PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 157/2013
ze dne 18. února 2013
o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz bioethanolu pocházejícího ze Spojených států amerických
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Zahájení řízení
(1)
Dne 25. listopadu 2011 Evropská komise (dále jen „Komise“) prostřednictvím oznámení zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie (2) oznámila, že zahajuje antidumpingové řízení (dále též „řízení“), pokud jde o dovoz bioethanolu pocházejícího ze Spojených států amerických (dále též „USA“ nebo „dotčená země“) do Unie.
(2)
Téhož dne Komise prostřednictvím oznámení zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie (3) oznámila, že zahajuje antisubvenční řízení, pokud jde o dovoz bioethanolu pocházejícího z USA do Unie, a zahájila samostatné šetření (dále jen „antisubvenční řízení“). Toto řízení bylo ukončeno dne 21. prosince 2012 bez uložení vyrovnávacích opatření.
(3)
Antidumpingové řízení bylo zahájeno na základě podnětu podaného dne 12. října 2011 Sdružením evropských výrobců obnovitelného ethanolu (ePURE) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby bioethanolu v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení šetření.
1.2 Strany dotčené řízením
(4)
Komise o zahájení řízení oficiálně informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, vývozce/výrobce v USA, dovozce a další strany, o nichž bylo známo, že se jich záležitost týká, jakož i orgány USA. Zúčastněné strany dostaly možnost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení.
(5)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
1.2.1 Výběr vzorku vývozců/výrobců v USA
(6)
Vzhledem k možnému vysokému počtu vývozců/výrobců v USA se v oznámení o zahájení řízení počítalo s výběrem vzorku podle článku 17 základního nařízení.
(7)
Aby Komise mohla rozhodnout, zda je výběr vzorku nezbytný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli všichni vývozci/výrobci v USA požádáni, aby se do 15 dnů od zahájení šetření přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení vyplnili formulář pro výběr vzorku, v němž uvedou základní údaje o svých činnostech souvisejících s výrobou a prodejem bioethanolu v období od 1. října 2010 do 30. září 2011 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“).
(8)
Výběr reprezentativního vzorku byl rovněž konzultován s příslušnými orgány USA.
(9)
V 15denní lhůtě se přihlásilo více než 60 vývozců/výrobců, kteří poskytli požadované informace.
(10)
V souladu s článkem 17 základního nařízení Komise vybrala vzorek na základě největšího reprezentativního množství vývozu bioethanolu do Unie, které může být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumáno. Vybraný vzorek tvořilo šest výrobců bioethanolu v USA (dále jen „vzorek za USA“).
(11)
Během šetření bylo zjištěno, že výroba jednoho výrobce zařazeného do vzorku za USA nebyla během období šetření vyvážena do Unie. Tato společnost byla tudíž ze vzorku vyloučena.
(12)
Navzdory skutečnosti, že další výrobci zařazení do vzorku uvedli ve formuláři pro výběr vzorku vývoz bioethanolu do Unie, šetření prokázalo, že žádný z nich bioethanol na trh Unie nevyvážel. Ve skutečnosti jej prodávali obchodníkům/výrobcům směsí na domácím trhu, kteří nejsou ve spojení, a ti jej poté smíchali s benzinem a znovu prodávali, a to jak na domácím trhu, tak na vývoz, zejména do Unie. V průběhu šetření na místě se ukázalo, a to navzdory dojmu vyplývajícímu z informací poskytnutých výrobci v USA zařazenými do vzorku prostřednictvím formulářů pro výběr vzorku, že si tito výrobci nebyli ve všech případech vědomi toho, zda je jejich výroba určena pro trh Unie či pro jinou destinaci, včetně trhu USA, a neměli představu o prodejních cenách účtovaných obchodníky/výrobci směsí. To tudíž znamená, že výrobci bioethanolu v USA nejsou vývozci dotčeného výrobku do Unie. Skutečnými vývozci jsou obchodníci/výrobci směsí. Na základě údajů shromážděných a ověřených na úrovni vzorku za USA v předběžné fázi tudíž nebylo možné stanovit, zda byl bioethanol pocházející z USA během období šetření vyvážen do Unie za dumpingové ceny.
(13)
Žádné antidumpingové opatření tedy v té době nemohlo být uloženo.
(14)
Pro účely zjištění vývozu bioethanolu do Unie se v rámci vzorku za USA vycházelo zejména z údajů, které poskytli výrobci směsí/obchodníci, kteří nejsou ve spojení, již nebyli v předběžné fázi zahrnuti do šetření. Přestože v předběžné fázi jeden obchodník při šetření spolupracoval a poskytl doplňující údaje, nebyly tyto údaje dostačující k tomu, aby bylo možné přesně a spolehlivě stanovit údaje potřebné k výpočtu dumpingových rozpětí.
(15)
V zájmu dokončení šetření dumpingu bylo tedy považováno za nutné vycházet spíše z údajů obchodníků a výrobců směsí, kteří dotčený výrobek do Unie ve skutečnosti vyváželi.
(16)
Dotazníky týkající se dumpingu byly tedy zaslány osmi největším obchodníkům/výrobcům směsí v USA, kteří byli identifikováni během šetření v rámci vzorku za USA. Tito obchodníci/výrobci směsí představují více než 90 % celkového vývozu bioethanolu do Unie. Dva z nich se spoluprací při šetření souhlasili a jejich vývoz představuje přibližně 51 % celkového vývozu bioethanolu do Unie během období šetření.
1.2.2 Výběr vzorku výrobců v Unii
(17)
Vzhledem k možnému vysokému počtu výrobců v Unii se v oznámení o zahájení řízení počítalo s výběrem vzorku podle článku 17 základního nařízení.
(18)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že prozatímně vybrala vzorek výrobců v Unii (dále jen „vzorek za EU“). Tento vzorek tvořilo pět společností a skupin z 19 výrobců v Unii, kteří byli známí před zahájením šetření. Vzorek byl vybrán na základě objemu výroby bioethanolu během období šetření a polohy známých výrobců. Tento vzorek představoval 48 % celkové odhadované výroby v Unii během období šetření.
(19)
Během šetření se však ukázalo, že skupiny zařazené do vzorku za EU tvoří vysoký počet společností či jednotlivých subjektů vyrábějících a prodávajících obdobný výrobek. To by znamenalo provést šetření ve 13 společnostech, což nebylo vzhledem k času, který byl na šetření vyčleněn, možné. Bylo tedy rozhodnuto znovu přezkoumat údaje, které byly k dispozici pro výběr reprezentativního vzorku. Vycházelo se z toho, že vzorek by měl být založen na největších jednotlivých výrobních subjektech v Unii a v rámci skupin a při výběru by mělo být zohledněno také určité geografické rozložení výrobců v Unii.
(20)
Proto byl nakonec vybrán konečný vzorek za EU složený z šesti jednotlivých výrobců zvolených na základě reprezentativnosti z hlediska výroby a objemu prodeje bioethanolu v období šetření a geografické polohy výrobce. Tito výrobci, kteří se nacházejí v Belgii, Nizozemsku, Francii, Spojeném království, Švédsku a Německu, představují 36 % celkové odhadované výroby v Unii a 44 % celkové výroby uvedené společnostmi, které poskytly údaje pro účely výběru vzorku. Tento vzorek byl považován za reprezentativní pro účely posouzení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(21)
Zúčastněné strany dostaly možnost vyjádřit připomínky ke vhodnosti výběru vzorku.
(22)
Některé strany tvrdily, že vzorek za EU je méně reprezentativní než vzorek původní, který obsahoval celé skupiny společností. Podle jejich názoru by objektivní analýzu situace ve výrobním odvětví Unie bylo možné provést pouze začleněním všech společností, které jsou součástí skupin ve vzorku. Uvedly zejména, že náklady a příjmy mohou být přiděleny určitým společnostem ve skupině, v nichž se neuskuteční návštěva, a tudíž nemusí být zohledněny při analýze újmy.
(23)
V tomto ohledu je třeba podotknout, že Komise náležitě zvážila a přezkoumala údaje poskytnuté všemi společnostmi, a to těmi, které byly zařazeny do vzorku, i těmi, které zařazeny nebyly, a zejména společnostmi patřícími do skupin, aby se ujistila, že veškeré náklady a příjmy spojené s výrobou a prodejem u společností zařazených do vzorku byly při analýze újmy v plném rozsahu a správně zohledněny.
(24)
Některé strany napadly skutečnost, že do vzorku za EU byli zařazeni výrobci v Unii, kteří se nacházeli ve fázi rozběhu činnosti. Rovněž tvrdily, že by do vzorku neměla být zařazena jedna společnost, která měla v roce 2011 významnou volnou kapacitu, nacházející se v členském státě, který neprovedl směrnici o energii z obnovitelných zdrojů (4). Rovněž zaznělo, že pokud by tyto společnosti do vzorku nakonec zařazeny byly, měla by Komise údaje o nich upravit tak, aby byly tyto mimořádné okolnosti zohledněny.
(25)
Má se za to, že skutečnost, že společnosti v nedávné době rozběhly nebo obnovily provoz, není důvodem k tomu, aby byly vyloučeny ze vzorku. Zařazení takovýchto společností do vzorku není v rozporu s kritérii pro výběr vzorku, která jsou stanovena v článku 17 základního nařízení. Pokud jde o úpravu údajů, strany neposkytly žádný konkrétní materiál nebo podložené důkazy, kterými by své tvrzení podpořily, ani podklady pro to, jak by se měla požadovaná úprava provést.
(26)
Kromě toho nebyly při šetření zjištěny žádné náklady, například zrychlené odpisy, které by měly být upraveny, aby se napravilo zkreslení způsobené rozběhem činnosti. Tento požadavek se proto zamítá.
(27)
Některé strany rovněž vznesly námitky proti tomu, že součástí vzorku za EU již není společnost, která do něj byla prozatímně vybrána a nachází se v členském státě s vysokou spotřebou a výrobou bioethanolu. Tvrdily, že ekonomická situace této společnosti je dobrá, a naznačily, že právě to bylo důvodem k jejímu vyloučení ze vzorku. Dále tvrdily, že výběr vzorku byl zkreslen tak, aby byla zjištěna újma. Podle těchto stran měla Komise rozeslat tzv. minidotazníky všem výrobcům, aby shromáždila patřičné údaje pro výběr vzorku.
(28)
Pokud jde o rozesílání minidotazníků, je třeba poznamenat, že před výběrem vzorku si Komise vyžádala informace od všech výrobců v Unii, o nichž bylo známo, že jsou záležitostí dotčeni, aby shromáždila příslušné údaje pro výběr vzorku. Jak je uvedeno v bodě 5.2.1 oznámení o zahájení řízení, tyto informace byly k dispozici ode dne zahájení šetření v dokumentu „For inspection by interested parties“ a nebyly takové povahy, aby z nich byla zřejmá ekonomická situace respondentů. Komise tedy měla k dispozici dostatek informací k tomu, aby mohla vybrat reprezentativní vzorek v souladu s kritérii uvedenými v článku 17 základního nařízení, ale nemohla společnosti vybírat tak, aby bylo dosaženo určitého výsledku. Výše uvedená tvrzení byla proto zamítnuta.
(29)
Na závěr bylo vzneseno tvrzení, že vzorek měl obsahovat společnosti vyrábějící bioethanol z cukrové řepy, jelikož výroba z této suroviny může být mnohem ziskovější než výroba například z pšenice. Třebaže toto tvrzení nebylo podložené, z dostupných informací vyplývá, že bioethanol vyráběný z cukrové řepy představuje pouze malou část celkové výroby v Unii, v roce 2011 přibližně 12 %, a že dvě ze společností zařazených do vzorku cukrovou řepu jako vstupní surovinu k výrobě bioethanolu zčásti používají. Toto tvrzení se proto zamítá.
(30)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se má za to, že vzorek vybraný výše popsaným způsobem pro účely analýzy újmy je pro výrobní odvětví Unie reprezentativní.
1.2.3 Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení
(31)
Vzhledem k možnému vysokému počtu dovozců zapojených do řízení se v oznámení o zahájení řízení počítalo s výběrem vzorku dovozců podle článku 17 základního nařízení.
(32)
Pouze tři dovozci poskytli ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení požadované informace a souhlasili se zařazením do vzorku. Vzhledem k omezenému počtu spolupracujících dovozců nebyl výběr vzorku považován za nutný.
1.2.4 Odpovědi na dotazník a ověřování
(33)
Komise rozeslala dotazníky všem stranám, o nichž bylo známo, že se jich záležitost týká. Dotazníky byly tedy zaslány vývozcům/výrobcům v USA zařazeným do vzorku, výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, třem spolupracujícím dovozcům v Unii, kteří nejsou ve spojení, a všem uživatelům, o nichž bylo známo, že se jich šetření týká.
(34)
Odpovědi zaslali vývozci/výrobci v USA zařazení do vzorku, výrobci v Unii zařazení do vzorku, dva dovozci, kteří nejsou ve spojení, a čtyři uživatelé.
(35)
Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace, které poskytly zúčastněné strany a které považovala za nezbytné pro účely konečného stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie.
(36)
Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
Vývozci/výrobci v USA
-
Marquis Energy LLC, Hennepin, Illinois
-
Patriot Renewable Fuels LLC, Annawan, Illinois
-
Platinum Ethanol LLC, Arthur, Iowa
-
Plymouth Energy Company LLC, Merrill, Iowa
-
POET LLC, Wichita, Kansas a Sioux Falls, Jižní Dakota
Obchodník v USA, který není ve spojení
-
Bio Urja Trading LLC, Houston, Texas
Obchodník ve Švýcarsku, který je ve spojení
-
Cargill International SA, Ženeva
Výrobci v Unii
-
Abengoa Energy Netherlands B.V., Rotterdam, Nizozemsko
-
BioWanze S.A., Wanze, Belgie
-
Crop Energies Bioethanol GmbH, Mannheim, Německo
-
Ensus, Yarm, Spojené království
-
Lantmännen Energi/Agroetanol, Norrköping, Švédsko
-
Tereos BENP, Lillebonne, Francie
Dovozci v Unii, kteří nejsou ve spojení
-
Shell Trading Rotterdam B.V., Rotterdam, Nizozemsko
-
Greenergy Fuels Limited, Londýn, Spojené království
Uživatelé v Unii
-
Shell Nederland Verkoopmaatschappij B.V. Rotterdam, Nizozemsko
1.3 Období šetření a posuzované období
(37)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. října 2010 do 30. září 2011. Analýza tendencí významných pro posouzení újmy se týkala období od ledna 2008 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1 Dotčený výrobek
(38)
Dotčeným výrobkem je bioethanol, někdy označovaný jako „palivo ethanol“, tj. ethylalkohol vyráběný ze zemědělských produktů (jak jsou uvedeny v seznamu v příloze I Smlouvy o fungování Evropské unie), denaturovaný či nedenaturovaný, s výjimkou produktů s obsahem vody převyšujícím 0,3 % (m/m) měřeno v souladu s normou EN 15376, avšak včetně ethylalkoholu vyráběného ze zemědělských produktů (jak jsou uvedeny v seznamu v příloze I Smlouvy o fungování Evropské unie) ve směsi s benzinem o obsahu ethylalkoholu převyšujícím 10 % (v/v), pocházející z USA, v současnosti kódů KN ex 2207 10 00, ex 2207 20 00, ex 2208 90 99, ex 2710 12 21, ex 2710 12 25, ex 2710 12 31, ex 2710 12 41, ex 2710 12 45, ex 2710 12 49, ex 2710 12 51, ex 2710 12 59, ex 2710 12 70, ex 2710 12 90, ex 3814 00 10, ex 3814 00 90, ex 3820 00 00 a ex 3824 90 97.
(39)
Bioethanol lze vyrábět z různých zemědělských vstupních surovin, např. cukrové třtiny, cukrové řepy, brambor, manioku a kukuřice. V USA se bioethanol rozlišuje podle různých vstupních surovin, jak je popsáno níže:
a)
Konvenční biopalivo (vyráběné především ze vstupní suroviny kukuřice a běžně nazývané kukuřicový ethanol), které je definováno jako obnovitelné palivo získávané z kukuřičného škrobu a vyráběno v zařízeních, jejichž výstavba byla zahájena po datu uzákonění zákona o energetické nezávislosti a bezpečnosti v prosinci 2007 (5), a které musí v budoucnosti dosáhnout 20 % snížení emisí skleníkových plynů ve srovnání se základními emisemi skleníkových plynů z benzinu a nafty v průběhu životního cyklu.
b)
Vyspělé biopalivo, definované jako obnovitelné palivo jiné než ethanol získaný z kukuřičného škrobu, které je získáváno z obnovitelné biomasy a jehož emise skleníkových plynů v průběhu životního cyklu, určené správcem podle zákona o energetické politice (Energy Policy Act, EPA), jsou alespoň o 50 % nižší než základní emise skleníkových plynů. Tento pojem zahrnuje „celulózová biopaliva“ jako bioethanol a „naftu z biomasy“. Soupis pro vyspělá biopaliva zahrnuje soupis pro celulózová biopaliva, naftu z biomasy a nerozlišená vyspělá biopaliva.
(40)
Konkrétněji je celulózové biopalivo (6) definováno jako obnovitelné palivo získané z jakékoli celulózy, hemicelulózy nebo ligninu získaných z obnovitelné biomasy, jehož emise skleníkových plynů v průběhu životního cyklu, určené správcem podle zákona o energetické politice, jsou alespoň o 60 % nižší než základní emise skleníkových plynů v průběhu životního cyklu. Celulózová biopaliva zahrnují celulózový bioethanol. Federální vláda Spojených států ve značné míře podporuje výzkum a pilotní projekty zabývající se výrobou vyspělých biopaliv, a zejména celulózového bioethanolu vyráběného především z odpadu ze zemědělství a lesnictví. Podle činitelů USA a veřejně dostupných údajů (7) dosáhne výroba tohoto typu bioethanolu v roce 2014 přibližně 4 miliard litrů a do roku 2021 přesáhne 50 miliard litrů. Výroba celulózového bioethanolu byla během období šetření zanedbatelná.
(41)
Během období šetření a až do současnosti byla hlavní vstupní surovinou používanou v USA kukuřice, zatímco hlavní vstupní surovinou používanou v Unii je pšenice.
(42)
Z šetření vyplynulo, že bioethanol se obecně prodává v čisté formě výrobcům směsí/obchodníkům, kteří jej smísí (8) s benzinem především s cílem vyrobit směsi s vysokým obsahem bioethanolu, které se vyvážejí nebo prodávají na domácím trhu k dalšímu mísení a používají jako palivo ke spotřebě. Mísení není příliš složité a lze je provést smísením výrobků ve zvláštních nádržích, do nichž se přidají požadované procentní podíly bioethanolu a benzinu.
(43)
Aby bylo možné určit různé druhy bioethanolu a směsi bioethanolu používané na celém světě, jsou směsi paliva ethanolu značeny tzv. čísly „E“, která popisují procentní podíl objemu paliva ethanolu ve směsi. Například E85 znamená, že směs obsahuje 85 % bezvodného ethanolu a 15 % benzinu. Směsi s nízkým obsahem ethanolu v rozmezí od E5 do E25 jsou rovněž známé jako gasohol, ačkoli mezinárodně pojem gasohol nejčastěji označuje směs E10. Směsi E10 nebo směsi slabší se do roku 2011 používaly ve více než dvaceti zemích světa a vedoucí příčku zaujímaly Spojené státy americké, kde byl téměř všechen maloobchodní benzin v roce 2010 smíšen s 10 % bioethanolu.
(44)
Z šetření vyšlo najevo, že podle stávajícího programu pro národní normu pro obnovitelná paliva (National Renewable Fuel Standard program, RFS1) zřízeného v rámci zákona o energetické politice z roku 2005, jímž se změnil zákon o ochraně ovzduší (Clean Air Act) a který stanovil první národní normu pro obnovitelná paliva, jsou všechny druhy bioethanolu považovány za biopaliva. Odpovědnost za koordinaci činností s ministerstvem energetiky Spojených států, ministerstvem zemědělství Spojených států a zúčastěnými subjekty za účelem koncipování a provádění tohoto programu přidělil Kongres Spojených států Úřadu pro ochranu životního prostředí Spojených států (US Environmental Protection Agency, EPA).
(45)
V důsledku své politiky v oblasti energetiky jsou Spojené státy od roku 2005 největším světovým výrobcem bioethanolu a připadá na ně 57,5 % světové produkce. Požadavky EPA zaručily, že v roce 2009 bylo vyrobeno nejméně 11 miliard amerických galonů obnovitelných paliv, a to zejména za účelem splnění cílů stanovených zákonem o energetické nezávislosti a bezpečnosti z roku 2007. Výroba v tak velkém měřítku rovněž umožnila výrobcům v USA vyvážet bioethanol i na jiné trhy, včetně Unie.
(46)
Podle úředních zdrojů, informací o trhu a veřejně dostupných informací (9) jsou všechny druhy bioethanolu a bioethanolu ve směsích, zejména směsích bioethanolu a minerálního benzinu, jak je vysvětleno ve 43. bodě odůvodnění výše, které se vyrábějí v USA a prodávají se buď v USA, nebo na vývoz, považovány za paliva z bioethanolu a jsou součástí legislativního balíčku týkajícího se energetické účinnosti a obnovitelné energie a náhradních paliv v USA.
(47)
Bylo zjištěno, že všechny druhy bioethanolu a bioethanolu ve směsích, kterých se týká toto šetření, mají navzdory možným rozdílům, pokud jde o vstupní suroviny použité pro jejich výrobu, nebo odlišnostem ve výrobním postupu tytéž nebo velmi podobné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a používají se ke stejným účelům. Malé odlišnosti, které dotčený výrobek může vykazovat, nemění jeho základní definici, jeho vlastnosti ani to, jak ho různé strany vnímají.
(48)
Některé strany tvrdily, že definice dotčeného výrobku není jasná, zejména proto, že neumožňuje rozlišovat mezi bioethanolem pro použití v palivu a bioethanolem pro jiná použití. Z toho důvodu prohlásily, že by se šetření mělo vztahovat na ethanol určený pro všechna použití a ethanol ze všech zdrojů včetně syntetického ethanolu, který konkuruje bioethanolu pro průmyslové použití.
(49)
Další strana tvrdila opak, konkrétně že šetření by se mělo vztahovat pouze na bioethanol pro použití v palivu, a že bioethanol pro průmyslové použití by tím pádem měl být vyloučen.
(50)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že dotčený výrobek by měl být definován především podle základních fyzikálních, technických a chemických vlastností, nikoli podle použití či uplatnění. Výrobek, který má různá uplatnění, může mít samozřejmě tytéž nebo obdobné základní vlastnosti bez ohledu na další použití a za určitých okolností může být nutné prohloubit analýzu definice výrobku s ohledem na specifické rysy výrobního odvětví a trhu.
(51)
V tomto případě bylo jasné, že oznámení o zahájení řízení neobsahovalo záměr zahrnout do definice výrobků také syntetický ethanol. Syntetický ethanol má jiné vlastnosti než bioethanol a neodpovídá výše popsaným kritériím týkajícím se definice dotčeného výrobku. Do šetření se nezapojil žádný výrobce, který se soustředí na výrobu uvedeného výrobku. Z toho důvodu nelze syntetický ethanol zařadit do definice dotčeného výrobku a spadá mimo rámec šetření. V rozporu s názorem některých stran toto upřesnění nevede ke změně rámce šetření ani definice dotčeného výrobku a nemělo dopad na kvalitu použitých údajů.
(52)
Bioethanol pro použití v palivu a bioethanol pro jiná použití mohou mít obdobné vlastnosti. Šetření se však věnovalo dumpingu na úrovni hospodářských subjektů v USA, které vyráběly nebo míchaly bioethanol pro použití v palivu, zejména bioethanol určený pro palivové směsi. I šetření výrobců v Unii se zaměřilo na bioethanol určený pro použití v palivu, a nikoli pro jiné účely. Na bioethanol pro jiná použití, než je použití v palivu, by se tudíž rámec tohoto šetření neměl vztahovat.
(53)
Dovozci, kteří nebudou využívat bioethanol pro použití v palivu dovážený z USA, mohou podat prohlášení, podle ustanovení týkajících se konečného použití stanovených prováděcími pravidly obsaženými v článcích 291 až 300 celního kodexu Unie (10).
2.2 Obdobný výrobek
(54)
Bylo zjištěno, že bioethanol vyráběný výrobním odvětvím Unie a prodávaný na trhu Unie má obdobné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako bioethanol vyvážený do Unie z USA.
(55)
Jak je popsáno ve 39. bodě odůvodnění výše, bioethanol lze vyrábět z různých vstupních surovin. Šetření však nepoukázalo na skutečnost, že by použitá vstupní surovina vedla k jakýmkoli rozdílům, pokud jde o vlastnosti konečného výrobku. Bylo zjištěno, že dotčený výrobek vyráběný v USA, zejména z kukuřice, a vyvážený na trh Unie je vzájemně zaměnitelný s dotčeným výrobkem, zejména ze pšenice, vyráběným a prodávaným v Unii tamními výrobci. Pokud jde o bioethanol, neexistují kromě toho žádné významné rozdíly, jsou-li vůbec nějaké, v používání a přístupu ze strany hospodářských subjektů a uživatelů na trhu.
(56)
Je tedy potvrzeno, že bioethanol vyráběný a prodávaný v Unii a dotčený výrobek vyvážený z USA by měly být považovány za obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
(57)
Někteří výrobci v USA zařazení do vzorku tvrdili, že bioethanol vyráběný a prodávaný na trhu USA není jako dotčený výrobek, protože striktně neodpovídá znění popisu výrobku uvedenému v oznámení o zahájení řízení. Druhy bioethanolu prodávané na trhu USA skutečně odpovídají normě uplatňované ve Spojených státech (ASTM) spíše než EN 15376 a obsah vody u nich přesahuje hranici 0,3 %.
(58)
Šetření však ukázalo, že bioethanol vyráběný k prodeji na trhu USA má ve značné míře stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako dotčený výrobek. Čl. 1 odst. 4 základního nařízení stanoví, že obdobný výrobek nemusí být nezbytně podobný ve všech ohledech s dotčeným výrobkem, ale může se jednat o výrobek, který ačkoliv není podobný ve všech ohledech, má vlastnosti úzce se podobající vlastnostem dotčeného výrobku. To je případ bioethanolu prodávaného na trhu USA a bioethanolu vyváženého do Unie. Existují precedenty, kdy se výrobky považovaly za obdobné jako dotčený výrobek i navzdory určitým rozdílům (11).
(59)
Proto bylo rozhodnuto prozatímní zjištění zvrátit a považovat bioethanol odpovídající normě ASTM a prodávaný na trhu USA za výrobek obdobný dotčenému výrobku ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
3. DUMPING
3.1 Úvod
(60)
Jak je vysvětleno v 6. až 16. bodě odůvodnění výše, šetření se za účelem prošetření možného dumpingu týkalo jak výrobců bioethanolu, tak obchodníků/výrobců směsí, kteří vyváželi dotčený výrobek na trh Unie.
(61)
Podle čl. 9 odst. 5 základního nařízení se v nařízení o uložení cla stanoví clo pro každého dodavatele, nebo není-li to proveditelné, pro danou dodavatelskou zemi.
(62)
Někteří výrobci tvrdili, že bylo možné identifikovat a sledovat jejich výrobky prodané hospodářským subjektům v USA za účelem vývozu, zejména do Unie. Odvolávali se na certifikační postup, který stanoví směrnice o energii z obnovitelných zdrojů, ale nedokázali najít konkrétní vazbu mezi jejich prodejem na trhu USA a vývozem uskutečňovaným jinými hospodářskými subjekty do EU. Jak je uvedeno ve 12. bodě odůvodnění výše a 63. bodě odůvodnění níže, tito výrobci rovněž neměli představu o úrovni vývozních cen do Unie.
(63)
V tomto případě bylo zjištěno, že vzhledem ke struktuře odvětví bioethanolu a způsobu výroby a prodeje dotčeného výrobku na trhu USA a způsobu jeho vývozu do Unie není proveditelné stanovit individuální dumpingová rozpětí pro výrobce v USA. Přesněji, výrobci zařazení do vzorku za USA dotčený výrobek do Unie nevyváželi a obchodníci/výrobci směsí, kteří byli zahrnuti do šetření, získávali bioethanol od různých výrobců, míchali jej a prodávali zejména na vývoz do Unie, tudíž navzdory tvrzením výše uvedených stran nebylo možné všechny jednotlivé nákupy vysledovat a srovnat běžné hodnoty s příslušnými vývozními cenami a nelze určit výrobce v okamžiku vývozu do Unie. Jinými slovy, každá dodávka odeslaná do EU obsahuje bioethanol vyrobený v USA různými výrobci v USA, ne pouze těmi, kteří jsou zařazeni do vzorku za USA. Šetření také ukázalo, že úroveň cen, které účtovali výrobci ve vzorku za USA svým odběratelům v USA, nebyla v souladu s cenou skutečně zaplacenou nebo splatnou za dotčený výrobek v případě vývozu do Unie.
(64)
Z toho důvodu se má za to, že by mělo být stanoveno celostátní dumpingové rozpětí.
3.2 Běžná hodnota
(65)
Pro stanovení běžné hodnoty v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení Komise nejprve zjišťovala, zda byl dotčený výrobek prodáván dvěma spolupracujícími obchodníky/výrobci směsí nezávislým odběratelům na domácím trhu v reprezentativním objemu, tj. zda celkový objem takového prodeje představoval během období šetření nejméně 5 % celkového objemu vývozu do Unie.
(66)
Jelikož byl obdobný výrobek prodáván na domácím trhu v dostatečném množství, byla běžná hodnota určena na základě ceny zaplacené nebo splatné dvěma výše uvedeným obchodníkům/výrobcům směsí v běžném obchodním styku nezávislými odběrateli v USA.
3.3 Vývozní cena
(67)
Spolupracující obchodníci/výrobci směsí poskytli údaje, které umožnily stanovit vývozní cenu na základě jejich cen, které jsou skutečně zaplacené nebo které je třeba zaplatit, podle čl. 2 odst. 8 základního nařízení. U transakcí, při nichž se dovoz do Unie uskutečnil prostřednictvím obchodní společnosti ve spojení, byla vývozní cena určena početně podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny obchodníka ve spojení, za kterou byl výrobek poprvé znovu prodán nezávislým odběratelům v Unii.
(68)
Pokud jde o prodej uskutečněný prostřednictvím obchodníka ve spojení se sídlem ve Švýcarsku, nebyly od vývozní ceny odečteny prodejní, správní a režijní náklady a zisk, jelikož nebyly považovány za náklady v období mezi dovozem a novým prodejem do Unie. Šetření ukázalo, že hlavní činnost obchodníka ve spojení představovalo řízení peněžních prostředků jednotky pro obchod v oblasti „cukru“, do níž biopaliva patří, a zajišťování rizik spojených s obchodem v zemědělském odvětví uzavíráním derivátových smluv, a to jak v rámci mimoburzovního trhu, tak i organizovaného finančního trhu.
(69)
Někteří výrobci ve Spojených státech tvrdili, že běžnou praxí orgánů je považovat prodejní cenu účtovanou vývozcem prvnímu nezávislému odběrateli za vývozní cenu, která slouží k výpočtu dumpingu. V tomto případě by touto cenou byla prodejní cena účtovaná výrobci ve Spojených státech obchodníkům/výrobcům směsí ve Spojených státech, kteří nejsou ve spojení. Jak je však uvedeno v 62. a 63. bodě odůvodnění výše, žádný z výrobců bioethanolu ve Spojených státech dotčený výrobek do Unie nevyvážel a neměl představu o úrovni vývozních cen do EU. Jejich cenu účtovanou na domácím trhu tedy použít nelze, protože se nejedná o vývozní cenu zaplacenou nebo splatnou za dotčený výrobek v Unii. Jejich tvrzení tudíž nelze přijmout.
3.4 Srovnání
(70)
Srovnání mezi váženým průměrem běžné hodnoty a váženým průměrem vývozní ceny podle druhu výrobku stanovenými pro spolupracující obchodníky/výrobce směsí bylo provedeno na základě ceny ze závodu a v souladu s čl. 2 odst. 10 při něm byly zohledněny rozdíly u činitelů, které prokazatelně ovlivnily ceny a srovnatelnost cen. Jeden obchodník/výrobce směsí tvrdí, že údaje o prodeji na domácím trhu nebyly reprezentativní. Jelikož daný obchodník/výrobce směsí však nebyl schopen údaje o veškerém prodeji na domácím trhu poskytnout, vychází výpočet z údajů získaných z dotazníku a inspekce na místě.
(71)
Jeden obchodník/výrobce směsí uvádí, že výpočet prodejní ceny na domácím trhu by měl vycházet z údajů burzy NYMEX o spotovém trhu. Komise má za to, že spolehlivější jsou ověřené údaje od dvou obchodníků/výrobců směsí.
(72)
Za tímto účelem byly v příslušných a odůvodněných případech provedeny náležité úpravy o rozdíly u nákladů na dopravu, pojištění, manipulaci a nakládku a vedlejších nákladů.
(73)
Zvláštností u dotčeného výrobku a obdobného výrobku je skutečnost, že obchodníci/výrobci směsí získali během období šetření subvenci, zejména formou slev na spotřební dani u jejich prodeje směsí bioethanolu. K určení běžné hodnoty a vývozní ceny se použije metoda, při níž jsou plně zohledněny skutečné prodejní ceny uvedených obchodníků/výrobců směsí, a to jak pro prodej na domácím trhu, tak na vývoz. Srovnání prodeje uskutečněného obchodníky/výrobci směsí na trhu USA a vývozních cen obchodníků/výrobců směsí uplatňovaných pro EU tak za účelem vypočítání úrovně dumpingu u dotčeného výrobku eliminuje případný dopad subvence na ceny, neboť tato subvence během období šetření ovlivnila stejnou měrou jak prodej na domácím trhu, tak prodej na vývoz. Jeden obchodník/výrobce směsí uvedl, že subvenci na prodej na domácím trhu nedostal. Své tvrzení však není schopen prokázat; tvrzení je rovněž obtížně porovnatelné s informacemi, které o použití subvence poskytly orgány USA.
3.5 Dumping
(74)
V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo provedeno srovnání váženého průměru běžné hodnoty podle druhu výrobku a váženého průměru vývozní ceny odpovídajícího druhu dotčeného výrobku. Na základě tohoto srovnání bylo zjištěno, že se spolupracující obchodníci/výrobci směsí, kteří nejsou ve spojení, podíleli na dumpingových praktikách.
(75)
Vážené průměrné dumpingové rozpětí bylo stanoveno ve výši 9,5 % na základě souhrnných údajů od spolupracujících obchodníků/výrobců směsí a představuje celostátní dumpingové rozpětí pro USA.
(76)
Někteří z výrobců ve Spojených státech zařazení do vzorku uvedli, že budou-li uložena konečná antidumpingová opatření, očekávají, že jim bude uděleno individuální celní rozpětí. Vzhledem k obsahu 6. až 16. bodu odůvodnění a argumentaci uvedené v 60. až 64. bodě odůvodnění nelze toto tvrzení přijmout, neboť šetření potvrdilo, že v případě těchto hospodářských subjektů, konkrétně proto, že během období šetření neuskutečnily žádný vývoz do Unie, nebylo možné jejich výrobky při vývozu do Unie sledovat a ony samy obecně neměly informace o časovém plánu vývozu ani o cenách zaplacených nebo splatných dovozci v Unii, a tudíž pro tyto výrobce nebylo možné vývozní cenu a dumpingové rozpětí spolehlivě stanovit.
(77)
Někteří výrobci požádali o více podrobností o výpočtu dumpingu stanoveného pro dva spolupracující obchodníky/výrobce směsí. Je však třeba mít na paměti, že požadované informace obsahují obchodní tajemství, a nelze je tedy zpřístupnit jiné straně, než je strana dotčená. Na druhou stranu je běžné, že orgány zpřístupní obecnou metodu použitou k určení dumpingu všem stranám, u nichž nebyly pro výpočty použity žádné jednotlivé údaje. Tato metoda byla popsána v obecném informačním dokumentu, který byl rozeslán všem stranám.
4. ÚJMA
4.1 Výroba v Unii a výrobní odvětví Unie
(78)
Výroba v Unii byla stanovena na základě zprávy o trhu, kterou během šetření poskytl žadatel. Celková výroba obdobného výrobku v Unii, uvedená v této zprávě, byla srovnána s údaji poskytnutými 17 spolupracujícími výrobci v Unii. Mezi těmito dvěma soubory údajů byl zjištěn drobný rozdíl o přibližně 5 %. Důvodem je skutečnost, že údaje o výrobě neposkytli někteří relativně malí nespolupracující výrobci v Unii. Podle těchto podkladů byla celková výroba v Unii v období šetření stanovena na 3,42 milionu tun. Výrobci v Unii, kteří představují celkovou výrobu v Unii, tvoří výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení, a budou proto uváděni jako „výrobní odvětví Unie“.
4.2 Spotřeba v Unii
(79)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě celkové výroby v Unii uskutečněné výrobním odvětvím Unie po přičtení objemu dovozu z třetích zemí, který byl stanoven na základě nejlepších dostupných statistik, a odečtení změny zásob a vývozu uskutečněného výrobním odvětvím Unie podle údajů poskytnutých výrobním odvětvím Unie. Některé strany tvrdily, že statistiky použité ke stanovení spotřeby nebyly kompletní, neboť nezohledňovaly významný dovoz bioethanolu z dalších třetích zemí, a to zejména v období šetření. Dále se domnívaly, že Komise nadhodnotila objem dovozu ze Spojených států, a údaje o spotřebě a podílu na trhu tudíž nejsou spolehlivé.
(80)
Tato tvrzení byla analyzována a porovnána s dostupnými informacemi. Ve věci dovozu z dalších zemí strany neposkytly žádné důkazy o objemech dovozu dotčeného výrobku. Dovoz z dalších zemí byl nicméně v rámci odhadu dovozu zohledněn. Pokud jde o objem dovozu ze Spojených států, byla v odhadu dovozu z USA během období šetření zjištěna administrativní chyba. Objem dovozu byl tedy znovu posouzen a podle potřeby upraven. Tato skutečnost však nemá žádný dopad na závěry týkající se posouzení újmy a příčinné souvislosti.
(81)
V souvislosti s dovozem dotčeného výrobku je třeba zdůraznit, že pro dotčený výrobek neexistují žádné zvláštní celní kódy kombinované nomenklatury. Kódy kombinované nomenklatury, pod nimiž lze dotčený výrobek celním orgánům oznámit, zahrnují navíc vedle dotčeného výrobku i jiné výrobky.
(82)
Co se týče dovozu směsí bioethanolu, z ověřených odpovědí na dotazník poskytnutých dovozci, kteří nejsou ve spojení, se ukázalo, že se většina dovozu celním orgánům oznamuje pod kódem TARIC 3824909799. Objem dovozu však nelze získat přímo od Eurostatu, protože tento kód TARIC zahrnuje vedle dotčeného výrobku i různé další chemické výrobky.
(83)
Co se týče dovozu deklarovaného pod kódy 2207 10 00 a 2207 20 00 kombinované nomenklatury, nebylo možné rozlišovat mezi dotčeným výrobkem a jinými výrobky, které nebyly předmětem šetření, vzhledem k nedostatku informací o dováženém výrobku.
(84)
Jelikož údaje získané od Eurostatu neposkytovaly ucelený obrázek o dovozu, bylo za účelem stanovení dovozu dotčeného výrobku na trh Unie rozhodnuto, že se použijí také další zdroje informací.
(85)
V zájmu dosažení nejpřesnějšího odhadu dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z USA se za nejspolehlivější podklady považovaly statistiky, které poskytla americká komise pro mezinárodní obchod (International Trade Commission, ITC). Uvedené objemy vývozu odpovídají kódům celního sazebníku Spojených států 22071060 a 22072000.
(86)
K odhadu tohoto dovozu se přistoupilo racionálně a při stanovení dovozu z USA na trh Unie byla zohledněna všechna množství, která uvedla americká komise pro mezinárodní obchod.
(87)
Podklady pro odhad dovozu pocházejícího z Brazílie do Unie představovaly tyto zdroje: zprávy o dovozu do Spojeného království vydané agenturou pro obnovitelná paliva Spojeného království, výpisy z podrobné celní databáze dovozu, které poskytlo Nizozemsko, Švédsko a Finsko, a Eurostat. V případě Nizozemska, Švédska a Finska byl objem dovozu odhadován podle názvů dovozců a vývozců a popisu výrobku, byl-li k dispozici. K odhadu tohoto dovozu se použil konzervativní přístup. Při výpočtu dovozu se zohlednila veškerá uvedená množství.
(88)
Pro odhad zbytkového dovozu do Unie za ostatní členské státy, vyjma členských států uvedených v 87. bodě odůvodnění výše, byly použity údaje Eurostatu. Objem dovozu byl upraven na základě procenta bioethanolu použitého v Unii jako palivo. Podklady pro tuto úpravu lze najít v podnětu. Uvedené procento bylo získáno z roční bilance pro ethanol zveřejňované Evropskou komisí (12). Procento bioethanolu pro použití v palivu činilo v Unii 54 % v roce 2008, 66 % v roce 2009 a 68 % v roce 2010. Pro účely odhadu příslušného dovozu, který byl uskutečněn během období šetření, bylo pro období šetření použito procento za rok 2010.
(89)
Pro odhad dovozu jiného původu se vycházelo z údajů Eurostatu a z výpisů z podrobné celní databáze dovozu poskytnutých Nizozemskem, Švédskem a Finskem. Použila se stejná metodika jako v případě stanovení dovozu pocházejícího z Brazílie.
(90)
Jako zdroj údajů pro výpočet průměrné jednotkové ceny CIF pro dovoz z USA a Brazílie sloužily výpisy z podrobné celní databáze dovozu poskytnuté Nizozemskem, Švédskem a Finskem. V případě USA byly použity i ověřené údaje uvedené v dotazníku dovozci, kteří nejsou ve spojení. Pro USA byly průměrné ceny CIF pro roky 2008 a 2009 odhadnuty na základě průměrné ceny, kterou pro tyto roky uvedla americká komise pro mezinárodní obchod, vyjádřené ve vztahu k průměrné jednotkové ceně CIF získané za rok 2010.
(91)
Změna zásob byla stanovena na základě údajů o výrobním odvětví Unie, které poskytl žadatel.
(92)
Podle těchto podkladů se spotřeba v Unii vyvíjela takto:
2008
2009
2010
OŠ
Celková výroba v Unii (v tunách) (A)
2 153 118
2 797 948
3 274 665
3 389 503
Celkový dovoz ze třetích zemí včetně dotčené země (v tunách) (B)
1 252 705
1 130 703
859 605
1 031 226
Celkový vývoz výrobního odvětví Unie do zemí, které nejsou členy EU (v tunách) (C)
26 263
41 023
53 085
59 633
Změna zásob (13) (v tunách) (C)
0
4 730
-8 415
-5 458
Spotřeba v Unii (v tunách)
3 379 559
3 882 897
4 089 600
4 366 554
Index: 2008 = 100
100
115
121
129
Zdroj:
(A) zpráva o trhu; (B) Eurostat, americká komise pro mezinárodní obchod, agentura pro obnovitelná paliva Spojeného království a celní databáze dovozu poskytnutá Nizozemskem, Švédskem a Finskem; (C) podnět, odpovědi na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku, údaje o výrobním odvětví Unie uvedené v podnětu.
(93)
Během posuzovaného období spotřeba v Unii výrazně vzrostla o 29 %. Tento nárůst podnítilo provádění směrnice o energii z obnovitelných zdrojů v členských státech, která stanovila cíle pro růst spotřeby energie z obnovitelných zdrojů.
4.3 Dovoz z dotčené země do Unie
4.3.1 Objem, podíl na trhu a cena dovozu z dotčené země
(94)
Z hlediska objemu, podílu na trhu a ceny se dovoz z USA do Unie během posuzovaného období vyvíjel takto:
2008
2009
2010
OŠ
Objem dovozu z USA (v tunách) (A)
63 406
53 332
348 868
686 185
Index: 2008 = 100
100
84
550
1 082
Podíl na trhu (v %)
1,9
1,4
8,5
15,7
Index: 2008 = 100
100
73
454
837
Průměrná cena v EUR/t (B)
590,6
552,5
542,5
626,7
Index: 2008 = 100
100
94
92
106
Zdroj:
(A) objem vývozu deklarovaný americkou komisí pro mezinárodní obchod; (B) celní databáze dovozu poskytnutá Nizozemskem, Švédskem a Finskem a ověřené odpovědi na dotazník od dovozců, kteří nejsou ve spojení.
(95)
Objem dovozu z USA během posuzovaného období významně vzrostl z 63 406 tun na 686 185 tun. Ve stejném období podobně vzrostl také podíl vývozců z USA na trhu Unie, a to z 1,9 % na 15,7 %.
(96)
Ačkoliv průměrné ceny dovozu z USA vzrostly během posuzovaného období o 6 %, byly ceny účtované vývozci z USA trvale nižší než průměrné ceny výrobců v Unii, jak se uvádí ve 117. bodě odůvodnění níže. Toto systematické cenové podbízení praktikované vývozci z USA vysvětluje významný nárůst podílu na trhu, jehož během posuzovaného období dosáhli.
4.3.2 Cenové podbízení dovozu z dotčené země
(97)
Pro účely posouzení případného cenového podbízení během období šetření byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých druhů výrobku účtované výrobci v Unii zařazenými do vzorku odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých druhů výrobku účtovanými vývozci z USA prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF. V zájmu spravedlivého srovnání cen byly u ceny týkající se USA provedeny příslušné úpravy o stávající celní poplatky a náklady po dovozu.
(98)
Výsledky tohoto srovnání, vyjádřené jako procentní podíl prodejních cen výrobců v Unii zařazených do vzorku během období šetření, prokázaly trvalé cenového podbízení dosahující v průměru 5,6 %. Toto cenové podbízení naznačuje cenový tlak, který dovoz z dotčené země vyvíjel na trh Unie, a to zejména během období šetření.
4.4 Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
4.4.1 Předběžné poznámky
(99)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnovalo posouzení účinků dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie zhodnocení všech hospodářských ukazatelů pro posouzení stavu výrobního odvětví Unie během posuzovaného období.
(100)
Pokud jde o makroekonomické údaje, jako je výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, stav zásob, zaměstnanost, produktivita a rozsah dumpingového rozpětí, vychází analýza újmy z údajů o výrobním odvětví Unie jako celku od sdružení ePURE.
(101)
Pokud jde o mikroekonomické údaje, jako jsou ceny, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic, schopnost získávat kapitál, mzdy a stav zásob, vychází analýza újmy z údajů, které poskytli výrobci v Unii zařazení do vzorku v ověřených odpovědích na dotazník.
(102)
Odvětví bioethanolu je v Unii stále v počáteční fázi. Společnosti v poslední době investovaly do nových výrobních zařízení nebo rozšiřovaly stávající kapacity, aby mohly uspokojit rostoucí poptávku v Unii. Skutečnost, že během posuzovaného období zahájili výrobu noví výrobci, kladně ovlivnila takové ukazatele, jako například výrobu, výrobní kapacitu, objem prodeje a zaměstnanost.
(103)
Šetření rovněž prokázalo, že tento typ výrobního odvětví potřebuje k tomu, aby dosáhl běžných úrovní výroby, určitou dobu, a to dva až tři roky od okamžiku zahájení činnosti.
4.4.2 Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2008
2009
2010
OŠ
Objem výroby (v tunách)
2 153 118
2 797 948
3 274 665
3 389 503
Index: 2008 = 100
100
130
152
157
Výrobní kapacita (v tunách)
3 443 766
3 992 640
4 670 076
4 734 915
Index: 2008 = 100
100
116
136
137
Využití kapacity (v %)
63
70
70
72
Index: 2008 = 100
100
112
112
114
Zdroj:
založeno na údajích o výrobním odvětví Unie, které poskytl žadatel.
(104)
V důsledku směrnice o energii z obnovitelných zdrojů značně vzrostla v posuzovaném období výroba v Unii, a to o přibližně 57 %. V období 2008-2010 výroba v Unii vzrostla o 36 %, poté však míra růstu významně zpomalila a ve srovnání s rokem 2010 činila v období šetření pouze 3,5 %.
(105)
Výrobní kapacita vzrostla během posuzovaného období o 37 % a její vývoj sledoval podobný trend jako výroba.
(106)
Využití kapacity vzrostlo během posuzovaného období o 14 %, přičemž tohoto nárůstu bylo dosaženo na počátku posuzovaného období. Vzhledem k skutečnosti, že v roce 2009 se někteří výrobci v Unii nacházeli ve fázi rozběhu činnosti, předpokládalo se, že využití kapacity dále poroste, protože výrobci obvykle potřebují k dosažení běžných úrovní výroby po zahájení činnosti dva až tři roky, jak je vysvětleno ve 103. bodě odůvodnění výše. K tomu však nedošlo.
(107)
Šetření tak potvrdilo, že v souvislosti s očekávaným vyhlášením směrnice o energii z obnovitelných zdrojů několik společností v EU zahájilo na počátku posuzovaného období nebo v jeho průběhu svoji činnost. To vedlo ke kladnému vývoji, zejména pokud jde o výše uvedené činitele újmy, a to především v období do roku 2010. Situace na trhu Unie se však změnila souběžně s nárůstem dumpingového dovozu ze Spojených států v roce 2010 a předpokládaný růst se během období šetření nedostavil.
4.4.3 Objem prodeje a podíl na trhu
2008
2009
2010
OŠ
Objem prodeje (v tunách)
2 035 367
2 650 526
3 117 410
3 229 326
Index: 2008 = 100
100
130
152
159
Podíl na trhu (v %)
60,2
68,3
76,2
74,0
Index: 2008 = 100
100
113
126
122
Zdroj:
založeno na údajích o výrobním odvětví Unie, které poskytl žadatel.
(108)
Během posuzovaného období vzrostl objem prodeje výrobního odvětví Unie o 59 % a podíl na trhu si připsal 13,8 procentního bodu. V letech 2008 až 2010 rostl objem prodeje rovnoměrně, ale mezi rokem 2010 a obdobím šetření méně než spotřeba, která v uvedeném období vzrostla o 6,8 %.
(109)
Podobně se vedlo i podílu výrobního odvětví Unie na trhu, který do roku 2010 rostl, ale v období šetření pak klesal. Mezi rokem 2010 a obdobím šetření, kdy dovoz z USA svůj podíl na trhu téměř zdvojnásobil a připočítal si 7,2 procentního bodu, ztratilo výrobní odvětví Unie 2,2 procentního bodu.
4.4.4 Růst
(110)
V posuzovaném období spotřeba v Unii výrazně vzrostla o 29,2 %. Ačkoli objem prodeje a podíl na trhu v témže období rovněž vzrostly, výrobní odvětví Unie z tohoto růstu spotřeby plně neprofitovalo, zejména pak od roku 2010. Od roku 2010 do období šetření růst objemu prodeje výrobního odvětví Unie oproti předchozím letům zvolnil a podíl na trhu klesl.
(111)
Některé strany tvrdily, že trend růstu, který dokládaly určité ukazatele během posuzovaného období, neodráží situaci výrobního odvětví, jemuž byla působena újma. Jak je však vysvětleno výše, ze šetření je patrné, že zpomalení růstu výrobního odvětví Unie v roce 2010 a v období šetření koliduje s nárůstem levného dumpingového dovozu z USA.
4.4.5 Zaměstnanost a produktivita
2008
2009
2010
OŠ
Počet zaměstnanců
2 331
2 419
2 523
2 552
Index: 2008 = 100
100
104
108
109
Produktivita
(v jednotkách/zaměstnanec)
924
1 157
1 298
1 328
Index: 2008 = 100
100
125
141
144
Zdroj:
založeno na údajích o výrobním odvětví Unie, které poskytl žadatel.
(112)
Zaměstnanost vzrostla v posuzovaném období o 9 %. Přesněji, v letech 2008 až 2010 vzrostla o 8 %, ale během období šetření jen nepatrně - pouze o 1 %. Tento trend odráží tendence v oblasti kapacity a výroby v Unii.
(113)
Produktivita pracovní síly výrobního odvětví Unie se měřila jako výroba na jednoho zaměstnance za rok. V posuzovaném období prudce vzrostla o 44 %, což odráželo efekt učení a zvyšování efektivity během fáze rozběhu činnosti a po ní.
4.4.6 Rozsah skutečného dumpingového rozpětí
(114)
Vzhledem k objemu, podílu na trhu a cenám dumpingového dovozu z dotčené země nelze dopad dumpingových rozpětí stanovených během období šetření na výrobní odvětví Unie pokládat za zanedbatelný.
4.4.7 Překonávání účinků minulého dumpingu
(115)
V tomto případě není vzhledem k neexistenci účinků minulého dumpingu tento bod relevantní.
4.4.8 Průměrné jednotkové ceny výrobního odvětví Unie
2008
2009
2010
OŠ
Jednotkové ceny (v EUR/kg)
702,59
634,88
657,41
768,59
Index: 2008 = 100
100
90
94
109
Zdroj:
odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(116)
Ceny výrobního odvětví Unie během posuzovaného období vzrostly celkově o 9 %. V roce 2009 oproti roku 2008 klesly, pak ale rovnoměrně do konce období šetření rostly. Ze šetření je patrné, že zvýšení cen však výrobnímu odvětví Unie nepostačovalo k pokrytí nákladů. Propast mezi prodejními cenami a náklady se dále prohlubovala, zejména během období šetření. Tato situace kolidovala se zvyšujícím se výskytem levného dumpingového dovozu z USA na trhu Unie.
(117)
Šetření ukázalo, že ceny výrobního odvětví Unie zůstaly v posuzovaném období vyšší (až o 23 %) než ceny dumpingového dovozu z USA.
4.4.9 Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získat kapitál
2008
2009
2010
OŠ
Čistý zisk před zdaněním (v EUR)
-33 305 225
1 343 823
-33 932 738
-82 070 168
Index: 2008 = -100
- 100
4
- 102
- 246
Ziskovost prodeje Unie (v % čistého prodeje)
-11,65
0,33
-5,72
-9,74
Index: 2008 = -100
- 100
3
-49
-84
Peněžní tok (v EUR)
-2 528 061
34 783 260
48 733 697
36 832 646
Index: 2008 = -100
- 100
1 376
1 928
1 457
Peněžní tok v % prodeje Unie stranám, které nejsou ve spojení
-0,9
8,7
8,2
4,4
Index: 2008 = -100
- 100
980
930
494
Investice (v EUR)
330 441 830
86 279 988
38 710 739
23 018 175
Index: 2008 = 100
100
26
12
7
Návratnost investic (v %)
-10
2
-88
- 357
Index: 2008 = -100
- 100
15
- 870
-3 538
Zdroj:
odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(118)
Ziskovost výrobního odvětví Unie byla stanovena jak v absolutních hodnotách (čistý zisk před zdaněním), tak vyjádřením čistého zisku nebo ztráty před zdaněním procentem obratu prodeje obdobného výrobku. Ziskovost výrobního odvětví Unie byla během posuzovaného období negativní, s výjimkou roku 2009, kdy se společnostem ve vzorku podařilo dosáhnout nulové ztráty.
(119)
Návratnost investic sledovala podobný trend a zdaleka nedosahovala návratnosti, která by umožňovala výrobnímu odvětví Unie přežít.
(120)
Peněžní tok byl v roce 2008 negativní a v letech 2009 a 2010 došlo ke zlepšení. Během období šetření ale peněžní tok začal opět klesat, což odráželo zhoršující se schopnost výrobního odvětví Unie samofinancovat svoji činnost.
(121)
Vývoj ziskovosti, peněžního toku a návratnosti investic v posuzovaném období omezoval schopnost výrobního odvětví Unie investovat do své činnosti a podkopával jeho rozvoj, což jasně dokládá 93% pokles investic v tomto období.
4.4.10 Mzdy
2008
2009
2010
OŠ
Mzdy (v EUR)
45 066 253
57 253 228
68 711 959
76 030 008
Průměrné mzdové náklady na zaměstnance (v EUR)
75 691
81 233
88 638
99 646
Index: 2008 = 100
100
107
117
132
Zdroj:
odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(122)
Mzdy v posuzovaném období vzrostly o 32 %, což odráželo zvýšení produktivity zaměstnanců.
4.4.11 Zásoby
2008
2009
2010
OŠ
Stav zásob na konci roku (v tunách)
34 585
24 022
38 649
31 408
Index: 2008 = 100
100
69
112
91
Stav zásob v poměru k výrobě (v %)
8,3
3,5
3,8
2,5
Zdroj:
odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(123)
Stavy zásob během posuzovaného období mírně klesly.
4.5 Závěr ohledně újmy
(124)
Šetřením bylo prokázáno, že k nárůstu levného dumpingového dovozu do Unie došlo v roce 2010 a zejména během období šetření. V uvedeném období se některé ukazatele újmy pro hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie zlepšily, růst však neodpovídal nárůstu spotřeby v posuzovaném období, a zlepšení tak výrobnímu odvětví Unie dostatečně neumožňovalo rozvíjet svoji činnost.
(125)
Jak tomu obvykle bývá u nové a rozvíjející se činnosti, určité ukazatele, jako například objem prodeje, výroba a využití kapacity, vykazovaly během posuzovaného období kladný trend. Důvodem je skutečnost, že na trh v daném období vstoupili noví výrobci v Unii. Šetření nicméně prokázalo, že situace na trhu Unie od roku 2010, kdy došlo k nárůstu levného dovozu, nedovolovala výrobcům v Unii dosáhnout takové úrovně činnosti a cen, která by byla dostatečná pro rozvoj a udržení významných investic, které byly uskutečněny v posuzovaném období.
(126)
Bylo zjištěno, že docházelo k neustálému cenovému podbízení levného dovozu ve vztahu k cenám výrobního odvětví Unie. Hladina cen uvedenému výrobnímu odvětví neumožňovala pokrýt své náklady a realizovat peněžní tok a zisk, které jsou nezbytné pro rozvoj činnosti.
(127)
Ukazatele újmy týkající se finanční výkonnosti výrobního odvětví Unie, jako je ziskovost, peněžní tok a návratnost investic, si pohoršily nebo zaostávaly daleko za běžnou úrovní. Tato skutečnost silně poškodila schopnost výrobního odvětví Unie získávat kapitál a dále investovat do činnosti.
(128)
Vzhledem k výše uvedenému se má za to, že výrobnímu odvětví Unie byla během období šetření způsobena podstatná újma ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
5. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
5.1 Úvod
(129)
V souladu s čl. 3 odst. 5 a čl. 3 odst. 6 základního antidumpingového nařízení bylo posouzeno, zda dumpingový dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z dotčené země působil újmu výrobnímu odvětví Unie; zkoumaly se rovněž jiné známé činitele než dumpingový dovoz, které mohly ve stejnou dobu působit újmu výrobnímu odvětví Unie, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli není přičítána dumpingovému dovozu.
5.2 Účinek dumpingového dovozu
(130)
Jak je uvedeno výše, spotřeba Unie během posuzovaného období významně vzrostla o 29,2 %. Objem dumpingového dovozu z dotčené země však významně vzrostl, tj. jeho podíl na trhu Unie činil na začátku posuzovaného období 1,9 % a během období šetření dosáhl 15,7 %. Tato situace jednoznačně vyvíjela tlak na výrobní odvětví Unie, a to především od roku 2010 do konce období šetření, kdy se tento dovoz více než zdvojnásobil. Od roku 2010, a zejména pak během období šetření, zaplavoval levný dovoz z USA trh Unie a ve vztahu k cenám výrobního odvětví Unie docházelo k cenovému podbízení. Tato situace výrobnímu odvětví neumožnila dosáhnout v období šetření předpokládaného rozvoje.
(131)
Některé strany tvrdí, že právě v období od roku 2010 do období šetření se situace výrobního odvětví Unie zlepšila, což koliduje se zdvojnásobením vývozu z USA. Jak je vysvětleno výše ve 102. a 107. bodě odůvodnění, vývoj určitých činitelů újmy, jako je například výroba a objem prodeje, kladně ovlivnila skutečnost, že během posuzovaného období začalo vstupovat na trh mnoho výrobců v Unii. Oproti roku 2010 však v období šetření přišlo výrobní odvětví Unie o podíl na trhu a ve stejné době trh Unie zaznamenal nejsilnější nárůst dumpingového dovozu z USA. Cenové podbízení a cenový tlak měly za následek zhoršení obecné finanční situace výrobního odvětví Unie, především pokud jde o ziskovost.
(132)
Levný dovoz se tudíž významně podílel na tom, že výrobní odvětví Unie během období šetření utrpělo podstatnou újmu.
5.3 Účinky jiných činitelů
(133)
Zkoumaly se tyto jiné známé činitele než dumpingový dovoz, které by mohly působit újmu výrobnímu odvětví Unie, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito činiteli není přičítána dumpingovému dovozu: dovoz z jiných zemí, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie, dopad hospodářské krize a jiné činitele, například kolísání cen surovin, vývoj poptávky a údajné interní problémy společností v rámci výrobního odvětví Unie.
5.3.1 Dovoz z jiných zemí (Brazílie)
(134)
Podle dostupných informací do Unie v posuzovaném období nevyvážela významná množství dotčeného výrobku vedle Brazílie žádná další země. Pokud jde o ceny, pohybovaly se ceny brazilského dovozu hluboko pod úrovní cen výrobců v Unii. Dovoz z Brazílie však během posuzovaného období zaznamenal pokles objemu (-81 %) i podílu na trhu (-25,8 %). Jelikož objem dovozu klesl během období šetření na tak nízkou úroveň, nelze mít za to, že narušil příčinnou souvislost mezi levným dovozem z USA a újmou, která výrobnímu odvětví Unie během období šetření vznikla.
2008
2009
2010
OŠ
Objem dovozu pocházejícího z Brazílie (v tunách)
1 022 980
884 020
396 249
195 342
Index: 2008 = 100
100
86
39
19
Podíl dovozu z Brazílie na trhu (v %)
30,3
22,8
9,7
4,5
Průměrná jednotková cena CIF
(v EUR/t dovozu)
560,8
496,2
580,8
622,4
Index: 2008 = 100
100
88
104
111
Zdroj:
Eurostat, agentura pro obnovitelná paliva Spojeného království, celní databáze dovozu poskytnutá Nizozemskem, Švédskem a Finskem a podnět.
(135)
Strany uváděly, že dovoz z Brazílie přesahoval během celého posuzovaného období zanedbatelnou úroveň a docházelo k němu na trhu Unie za dumpingové ceny. Dále tvrdily, že dovoz z USA pouze zaplnil podíl na trhu, který uvolnil dovoz z Brazílie. Dovoz z USA tudíž údajně nelze považovat za příčinu podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(136)
Jak bylo uvedeno výše, dovoz z Brazílie v posuzovaném období výrazně poklesl. Jeho podíl na trhu se v momentu, kdy spotřeba významně vzrostla, propadl z 30,3 % na 4,5 %. Vzhledem k cenám uplatňovaným brazilskými vývozci na trhu Unie nelze vyloučit, že přítomnost brazilského bioethanolu do určité míry přispěla k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie. Má se však za to, že tento dovoz klesl během období šetření natolik, že jej nelze vnímat jako významnou příčinu uvedené újmy. V době mezi rokem 2010 a obdobím šetření, kdy dovoz z Brazílie klesl o 200 000 tun, vzrostl dumpingový dovoz z USA o více než 330 000 tun. Proto se má za to, že přítomnost bioethanolu z Brazílie na trhu Unie, a to především během období šetření, není natolik významná, aby narušila příčinnou souvislost zjištěnou mezi dumpingovým dovozem z USA a újmou způsobenou v uvedeném období výrobnímu odvětví Unie.
5.3.2 Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
2008
2009
2010
OŠ
Objem vývozu (v tunách)
26 263
41 023
53 085
59 633
Zdroj:
podnět a odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(137)
Šetření ukázalo, že během období šetření výrobní odvětví Unie vyváželo bioethanol v malých objemech, a to za ceny znatelně převyšující ceny běžně účtované na trhu Unie. Z toho se usoudilo, že vývozní výkonnost není činitelem, který by narušil příčinnou souvislost mezi újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a dumpingovým dovozem z dotčené země.
5.3.3 Dopad hospodářské krize
(138)
Bylo zjištěno, že hospodářská krize neměla na výrobní odvětví Unie negativní dopad. Růst spotřeby bioethanolu v Unii dosáhl maxima v roce 2009, tedy v roce, který je z pohledu hospodářské krize obecně považován za nejhorší. V téže době vzrostly i výroba a prodej výrobců v Unii.
(139)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se má za to, že hospodářská krize nenarušila příčinnou souvislost mezi levným dovozem z dotčené země a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
5.3.4 Jiné činitele
(140)
Strany uvedly i jiné činitele, které mohly narušit příčinnou souvislost, například kolísání cen surovin, vývoj poptávky, která byla nižší, než se očekávalo, právní rámec Unie, který údajně výrobce v Unii znevýhodňuje, a některé údajné interní problémy výrobců v Unii.
(141)
Pokud jde o kolísání cen surovin, bylo zjištěno, že během posuzovaného období kolísaly jak ceny kukuřice, tak pšenice. Šetření ukázalo, že většina výrobců toto riziko vyrovnává prostřednictvím zvláštního mechanismu stanovení cen, v němž jsou zapojeni jejich dodavatelé, nebo prostřednictvím finančních trhů. A tak ačkoli ceny vstupních surovin skutečně kolísaly, zejména v letech 2008-2010, kdy cena kukuřice byla nižší než cena pšenice, byly ceny vstupních surovin v druhé polovině období šetření prakticky stejné. Z toho je patrné, že případný cenový rozdíl je snížen na minimum a není trvalé povahy.
(142)
Některé strany tvrdily, že provádění směrnice o energii z obnovitelných zdrojů probíhalo v členských státech příliš pomalu a spotřeba pokulhávala za cíli, které uvedená směrnice stanovila. Přestože během posuzovaného období nebylo původních cílů zcela dosaženo, představoval významný nárůst spotřeby v daném období, konkrétně o 29,2 %, pozitivní vliv, který nelze při analýze ignorovat. V žádném případě nelze však údajným pomalým prováděním směrnice o energii z obnovitelných zdrojů odůvodnit výskyt vysokého objemu levného dovozu na trhu Unie, související cenové podbízení ve vztahu k cenám výrobního odvětví Unie a újmu, která byla tomuto výrobnímu odvětví způsobena. Toto tvrzení se proto zamítá.
(143)
Strany rovněž tvrdily, že vzhledem k právní nejistotě nebylo v silách samotného výrobního odvětví Unie uspokojit poptávku v Unii a že systém certifikace je velmi pomalý, čímž podkopává přínos pro certifikované výrobce v Unii. Některé strany rovněž tvrdily, že způsobenou újmu vysvětlují interní problémy, se kterými se mnoho výrobců v Unii během posuzovaného období potýkalo. Tato tvrzení však nebyla opodstatněná a šetření je nepotvrdilo. Je třeba nicméně zdůraznit, že šetření prokázalo, že hlavním důvodem pro případnou údajnou nízkou úroveň výroby v Unii byly nízké prodejní ceny na trhu Unie, na který dolehl příliv levného dumpingového dovozu z USA, který se vyznačoval cenovým podbízením ve vztahu k cenám výrobců v Unii, a to především během období šetření. Zdá se, že výrobci v EU neměli jinou možnost než výrobu zastavit, jelikož ceny jim ani neumožňovaly pokrýt náklady na suroviny, zejména pak během období šetření. Výše uvedená nepodložená tvrzení tedy nejsou takové povahy, aby narušila příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, která byla během období šetření výrobnímu odvětví Unie způsobena.
(144)
Z toho tedy vyplývá závěr, že všechny výše uvedené činitele nemohly narušit příčinnou souvislost mezi újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, a dumpingovým dovozem z USA.
(145)
Strany zmiňují, že v průběhu období šetření bylo podstatné množství dovozu deklarováno pod číslem KN 3824, na které se vztahovalo nízké clo. Po konci období šetření bylo příslušné clo zvýšeno. Mají za to, že újmu způsobilo nízké clo, nikoli dumping. K této otázce stačí podotknout, že cla se mohou kdykoli měnit, a tento argument tudíž nemůže zpochybnit újmu, ke které během období šetření došlo.
5.4 Závěr týkající se příčinné souvislosti
(146)
Výše uvedená analýza prokázala, že se během posuzovaného období podstatně zvýšil objem levného dovozu pocházejícího z dotčené země i jeho podíl na trhu. Navíc bylo zjištěno, že ceny tohoto dovozu byly nižší než ceny účtované výrobním odvětvím Unie na trhu Unie.
(147)
Nárůst objemu levného dovozu z dotčené země a jeho podílu na trhu kolidoval s celkovým a průběžným nárůstem spotřeby v Unii a taktéž se zápornými výsledky výrobního odvětví Unie během posuzovaného období. Vývozcům z dotčené země se podařilo zvýšit podíl na trhu systematickým cenovým podbízením ve vztahu k cenám výrobního odvětví Unie. Výrobní odvětví Unie současně nebylo schopné dosáhnout stabilních kladných hodnot ziskovosti, a to navzdory zvýšení činnosti.
(148)
Při zkoumání jiných známých činitelů, které mohly výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu, bylo zjištěno, že se nezdá, že by tyto činitele byly takové, aby narušily příčinnou souvislost, která byla zjištěna mezi dumpingovým dovozem z dotčené země a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(149)
Na základě výše provedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků dumpingového dovozu působících újmu, se vyvozuje závěr, že dumpingový dovoz z USA způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
6. ZÁJEM UNIE
6.1 Předběžná poznámka
(150)
V souladu s článkem 21 základního nařízení bylo zkoumáno, zda navzdory závěru o újmě způsobené dumpingovým dovozem z dotčené země neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijímat antidumpingová opatření. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů dotčeného výrobku.
6.2 Zájem výrobního odvětví Unie
(151)
Šetření ukázalo, že výrobnímu odvětví Unie byla dumpingovým dovozem z USA způsobena podstatná újma. Bez opatření, která by napravila nepříznivé účinky tohoto dovozu na obchod, je velmi pravděpodobné, že se bude hospodářská situace výrobního odvětví Unie dále zhoršovat.
(152)
Předpokládá se, že uložení antidumpingového cla obnoví účinné obchodní podmínky na trhu Unie a umožní, aby ceny výrobního odvětví Unie odrážely skutečné náklady na výrobu. Lze očekávat, že uložení opatření výrobnímu odvětví Unie rovněž umožní zvýšit objem prodeje, a tím i získat podíl na trhu, o který přišlo kvůli dumpingovému dovozu. To bude mít další pozitivní dopad na finanční situaci a ziskovost výrobního odvětví Unie.
(153)
Byl tudíž učiněn závěr, že uložení antidumpingových opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z USA by nebylo v rozporu se zájmem výrobního odvětví Unie.
6.3 Zájem dovozců
(154)
Odpovědi na dotazník určený pro dovozce v Unii, kteří nejsou ve spojení, zaslaly dvě společnosti. V prostorách těchto spolupracujících dovozců se uskutečnily inspekce na místě. U obou navštívených společností představuje obchodování bioethanolem pouze malou část jejich celkového obratu (méně než 5 %). Obě rovněž uvedly, že by případné zvýšení cen mohly přenést na odběratele - uživatele.
(155)
Z dostupných informací bylo vyvozeno, že by uložení opatření nemělo na dovozce podstatný nepříznivý dopad.
6.4 Zájem uživatelů
(156)
Odpovědi na dotazník určený pro uživatele v Unii zaslaly čtyři společnosti. V prostorách jedné z nich se uskutečnily inspekce na místě.
(157)
U navštívené společnosti představuje obchodování bioethanolem malou část obratu - méně než 5 %. Společnost provedla posouzení dopadů, které se týkalo směsi E5, a výpočtem zjistila, že clo ve výši 100 EUR/m3 by vedlo ke zvýšení ceny na čerpací stanici o 0,005 EUR/litr.
(158)
Z údajů, které ve svých odpovědích na dotazník uvedli další tři uživatelé, je patrné, že i v jejich případě by byl dopad omezený. Jedna společnost nakupuje z dotčené země v poměrně omezeném objemu a uložení antidumpingového cla by mělo pouze minimální dopad na její ziskovost.
(159)
V dalších dvou případech se jedná o spolupracující uživatele, kteří jsou ve spojení, a oba uvedli, že případné uložení antidumpingového cla lze přenést na odběratele. Vysvětlili také, že mají dostatečný výběr, pokud jde o zdroje dodávek, a nejsou závislí na dovozu z USA.
(160)
Strany tvrdily, že Unie nedisponuje dostatečnou kapacitou, aby uspokojila celkovou poptávku, a že k tomu, aby zajistila své potřeby v oblasti bioethanolu, se Unie neobejde bez dovozu. Ověřené údaje o kapacitě ukazují, že v Unii byla volná kapacita, zejména vzhledem k nízké hladině prodejních cen. Z toho vyplývá, že výrobci v Unii by dokázali zvýšit výrobu, aby byla uspokojena rostoucí poptávka, a to zejména v případě, že z trhu zmizí narušení obchodu. V blízké budoucnosti se dále očekává výstavba a zahájení provozu nových zařízení, což snižuje případné údajné riziko nedostatku v Unii.
(161)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byl učiněn závěr, že účinek antidumpingových opatření namířených proti dovozu bioethanolu z USA by na uživatele v Unii neměl významný nepříznivý dopad.
6.5 Závěr ohledně zájmu Unie
(162)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem bylo konstatováno, že na základě dostupných informací ohledně zájmu Unie celkově neexistují přesvědčivé důvody proti uložení antidumpingových opatření na dovoz bioethanolu pocházejícího z USA.
7. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
7.1 Úroveň pro odstranění újmy
(163)
Vzhledem k dosaženým závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie by měla být uložena konečná antidumpingová opatření, aby se předešlo vzniku další újmy výrobnímu odvětví Unie způsobené dumpingovým dovozem.
(164)
Za účelem stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu dumpingová rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, aniž by přitom byla překročena zjištěná dumpingová rozpětí.
(165)
Při výpočtu výše cla nezbytného k odstranění účinků dumpingu působícího újmu se mělo za to, že by případná opatření měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého mohou přiměřeně dosáhnout výrobci ve výrobním odvětví tohoto typu za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu, u prodeje obdobného výrobku v Unii.
(166)
V tomto případě se má vzhledem ke zjištěním uvedeným zejména ve 102. a 103. bodě odůvodnění výše za to, že cílový zisk výrobního odvětví Unie by měl vycházet ze zisku dosahovaného v době, kdy byl dovoz z USA zanedbatelný, tj. z průměrného ziskového rozpětí před zdaněním jednoho z výrobců v Unii zařazených do vzorku z let 2008 a 2009, přesněji výrobce, který v uvedené době nerozbíhal činnost. Má se tedy za to, že rozpětí 6,8 % z obratu je přiměřené a lze je chápat jako odpovídající minimum, kterého by mohlo výrobní odvětví Unie pravděpodobně dosáhnout za běžných obchodních podmínek, pokud by během období šetření neexistoval dumping působící újmu.
(167)
Na tomto základě byla vypočtena cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobnímu odvětví Unie. K ceně nepůsobící újmu se dospělo úpravou prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku o skutečné zisky/ztráty dosažené v průběhu období šetření a připočtením zmíněného ziskového rozpětí.
(168)
Nezbytné zvýšení ceny pak bylo určeno na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v USA, jež byla stanovena pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením, s cenou výrobků prodávaných výrobním odvětvím Unie na trhu Unie v období šetření nepůsobící újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento průměrné celkové hodnoty CIF dovozu.
7.2 Forma a úroveň cel
(169)
Vzhledem k výše uvedenému se má za to, že by se v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení měla uložit konečná antidumpingová opatření na dovoz dotčeného výrobku, a to na úrovni nižší z hodnot odpovídajících dumpingovému rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla. Je tudíž třeba stanovit všechny celní sazby na úrovni zjištěných dumpingových rozpětí.
(170)
Navrhované konečné antidumpingové clo je následující:
Dumpingové rozpětí
Rozpětí újmy
Konečné clo
Celostátní dumpingové rozpětí (v %)
9,5
31,1
9,5
(171)
Vzhledem ke skutečnosti, že se antidumpingové clo bude vztahovat i na směsi obsahující podle objemu více než 10 % (v/v) bioethanolu, a to úměrně jejich obsahu bioethanolu, pokládá se pro účely účinného provádění opatření celními orgány členských států za vhodné, aby bylo clo stanoveno jako paušální částka na základě obsahu čistého bioethanolu.
(172)
Sazba antidumpingového cla uvedená v tomto nařízení byla stanovena na základě nálezů tohoto šetření. Proto odráží situaci zjištěnou během uvedeného šetření. Toto celostátní clo platné pro všechny společnosti se použije na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z USA.
(173)
Ačkoliv původně měla být platnost opatření omezena na tři roky vzhledem k vývoji trhu s dotčeným výrobkem, který je vnímán jako dynamický, došlo na základě připomínek zúčastněných stran k přehodnocení tohoto pohledu. Žadatelé zejména uváděli, že v této fázi je příliš brzy na to předvídat významnou změnu struktury trhu, jelikož přechod na novou generaci bioethanolu s velkou pravděpodobností potrvá poměrně dlouho a nemělo by se k němu v rámci stávajícího návrhu přihlížet. Bylo by také předčasné předvídat, jaký výsledek a dopad budou mít některé návrhy právních předpisů, které jsou v současnosti předmětem jednání, pro všechny hospodářské subjekty na trhu. Po prošetření těchto argumentů bylo rozhodnuto, že není vhodné odklonit se od obvyklé doby platnosti opatření stanovené v čl. 11 odst. 2 základního nařízení. Tímto není dotčena možnost jakékoli ze zúčastněných stran požádat o přezkum podle čl. 11 odst. 3, budou-li to okolnosti vyžadovat.
8. CELNÍ EVIDENCE
(174)
Komise od žadatele obdržela žádost o celní evidenci dovozu bioethanolu pocházejícího z USA. Podle čl. 14 odst. 6 základního nařízení může Komise po konzultaci s poradním výborem vyzvat celní orgány, aby přijaly vhodná opatření k zavedení takové celní evidence dovozu, aby následně mohla být vůči takovému dovozu zavedena opatření ode dne celní evidence. Celní evidenci dovozu lze zavést na řádně odůvodněnou žádost výrobního odvětví Unie. Žadatel tvrdil, že jelikož byla celní evidence zavedena v rámci paralelního antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu bioethanolu pocházejícího z USA (14), jsou tyto podmínky automaticky splněny.
(175)
Je však potřeba zdůraznit, že celní evidence byla v rámci paralelního antisubvenčního řízení zavedena za zcela jiných okolností. Jak se uvádí v 10. bodě odůvodnění nařízení (EU) č. 771/2012, navzdory kladným zjištěním, pokud jde o vyrovnávací subvencování a v důsledku toho podstatnou újmu způsobenou výrobnímu odvětví Unie během období šetření, se Komise rozhodla nepřijmout prozatímní vyrovnávací clo, protože bylo předběžně zjištěno, že hlavní program subvencování platný během období šetření byl ukončen a že v době, kdy by byla uložena předběžná opatření, by již neposkytoval zvýhodnění. Existovaly však důkazy, že USA mohou hlavní program subvencování, který byl shledán napadnutelným, v následujících měsících znovu zavést, a to se zpětným účinkem. V takovém případě se Komise domnívala, že by byla oprávněna přijmout (a případně vybírat) v rámci stávajícího šetření prozatímní vyrovnávací clo. V zájmu zachování práv Evropské unie se Komise za těchto zvláštních okolností tudíž rozhodla vyzvat celní orgány, aby zavedly celní evidenci dovozu. Tyto zvláštní okolnosti se na aktuální antidumpingové řízení nevztahují,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz bioethanolu, označovaného jako „palivo ethanol“, tj. ethylalkoholu vyráběného ze zemědělských produktů (jak jsou uvedeny v seznamu v příloze I Smlouvy o fungování Evropské unie), denaturovaného či nedenaturovaného, s výjimkou produktů s obsahem vody převyšujícím 0,3 % (m/m) měřeno v souladu s normou EN 15376, avšak včetně ethylalkoholu vyráběného ze zemědělských produktů (jak jsou uvedeny v seznamu v příloze I Smlouvy o fungování Evropské unie) ve směsi s benzinem o obsahu ethylalkoholu převyšujícím 10 % (v/v) určeného pro použití v palivu, v současnosti kódů KN ex 2207 10 00, ex 2207 20 00, ex 2208 90 99, ex 2710 12 21, ex 2710 12 25, ex 2710 12 31, ex 2710 12 41, ex 2710 12 45, ex 2710 12 49, ex 2710 12 51, ex 2710 12 59, ex 2710 12 70, ex 2710 12 90, ex 3814 00 10, ex 3814 00 90, ex 3820 00 00 a ex 3824 90 97 (kódů TARIC 2207100012, 2207200012, 2208909912, 2710122111, 2710122592, 2710123111, 2710124111, 2710124511, 2710124911, 2710125111, 2710125911, 2710127011, 2710129011, 3814001011, 3814009071, 3820000011 a 3824909767), a pocházejícího ze Spojených států amerických.
2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na výrobek popsaný v odstavci 1 činí 62,3 EUR/t netto. Antidumpingové clo se uplatní na hmotnostní podíl celkového obsahu čistého ethylalkoholu vyrobeného ze zemědělských produktů (jak jsou uvedeny v seznamu v příloze I Smlouvy o fungování Evropské unie) (obsah bioethanolu) ve výrobku.
3. Výrobky popsané v odstavci 1 jsou osvobozeny od konečného antidumpingového cla, pakliže jsou určeny k jiným účelům než pro použití v palivu. Na osvobození se vztahují podmínky stanovené příslušnými předpisy Evropské unie, jež se týkají celní kontroly použití tohoto zboží (viz články 291 až 300 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93).
4. V případech, kdy dojde k poškození zboží před propuštěním do volného oběhu, a kdy je proto cena, která skutečně byla nebo má být zaplacena, poměrně rozdělena za účelem určení celní hodnoty podle článku 145 nařízení (EHS) č. 2454/93, se výše antidumpingového cla, vypočtená na základě výše stanovených částek, sníží o procento, které odpovídá poměrnému rozdělení ceny, která skutečně byla nebo má být zaplacena.
5. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. února 2013.
RÅDETS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 157/2013
av den 18 februari 2013
om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av bioetanol med ursprung i Amerikas förenta stater
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artikel 9.4,
med beaktande av det förslag som Europeiska kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och
av följande skäl:
1. FÖRFARANDE
1.1 Inledande
(1)
Den 25 november 2011 meddelade Europeiska kommissionen (nedan kallad kommissionen) genom ett tillkännagivande som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning (2) att ett antidumpningsförfarande skulle inledas (nedan kallat antidumpningsförfarandet eller förfarandet) beträffande import till unionen av bioetanol med ursprung i Amerikas förenta stater (nedan kallat Förenta staterna eller det berörda landet).
(2)
Samma dag meddelade kommissionen genom ett tillkännagivande som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning (3) att ett antisubventionsförfarande skulle inledas beträffande import till unionen av bioetanol med ursprung i Förenta staterna, och inledde en separat undersökning (nedan kallad antisubventionsförfarandet). Detta förfarande avslutades den 21 december 2012 utan att några utjämningsåtgärder kommer att vidtas.
(3)
Antidumpningsförfarandet inleddes med anledning av ett klagomål som ingavs den 12 oktober 2011 av European Producers Union of Renewable Ethanol Association (ePURE) (nedan kallad klaganden) såsom företrädare för tillverkare som svarar för mer än 25 % av unionens totala produktion av bioetanol. Klagomålet innehöll prima facie-bevisning om dumpning av den aktuella produkten och om väsentlig skada det resulterat i, vilket ansågs tillräckligt för att motivera inledandet av en undersökning.
1.2 Parter som berörs av förfarandet
(4)
Kommissionen underrättade officiellt klaganden, andra kända tillverkare inom unionen, exporterande tillverkare i Förenta staterna, importörer och andra parter som såvitt känt var berörda, samt myndigheterna i Förenta staterna om att förfarandet hade inletts. De berörda parterna gavs tillfälle att inom den tidsfrist som angavs i tillkännagivandet om inledande skriftligen lämna synpunkter och begära att bli hörda.
(5)
Alla berörda parter, som begärde att bli hörda, och som visade att det fanns särskilda skäl att höra dem, gavs tillfälle att bli hörda.
1.2.1 Stickprovsförfarande avseende exportörer/tillverkare i Förenta staterna
(6)
Eftersom ett stort antal exportörer/tillverkare i Förenta staterna föreföll vara berörda av förfarandet angavs det i tillkännagivandet om inledande att ett stickprovsförfarande skulle kunna genomföras i enlighet med artikel 17 i grundförordningen.
(7)
För att kommissionen skulle kunna besluta om huruvida ett stickprovsförfarande var nödvändigt och i så fall göra ett urval, anmodades exportörer/tillverkare i Förenta staterna att ge sig till känna inom 15 dagar från det datum då undersökningen inleddes och att, såsom det hade angetts i tillkännagivandet om inledande, besvara ett stickprovsformulär och lämna grundläggande uppgifter om sin tillverkning och försäljning av bioetanol under perioden från den 1 oktober 2010 till den 30 september 2011 (nedan kallad undersökningsperioden eller i tabeller UP).
(8)
Samråd ägde också rum med relevanta myndigheter i Förenta staterna avseende urvalet av ett representativt stickprov.
(9)
Mer än 60 exportörer/tillverkare gav sig till känna och lämnade de begärda upplysningarna inom tidsfristen på 15 dagar.
(10)
I enlighet med artikel 17 i grundförordningen gjorde kommissionen ett urval på grundval av den största representativa exportvolym av bioetanol till unionen som rimligen kunde undersökas inom den tid som stod till förfogande. Stickprovet omfattade sex amerikanska tillverkare av bioetanol (nedan kallat det amerikanska stickprovet).
(11)
Under undersökningen konstaterades det att tillverkningen hos en av de tillverkare som ingick i det amerikanska stickprovet inte exporterades till unionen under undersökningsperioden. Detta företag uteslöts därför från stickprovet.
(12)
Trots att andra tillverkare i stickprovet tog upp export av bioetanol till unionen i sitt stickprovsformulär, visade undersökningen att ingen av dem exporterade bioetanol till unionsmarknaden. De sålde den i stället till icke-närstående handlare/blandningsföretag på hemmamarknaden som sedan blandade den med bensin och sålde den vidare inom landet och för export, särskilt till unionen. Vid undersökningen på plats framkom det att, i motsats till vad som framgick av uppgifterna från de amerikanska tillverkare som ingick i stickprovet, kände tillverkarna inte alltid till huruvida deras tillverkning var avsedd för unionsmarknaden eller någon annan marknad, inklusive den amerikanska, och de kände inte heller till handlarnas/blandningsföretagens försäljningspriser. Detta innebär att de amerikanska bioetanoltillverkarna inte är exportörer av den berörda produkten till unionen. Det är i stället handlarna/blandningsföretagen som är exportörer. Därför gick det inte att avgöra huruvida amerikansk bioetanol exporterades till dumpade priser till unionen under undersökningsperioden med hjälp av de uppgifter som samlats in och kontrollerats i det amerikanska stickprovet i det preliminära skedet.
(13)
Därför kunde det inte införas några antidumpningsåtgärder vid den tidpunkten.
(14)
För att identifiera exporten av bioetanol till unionen baserades det amerikanska stickprovet främst på uppgifter från de icke-närstående blandningsföretag/handlare som inte undersöktes i det preliminära skedet. Även om en sådan handlare samarbetade i undersökningen i det preliminära skedet och lämnade ytterligare uppgifter var dessa inte tillräckliga för att det skulle gå att fastställa exakta och tillförlitliga uppgifter för beräkningen av dumpningsmarginalerna.
(15)
För att dumpningsutredningen skulle kunna slutföras ansågs det därför nödvändigt att i stället basera den på uppgifterna från handlare och blandningsföretag som faktiskt exporterade den berörda produkten till unionen.
(16)
Därför skickades dumpningsfrågeformulär till de åtta största handlare/blandningsföretag i Förenta staterna som identifierades under undersökningen av det amerikanska stickprovet. Dessa handlare/blandningsföretag representerar mer än 90 % av den totala exporten av bioetanol till unionen. Två gick med på att samarbeta under undersökningen och deras export motsvarar ungefär 51 % av den totala exporten av bioetanol till unionen under undersökningsperioden.
1.2.2 Stickprovsförfarande avseende unionstillverkare
(17)
Eftersom ett stort antal unionstillverkare föreföll vara berörda av förfarandet, angavs det i tillkännagivandet om inledande att ett stickprovsförfarande skulle kunna genomföras i enlighet med artikel 17 i grundförordningen.
(18)
I tillkännagivandet om inledande angav kommissionen att den preliminärt hade valt ut ett stickprov av unionstillverkare (nedan kallat EU-stickprovet). Stickprovet bestod av fem företag och koncerner, av de 19 unionstillverkare som var kända innan undersökningen inleddes. Stickprovet valdes ut på grundval av produktionsvolymen bioetanol under undersökningsperioden och de kända tillverkarnas geografiska belägenhet. Stickprovet utgjorde 48 % av den totala uppskattade produktionen i unionen under undersökningsperioden.
(19)
Undersökningen visade emellertid att företagsgrupperna i EU-stickprovet bestod av ett stort antal företag eller enheter som tillverkade och sålde en likadan produkt. I det här fallet skulle det ha inneburit en undersökning av 13 företag, och det var inte möjligt att undersöka alla dem på den tid som stod till förfogande för undersökningen. Ett beslut fattades därför om att på nytt undersöka de tillgängliga uppgifterna för att göra ett representativt urval. Det ansågs att stickprovet borde baseras på de största enskilda produktionsföretagen i unionen och på grupper med hänsyn tagen även till en viss geografisk spridning bland unionstillverkarna.
(20)
Ett slutgiltigt EU-stickprov bestående av sex enskilda tillverkare valdes därför ut på grundval av representativitet avseende produktions- och försäljningsvolymer bioetanol under undersökningsperioden och tillverkarens geografiska belägenhet. Dessa tillverkare, som var etablerade i Belgien, Nederländerna, Frankrike, Förenade kungariket, Sverige och Tyskland, representerade 36 % av den totala beräknade produktionen i unionen och 44 % av den totala produktionen inrapporterad av de företag som inkom med uppgifter inför urvalet av ett stickprov. Detta stickprov ansågs vara representativt för bedömningen av en eventuell skada för unionsindustrin.
(21)
Berörda parter gavs tillfälle att framföra sina synpunkter på om urvalet av stickprovet var lämpligt.
(22)
Vissa parter menade att EU-stickprovet var mindre representativt än det ursprungliga, som innehöll fullständiga företagsgrupper. De ansåg att en objektiv analys av unionsindustrins situation enbart kunde göras genom att alla företag som var delar av företagsgrupper omfattades av stickprovet. De ansåg framför allt att kostnader och intäkter kunde vara tilldelade vissa företag i en företagsgrupp som inte besöktes och därför kanske inte skulle avspeglas i skadeanalysen.
(23)
I detta avseende bör det noteras att kommissionen beaktade och undersökte de uppgifter som alla företag som ingick och inte ingick i stickprovet lämnade in, i synnerhet företag i företagsgrupper, för att se till att alla kostnader och intäkter avseende de utvalda företagens produktion och försäljning till fullo och korrekt återspeglades i skadeanalysen.
(24)
Vissa parter ifrågasatte att unionstillverkare som befann sig i uppstartsfasen ingick i EU-stickprovet. De hävdade även att ett företag som under år 2011 hade en betydande oanvänd kapacitet och är beläget i en medlemsstat som inte har genomfört direktivet om förnybar energi (4) inte borde ha ingått i stickprovet. Dessutom hävdades det att om dessa företag ingick i det slutgiltiga stickprovet borde kommissionen justera deras uppgifter av hänsyn till de särskilda omständigheterna.
(25)
Det faktum att företag nyligen har påbörjat eller återupptagit sin verksamhet ansågs inte utgöra ett hinder för medverkan i stickprovet. Att dessa företag ingick i stickprovet står inte i strid med kriterierna för urvalet av ett stickprov enligt artikel 17 i grundförordningen. Vad avser justeringen av uppgifter uppgav parterna inte något specifikt problem och lämnade inte in vare sig någon underbyggd bevisning till stöd för sina påståenden eller någon grund för hur justeringen skulle ske.
(26)
Undersökningen fann inte heller några kostnader, t.ex. högre avskrivningstakt, som borde justeras för att korrigera fel på grund av att verksamheten nyligen hade påbörjats. Invändningen avvisades därför.
(27)
Vissa parter ifrågasatte också att ett av de företag som preliminärt ingick i EU-stickprovet och som var etablerat i en medlemsstat med stor konsumtion och tillverkning av bioetanol inte längre ingick i EU-stickprovet. De hävdade att detta företag hade en god ekonomisk situation och menade att detta var anledningen till att det uteslöts från stickprovet. De menade också att urvalet av stickprovet var snedvridet i syfte att hitta skada. Enligt dessa parter borde kommissionen ha skickat ut så kallade miniformulär till alla tillverkare i syfte att inhämta relevanta uppgifter för urvalet av stickprovet.
(28)
När det gäller utskickandet av miniformulär, bör det noteras att innan stickprovet valdes ut begärde kommissionen in information från alla tillverkare i unionen som man visste var berörda för att inhämta relevanta uppgifter i syfte att välja ut ett stickprov. Som anges i punkt 5.2.1 i tillkännagivandet om inledande av antidumpningsförfarandet fanns denna information, från det att undersökningen inleddes, tillgänglig för de berörda parterna i de handlingar som berörda parter kan begära att få se, men svarandenas ekonomiska situation framgick inte av denna information. Kommissionen hade alltså tillgång till tillräcklig relevant information för att välja ut ett representativt stickprov med hänsyn till kriterierna i artikel 17 i grundförordningen, men kunde inte göra något resultatorienterat urval av företag. De ovanstående invändningarna avvisades därför.
(29)
Slutligen hävdades det att stickprovet borde ha omfattat företag som tillverkar bioetanol från sockerbetor, eftersom produktion från denna råvara kan vara mycket mer lönsam än produktion från exempelvis vete. Påståendet styrktes inte, men tillgänglig information har visat att bioetanol som tillverkas av sockerbetor bara utgör en mindre del av den totala produktionen i unionen, omkring 12 % år 2011, och att två av de företag som ingår i stickprovet delvis använde sockerbetor som råvara vid produktion av bioetanol. Denna begäran avvisas därför.
(30)
Mot bakgrund av ovanstående konstateras att det stickprov för skadeanalysen som valts i enlighet med vad som förklaras ovan är representativt för unionsindustrin.
1.2.3 Stickprovsförfarande avseende icke-närstående importörer
(31)
Eftersom ett stort antal importörer potentiellt kunde beröras av förfarandet, meddelade man i tillkännagivandet om inledande att ett stickprovsförfarande för importörer skulle göras i enlighet med artikel 17 i grundförordningen.
(32)
Inom den tidsfrist som angavs i tillkännagivandet om inledande inkom endast tre importörer med de begärda uppgifterna och accepterade att ingå i stickprovet. Till följd av det begränsade antalet samarbetsvilliga importörer, ansågs ett stickprovsförfarande inte längre vara nödvändigt.
1.2.4 Svar på frågeformuläret och kontroller
(33)
Kommissionen sände frågeformulär till alla kända berörda parter. Frågeformulär sändes följaktligen till de exportörer/tillverkare i Förenta staterna som ingick i stickprovet, de unionstillverkare som ingick i stickprovet, de tre samarbetsvilliga icke-närstående importörerna i unionen och till alla användare som man visste berördes av undersökningen.
(34)
Svar inkom från de exportörer/tillverkare i Förenta staterna som ingick i stickprovet, de unionstillverkare som ingick i stickprovet, två icke-närstående importörer och fyra användare.
(35)
Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som lämnats av berörda parter och som ansågs vara nödvändiga för ett slutligt avgörande i fråga om dumpning, om den skada som vållats och om unionens intresse.
(36)
Kontrollbesök genomfördes på plats hos följande företag:
Exportörer/tillverkare i Förenta staterna
-
Marquis Energy LLC, Hennepin, Illinois
-
Patriot Renewable Fuels LLC, Annawan, Illinois
-
Platinum Ethanol LLC, Arthur, Iowa
-
Plymouth Energy Company LLC, Merrill, Iowa
-
POET LLC, Wichita, Kansas och Sioux Falls, South Dakota
Icke-närstående importörer i Förenta staterna
-
Bio Urja Trading LLC, Houston, Texas
Närstående handlare i Schweiz
-
Cargill International SA, Genève
Tillverkare i unionen
-
Abengoa Energy Netherlands BV, Rotterdam, Nederländerna
-
BioWanze SA, Wanze, Belgien
-
Crop Energies Bioethanol GmbH, Mannheim, Tyskland
-
Ensus, Yarm, Förenade kungariket
-
Lantmännen Energi/Agroetanol, Norrköping, Sverige
-
Tereos BENP, Lillebonne, Frankrike
Icke-närstående importörer i unionen
-
Shell Trading Rotterdam BV, Rotterdam, Nederländerna
-
Greenergy Fuels Limited, London, Förenade kungariket
Användare i unionen
-
Shell Nederland Verkoopmaatschappij BV, Rotterdam, Nederländerna
1.3 Undersökningsperiod och skadeundersökningsperiod
(37)
Undersökningen av dumpning och skada omfattade perioden från den 1 oktober 2010 till den 30 september 2011. Undersökningen av tendenser som är av betydelse för bedömningen av skada omfattade perioden från januari 2008 till och med undersökningsperiodens slut (nedan kallad skadeundersökningsperioden).
2. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT
2.1 Berörd produkt
(38)
Den berörda produkten är bioetanol, ibland kallad drivmedelsetanol, dvs. etylalkohol framställd av jordbruksprodukter (enligt förteckningen i bilaga I till fördraget om Europeiska unionens funktionssätt), denaturerad eller odenaturerad, utom produkter med en vattenhalt på mer än 0,3 viktprocent uppmätt enligt standarden EN 15376, men inbegripet etylalkohol framställd av jordbruksprodukter (enligt förteckningen i bilaga I till fördraget om Europeiska unionens funktionssätt) i blandningar med bensin med en etylalkoholhalt på mer än 10 volymprocent, med ursprung i Förenta staterna, för närvarande klassificerad enligt KN-nr ex 2207 10 00, ex 2207 20 00, ex 2208 90 99, ex 2710 12 21, ex 2710 12 25, ex 2710 12 31, ex 2710 12 41, ex 2710 12 45, ex 2710 12 49, ex 2710 12 51, ex 2710 12 59, ex 2710 12 70, ex 2710 12 90, ex 3814 00 10, ex 3814 00 90, ex 3820 00 00 och ex 3824 90 97.
(39)
Bioetanol kan framställas av olika jordbruksprodukter, t.ex. sockerrör, sockerbeta, potatis, maniok och majs. I Förenta staterna klassificeras bioetanol utifrån råvaran, se beskrivningen nedan.
a)
Konventionellt biobränsle (tillverkas i huvudsak av majs och kallas ofta majsetanol) som definieras som ett förnybart bränsle framställt av majsstärkelse som tillverkas i anläggningar som började konstrueras efter dagen för ikraftträdandet av Energy Independence and Security Act i december 2007 (5) och som i framtiden måste uppnå en minskning om 20 % av utsläpp av växthusgaser jämfört med normerade livscykelutsläpp av växthusgaser för bensin och diesel.
b)
Avancerat biobränsle som definieras som ett förnybart bränsle annat än etanol framställt av majsstärkelse, som framställs av förnybar biomassa och vars livscykelutsläpp av växthusgaser, fastställda av administratören av den amerikanska lagen om energipolitik (Energy Policy Act, EPA), är åtminstone 50 % lägre än normerade utsläpp av växthusgaser. Termen innefattar cellulosabaserade biobränslen såsom bioetanol och biomassabaserad diesel. Definitionen av avancerade biobränslen innefattar programmen för cellulosabaserade biobränslen, biomassabaserad diesel och övriga avancerade biobränslen.
(40)
Mer specifikt definieras cellulosabaserade biobränslen (6) som ett förnybart biobränsle framställt av cellulosa, hemicellulosa eller lignin framställt av förnybar biomassa och med livscykelutsläpp av växthusgaser, fastställda av administratören av EPA, som är åtminstone 60 % lägre än normerade livscykelutsläpp av växthusgaser. Cellulosabaserade biobränslen innefattar cellulosabaserad bioetanol. Forskning och pilotprojekt pågår med stöd från Förenta staternas federala regering för produktion av avancerade biobränslen och i synnerhet cellulosabaserad bioetanol, som framför allt tillverkas av restprodukter från jord- och skogsbruket. Enligt tjänstemän i Förenta staterna och offentligt tillgängliga uppgifter (7) kommer produktionen av denna typ av bioetanol att uppgå till omkring 4 miljarder liter 2014 och mer än 50 miljarder liter 2021. Produktionen av cellulosabaserad bioetanol var försumbar under undersökningsperioden.
(41)
Under undersökningsperioden och fram till nu har majs varit den huvudsakliga råvaran i Förenta staterna, medan den huvudsakliga råvaran i unionen är vete.
(42)
Undersökningen visade att bioetanol i allmänhet säljs i ren form till blandningsföretag/handlare som blandar (8) det med framför allt bensin för att framställa högnivåblandningar som exporteras eller säljs på den inhemska marknaden för vidare blandning och användning som bränsle. Blandning är en relativt okomplicerad verksamhet och kan utföras genom att produkterna blandas i särskilda tankar där de önskade andelarna bioetanol och bensin tillsätts.
(43)
För att identifiera de olika typerna av bioetanol och bioetanolblandningar som används i världen har etanolbränsleblandningar E-nummer som anger procentandelen etanolbränsle i blandningen i volymprocent. E85 består exempelvis av 85 % vattenfri etanol och 15 % bensin. Lågetanolblandningar, från E5 till E25, kallas på engelska ofta för gasohol, vilket vanligen syftar på E10-blandningen. E10 eller blandningar med lägre etanolhalt användes i över 20 länder i världen 2011. Förenta staterna ligger i framkant, och nästan all bensin som såldes där 2010 var blandad med 10 % bioetanol.
(44)
Undersökningen visade att alla typer av bioetanol anses vara biobränslen under det nu gällande National Renewable Fuel Standard-programmet (RFS1, nationell standard för förnybara bränslen) som fastställdes i lagen om energipolitik (Energy Policy Act, 2005) som ändrade den amerikanska lagen om ren luft (Clean Air Act) genom inrättandet av den första nationella standarden för förnybara bränslen. Förenta staternas kongress gav miljöskyddsmyndigheten (Environmental Protection Agency, EPA) ansvaret att samordna med energidepartementet, jordbruksdepartementet och berörda parter för att utforma och genomföra programmet.
(45)
Som ett resultat av energipolitiken blev Förenta staterna världens största tillverkare av bioetanol från 2005, med sammanlagt 57,5 % av världsproduktionen. År 2009 kunde den amerikanska miljöskyddsmyndighetens krav säkerställa att minst 11 miljarder amerikanska gallons förnybara bränslen tillverkades under det året, framför allt för att uppfylla bestämmelserna i Energy Independence and Security Act från 2007. Den storskaliga produktionen innebar också att de amerikanska tillverkarna kunde exportera bioetanol till andra marknader, däribland unionen.
(46)
Enligt officiella källor, marknadsinformation och allmänt tillgänglig information (9) anses alla typer av bioetanol och bioetanol som ingår i blandningar, dvs. blandningar av bioetanol med mineralbensin, enligt förklaringen i skäl 43 ovan, som tillverkas i Förenta staterna och säljs i Förenta staterna eller exporteras, vara bioetanolbränslen och omfattas av det lagstiftningspaket som gäller energieffektivitet, förnybar energi och alternativa bränslen i Förenta staterna.
(47)
Det har framkommit att alla typer av bioetanol och bioetanol i blandningar som omfattas av undersökningen har samma eller mycket likartade grundläggande fysiska, kemiska och tekniska egenskaper och används för samma ändamål, trots eventuella skillnader avseende råvaran som används i produktionen. De eventuella små variationerna hos den berörda produkten påverkar inte den grundläggande definitionen, egenskaperna eller den uppfattning som de olika parterna har om den berörda produkten.
(48)
Vissa parter hävdade att definitionen av den berörda produkten inte var tydlig, i synnerhet därför att ingen åtskillnad gjordes mellan bioetanol avsedd att användas som bränsle och bioetanol avsedd för andra användningsområden. De menade därför att undersökningen borde omfatta etanol avsedd för alla användningsområden och etanol från alla källor, inklusive syntetisk etanol som konkurrerar med bioetanol för användning inom industrin.
(49)
En annan part hävdade det motsatta, nämligen att undersökningen enbart borde omfatta bioetanol avsedd att användas som bränsle och att bioetanol för användning inom industrin därmed borde uteslutas.
(50)
I detta sammanhang bör det noteras att den berörda produkten i första hand bör definieras på grundval av grundläggande fysiska, tekniska och kemiska egenskaper, inte användning eller tillämpningsområden. En produkt som har olika användningsområden kan ha samma eller mycket liknande grundläggande egenskaper oberoende av dess vidare användning, och under vissa omständigheter kan det vara nödvändigt att fördjupa analysen av produktdefinitionen sett till en viss industri och marknad.
(51)
I det aktuella fallet var det tydligt att det i tillkännagivandet om inledande inte avsågs att syntetisk etanol borde ingå i produktdefinitionen. Syntetisk etanol har andra egenskaper än bioetanol och motsvarar inte kriterierna ovan rörande definitionen av den berörda produkten. Ingen tillverkare som fokuserar på produktion av den produkten deltog i den här undersökningen. Syntetisk etanol kan därför inte ingå i definitionen av den berörda produkten och omfattas inte av undersökningen. I motsats till vad vissa parter hävdade leder inte detta förtydligande till någon förändring av undersökningens omfattning eller i definitionen av den berörda produkten, och påverkade inte heller kvaliteten på de uppgifter som användes.
(52)
Bioetanol avsedd att användas som bränsle och bioetanol avsedd för andra användningsområden kan ha liknande egenskaper. Vid undersökningen granskades dumpning med avseende på aktörer i Förenta staterna som tillverkade eller blandade bioetanol avsedd att användas som bränsle, dvs. bioetanol som ska ingå i en bränsleblandning. På liknande sätt inriktades undersökningen av unionstillverkare på bioetanol avsedd att användas som bränsle och inte för andra ändamål. Bioetanol avsedd för andra användningsområden än bränsle bör alltså inte omfattas av denna undersökning.
(53)
De importörer som inte kommer att använda den importerade bioetanolen från Förenta staterna som bränsle kan lämna en förklaring som omfattas av de bestämmelser om användning för särskilda ändamål som anges i artiklarna 291-300 i unionens tullkodex (10).
2.2 Likadan produkt
(54)
Bioetanol som tillverkades av unionsindustrin och såldes på unionsmarknaden befanns ha liknande grundläggande fysiska, kemiska och tekniska egenskaper som de produkter som exporterades till unionen från Förenta staterna.
(55)
Enligt beskrivningen i skäl 39 ovan kan bioetanol tillverkas av olika råvaror. Undersökningen visade emellertid inte att typen av råvara medförde några skillnader i slutproduktens egenskaper. Den berörda produkten, som tillverkas i Förenta staterna, framför allt av majs, och exporteras till unionen, befanns vara utbytbar mot bioetanol som framför allt tillverkades av vete och såldes i unionen av unionstillverkare. Det fanns inte heller några större skillnader, om ens några, i hur produkten användes och uppfattades av näringsidkare och användare på bioetanolmarknaden.
(56)
Av den anledningen bekräftas att bioetanol som tillverkas och säljs i unionen och den berörda produkten, som exporteras från Förenta staterna, bör anses vara likadana i den betydelse som avses i artikel 1.4 i grundförordningen.
(57)
Några av de amerikanska tillverkare som ingick i stickprovet hävdade att den bioetanol som tillverkas och säljs på den amerikanska marknaden inte är likadan som den berörda produkten, eftersom den inte ordagrant motsvarar produktbeskrivningen i tillkännagivandet om inledandet av förfarandet. De typer av bioetanol som säljs på den amerikanska marknaden har en vattenhalt över gränsvärdet på 0,3 % och uppfyller den amerikanska standarden (ASTM) i stället för EN 15376.
(58)
Undersökningen visade emellertid att bioetanol som tillverkas för försäljning på den amerikanska marknaden i stort sett har samma grundläggande fysiska, kemiska och tekniska egenskaper som den berörda produkten. Enligt artikel 1.4 i grundförordningen behöver en likadan produkt inte vara exakt likadan som den berörda produkten i alla avseenden, utan det kan vara en produkt som visserligen inte är lika i alla avseenden, men vars egenskaper är mycket lika den berörda produktens. Detta är fallet för den bioetanol som säljs på den amerikanska marknaden och den bioetanol som exporteras till unionen. Det finns prejudikat där produkter har betraktats som likadana som den berörda produkten, trots vissa skillnader (11).
(59)
Därför beslutades att den preliminära slutsatsen skulle upphävas och att den bioetanol som uppfyller ASTM-standarden och säljs på den amerikanska marknaden skulle betraktas som likadan som den berörda produkten i den mening som avses i artikel 1.4 i grundförordningen.
3. DUMPNING
3.1 Inledning
(60)
Som förklaras i skälen 6-16 ovan omfattade undersökningen tillverkare av bioetanol, å ena sidan, och handlare/blandningsföretag som exporterade den berörda produkten till unionsmarknaden, å andra sidan, för att det skulle gå att undersöka den eventuella förekomsten av dumpning.
(61)
Enligt artikel 9.5 i grundförordningen ska förordningen om införande av tullen ange tullsatsen för varje leverantör eller, om detta inte är praktiskt möjligt, tullsatsen för det berörda leverantörslandet.
(62)
Vissa tillverkare hävdade att det var möjligt att identifiera och spåra deras produkter när de såldes till amerikanska aktörer för export, särskilt till unionen. De hänvisade till den certfieringsprocess som föreskrivs i direktivet om förnybar energi, men kunde inte påvisa något särskilt samband mellan deras försäljning på den amerikanska marknaden och den export som andra aktörer bedriver till EU. Såsom anges i skäl 12 och 63 kände dessa tillverkare inte till nivån på exportpriset till unionen.
(63)
I det aktuella fallet konstaterades det att strukturen för bioetanolindustrin och metoden för att tillverka och sälja den berörda produkten på den amerikanska marknaden och exportera den till unionen betydde att det inte var praktiskt möjligt att fastställa individuella dumpningsmarginaler för de amerikanska tillverkarna. Tillverkarna i det amerikanska stickprovet exporterade i själva verket inte den berörda produkten till unionen och de undersökta handlarna/blandningsföretagen köpte in bioetanol från olika tillverkare, blandade den och sålde den i synnerhet för export till unionen. Detta innebär att det, i motsats till vad ovanstående parter hävdade, inte gick att spåra alla enskilda inköp och jämföra normalvärdena med relevanta exportpriser och att det inte går att identifiera tillverkaren vid den tidpunkt som exporten till unionen äger rum. Med andra ord innehåller varje sändning till EU bioetanol som tillverkats av olika amerikanska tillverkare i Förenta staterna, och inte bara i det amerikanska urvalet. Undersökningen visade också att det pris som de amerikanska tillverkarna i urvalet fakturerade sina amerikanska kunder i Förenta staterna inte låg i linje med det faktiska pris som betalats eller skulle betalas för den berörda produkten när den exporterades till unionen.
(64)
Det bör därför fastställas en landsomfattande dumpningsmarginal.
3.2 Normalvärde
(65)
För att fastställa normalvärdet i enlighet med artikel 2.2 i grundförordningen undersökte kommissionen först om den inhemska försäljningsvolymen från de två samarbetsvilliga handlarna/blandningsföretagen av den berörda produkten till oberoende kunder var representativ, dvs. om den totala försäljningsvolymen utgjorde minst 5 % av den totala volymen av exportförsäljningen till unionen under undersökningsperioden.
(66)
Eftersom försäljningen av den likadana produkten på den inhemska marknaden var tillräckligt stor, fastställdes normalvärdet på grundval av det pris som betalats eller skulle betalas till de två ovannämnda handlarna/blandningsföretagen av oberoende kunder i Förenta staterna vid normal handel.
3.3 Exportpris
(67)
De samarbetsvilliga handlarna/blandningsföretagen lämnade uppgifter som gjorde det möjligt att fastställa ett exportpris på grundval av deras priser som faktiskt betalats eller ska betalas i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen. För de transaktioner där importen till unionen skedde via ett närstående handelsföretag fastställdes exportpriset på grundval av det pris till vilket det närstående handelsföretaget första gången sålde vidare produkterna till oberoende köpare i unionen, i enlighet med artikel 2.9 i grundförordningen.
(68)
När det gäller försäljningen via det närstående handelsföretaget i Schweiz, gjordes inga avdrag för försäljningskostnader, allmänna kostnader och administrativa kostnader eller vinst från exportpriset, eftersom dessa inte betraktades som kostnader som uppstått mellan importen och återförsäljningen i unionen. Undersökningen visade att det närstående handelsföretagets huvudsakliga verksamhet bestod i handhavande av kontanta medel för den ”sockerenhet” som biobränslen ingår i och säkring av de risker som jordbruksverksamhet medför genom derivatkontrakt både på den inofficiella marknaden och på organiserade finansiella marknader.
(69)
Vissa amerikanska tillverkare hävdade att institutionernas praxis är att använda exportörens försäljningspris till den första oberoende kunden som exportpris vid dumpningsberäkningar. I det här fallet skulle detta pris vara de amerikanska tillverkarnas försäljningspris till amerikanska icke-närstående handlare/blandningsföretag. Som anges i skälen 62 och 63 exporterade dock ingen av de amerikanska bioetanoltillverkarna den berörda produkten till unionen och de kände inte till nivån på exportpriset till EU. Deras inhemska pris går alltså inte att använda, eftersom det inte är det exportpris som betalats eller skulle betalas för den berörda produkten i unionen. Deras krav kan därför inte godtas.
3.4 Jämförelse
(70)
Jämförelsen mellan det vägda genomsnittliga normalvärdet och det vägda genomsnittliga exportpriset per produkttyp som fastställts för de samarbetsvilliga handlarna/blandningsföretagen gjordes fritt fabrik, med hänsyn till olikheter som visats påverka priserna och prisernas jämförbarhet, i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen. En handlare/ett blandningsföretag hävdar att uppgifterna om försäljningen på hemmamarknaden inte var representativa. Eftersom handlarna/blandningsföretagen inte kunde lämna några uppgifter om all försäljning på hemmamarknaden, grundas beräkningen på de uppgifter som lämnades i frågeformuläret och vid besöket på plats.
(71)
En handlare/ett blandningsföretag hävdar att beräkningen av det inhemska försäljningspriset bör grundas på uppgifter om spotmarknadspriser från NYMEX. Kommissionen anser att kontrollerade uppgifter från de två handlarna/blandningsföretagen är mer tillförlitliga.
(72)
Därför togs särskild hänsyn i form av justeringar för olikheter i transport, försäkring, hantering, lastning och därmed sammanhängande kostnader, när detta var tillämpligt och berättigat.
(73)
När det gäller den berörda produkten och den likadana produkten hade handlarna/blandningsföretagen tagit emot en subvention, främst i form av punktskatteavdrag under undersökningsperioden för deras försäljning av bioetanolblandningar. Den metod som användes för att fastställa normalvärdet och exportpriset är en metod där dessa handlares/blandningsföretags faktiska försäljningspriser, inhemska försäljning och export beaktas i sin helhet. En jämförelse av handlarnas/blandningsföretagens försäljning på den amerikanska marknaden och handlarnas/blandningsföretagens exportpriser till EU för att beräkna dumpningsnivån för den berörda produkten undanröjer alltså all eventuell inverkan som subventionen kan ha haft på priserna, eftersom den påverkade både inhemsk försäljning och export i lika hög grad under undersökningsperioden. En handlare/ett blandningsföretag hävdade att man inte hade fått någon subvention för sin försäljning på hemmamarknaden. Man kunde dock inte lämna någon bevisning för detta påstående, och påståendet är också svårt att förena med de uppgifter som lämnats av de amerikanska myndigheterna om användningen av subventionen.
3.5 Dumpning
(74)
I enlighet med artikel 2.11 i grundförordningen jämfördes det vägda genomsnittliga normalvärdet per produkttyp med det vägda genomsnittliga exportpriset för motsvarande produkttyp av den berörda produkten. På grundval av den jämförelsen konstaterades de samarbetsvilliga icke-närstående handlarna/blandningsföretagen ha deltagit i dumpningsåtgärder.
(75)
Den viktade genomsnittliga dumpningsmarginalen på 9,5 % fastställdes på grundval av de sammanslagna uppgifterna från de samarbetsvilliga handlarna/blandningsföretagen och utgör den landsomfattande dumpningsmarginalen för Förenta staterna.
(76)
Vissa av de amerikanska tillverkare som ingår i stickprovet framförde att de förväntade sig att tilldelas en individuell tullmarginal om slutgiltiga antidumpningsåtgärder skulle genomföras. Mot bakgrund av vad som anges i skälen 6-16 och i skälen 60-64 går det inte att godta detta krav eftersom det vid undersökningen konstaterades att det för dessa aktörer, särskilt eftersom de inte hade någon export till unionen under undersökningsperioden, inte var möjligt att spåra de produkter som exporterades till unionen. De kände dessutom i allmänhet inte till när exporten skedde eller vilket pris som betalats eller skulle betalas av importörerna i unionen, vilket innebär att något tillförlitligt exportpris eller någon tillförlitlig dumpningsmarginal inte kunde fastställas för dessa tillverkare.
(77)
Vissa tillverkare begärde mer information om de dumpningsberäkningar som gjorts för de två samarbetsvilliga handlarna/blandningsföretagen. Å ena sidan bör det dock beaktas att den information som begärdes innehåller uppgifter som är affärshemligheter och därför inte kan lämnas ut till andra parter än den part som berörs. Å andra sidan är det institutionernas gängse praxis att lämna uppgifter om den allmänna metod som använts för att fastställa dumpningen till alla parter för vilka inga enskilda uppgifter användes i beräkningarna. Denna metod beskrevs i det allmänna dokumentet om meddelande av uppgifter som sändes till alla parter.
4. SKADA
4.1 Produktionen i unionen och unionsindustrin
(78)
Unionstillverkningen fastställdes på grundval av en rapport från klaganden under undersökningen. Den sammanlagda unionstillverkningen av den likadana produkten som angavs i den rapporten jämfördes med de uppgifter som lämnades av de 17 samarbetsvilliga tillverkarna i unionen. Det konstaterades en liten skillnad på ungefär 5 % mellan dessa båda uppsättningar av uppgifter. Den förklaras av att några förhållandevis små icke-samarbetsvilliga tillverkare i unionen inte lämnade några tillverkningsuppgifter. Därför uppskattades den sammanlagda unionstillverkningen till 3,42 miljoner ton under undersökningsperioden. De unionstillverkare som svarar för unionens sammanlagda tillverkning utgör unionsindustrin i den mening som avses i artiklarna 4.1 och 5.4 i grundförordningen och kommer i fortsättningen att kallas unionsindustrin.
4.2 Förbrukningen i unionen
(79)
Förbrukningen i unionen fastställdes på grundval av unionsindustrins sammanlagda tillverkning i unionen plus den volym import från tredjeländer som fastställts på grundval av bästa tillgängliga statistik, samtidigt som avdrag gjordes för lagervariation och export från unionsindustrin, enligt vad som rapporterats av unionsindustrin. Vissa parter hävdade att den statistik som användes för att fastställa förbrukningen inte var fullständig, eftersom en betydande import av bioetanol från andra tredjeländer, särskilt under undersökningsperioden, inte beaktades. Dessutom ansåg dessa parter att storleken på importen från Förenta staterna överskattades av kommissionen och att siffrorna för förbrukningen och marknadsandelen inte var tillförlitliga.
(80)
Dessa påståenden analyserades och kontrollerades mot den tillgängliga informationen. När det gäller importen från andra länder, lämnade parterna inte några belägg för storleken på importen av den berörda produkten. Importen från andra länder beaktades emellertid vid beräkningen. När det gäller storleken på importen från Förenta staterna, upptäcktes ett skrivfel i beräkningen av den amerikanska importen under undersökningsperioden. Därför har importens storlek bedömts på nytt och justerats vid behov. Detta påverkar dock inte slutsatserna i bedömningarna av skada och orsakssamband.
(81)
När det gäller importen av den berörda produkten, bör det understrykas att det inte finns några särskilda tullnummer i Kombinerade nomenklaturen för den berörda produkten. De KN-nummer som kan användas för tulldeklaration av den berörda produkten omfattar andra produkter utöver den berörda produkten.
(82)
För import av bioetanolblandningar visar de icke-närstående importörernas kontrollerade svar på frågeformulären att merparten av importen tulldeklarerades enligt Taric-nummer 3824909799. Importens storlek går dock inte att hämta direkt från Eurostat, eftersom detta Taric-nummer omfattar olika kemiska produkter utöver den berörda produkten.
(83)
När det gäller den import som deklarerats under KN-nummer 2207 10 00 och 2207 20 00, gick det inte att göra åtskillnad mellan den berörda produkten och andra produkter som inte omfattades av undersökningen, eftersom det inte fanns tillräcklig information om den importerade produkten.
(84)
Eftersom det inte gick att få fram fullständiga importuppgifter från Eurostat, beslutades det därför att även andra informationskällor skulle användas för att fastställa importen av den berörda produkten till unionsmarknaden.
(85)
För att få en så bra uppskattning som möjligt av importen av den berörda produkten med ursprung i Förenta staterna bedömdes statistiken från den amerikanska internationella handelskommissionen (International Trade Commission, ITC) vara den mest tillförlitliga källan. Den rapporterade exportvolymen motsvarar de amerikanska tullnumren 22071060 och 22072000.
(86)
En rimlig metod användes för att beräkna denna import och alla kvantiteter som rapporterades av den amerikanska internationella handelskommissionen beaktades när den amerikanska importen till unionsmarknaden fastställdes.
(87)
Beräkningen av importen till unionen från Brasilien byggde på följande informationskällor: Rapporter från den brittiska byrån för förnybara bränslen (United Kingdom Renewable Fuels Agency), utdrag från tullens detaljerade importdatabas i Nederländerna, Sverige och Finland samt Eurostat. För Nederländerna, Sverige och Finland beräknades importen på grundval av importörens och exportörens namn och produktbeskrivningen när en sådan fanns tillgänglig. En försiktig metod används för att beräkna dessa importer. Alla rapporterade kvantiteter beaktades vid beräkningen av importen.
(88)
Slutligen användes Eurostat också för att beräkna den återstående importen till unionen för andra medlemsstater än dem som anges i skäl 87. Importvolymen justerades på grundval av den procentandel bioetanol som användes som bränsle i unionen. Källan till den justeringen återfinns i klagomålet. Denna procentandel hämtades från Europeiska kommissionens årliga bedömning av etanolmarknaden (12). Procentandelen bioetanol som användes som bränsle i unionen var 54 % 2008, 66 % 2009 och 68 % 2010. För undersökningsperioden användes procentandelen 2010 för beräkningen av den relevanta importen under undersökningsperioden.
(89)
Vid beräkningen av import med annat ursprung användes Eurostat och utdrag från tullens detaljerade importdatabas i Nederländerna, Sverige och Finland som informationskällor. Samma metod användes som när den brasilianska importen fastställdes.
(90)
För Förenta staterna användes dessutom uppgifter från de kontrollerade svaren på frågeformuläret från icke-närstående importörer. För Förenta staterna uppskattades de genomsnittliga priserna cif för 2008 och 2009 på grundval av det genomsnittliga pris som rapporterats av amerikanska International Trade Commission för dessa år, uttryckt i förhållande till det genomsnittliga priset cif per enhet som erhållits för 2010.
(91)
Lagervariationerna fastställdes på grundval av information om unionsindustrin som tillhandahållits av klaganden.
(92)
På denna grundval konstaterades förbrukningen i unionen ha utvecklats enligt följande:
2008
2009
2010
UP
Total unionsproduktion (ton) (A)
2 153 118
2 797 948
3 274 665
3 389 503
Total import från tredjeländer inklusive det berörda landet (B)
1 252 705
1 130 703
859 605
1 031 226
Total export från unionsindustrin till länder utanför EU (ton) (C)
26 263
41 023
53 085
59 633
Lagervariation (13) (ton) (C)
0
4 730
-8 415
-5 458
Förbrukningen i unionen (ton)
3 379 559
3 882 897
4 089 600
4 366 554
Index: 2008 = 100
100
115
121
129
Källa:
(A) marknadsrapport, (B) Eurostat, amerikanska International Trade Commission, brittiska Renewable Fuels Agency och tullens importdatabas, tillhandahållen av Nederländerna, Sverige och Finland, (C) klagomålet, svar på frågeformulär från de unionstillverkare som ingick i stickprovet, information från unionsindustrin som tillhandahölls i klagomålet.
(93)
Under skadeundersökningsperioden ökade konsumtionen i unionen betydligt, med 29 %. Ökningen stimulerades genom att medlemsstaterna införlivade direktivet om förnybar energi, i vilket tillväxtmål fastställs för förbrukningen av energi från förnybara källor.
4.3 Import till unionen från de berörda länderna
4.3.1 Volym, marknadsandel och pris för importen från det berörda landet
(94)
När det gäller volym, marknadsandel och pris utvecklades importen till unionen från Förenta staterna på följande sätt under skadeundersökningsperioden:
2008
2009
2010
UP
Import från Förenta staterna (ton) (A)
63 406
53 332
348 868
686 185
Index: 2008 = 100
100
84
550
1 082
Marknadsandel (i %)
1,9
1,4
8,5
15,7
Index: 2008 = 100
100
73
454
837
Genomsnittspris (EUR/ton) (B)
590,6
552,5
542,5
626,7
Index: 2008 = 100
100
94
92
106
Källa:
(A) exportvolym enligt uppgifter från amerikanska International Trade Commission, (B) tullens importdatabas tillhandahållen av Nederländerna, Sverige och Finland och det kontrollerade svaret från en importörs frågeformulär.
(95)
Importen från Förenta staterna ökade betydligt uttryckt som volym, från 63 406 ton till 686 185 ton under skadeundersökningsperioden. På motsvarande sätt ökade de amerikanska exportörernas marknadsandel i unionen betydligt under perioden, från 1,9 % till 15,7 %.
(96)
Trots att de genomsnittliga amerikanska importpriserna ökade med 6 % under perioden tog de amerikanska exportörerna konsekvent ut lägre priser än producenterna i unionen, såsom beskrivs i skäl 117 nedan. Detta systematiska prisunderskridande som praktiserades av amerikanska exportörer förklarar den betydande ökningen av deras marknadsandel under skadeundersökningsperioden.
4.3.2 Prisunderskridande för import från det berörda landet
(97)
I syfte att fastställa prisunderskridandet under undersökningsperioden jämfördes för varje produkttyp det vägda genomsnittliga försäljningspris som unionstillverkarna i stickprovet tog ut av icke-närstående kunder på unionsmarknaden, justerat till nivån fritt fabrik, med motsvarande vägda genomsnittliga importpriser från de amerikanska exportörerna tog ut av den första oberoende kunden på unionsmarknaden, fastställt till cif-nivån. För att möjliggöra en rättvis prisjämförelse tillämpades lämpliga justeringar för tullar och kostnader som uppstår efter import på det amerikanska priset.
(98)
Resultaten av jämförelsen, uttryckta i procent av försäljningspriserna för de unionstillverkare som ingick i stickprovet under undersökningsperioden, visade på konsekventa prisunderskridandemarginaler på i genomsnitt 5,6 %. Detta prisunderskridande ger en antydan om vilken prispress som importen från det berörda landet utövat på unionsmarknaden, särskilt under undersökningsperioden.
4.4 Unionsindustrins ekonomiska situation
4.4.1 Inledande anmärkningar
(99)
I enlighet med artikel 3.5 omfattade granskningen av den dumpade importens inverkan på unionsindustrin en bedömning av alla ekonomiska indikatorer för en bedömning av unionsindustrins tillstånd under skadeundersökningsperioden.
(100)
Skadeanalysen med avseende på makroekonomiska data såsom produktion, produktionskapacitet, kapacitetsutnyttjande, försäljningsvolym, marknadsandel, tillväxt, lagerhållning, sysselsättning, produktivitet och storleksordningen på dumpningsmarginalen bygger på data för unionsindustrin som helhet från ePURE.
(101)
Skadeanalysen med avseende på mikroekonomiska data såsom priser, lönsamhet, likviditetsflöde, investeringar, avkastning på investeringar, förmåga att anskaffa kapital, löner och lagerhållning har gjorts på grundval av data som tillhandahållits av de unionstillverkare som ingick i stickprovet genom kontrollerade svar på frågeformuläret.
(102)
Bioetanolindustrin i unionen är fortfarande i ett inledningsskede. Företagen har nyligen investerat i nya produktionsanläggningar eller har utökat befintlig kapacitet för att tillgodose den växande efterfrågan i unionen. Att nya tillverkare inledde produktion under skadeundersökningsperioden ledde till en positiv utveckling av indikatorer som produktion, produktionskapacitet, försäljningsvolym och sysselsättning.
(103)
Undersökningen visade också att denna typ av industri behöver en viss tid, mellan två till tre år från inledningsskedet, för att uppnå normala produktionsnivåer.
4.4.2 Tillverkning, produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande
2008
2009
2010
UP
Produktionsvolym (ton)
2 153 118
2 797 948
3 274 665
3 389 503
Index: 2008 = 100
100
130
152
157
Produktionskapacitet (ton)
3 443 766
3 992 640
4 670 076
4 734 915
Index: 2008 = 100
100
116
136
137
Kapacitetsutnyttjande (%)
63
70
70
72
Index: 2008 = 100
100
112
112
114
Källa:
Baserat på data från unionsindustrin som tillhandahållits av klaganden.
(104)
Som en följd av direktivet om förnybar energi ökade produktionen betydligt under skadeundersökningsperioden, med ca 57 %. Mellan 2008 och 2010 ökade produktionen i unionen med 36 %, men därefter avtog tillväxten kraftigt och var endast 3,5 % under undersökningsperioden jämfört med 2010.
(105)
Produktionskapaciteten ökade med 37 % under skadeundersökningsperioden och följde motsvarande mönster som produktionen.
(106)
Kapacitetsutnyttjandet ökade med 14 % under skadeundersökningsperioden, och denna ökning uppnåddes i början av perioden. Med tanke på inledningsskedet för vissa unionstillverkare 2009 förväntades kapacitetsutnyttjandet ha ökat ytterligare, eftersom det normalt krävs mellan två och tre år från inledningsfasen till dess att normala produktionsnivåer kan uppnås, såsom förklaras i skäl 103. Detta har dock inte varit fallet.
(107)
Undersökningen visade alltså att flera företag i EU inledde sin verksamhet i början av eller under skadeundersökningsperioden på grund av det förväntade offentliggörandet av direktivet om förnybar energi. Detta ledde till en positiv utveckling särskilt av ovannämnda skadefaktorer främst under perioden fram till 2010. Men situationen på unionsmarknaden förändrades samtidigt som den dumpade import från Förenta staterna ökade kraftigt under 2010, och den verksamhetstillväxt som förväntades under undersökningsperioden uteblev.
4.4.3 Försäljningsvolym och marknadsandel
2008
2009
2010
UP
Försäljningsvolym (ton)
2 035 367
2 650 526
3 117 410
3 229 326
Index: 2008 = 100
100
130
152
159
Marknadsandel (%)
60,2
68,3
76,2
74,0
Index: 2008 = 100
100
113
126
122
Källa:
Baserat på data från unionsindustrin som tillhandahållits av klaganden.
(108)
Unionsindustrins försäljningsvolymer ökade med 59 % och dess marknadsandel ökade med 13,8 procentandelar under skadeundersökningsperioden. Försäljningsvolymen ökade stadigt mellan 2008 och 2010, men mellan 2010 och undersökningsperioden ökade den mindre än konsumtionen, som ökade med 6,8 % under den perioden.
(109)
På motsvarande sätt ökade unionsindustrins marknadsandel fram till 2010, men minskade sedan under undersökningsperioden. Under perioden mellan 2010 och undersökningsperioden minskade unionsindustrins marknadsandel med 2,2 procentandelar medan marknadsandelen för importen från Förenta staterna ökade med 7,2 procentandelar, vilket nästan motsvarar en fördubbling.
4.4.4 Tillväxt
(110)
Förbrukningen i unionen ökade väsentligt under skadeundersökningsperioden med 29,2 %. Även försäljningsvolymen och marknadsandelen ökade under denna period, men unionsindustrin kunde inte fullt ut dra fördel av den ökade förbrukningen, särskilt från 2010. Från och med 2010 och fram till undersökningsperioden blev tillväxten av unionsindustrins försäljningsvolym långsammare och marknadsandelen minskade jämfört med de föregående åren.
(111)
Vissa parter hävdade att de tillväxtmönster som vissa indikatorer uppvisade under skadeundersökningsperioden inte återspeglade situationen för en industri som lidit skada. Såsom förklaras ovan visade undersökningen dock att unionsindustrins långsammare tillväxt 2010 och under undersökningsperioden sammanföll med den kraftiga ökningen av dumpad lågprisimport från Förenta staterna.
4.4.5 Sysselsättning och produktivitet
2008
2009
2010
UP
Antal anställda
2 331
2 419
2 523
2 552
Index: 2008 = 100
100
104
108
109
Produktivitet
(enhet/anställd)
924
1 157
1 298
1 328
Index: 2008 = 100
100
125
141
144
Källa:
Baserat på data från unionsindustrin som tillhandahållits av klaganden.
(112)
Sysselsättningen ökad med 9 % under skadeundersökningsperioden. Närmare bestämt ökade den med 8 % från 2008 till 2010 men ökade endast marginellt med 1 % under undersökningsperioden. Denna trend återspeglar trenden för kapacitet och produktion i unionen.
(113)
Produktiviteten hos unionsindustrins arbetskraft mättes som produktion per anställd per år. Den ökade väsentligt under skadeundersökningsperioden med 44 %, vilket återspeglade inlärningseffekten och den ökade effektiviteten under och efter inledningsskedet.
4.4.6 Den faktiska dumpningsmarginalens storlek
(114)
Med hänsyn till volymen, marknadsandelen och priserna när det gäller den dumpade importen från det berörda landet, kan verkningarna för unionsindustrin av de dumpningsmarginaler som fastställdes under undersökningsperioden inte anses vara försumbara.
4.4.7 Återhämtning från effekterna av tidigare dumpning
(115)
Denna fråga är inte relevant i detta fall på grund av avsaknaden av effekter av tidigare dumpning.
4.4.8 Unionsindustrins genomsnittliga priser per enhet
2008
2009
2010
UP
Pris per enhet (EUR)
702,59
634,88
657,41
768,59
Index: 2008 = 100
100
90
94
109
Källa:
Svar på frågeformulär från de utvalda unionstillverkarna.
(116)
Unionsindustrins priser ökade med 9 % under skadeundersökningsperioden. De sjönk 2009 jämfört med 2008 men ökade sedan stadigt till slutet av undersökningsperioden. Undersökningen visade dock att prisökningarna inte räckte för att unionsindustrin skulle kunna täcka sina kostnader. Särskilt under undersökningsperioden ökade klyftan mellan försäljningspriser och kostnader ytterligare. Denna situation sammanföll med den ökade förekomsten på unionsmarknaden av dumpad lågprisimport från Förenta staterna.
(117)
Undersökningen visade att unionsindustrins priser förblev högre (upp till 23 %) än priserna för dumpad import från Förenta staterna under skadeundersökningsperioden.
4.4.9 Lönsamhet, kassaflöde, investeringar, räntabilitet och kapitalanskaffningsförmåga
2008
2009
2010
UP
Nettovinst före skatt (EUR)
-33 305 225
1 343 823
-33 932 738
-82 070 168
Index: 2008 = - 100
- 100
4
- 102
- 246
Lönsamhet vid försäljning i unionen (i procent av nettoförsäljningen)
-11,65
0,33
-5,72
-9,74
Index: 2008 = - 100
- 100
3
-49
-84
Kassaflöde (EUR)
-2 528 061
34 783 260
48 733 697
36 832 646
Index: 2008 = - 100
- 100
1 376
1 928
1 457
Kassaflöde i % av unionsförsäljningen till icke-närstående parter
-0,9
8,7
8,2
4,4
Index: 2008 = - 100
- 100
980
930
494
Investeringar (EUR)
330 441 830
86 279 988
38 710 739
23 018 175
Index: 2008 = 100
100
26
12
7
Räntabilitet (%)
-10
2
-88
- 357
Index: 2008 = - 100
- 100
15
- 870
-3 538
Källa:
Svar på frågeformulär från de utvalda unionstillverkarna.
(118)
Unionsindustrins lönsamhet fastställdes både i absoluta belopp (nettovinst före skatt) och uttryckt som nettovinsten av försäljningen före skatt i procent av försäljningsomsättningen för den likadana produkten. Unionsindustrins lönsamhet har varit negativ under skadeundersökningsperioden med undantag av 2009, när företagen i stickprovet lyckades uppnå balans mellan intäkter och utgifter.
(119)
Räntabiliteten följde motsvarande mönster och förblev långt under vad som krävs för att unionsindustrin ska överleva.
(120)
Kassaflödet var negativt 2008 och förbättrades 2009 och 2010. Under undersökningsperioden började kassaflödet dock sjunka igen, vilket återspeglade en försämring av unionsindustrins förmåga att själv finansiera sin verksamhet.
(121)
Utvecklingen av lönsamhet, kassaflöde och räntabilitet under skadeundersökningsperioden begränsade unionsindustrins möjligheter att investera i sin verksamhet och underminerade dess utveckling, vilket framgår tydligt av att investeringarna minskade med 93 % under denna period.
4.4.10 Löner
2008
2009
2010
UP
Löner (EUR)
45 066 253
57 253 228
68 711 959
76 030 008
Genomsnittliga lönekostnader per anställd (EUR)
75 691
81 233
88 638
99 646
Index: 2008 = 100
100
107
117
132
Källa:
Svar på frågeformulär från de utvalda unionstillverkarna.
(122)
Lönerna ökade med 32 % under skadeundersökningsperioden, vilket återspeglar de anställdas ökade produktivitet.
4.4.11 Lager
2008
2009
2010
UP
Utgående lager (ton)
34 585
24 022
38 649
31 408
Index: 2008 = 100
100
69
112
91
Lager i förhållande till produktionen (%)
8,3
3,5
3,8
2,5
Källa:
Svar på frågeformulär från de utvalda unionstillverkarna.
(123)
Lagernivåerna minskade något under skadeundersökningsperioden.
4.5 Slutsats om skada
(124)
Undersökningen har visat att ökningen av dumpad lågprisimport på unionsmarknaden ökade 2010 och särskilt under undersökningsperioden. Under den perioden förbättrades vissa skadeindikatorer som gäller den ekonomiska situationen på unionsmarknaden, men tillväxten var inte i linje med den ökade förbrukningen under skadeundersökningsperioden och förbättringarna var därmed inte tillräckliga för att unionsindustrin skulle kunna utveckla sin verksamhet.
(125)
Såsom normalt inom en ny och växande verksamhet var trenden under skadeundersökningsperioden positiv för vissa indikatorer, bland annat försäljningsvolym, produktion och kapacitetsutnyttjande. Detta förklaras av att nya unionstillverkare kom in på marknaden under den perioden. Oaktat detta visade undersökningen att situationen på unionsmarknaden från och med 2010, när ökningen av lågprisimport inträffade, inte har tillåtit unionstillverkarna att nå en tillräcklig verksamhets- och prisnivå för att de ska kunna utveckla och skydda de betydande investeringar som gjordes under skadeundersökningsperioden.
(126)
Det konstaterades att lågprisimporten ständigt underskred unionsindustrins priser. Prisnivån tillät inte unionsindustrin att täcka sina kostnader och uppnå det kassaflöde och de vinster som krävs för att utveckla verksamheten.
(127)
De skadeindikatorer som hänger samman med unionsindustrins ekonomiska resultat, såsom lönsamhet, kassaflöde och räntabilitet, försämrades eller låg kvar långt under normal nivå. Detta hade en betydande inverkan på unionsindustrins förmåga att anskaffa kapital och göra nya investeringar i sin verksamhet.
(128)
Mot denna bakgrund ansågs det att unionsindustrin led väsentlig skada under undersökningsperioden i den mening som avses i artikel 3.5 i grundförordningen.
5. ORSAKSSAMBAND
5.1 Inledning
(129)
I enlighet med artiklarna 3.5 och 3.6 i grundförordningen granskades det huruvida den dumpade importen av den berörda produkten med ursprung i det berörda landet vållade unionsindustrin skada. Kända faktorer, utöver den dumpade importen, vilka samtidigt kunde ha skadat unionsindustrin, undersöktes också för att kontrollera att den eventuella skada som vållats av dessa faktorer inte tillskrevs den dumpade importen.
5.2 Den dumpade importens verkningar
(130)
Såsom nämns ovan ökade förbrukningen i unionen betydligt under perioden, med 29,2 %. Den dumpade importen från det berörda landet ökade dock kraftigt i volym, dvs. från en andel på 1,9 % av unionsmarknaden i början av skadundersökningsperioden till 15,7 % under undersökningsperioden. Detta innebar uppenbart en press på unionsindustrin, särskilt från 2010 till undersökningsperiodens slut, när denna import mer än fördubblades. Från 2010 och särskilt under undersökningsperioden förekom stora volymer lågprisimport från Förenta staterna på unionsmarknaden som underskred unionsindustrins priser. Denna situation innebar att unionsindustrin inte kunde utvecklas som förväntat under undersökningsperioden.
(131)
Vissa parter har hävdat att unionsindustrins situation förbättrades just från 2010 till undersökningsperioden, vilket sammanföll med fördubblingen av importen från Förenta staterna. Såsom förklaras ovan i skälen 102 och 107 ledde det förhållandet att många unionstillverkare började ta sig in på marknaden under skadeundersökningsperioden till positiva trender för vissa faktorer, bland annat produktion och försäljningsvolym. Unionsindustrin förlorade dock marknadsandelar under undersökningsperioden jämfört med 2010 samtidigt som den största ökningen av dumpad import från Förenta staterna förelåg på unionsmarknaden. Det prisunderskridande och den prispress som förelåg ledde till en försämring av den allmänna ekonomiska situationen, särskilt unionsindustrins lönsamhet.
(132)
Därmed fick lågprisimporten en avgörande betydelse för den väsentliga skada unionsindustrin vållades under undersökningsperioden.
5.3 Verkningar av andra faktorer
(133)
Kommissionen undersökte följande andra kända faktorer, utöver den dumpade importen, som kunde ha skadat unionsindustrin, för att säkerställa att skada som eventuellt orsakats av dessa faktorer inte tillskrevs den dumpade importen: importen från andra länder, unionsindustrins exportresultat, den ekonomiska krisens inverkan och andra faktorer såsom råvaruprisernas fluktuation, utvecklingen av efterfrågan och påstådda interna problem i unionsindustrins företag.
5.3.1 Importer från andra länder (Brasilien)
(134)
Enligt den information som finns tillgänglig fanns det, förutom Brasilien, inget annat land som exporterade den berörda produkten till unionen i betydande mängder under skadeundersökningsperioden. När det gäller priserna har de brasilianska importpriserna förblivit långt under unionstillverkarnas. Importen från Brasilien visade dock en tydligt nedåtgående trend i volym (-81 %) och marknadsandel (-25,8 %) under skadeundersökningsperioden. Eftersom importvolymerna minskade till en så låg nivå under undersökningsperioden kan de följaktligen inte anses ha brutit orsakssambandet mellan lågprisimporten från Förenta staterna och den skada som unionsindustrin vållades under undersökningsperioden.
2008
2009
2010
UP
Import med ursprung från Brasilien (ton)
1 022 980
884 020
396 249
195 342
Index: 2008 = 100
100
86
39
19
Marknadsandel för importen från Brasilien (%)
30,3
22,8
9,7
4,5
Genomsnittligt pris cif per enhet
(EUR/ton import)
560,8
496,2
580,8
622,4
Index: 2008 = 100
100
88
104
111
Källa:
Eurostat, brittiska Renewable Fuels Agency, tullens importdatabas tillhandahållen av Nederländerna, Sverige och Finland och av klaganden.
(135)
Parterna hävdade att importen från Brasilien till unionsmarknaden låg kvar över miniminivån under skadeundersökningsperioden och att den gjordes till dumpade priser. Vidare hävdade de att importen från Förenta staterna endast ersatte den marknadsandel som importen från Brasilien lämnade. Därför menade de att importen från Förenta staterna inte skulle betraktas som orsak till den väsentliga skada som unionsindustrin vållats.
(136)
Såsom förklaras ovan minskade importen från Brasilien kraftigt under skadeundersökningsperioden. Dess marknadsandel minskade från 30,3 % till 4,5 % under en period när förbrukningen ökade kraftigt. Med tanke på den prisnivån de brasilianska exportörerna tillämpade på unionsmarknaden kan det inte uteslutas att närvaron av brasiliansk bioetanol i viss mån bidrog till den skada som unionsindustrin vållades. Denna import ansågs dock ha sjunkit till en så låg nivå under undersökningsperioden att den inte kan betraktas som huvudorsak till skadan. Under perioden mellan 2010 och undersökningsperioden ökade den dumpade importen från Förenta staterna med över 330 000 ton, medan importen från Brasilien minskade med 200 000 ton. Närvaron av brasiliansk bioetanol på unionsmarknaden, särskilt under undersökningsperioden, kan därför inte anses bryta det orsakssamband som fastställts mellan den dumpade importen från Förenta staterna och den skada som unionsindustrin lidit under den perioden.
5.3.2 Exportresultat för unionsindustrin
2008
2009
2010
UP
Exportförsäljningsvolym (ton)
26 263
41 023
53 085
59 633
Källa:
Klagomål och svar på frågeformulär från de utvalda unionstillverkarna.
(137)
Undersökningen visade att små volymer bioetanol exporterades av unionsindustrin under undersökningsperioden till priser som låg väsentligt över dem som praktiserades på unionsmarknaden. Detta har lett till slutsatsen att exportresultatet inte är en faktor som bryter orsakssambandet mellan den skada unionsindustrin lidit och den dumpade importen från det berörda landet.
5.3.3 Den ekonomiska krisens inverkan
(138)
Den ekonomiska krisen ansågs inte ha haft någon negativ inverkan på unionsindustrin. Den största ökningen av förbrukningen av bioetanol i unionen skedde 2009, det år som allmänt anses vara det värsta under den ekonomiska krisen. Samtidigt ökade även unionstillverkarnas produktion och försäljning.
(139)
Baserat på ovanstående anses det att den ekonomiska krisen inte bröt orsakssambandet mellan lågprisimporten från det berörda landet och den väsentliga skada som unionsindustrin lidit.
5.3.4 Andra faktorer
(140)
Parter har också nämnt andra faktorer som skulle ha kunnat bryta orsakssambandet, bland annat råvaruprisernas fluktuation, den lägre än förväntade utvecklingen av efterfrågan, unionens regelverk som man hävdar missgynnar unionstillverkarna och vissa påstådda interna problem bland unionstillverkarna.
(141)
När det gäller råvaruprisernas fluktuation, befanns priserna på både majs och vete ha varit rörliga under skadeundersökningsperioden. Undersökningen visade att de flesta tillverkare dock skyddade sig mot denna risk genom en särskild prissättningsmekanism med sina leverantörer eller genom de finansiella marknaderna. Även om priserna råvarupriserna varierade, särskilt från 2008 till 2010, när majspriset var lägre än vetepriset, var råvarupriserna under andra halvan av undersökningsperioden därmed ungefärligen desamma. Detta tyder på att eventuella prisskillnader minskas till ett minimum och inte kvarstår under några längre perioder.
(142)
Vissa parter har hävdat att införlivandet av direktivet om förnybar energi i medlemsstaterna har varit alltför långsamt och att förbrukningen har släpat efter de mål som fastställs i det direktivet. Men även om de initiala målen inte uppfylldes helt under skadeundersökningsperioden, är den väsentligt ökade förbrukningen under perioden, 29,2 %, en positiv faktor som inte kan förbigås vid analysen. I vilket fall som helst kan det påstådda långsamma införlivandet av direktivet om förnybar energi inte rättfärdiga den stora volymen dumpad lågprisimport på unionsmarknaden som underskrider unionsindustrins priser och vållar denna industri skada. Invändningen avvisades därför.
(143)
Parter har också gjort gällande att unionsindustrin ensam inte skulle kunna tillgodose efterfrågan inom unionen beroende på osäkerheten när det gäller regelverket och på att certifieringssystemet är mycket långsamt, vilket skulle undergräva nyttan för de certifierade unionstillverkarna. Slutligen har vissa parter anfört att den eventuella skada som unionstillverkarna lidit beror på att många av tillverkarna hade interna problem under skadeundersökningsperioden. Dessa påståenden styrktes dock inte, och undersökningen kunde inte bekräfta att det fanns någon grund för dem. Det bör ändå påpekas att undersökningen visade att eventuell påstådd låg nivå för unionstillverkningen motiverades av en låg nivå på försäljningspriset på unionsmarknaden som i hög grad påverkades av ökningen av dumpad lågprisimport från Förenta staterna som underskred unionstillverkarnas priser, särskilt under undersökningsperioden. Det framgick att unionstillverkarna inte hade något annat val än att stoppa produktionen, eftersom priserna särskilt under undersökningsperioden inte ens räckte för att täcka deras råvarukostnader. Därmed kan ovannämnda obestyrkta påståenden inte anses bryta orsakssambandet mellan den dumpade importen och den skada som unionsindustrin lidit under undersökningsperioden.
(144)
Därmed dras slutsatsen att alla de ovannämnda faktorerna inte bryter orsakssambandet mellan den skada som unionsindustrin lidit och den dumpade importen från Förenta staterna.
(145)
Parterna tar slutligen upp det faktum att en stor del av exporten under undersökningsperioden deklarerades enligt KN-nummer 3824, vilket innebär en låg tullsats. Efter utgången av undersökningsperioden höjdes nivån på respektive tullsatser. Parterna anser att skadan orsakades av den låga tullsatsen och inte av dumpningen. I detta avseende räcker det att framhålla att tullsatserna kan ändras vid vilken tidpunkt som helst och att detta argument därför inte kan ifrågasätta förekomsten av skada under undersökningsperioden.
5.4 Slutsats om orsakssambandet
(146)
Ovanstående analys visar att lågprisimporten med ursprung i det berörda landet ökade kraftigt både volymmässigt och sett till marknadsandelar under skadeundersökningsperioden. Det har dessutom konstaterats att priserna för denna import låg under de priser som unionsindustrin tog ut på unionsmarknaden.
(147)
Denna ökning av volymen och marknadsandelen för den dumpade importen från det berörda landet sammanföll med en övergripande och kontinuerlig ökning av förbrukningen i unionen och även med negativa resultat för unionsindustrin under skadeundersökningsperioden. Exportörerna i det berörda landet lyckades öka sin marknadsandel genom att systematiskt underskrida unionsindustrins priser. Samtidigt kunde unionsindustrin inte uppnå varaktiga positiva lönsamhetsnivåer trots ökad verksamhet.
(148)
Granskningen av andra kända faktorer som skulle ha kunnat vålla unionsindustrin skada visade att ingen av dessa föreföll bryta det orsakssamband som fastställts mellan den dumpade importen från det berörda landet och den skada som unionsindustrin lidit.
(149)
På grundval av denna analys, i vilken det har redogjorts för verkningarna av alla kända faktorer som har betydelse för unionsindustrins situation och gjorts en avgränsning av den dumpade importens skadevållande verkningar, dras preliminärt slutsatsen att den dumpade importen från Förenta staterna har vållat unionsindustrin väsentlig skada i den mening som avses i artikel 3.5 i grundförordningen.
6. UNIONENS INTRESSE
6.1 Inledande anmärkning
(150)
I enlighet med artikel 21 i grundförordningen undersökte kommissionen om det, trots slutsatsen om skada på grund av dumpad import från det berörda landet, fanns tvingande skäl att dra slutsatsen att det inte ligger i unionens intresse att införa antidumpningsåtgärder i detta särskilda fall. Analysen av unionens intresse gjordes på grundval av en bedömning av alla berörda parters intressen, däribland intressena hos unionsindustrin, importörerna och användarna av den berörda produkten.
6.2 Unionsindustrins intresse
(151)
Undersökningen har visat att den dumpade importen från Förenta staterna har vållat unionsindustrin väsentlig skada. Utan åtgärder för att undanröja den snedvridning av handeln som följer av denna import förefaller det högst sannolikt att unionsindustrins ekonomiska situation fortsätter att försämras.
(152)
Införandet av antidumpningstullar förväntas innebära att effektiva handelsvillkor återupprättas på unionsmarknaden, så att unionsindustrins priser kan återspegla produktionskostnaden. Det kan förväntas att införandet av åtgärder också skulle göra det möjligt för unionsindustrin att öka försäljningsvolymen och därmed återvinna den marknadsandel som förlorades på grund av dumpad import. Detta kommer i sin tur att inverka positivt på unionsindustrins ekonomiska situation och lönsamhet.
(153)
Därför drogs slutsatsen att införandet av antidumpningsåtgärder på import av den berörda produkten med ursprung i Förenta staterna inte skulle strida mot unionsindustrins intresse.
6.3 Importörernas intresse
(154)
Två företag skickade svar på frågeformulären avsedda för icke-närstående importörer i unionen. Kontrollbesök gjordes på plats hos dessa samarbetsvilliga importörer. För båda de besökta företagen utgör handeln med bioetanol endast en liten del av deras totala omsättning (mindre än 5 %). Dessutom angav båda företagen att de skulle kunna föra över eventuella prisökningar på sina kunder, dvs. användarna.
(155)
Baserat på tillgänglig information drogs slutsatsen att ett införande av åtgärder inte skulle ha någon väsentlig negativ inverkan på importörerna.
6.4 Användarnas intresse
(156)
Fyra företag skickade svar på frågeformulären avsedda för användare i unionen. Kontrollbesök gjordes på plats hos en av dessa.
(157)
För det företag som besöktes utgjorde handeln med etanol en liten del av omsättningen, mindre än 5 %. Företaget har gjort en konsekvensbedömning för en blandning av E5 och beräknat att en tull på 100 EUR/m3 skulle innebära en prisökning på 0,005 EUR/liter vid pump.
(158)
När det gäller övriga tre användare framgår det tydligt av data i deras svar på frågeformuläret att inverkan skulle vara begränsad även för dem. För ett företag är de volymer som köps in från det berörda landet små, och införande av antidumpningstull skulle endast inverka minimalt på företagets lönsamhet.
(159)
De båda övriga samarbetsvilliga användarna är närstående och har deklarerat att eventuella antidumpningstullar kan föras över på deras kunder. De klargjorde också att de hade tillräckliga möjligheter att välja leverantörer och inte är beroende av import från Förenta staterna.
(160)
Några parter har hävdat att det inte finns tillräcklig kapacitet i unionen för att tillgodose hela efterfrågan och att unionen behöver importera för att säkra sitt behov av bioetanol. Den kontrollerade kapacitetssiffran visar att det fanns oanvänd kapacitet i unionen, särskilt med hänsyn till den låga nivån på försäljningspriserna. Unionstillverkarna skulle därmed kunna öka sin produktion för att tillgodose den ökande efterfrågan, särskilt när snedvridningen av handeln på marknaden har undanröjts. Dessutom förväntas det att nya produktionsanläggningar byggs som kommer att tas i drift inom en nära framtid, vilket minskar de påstådda riskerna för brist på bioetanol i unionen.
(161)
Mot bakgrund av detta drogs slutsatsen att effekten av antidumpningsåtgärder mot import av bioetanol från Förenta staterna inte skulle ha någon väsentlig negativ inverkan på användarna i unionen.
6.5 Slutsats om unionens intresse
(162)
Mot bakgrund av ovanstående drogs slutsatsen att det på grundval av de tillgängliga uppgifterna om unionens intresse inte finns några tvingande skäl som talar emot införandet av antidumpningsåtgärder på import av bioetanol med ursprung i Förenta staterna.
7. SLUTGILTIGA ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER
7.1 Nivå för undanröjande av skada
(163)
Med hänsyn till de slutsatser som dragits om dumpning, skada, orsakssamband och unionens intresse, bör slutgiltiga antidumpningsåtgärder införas för att förhindra att dumpad import vållar unionsindustrin ytterligare skada.
(164)
Vid fastställandet av nivån på tullen togs hänsyn till de dumpningsmarginaler som konstaterats och det tullbelopp som var nödvändigt för att undanröja den skada som unionsindustrin lidit, utan att den konstaterade dumpningsmarginalen överskrids.
(165)
Vid beräkning av det tullbelopp som är nödvändigt för att undanröja verkningarna av den skadevållande dumpningen, ansågs det att åtgärderna borde göra det möjligt för unionsindustrin att täcka sina produktionskostnader och uppnå en vinst före skatt som en industri av denna typ inom sektorn rimligen skulle kunna uppnå vid försäljning av den likadana produkten i unionen under normala konkurrensförhållanden, dvs. om det inte hade förekommit någon dumpad import.
(166)
Med hänsyn till de konstateranden som gjorts, särskilt i skälen 102 och 103, anses det i detta fall att målvinsten för unionsindustrin bör baseras på den vinst som uppnåddes när importen från Förenta staterna var försumbar, dvs. den genomsnittliga vinstmarginal före skatt som en unionstillverkare som ingick i stickprovet uppnådde 2008 och 2009, en tillverkare som vid den tidpunkten inte befann sig i inledningsfasen. Det anses därför att en vinstmarginal på 6,8 % av omsättningen är rimlig och skulle kunna vara en lämplig miniminivå som unionsindustrin kunde ha förväntats uppnå under normala konkurrensförhållanden om det inte hade förekommit någon skadevållande dumpning under undersökningsperioden.
(167)
På grundval av detta beräknades ett icke-skadevållande pris för unionsindustrins likadana produkt. Det icke-skadevållande priset erhölls genom att man justerade det försäljningspris som användes av unionstillverkarna i urvalet med den faktiska vinst/förlust som gjorts under undersökningsperioden och lade till den ovan nämnda vinstmarginalen.
(168)
Den nödvändiga prisökningen fastställdes därefter på grundval av en jämförelse mellan det vägda genomsnittliga importpriset för de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna i Förenta staterna, som fastställts vid beräkningen av prisunderskridandet, och det icke-skadevållande priset för den produkt som unionsindustrin sålde på unionsmarknaden under undersökningsperioden. Den eventuella skillnad som jämförelsen resulterade i uttrycktes sedan i procent av det genomsnittliga totala importvärdet cif.
7.2 Form och nivå för tullarna
(169)
Mot bakgrund av ovanstående anser kommissionen att slutgiltiga antidumpningsåtgärder bör införas på import av den berörda produkten och att dessa, i enlighet med artikel 9.4 i grundförordningen och regeln om lägsta tull, bör fastställas till en nivå motsvarande de lägre av dumpnings- och skademarginalerna. Alla tullsatser bör därför fastställas till den nivå på dumpningsmarginalerna som har konstaterats.
(170)
Följande slutgiltiga antidumpningstullar föreslås:
Dumpningsmarginal
Skademarginal
Slutgiltig tull
Landsomfattande dumpningsmarginal (%)
9,5
31,1
9,5
(171)
Med tanke på att antidumpningstullen även ska gälla blandningar som innehåller mer än 10 volymprocent (v/v) bioetanol, i proportion till deras bioetanolhalt, anses det, för att medlemsstaternas tullmyndigheter ska kunna genomföra åtgärden på ett effektivt sätt, lämpligt att fastställa tullen som ett fast belopp på grundval av blandningarnas halt av ren bioetanol.
(172)
Den antidumpningstullsats som anges i denna förordning har fastställts på grundval av resultaten av den nuvarande undersökningen. Den återspeglar följaktligen den situation som konstaterades vid undersökningen. Denna landomfattande tull som är tillämplig för alla företag är tillämplig på import av den berörda produkten med ursprung i Förenta staterna.
(173)
Man planerade ursprungligen att begränsa åtgärdernas varaktighet till tre år med hänsyn till den uppfattade dynamiska marknadsutvecklingen när det gäller den berörda produkten. Den här frågan bedömdes emellertid på nytt efter synpunkter som inkommit från berörda parter. Särskilt klagandena hävdade att det i detta skede skulle vara för tidigt att anta att betydande förändringar sker i marknadsmönstren, eftersom övergången till en ny generation bioetanol mycket sannolikt kan ta mycket lång tid och därför inte bör beaktas i det nuvarande förslaget. Det skulle också vara för tidigt att bedöma vilket resultat och vilken verkan vissa lagstiftningsförslag som för närvarande diskuteras skulle få för alla aktörer på marknaden. Efter granskningen av dessa argument ansågs det inte vara lämpligt att avvika från den normala giltighetstid för åtgärderna som föreskrivs i artikel 11.2 i grundförordningen. Detta påverkar dock inte möjligheten för berörda parter att begära en översyn enligt artikel 11.3 när omständigheterna så kräver.
8. REGISTRERING
(174)
Kommissionen har mottagit begäranden från klaganden om registrering av import av bioetanol från Förenta staterna. Enligt artikel 14.6 i grundförordningen kan kommissionen efter samråd med rådgivande kommittén ålägga tullmyndigheterna att vidta lämpliga åtgärder för att registrera importen så att åtgärder därefter kan vidtas mot denna import från och med dagen för registreringen. Importen kan göras till föremål för registrering efter begäran av unionsindustrin, om begäran innehåller tillräcklig bevisning för att motivera en sådan åtgärd. Klaganden hävdade att sådana villkor uppfylldes automatiskt, eftersom registrering infördes vid det parallella antisubventionsförfarandet beträffande import av bioetanol med ursprung i Förenta staterna (14).
(175)
Det bör dock understrykas att registreringen i samband med det parallella anti-subventionsförfarandet har införts under helt andra förhållanden. Såsom anges i skäl 10 i förordning (EU) nr 771/2012, beslöt kommissionen, trots att det konstaterats att det faktiskt förekommit utjämningsbara subventioner och att dessa vållat unionsindustrin väsentlig skada under undersökningsperioden, att inte införa någon provisorisk utjämningstull, eftersom det preliminärt konstaterats att det huvudsakliga subventionssystemet som gällde under undersökningsperioden hade slutat gälla i den meningen att det inte längre medförde några förmåner vid den tidpunkt då provisoriska åtgärder skulle ha införts. Det finns dock tecken som tyder på att Förenta staterna under de kommande månaderna kan komma att återinföra det huvudsakliga, konstaterat utjämningsbara subventionssystemet med retroaktiv verkan. Om så sker, anser kommissionen att den skulle ha rätt att anta (och senare uppbära) provisoriska utjämningstullar enligt denna undersökning. För att bevara Europeiska unionens rättigheter under dessa särskilda omständigheter har därför kommissionen beslutat kräva att tullmyndigheterna registrerar import. Dessa särskilda omständigheter gäller inte i det här antidumpningsförfarandet.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. En slutgiltig antidumpningstull införs härmed på import av bioetanol, även kallad drivmedelsetanol, dvs. etylalkohol framställd av jordbruksprodukter (enligt förteckningen i bilaga I till fördraget om Europeiska unionens funktionssätt), denaturerad eller odenaturerad, utom produkter med en vattenhalt på mer än 0,3 viktprocent uppmätt enligt standarden EN 15376, men inklusive etylalkohol framställd av jordbruksprodukter (enligt förteckningen i bilaga I till fördraget om Europeiska unionens funktionssätt) i blandningar med bensin med en etylalkoholhalt på mer än 10 volymprocent, avsedd för användning som bränsle som för närvarande klassificeras enligt KN-nr ex 2207 10 00, ex 2207 20 00, ex 2208 90 99, ex 2710 12 21, ex 2710 12 25, ex 2710 12 31, ex 2710 12 41, ex 2710 12 45, ex 2710 12 49, ex 2710 12 51, ex 2710 12 59, ex 2710 12 70, ex 2710 12 90, ex 3814 00 10, ex 3814 00 90, ex 3820 00 00 och ex 3824 90 97 (Taric-nummer 2207100012, 2207200012, 2208909912, 2710122111, 2710122592, 2710123111, 2710124111, 2710124511, 2710124911, 2710125111, 2710125911, 2710127011, 2710129011, 3814001011, 3814009071, 3820000011 och 3824909767) med ursprung i Amerikas förenta stater.
2. Den slutgiltiga antidumpningstull som ska tillämpas på den produkt som beskrivs i punkt 1 ska vara 62,3 EUR per ton netto. Antidumpningstullen ska vara tillämplig i proportion, i vikt, till den totala halt av ren etylalkohol som framställts av jordbruksprodukter (enligt förteckningen i bilaga I till fördraget om Europeiska unionens funktionssätt) (bioetanolhalt).
3. Produkterna som beskrivs i punkt 1 ska undantas från den slutgiltiga antidumpningstullen om de är avsedda för annan användning än som bränsle. Undantag ska omfattas av de villkor som fastställs i relevanta bestämmelser i Europeiska unionen i fråga om tullkontroll av sådana varors användning (se artiklarna 291-300 i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93).
4. I de fall varor skadats före övergången till fri omsättning och det pris som faktiskt betalats eller ska betalas därför fördelas vid fastställandet av tullvärdet i enlighet med artikel 145 i förordning (EEG) nr 2454/93, ska antidumpningstullen, beräknad på grundval av de belopp som anges ovan, minskas med en procentsats som motsvarar fördelningen av det pris som faktiskt betalats eller ska betalas.
5. Om inget annat anges, ska gällande bestämmelser om tullar tillämpas.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 18 februari 2013.