91 och 94 i UNCLOS.
(28)
Kambodja har därmed inte fullgjort sina skyldigheter enligt internationell rätt som flaggstat att vidta åtgärder i syfte att förebygga, hindra och undanröja IUU-fiske och bör därför införas i unionens förteckning över icke-samarbetande tredjeländer.
6. FÖRFARANDE MED AVSEENDE PÅ GUINEA
(29)
Den 15 november 2012 meddelade kommissionen, genom ett beslut i enlighet med artikel 32 i IUU-förordningen, Guinea om möjligheten att landet skulle identifieras som icke-samarbetande tredjeland och uppmanade Guinea att i nära samarbete med kommissionens enheter upprätta en handlingsplan för att rätta till de brister som påpekats i beslutet av den 15 november 2012. Under perioden december 2012-juli 2013 inkom Guinea med skriftliga inlagor med sina synpunkter och sammanträdde med kommissionen för att diskutera frågan. Kommissionen lämnade skriftligen relevanta uppgifter till Guinea. Kommissionen fortsatte att inhämta och kontrollera alla uppgifter som ansågs nödvändiga. De muntliga och skriftliga synpunkter som lämnats av Guinea efter beslutet av den 15 november 2012 övervägdes och beaktades, och Guinea hölls informerat muntligen eller skriftligen om kommissionens överväganden. Kommissionen kom fram till synpunkten att de problemområden och brister som beskrivits i beslutet av den 15 november 2012 inte hade åtgärdats i tillräcklig grad av Guinea. Dessutom drog kommissionen slutsatsen att de åtgärder som föreslagits i en handlingsplan som Guinea lagt fram inte heller hade genomförts fullt ut.
7. IDENTIFIERING AV GUINEA SOM ICKE-SAMARBETANDE TREDJELAND
(30)
I beslutet av den 15 november 2012 analyserade kommissionen Guineas skyldigheter och granskade landets fullgörande av dess internationella förpliktelser som flagg-, hamn-, kust- eller marknadsstat. För denna granskning beaktade kommissionen de parametrar som förtecknas i artikel 31.4-31.7 i IUU-förordningen. Kommissionen granskade om Guinea fullgjort sina skyldigheter enligt internationell rätt som flagg-, hamn-, kust- eller marknadsstat i överensstämmelse med rönen i beslutet av den 15 november 2012 och med den relevanta information som Guinea lämnat efter beslutet, samt den föreslagna handlingsplanen och de åtgärder som vidtagits för att rätta till situationen.
(31)
De huvudsakliga brister som kommissionen identifierat i den förslagna handlingsplanen gällde reformer som fortfarande behövdes för att säkerställa en tillräcklig och effektiv övervakning av fiskeflottan, ett effektivt genomförande av nationella lagar och förordningar om fiske, regelefterlevnad genom åtal och sanktioner för det IUU-fiske som upptäcks, förstärkning av resurser för kontroll och inspektion, ett avskräckande system för sanktioner samt en fiskepolitik som överensstämmer med den administrativa kapaciteten i fråga om kontroll och övervakning. De övriga identifierade bristerna gäller mer allmänt efterlevnaden av internationella skyldigheter, bland annat de regionala fiskeriorganisationernas rekommendationer och resolutioner samt villkor för registrering av fartyg enligt internationell rätt. Bristande efterlevnad av rekommendationer och resolutioner från relevanta organ, som IPOA-FN, har också identifierats. Den bristande efterlevnaden av icke-bindande rekommendationer och resolutioner har dock endast beaktats som stödjande material och inte som grund för identifieringen.
(32)
I genomförandebeslutet av den 26 november 2013 identifierades Guinea som ett icke-samarbetande tredjeland i enlighet med IUU-förordningen.
(33)
När det gäller eventuella särskilda svårigheter för Guinea i egenskap av utvecklingsland konstateras att Guineas särskilda utvecklingsstatus kan begränsas av landets utvecklingsnivå. Med tanke på arten av de tillkortakommanden som konstaterats, den hjälp som lämnats av unionen och medlemsstaterna och de åtgärder som vidtagits för att rätta till situationen, kan dock inte Guineas utvecklingsnivå förklara landets övergripande brister som flagg- eller kuststat när det gäller fisket och dess otillräckliga insatser för att förebygga, motverka och undanröja IUU-fiske.
(34)
Med beaktande av beslutet av den 15 november 2012 och genomförandebeslutet av den 26 november 2013 och av den dialog som kommissionen fört med Guinea och resultatet av denna, kan det konstateras att de åtgärder som vidtagits av Guinea mot bakgrund av landets skyldigheter som flaggstat och kuststat inte är tillräckliga för att efterleva artiklarna 61, 62, 94, 117 och 118 i UNCLOS samt artiklarna 18, 19 och 20 i UNSFA.
(35)
Guinea har därmed inte fullgjort sina skyldigheter enligt internationell rätt som flagg- och kuststat att vidta åtgärder i syfte att förebygga, hindra och undanröja IUU-fiske och bör därför införas i unionens förteckning över icke-samarbetande tredjeländer.
8. UPPRÄTTANDE AV EN FÖRTECKNING ÖVER ICKE-SAMARBETANDE TREDJELÄNDER
(36)
Med beaktande av slutsatserna ovan beträffande Belize, Kambodja och Guinea bör dessa länder införas i den förteckning över icke-samarbetande tredjeländer som ska upprättas i enlighet med artikel 33 i IUU-förordningen.
(37)
De åtgärder som bör gälla med avseende på Belize, Kambodja och Guinea förtecknas i artikel 38 i IUU-förordningen. Importförbudet omfattar alla bestånd och arter, enligt definitionen i artikel 2.8 i IUU-förordningen, eftersom identifieringen inte motiveras av att länderna underlåtit att vidta åtgärder mot IUU-fiske efter ett visst bestånd eller en viss art. I enlighet med den definition som fastställs i artikel 2.11 i IUU-förordningen avses med import införsel av fiskeriprodukter till unionens territorium, även för omlastning i hamn.
(38)
Det är konstaterat att IUU-fiske bland annat utarmar fiskbestånd, förstör marina livsmiljöer, undergräver bevarande och hållbart utnyttjande av marina resurser, snedvrider konkurrens, äventyrar livsmedelstryggheten, konkurrerar ut hederliga fiskare och försvagar kustsamhällena. Med tanke på omfattningen av de problem som IUU-fisket innebär är det nödvändigt att unionen snabbt genomför åtgärderna avseende Belize, Kambodja och Guinea som icke-samarbetande länder. Mot bakgrund av ovanstående bör detta beslut träda i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
(39)
I enlighet med artikel 34.1 i IUU-förordningen ska rådet på förslag av kommissionen och med kvalificerad majoritet avföra landet eller länderna från förteckningen över icke-samarbetande tredjeländer om Belize, Kambodja eller Guinea visar att den situation som motiverade införandet i förteckningen har rättats till. I samband med ett beslut om avförande ska hänsyn också tas till om Belize, Kambodja eller Guinea har vidtagit konkreta åtgärder som kan leda till en bestående förbättring av situationen.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Unionens förteckning över icke-samarbetande tredjeländer som framgår av artikel 33 i förordning (EG) nr 1005/2008 fastställs i bilagan till detta beslut.
Artikel 2
Detta beslut träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Utfärdat i Bryssel den 24 mars 2014.