PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/220
ze dne 3. února 2015,
kterým se stanoví pravidla pro uplatňování nařízení Rady (ES) č. 1217/2009 o založení zemědělské účetní datové sítě pro sběr údajů o příjmech a o hospodářské činnosti zemědělských podniků v Evropské unii
EVROPSKÁ KOMISE,
S ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1217/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o založení zemědělské účetní datové sítě pro sběr údajů o příjmech a o hospodářské činnosti zemědělských podniků v Evropské unii (1), a zejména na čl. 5 odst. 1 první pododstavec, čl. 5a odst. 2 a 4, čl. 5b odst. 7, čl. 7 odst. 2, čl. 8 odst. 3 třetí pododstavec a čl. 19 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost bylo nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1318/2013 (2) změněno nařízení (ES) č. 1217/2009 s cílem uvést jej do souladu s články 290 a 291 Smlouvy o fungování Evropské unie. Aby se zajistilo fungování nového právního rámce, jenž z tohoto sladění vyplývá, měla by se prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů přijmout určitá pravidla. Nová pravidla by měla nahradit stávající pravidla stanovená Komisí za účelem provádění nařízení (ES) č. 1217/2009. Je proto vhodné zrušit prováděcí nařízení Komise (EU) č. 283/2012 (3) a prováděcí nařízení Komise (EU) č. 730/2013 (4).
(2)
V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1217/2009 je nutno stanovit prahy ekonomické velikosti. Tyto prahy se musí lišit podle členských států a v některých případech i podle oblastí zemědělské účetní datové sítě (FADN), aby byly zohledněny jejich různé zemědělské struktury.
(3)
Článek 5a nařízení (ES) č. 1217/2009 stanoví, že údaje se shromažďují na základě plánu pro výběr vykazujících podniků (plánu výběru). Pro účely plánu výběru by měla být oblast zjišťování stratifikována podle oblastí FADN uvedených v příloze I nařízení (ES) č. 1217/2009 a podle typů výrobního zaměření a ekonomické velikosti.
(4)
Aby byl pro stratifikovanou oblast zjišťování vymezen reprezentativní soubor vykazujících podniků, měl by se určit počet vykazujících podniků na členský stát a oblast FADN.
(5)
Plán výběru by měl být vypracován před začátkem příslušného účetního období, aby před jeho použitím pro výběr vykazujících podniků mohla Komise ověřit jeho obsah.
(6)
Za účelem dosažení cílů vytyčených v článku 5b nařízení (ES) č. 1217/2009, které souvisejí s FADN, by se měla stanovit prováděcí pravidla pro klasifikační systém Unie.
(7)
Na základě ekonomického kritéria by měl být určen typ výrobního zaměření a ekonomická velikost podniku. Pro tyto účely je vhodné použít standardní produkci zmiňovanou v čl. 5b odst. 2 nařízení (ES) č. 1217/2009. Tuto standardní produkci je třeba určit podle produktu a v souladu se seznamem ukazatelů statistických zjišťování o struktuře zemědělských podniků stanoveným v příloze III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1166/2008 (5). V tomto směru je třeba určit vztah mezi ukazateli zjišťování o struktuře zemědělských podniků a položkami podnikových výkazů FADN.
(8)
Jelikož v příjmech zemědělců roste význam jiných než zemědělských výdělečných činností, které se přímo týkají podniku, měla by být do klasifikačního systému Unie začleněna klasifikační proměnná, jež by odrážela význam těchto jiných výdělečných činností (JVČ), které se přímo týkají podniku.
(9)
Také je nutno stanovit určitá pravidla pro předávání údajů o standardní produkci a údajů potřebných pro její výpočet Komisi.
(10)
Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1198/2014 (6) stanoví hlavní kategorie účetních údajů uvedené v článku 8 nařízení (ES) č. 1217/2009 a obecná pravidla pro sběr těchto údajů. Druh, definice a způsob předkládání účetních údajů, které se shromažďují pomocí podnikových výkazů vypracovávaných za účelem spolehlivého stanovení příjmů zemědělských podniků, musí být shodné bez ohledu na zjišťované vykazující podniky. Z tohoto důvodu je zapotřebí stanovit formu a strukturu podnikového výkazu a také metody a lhůty pro předkládání údajů Komisi. Údaje shromažďované pomocí podnikových výkazů by také měly zohledňovat reformu společné zemědělské politiky z roku 2013.
(11)
Řádně vyplněné podnikové výkazy by se měly Komisi zasílat včas prostřednictvím kontaktního orgánu jmenovaného každým členským státem v souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1217/2009, tak aby bylo zajištěno jednotné a včasné zpracování doručených účetních údajů. Proces doručování účetních údajů Komisi by měl být praktický a bezpečný. Proto by se měla formulovat ustanovení, na základě kterých by kontaktní orgán posílal dotčené informace přímo Komisi prostřednictvím počítačového systému zavedeného Komisí pro účely uvedeného nařízení a která by definovala další postupy v tomto směru. Je záhodno, aby lhůty pro předkládání těchto údajů Komisi zohledňovaly, jakým způsobem členské státy tyto údaje předkládaly v minulosti.
(12)
Aby byl podnikový výkaz doručený Komisi považován za způsobilý pro vyplacení paušálního poplatku, musí být vždy řádně vyplněn.
(13)
Nařízení (ES) č. 1217/2009 stanoví pro každý členský stát omezení co do celkového počtu řádně vyplněných podnikových výdajů, které jsou způsobilé pro financování EU. Pokud jde o počet vykazujících podniků na oblast FADN, měla by být povolena flexibilita, ovšem pod podmínkou dodržení celkového počtu vykazujících podniků na členský stát stanoveného v nařízení (ES) č. 1217/2009.
(14)
Článek 19 nařízení (ES) č. 1217/2009 stanoví, že prostředky uvedené v souhrnném rozpočtu Evropské unie, oddíle Komise, musí krýt celkovou výši paušálního poplatku splatného členským státům za poskytnutí řádně vyplněných podnikových výkazů Komisi ve stanovené lhůtě. Počet řádně vyplněných podnikových výkazů, za které se vyplácí paušální poplatek, by neměl být vyšší než maximální počet vykazujících podniků.
(15)
Aby se napomohlo zlepšení postupů pro zpracovávání údajů z podnikových výkazů, měl by být členským státům, které řádně vyplněné podnikové výkazy předloží před koncem lhůty, jež je pro jejich odevzdání stanovena, vyplácen vyšší paušální poplatek.
(16)
Vzhledem k tomu, že opatření stanovená tímto nařízením by se měla uplatňovat počínaje účetním obdobím 2015, toto nařízení by se mělo použít od téhož účetního období.
(17)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro zemědělskou účetní datovou síť,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA 1
OBLAST ZJIŠŤOVÁNÍ A PLÁN VÝBĚRU
Článek 1
Práh ekonomické velikosti
Prahy ekonomické velikosti zmiňované v čl. 5 odst. 1 prvním pododstavci nařízení (ES) č. 1217/2009 jsou stanoveny v příloze I tohoto nařízení.
Článek 2
Počet vykazujících podniků
Počet vykazujících podniků na členský stát a na oblast zemědělské účetní datové sítě (FADN) zmiňovaný v čl. 5a odst. 2 nařízení (ES) č. 1217/2009 je stanoven v příloze II tohoto nařízení.
Článek 3
Plán výběru
1. Modely a metody týkající se formy a obsahu údajů zmiňované v čl. 5a odst. 4 nařízení (ES) č. 1217/2009 jsou stanoveny v příloze III tohoto nařízení.
2. Plán výběru zmiňovaný v čl. 5a odst. 1 nařízení (ES) č. 1217/2009 a schválený celostátním výborem uvedeným v čl. 6 odst. 2 téhož nařízení oznámí členské státy Komisi elektronicky nejpozději dva měsíce před začátkem účetního období, ke kterému se tento plán vztahuje.
KAPITOLA 2
SYSTÉM UNIE PRO KLASIFIKACI ZEMĚDĚLSKÝCH PODNIKŮ
Článek 4
Speciální typy výrobního zaměření
Metody pro výpočet speciálních typů výrobního zaměření uváděných v čl. 5b odst. 3 nařízení (ES) č. 1217/2009 a jejich vztah k obecným a hlavním typům výrobního zaměření zmiňovaným v tomtéž článku jsou uvedeny v příloze IV tohoto nařízení.
Článek 5
Ekonomická velikost podniku
Metoda pro výpočet ekonomické velikosti podniku zmiňované v čl. 5b odst. 4 nařízení (ES) č. 1217/2009 a tříd ekonomické velikosti zmiňovaných v čl. 5b odst. 1 uvedeného nařízení je stanovena v příloze V tohoto nařízení.
Článek 6
Standardní produkce a celková standardní produkce
1. Metoda pro výpočet standardní produkce každého produkčního odvětví, jak je uvedeno v čl. 5b odst. 2 nařízení (ES) č. 1217/2009, a postupy pro shromažďování příslušných údajů jsou stanoveny v příloze VI tohoto nařízení.
Standardní produkce různých produkčních odvětví podniku, jak je uvedeno v čl. 5b odst. 2 nařízení (ES) č. 1217/2009, se určuje u každé zeměpisné jednotky uvedené v bodě 2 písm. b) přílohy VI tohoto nařízení a u každého odvětví rostlinné a živočišné výroby v rámci zjišťování o struktuře zemědělských podniků uvedeného na seznamu v příloze III nařízení (ES) č. 1166/2008.
2. Celková standardní produkce podniku se zjistí vynásobením standardní produkce každého odvětví rostlinné a živočišné výroby počtem příslušných jednotek.
Článek 7
Jiné výdělečné činnosti, které se přímo týkají podniku
Jiné výdělečné činnosti, které se přímo týkají podniku, zmiňované v čl. 5b odst. 5 nařízení (ES) č. 1217/2009 jsou definovány v části A přílohy VII tohoto nařízení. Jejich význam se vyjádří jako procentuální rozpětí. Tato procentuální rozpětí jsou stanovena v části C přílohy VII tohoto nařízení.
Metoda pro odhad významu výdělečných činností uvedených v prvním pododstavci je stanovena v částech B a C přílohy VII tohoto nařízení.
Článek 8
Oznamování standardní produkce a údajů pro její určení
1. Členské státy předkládají Komisi (Eurostatu) hodnoty standardní produkce a údaje pro jejich určení, jak je uvedeno v čl. 5b odst. 6 nařízení (ES) č. 1217/2009 za referenční období roku N před 31. prosincem roku N+3.
2. Pro předkládání údajů uvedených v odstavci 1 používají členské státy počítačové systémy, které jim pro tyto účely poskytne Komise (Eurostat).
KAPITOLA 3
PODNIKOVÝ VÝKAZ A PŘEDKLÁDÁNÍ ÚDAJŮ KOMISI
Článek 9
Forma a struktura podnikového výkazu
Forma a struktura pro předkládání účetních údajů zmiňované v článku 8 nařízení (ES) č. 1217/2009 a související pokyny jsou stanoveny v příloze VIII tohoto nařízení.
Článek 10
Metody a lhůty pro předkládání údajů Komisi
1. Podnikové výkazy předkládá Komisi kontaktní orgán zmiňovaný v článku 7 nařízení (ES) č. 1217/2009 prostřednictvím počítačového systému pro doručování a kontrolu zmiňovaného v čl. 19 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1217/2009. K výměně požadovaných informací dochází elektronicky na základě modelů, které jsou kontaktnímu orgánu poskytnuty v rámci uvedeného systému.
2. Členské státy jsou informovány o obecných podmínkách zavádění počítačového systému uvedeného v odstavci 1 prostřednictvím Výboru pro zemědělskou účetní datovou síť.
3. Podnikové výkazy se Komisi předkládají do 31. prosince po skončení dotčeného účetního období.
Členské státy, které nebyly schopny doručit údaje z podnikového výkazu za rok 2012 ve lhůtě stanovené v prvním pododstavci, mohou podnikové výkazy Komisi předložit až do tří měsíců po uplynutí lhůty uvedené v prvním pododstavci.
4. Podnikové výkazy se považují za doručené Komisi, jakmile jsou účetní údaje zmiňované v článku 9 zaneseny do počítačového systému pro doručování a kontrolu uvedeného v odstavci 1, proběhnou následná počítačová ověření a kontaktní orgán potvrdí, že údaje jsou připraveny k nahrání do systému.
KAPITOLA 4
PAUŠÁLNÍ POPLATEK
Článek 11
Řádně vyplněné podnikové výkazy
Pro účely čl. 19 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1217/2009 je podnikový výkaz řádně vyplněn, je-li jeho obsah věcně správný a účetní údaje, které jsou v něm uvedeny, jsou zaznamenány a prezentovány v souladu s formou a strukturou stanovenou v příloze VIII tohoto nařízení.
Článek 12
Způsobilý počet podnikových výkazů
Celkový počet řádně vyplněných a předložených podnikových výkazů na členský stát, jak je uvedeno v čl. 5a odst. 2 nařízení (ES) č. 1217/2009, které jsou způsobilé pro vyplacení paušálního poplatku, nesmí být vyšší než celkový počet vykazujících podniků, jenž je pro daný členský stát stanoven v příloze II tohoto nařízení.
Pokud mají členské státy více než jednu oblast FADN, počet řádně vyplněných a předložených podnikových výkazů na oblast FADN, které jsou způsobilé k vyplacení paušálního poplatku, může být až o 20 % vyšší než počet, který je pro dotčenou oblast FADN stanoven, avšak celkový počet řádně vyplněných a předložených podnikových výkazů za dotčený členský stát nesmí být vyšší než celkový počet, jenž je pro tento členský stát stanoven v příloze II tohoto nařízení.
Článek 13
Vyplácení paušálního poplatku
Celková výše paušálního poplatku zmiňovaného v čl. 19 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1217/2009 se vyplácí ve dvou splátkách:
a)
na začátku každého účetního období se za počet vykazujících podniků stanovený v příloze II tohoto nařízení proplatí 50 % celkové výše, přičemž tato platba se vypočte na základě částky stanovené v prvním pododstavci článku 14 tohoto nařízení;
b)
zbývající částka se proplatí poté, co Komise ověří, že předložené podnikové výkazy byly řádně vyplněny.
Zbývající částka uvedená v písmeni b) prvního pododstavce tohoto článku se vypočte tak, že se vynásobí paušální poplatek za podnikový výkaz vypočtený na základě článku 14 tohoto nařízení počtem řádně vyplněných podnikových výkazů, které jsou způsobilé podle článku 12 tohoto nařízení, a odečte se platba uvedená v písmeni a) prvního pododstavce tohoto článku.
Článek 14
Výše paušálního poplatku
Paušální poplatek zmiňovaný v čl. 19 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1217/2009 se stanoví na 160 EUR za podnikový výkaz.
Není-li na úrovni oblasti FADN ani na úrovni dotčeného členského státu dosaženo 80 % prahu uvedeného v čl. 19 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1217/2009, snížení zmiňované v uvedeném ustanovení se použije jen na vnitrostátní úrovni.
Pokud členský stát předloží účetní údaje uvedené v článku 9 tohoto nařízení nejpozději jeden měsíc před uplynutím příslušných lhůt uvedených v čl. 10 odst. 3, navýší se paušální poplatek o 5 EUR, s výjimkou případů, kdy ve vztahu k některé oblasti FADN nebo k některému členskému státu nebude dosaženo 80 % prahu zmiňovaného v čl. 19 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1217/2009.
KAPITOLA 5
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 15
Zrušení předpisů
Prováděcí nařízení (EU) č. 283/2012 a prováděcí nařízení (EU) č. 730/2013 se s účinkem od 1. ledna 2015 zrušují.
I nadále se však použijí na účetní období předcházející účetnímu období 2015.
Článek 16
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od účetního období 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 3. února 2015.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2015/220
av den 3 februari 2015
om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1217/2009 om upprättandet av ett informationssystem för jordbruksföretagens redovisningsuppgifter för att belysa inkomstförhållanden och andra ekonomiska förhållanden i jordbruksföretag inom Europeiska unionen
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1217/2009 av den 30 november 2009 om upprättandet av ett informationssystem för jordbruksföretagens redovisningsuppgifter för att belysa inkomstförhållanden och andra ekonomiska förhållanden i jordbruksföretag inom Europeiska unionen (1), särskilt artikel 5.1 första stycket, artikel 5a.2 och 5a.4, artikel 5b.7, artikel 7.2, artikel 8.3 tredje stycket och artikel 19.3, och
av följande skäl:
(1)
Efter ikraftträdandet av Lissabonfördraget ändrades förordning (EG) nr 1217/2009 genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1318/2013 (2) så att den anpassas till artiklarna 290 och 291 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Anpassningen innebär en ny rättslig ram och för att den ska fungera bör vissa regler antas genom delegerade akter och genomförandeakter. De nya reglerna bör ersätta de befintliga regler som kommissionen har fastställt för att genomföra förordning (EG) nr 1217/2009. Det är därför lämpligt att upphäva kommissionens genomförandeförordningar (EU) nr 283/2012 (3) och (EU) nr 730/2013 (4).
(2)
I enlighet med artikel 5 i förordning (EG) nr 1217/2009 är det nödvändigt att fastställa tröskelvärden med avseende på ekonomisk storlek. Dessa tröskelvärden måste variera beroende på medlemsstat, och i vissa fall även beroende på områden i informationssystemet för jordbruksföretagens redovisningsuppgifter (ISJR), i syfte att beakta deras olika jordbruksstrukturer.
(3)
I artikel 5a i förordning (EG) nr 1217/2009 föreskrivs att uppgifter ska samlas in på grundval av en plan för urval av rapporterande företag (urvalsplan). I urvalsplanen bör undersökningsområdet stratifieras efter de ISJR-områden som förtecknas i bilaga I till förordning (EG) nr 1217/2009 samt efter driftsinriktning och ekonomisk storlek.
(4)
För att få ett representativt urval av rapporterande företag för det stratifierade undersökningsområdet bör antalet rapporterande företag per medlemsstat och ISJR-område fastställas.
(5)
Urvalsplanen bör upprättas innan motsvarande räkenskapsår börjar, så att kommissionen kan kontrollera dess innehåll innan den används för urval av rapporterande jordbruksföretag.
(6)
För att uppnå målen i artikel 5b i förordning (EG) nr 1217/2009 som reglerar ISJR bör det fastställas tillämpningsföreskrifter för unionens typologi.
(7)
Jordbruksföretagets driftsinriktning och ekonomiska storlek bör fastställas på grundval av ett ekonomiskt kriterium. Det är lämpligt att använda det standardresultat som avses i artikel 5b.2 i förordning (EG) nr 1217/2009 för det ändamålet. Dessa standardresultat måste fastställas per produkt och i enlighet med förteckningen över variabler i undersökningarna om jordbruksföretagens struktur i bilaga III till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1166/2008 (5). För detta ändamål måste det fastställas en överensstämmelse mellan variablerna i undersökningarna om jordbrukets struktur och rubrikerna för jordbruksinkomster i ISJR.
(8)
Med tanke på att det för jordbrukarnas inkomster blir viktigare och viktigare med annan inkomstbringande verksamhet än jordbruksverksamhet som är direkt relaterad till företaget, bör det i unionstypologin införas en klassificeringsvariabel som återspeglar betydelsen av sådan annan inkomstbringande verksamhet som är direkt relaterad till företaget.
(9)
Det är dessutom nödvändigt att fastställa vissa regler för insändandet till kommissionen av standardresultaten och de uppgifter som behövs för beräkningen av dessa.
(10)
I kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1198/2014 (6) fastställs huvudgrupperna av de redovisningsuppgifter som avses i artikel 8 i förordning (EG) nr 1217/2009 tillsammans med allmänna regler för insamling av sådana uppgifter. De redovisningsuppgifter som samlas in med hjälp av den företagsredovisning som utformats för att på ett tillförlitligt sätt fastställa inkomstförhållanden i jordbruksföretag måste vara enhetliga vad gäller inriktning, definition och presentation, oavsett vilka de undersökta rapporterande företagen är. Det är därför nödvändigt att fastställa företagsredovisningens format och utformning samt metoderna och tidsfristerna för inlämning av uppgifter till kommissionen. De uppgifter som samlas in genom företagsredovisningen bör också ta hänsyn till 2013 års reform av den gemensamma jordbrukspolitiken.
(11)
För att säkerställa att de överförda redovisningsuppgifterna hanteras på ett enhetligt sätt och i rätt tid bör det samordningsorgan som varje medlemsstat har tillsatt i enlighet med artikel 7 i förordning (EG) nr 1217/2009 sända in de korrekt upprättade företagsredovisningarna till kommissionen i tid. Förfarandet för att överföra redovisningsuppgifterna till kommissionen bör göras smidigt och säkert. Det är därför nödvändigt att vidta åtgärder så att samordningsorganen skickar de berörda uppgifterna direkt till kommissionen via det datasystem som kommissionen inrättat för den förordningen liksom ytterligare åtgärder på detta område. Tidsfristerna för inlämnande av sådana uppgifter till kommissionen bör beakta medlemsstaternas tidigare resultat när det gäller att överföra sådana uppgifter.
(12)
Varje företagsredovisning som överförs till kommissionen bör vara korrekt upprättad för att kunna anses ge rätt till utbetalning av standardavgiften.
(13)
Begränsning per medlemsstat vad gäller det totala antalet korrekt upprättade företagsredovisningar som ger rätt till unionsfinansiering fastställs i förordning (EG) nr 1217/2009. Flexibilitet i fråga om antalet rapporterande företag per ISJR-område bör medges, under förutsättning att det totala antalet rapporterande företag i medlemsstaten följer vad som anges i förordning (EG) nr 1217/2009.
(14)
I artikel 19 i förordning (EG) nr 1217/2009 föreskrivs att de anslag som ska ingå i Europeiska unionens allmänna budget, i kommissionens avsnitt, ska täcka totalbeloppet av den standardavgift som ska betalas till medlemsstaterna för överföringen av korrekt upprättade företagsredovisningar till kommissionen inom den fastställda tidsfristen. Antalet korrekt upprättade företagsredovisningar för vilka det betalas en standardavgift får inte överstiga det maximala antalet rapporterande företag.
(15)
För att hjälpa till att förbättra hanteringen av uppgifter i företagsredovisningar bör en högre standardavgift betalas till medlemsstater som överför korrekt upprättade företagsredovisningar före utgången av den tidsfrist som ska fastställas för inlämnande av företagsredovisningarna.
(16)
Eftersom de åtgärder som föreskrivs i denna förordning bör tillämpas från och med räkenskapsåret 2015 bör denna förordning tillämpas från och med det räkenskapsåret.
(17)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från kommittén för jordbruksföretagens redovisningsuppgifter.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL 1
UNDERSÖKNINGSOMRÅDE OCH URVALSPLAN
Artikel 1
Tröskelvärde för ekonomisk storlek
De tröskelvärden för ekonomisk storlek som avses i artikel 5.1 första stycket i förordning (EG) nr 1217/2009 anges i bilaga I till den här förordningen.
Artikel 2
Antal rapporterande företag
Antalet rapporterande företag per medlemsstat och per område i informationssystemet för jordbruksföretagens redovisningsuppgifter (ISJR) som avses i artikel 5a.2 i förordning (EG) nr 1217/2009 anges i bilaga II till den här förordningen.
Artikel 3
Urvalsplan
1. Modeller och metoder rörande format och innehåll i fråga om de uppgifter som avses i artikel 5a.4 i förordning (EG) nr 1217/2009 anges i bilaga III till den här förordningen.
2. Medlemsstaterna ska på elektronisk väg underrätta kommissionen om den urvalsplan som avses i artikel 5a.1 i förordning (EG) nr 1217/2009 och som godkänts av den nationella kommitté som avses i artikel 6.2 i samma förordning senast två månader före inledningen av det räkenskapsår som den avser.
KAPITEL 2
UNIONSTYPOLOGI FÖR JORDBRUKSFÖRETAG
Artikel 4
Specialiseringar inom särskilda driftsinriktningar
Metoderna för att beräkna de specialiseringar inom särskilda driftsinriktningar som avses i artikel 5b.3 i förordning (EG) nr 1217/2009 och deras överensstämmelse med sådana allmänna och huvudsakliga driftsinriktningar som avses i den artikeln anges i bilaga IV till den här förordningen.
Artikel 5
Jordbruksföretagets ekonomiska storlek
Metoden för att beräkna jordbruksföretagets ekonomiska storlek som avses i artikel 5b.4 i förordning (EG) nr 1217/2009 och de ekonomiska storleksklasser som avses i artikel 5b.1 i samma förordning anges i bilaga V till den här förordningen.
Artikel 6
Standardresultat och totalt standardresultat
1. Beräkningsmetoden för att fastställa standardresultatet (även kallat standardoutput) för varje företagskaraktär som avses i artikel 5b.2 i förordning (EG) nr 1217/2009 och förfarandena för att samla in motsvarande uppgifter anges i bilaga VI till den här förordningen.
Standardresultatet för ett företags olika karaktärer som avses i artikel 5b.2 i förordning (EG) nr 1217/2009 ska fastställas för varje geografisk enhet som avses i punkt 2 b i bilaga VI till den här förordningen och för var och en av de gröd- och boskapsvariabler enligt undersökningarna om företagsstrukturen i jordbruket som avses i bilaga III till förordning (EG) nr 1166/2008.
2. Ett företags totala standardresultat ska erhållas genom att standardresultatet för var och en av gröd- och boskapsvariablerna multipliceras med antalet motsvarande enheter.
Artikel 7
Annan inkomstbringande verksamhet som är direkt relaterad till företaget
Sådan annan inkomstbringande verksamhet som är direkt relaterad till företaget som avses i artikel 5b.5 i förordning (EG) nr 1217/2009 definieras i del A i bilaga VII till den här förordningen. Dess betydelse ska uttryckas som ett procentintervall. Dessa procentintervaller anges i del C i bilaga VII till den här förordningen.
Den metod med vilken betydelsen av annan inkomstbringande verksamhet som avses i första stycket beräknas, anges i delarna B och C i bilaga VII till den här förordningen.
Artikel 8
Anmälan av standardresultat och uppgifterna för dess fastställande
1. Medlemsstaterna ska till kommissionen (Eurostat) sända in standardresultatet och uppgifterna för dess fastställande som avses i artikel 5b.6 i förordning (EG) nr 1217/2009 för en referensperiod året N före den 31 december år N+3.
2. Medlemsstaterna ska för att sända in de uppgifter som avses i punkt 1 använda de datasystem som kommissionen (Eurostat) tillhandahåller för ändamålet.
KAPITEL 3
ÖVERFÖRING AV FÖRETAGSREDOVISNING OCH UPPGIFTER TILL KOMMISSIONEN
Artikel 9
Företagsredovisningens format och utformning
Format och utformning för att presentera de redovisningsuppgifter som avses i artikel 8 i förordning (EG) nr 1217/2009 samt anvisningarna för detta fastställs i bilaga VIII till den här förordningen.
Artikel 10
Metoderna och tidsfristerna för insändande av uppgifter till kommissionen
1. Företagsredovisningarna ska lämnas till kommissionen av det samordningsorgan som avses i artikel 7 i förordning (EG) nr 1217/2009 via ett sådant elektroniskt överförings- och kontrollsystem som avses i artikel 19.1 b i förordning (EG) nr 1217/2009. De begärda uppgifterna ska utbytas elektroniskt på grundval av modeller som finns tillgängliga för samordningsorganen via detta system.
2. Kommittén för jordbruksföretagens redovisningsuppgifter ska informera medlemsstaterna om de allmänna villkoren för genomförandet av det datasystem som avses i punkt 1.
3. Företagsredovisningarna ska lämnas in till kommissionen senast den 31 december efter utgången av det berörda räkenskapsåret.
Medlemsstater som inte har kunnat överföra företagsredovisningsuppgifterna för 2012 inom den tidsfrist som anges i första stycket får lämna in företagsredovisningarna till kommissionen upp till tre månader efter den tidsfrist som anges i första stycket.
4. Företagsredovisningar betraktas som överförda till kommissionen så snart de redovisningsuppgifter som avses i artikel 9 har förts in i det datoriserade överförings- och kontrollsystem som avses i punkt 1, de därpå följande datorbaserade kontrollerna har genomförts och samordningsorganet har bekräftat att uppgifterna är färdiga att läggas in i detta system.
KAPITEL 4
STANDARDAVGIFT
Artikel 11
Korrekt upprättade företagsredovisningar
Vid tillämpningen av artikel 19.1 a i förordning (EG) nr 1217/2009 är en företagsredovisning korrekt upprättad när dess innehåll är sakligt riktigt, och de redovisningsuppgifter som den innehåller är redovisade och presenterade i enlighet med det format och den utformning som anges i bilaga VIII till den här förordningen.
Artikel 12
Antal företagsredovisningar som ger rätt till stöd
Det totala antalet korrekt upprättade och insända företagsredovisningar per medlemsstat som avses i artikel 5a.2 i förordning (EG) nr 1217/2009 och som ger rätt till utbetalning av standardavgiften får inte överstiga det antal rapporterande företag som fastställts för den medlemsstaten i bilaga II till den här förordningen.
För medlemsstater som har fler än ett ISJR-område får antalet korrekt upprättade och insända företagsredovisningar per ISJR-område som ger rätt till utbetalning av standardavgiften vara upp till 20 % högre än det antal som har fastställts för ISJR-området i fråga, under förutsättning att det totala antalet korrekt upprättade och insända företagsredovisningar från medlemsstaten i fråga inte överstiger det totala antal som har fastställts för den medlemsstaten i bilaga II till den här förordningen.
Artikel 13
Utbetalning av standardavgiften
Totalbeloppet för den standardavgift som avses i artikel 19.1 a i förordning (EG) nr 1217/2009 ska betalas i två delbetalningar:
a)
Ett belopp motsvarande 50 % av det totalbelopp som har beräknats på grundval av det belopp som fastställs i artikel 14 första stycket i denna förordning ska betalas ut i början av varje räkenskapsår för det antal rapporterande företag som anges i bilaga II till den här förordningen.
b)
Det återstående beloppet ska betalas ut efter det att kommissionen har kontrollerat att de insända företagsredovisningarna är korrekt upprättade.
Det återstående belopp som avses i första stycket b i denna artikel ska beräknas genom att multiplicera standardavgiften per företagsredovisning beräknad på grundval av artikel 14 i denna förordning med antalet korrekt upprättade företagsredovisningar som ger rätt till stöd enligt artikel 12 i denna förordning och därifrån dra av den utbetalning som avses i första stycket a i denna artikel.
Artikel 14
Standardavgiftens storlek
Den standardavgift som avses i artikel 19.1 a i förordning (EG) nr 1217/2009 ska uppgå till 160 euro per företagsredovisning.
Om det tröskelvärde på 80 % som avses i artikel 19.1 a i förordning (EG) nr 1217/2009 inte nås vare sig för ett ISJR-område eller den berörda medlemsstaten ska den minskning som avses i den bestämmelsen tillämpas endast på nationell nivå.
Om medlemsstaten sänder in de redovisningsuppgifter som avses i artikel 9 i denna förordning senast en månad före utgången av de relevanta tidsfrister som avses i artikel 10.3 ska standardavgiften ökas med 5 euro, under förutsättning att det tröskelvärde på 80 % som avses i artikel 19.1 a i förordning (EG) nr 1217/2009 för ett ISJR-område eller en medlemsstat har nåtts.
KAPITEL 5
ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 15
Upphävande
Genomförandeförordning (EU) nr 283/2012 och genomförandeförordning (EU) nr 730/2013 ska upphöra att gälla med verkan den 1 januari 2015.
De ska emellertid fortsätta att gälla för räkenskapsåren före räkenskapsåret 2015.
Artikel 16
Ikraftträdande och tillämpning
Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med räkenskapsåret 2015.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 3 februari 2015.