NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 508/2014
ze dne 15. května 2014
o Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2328/2003, (ES) č. 861/2006, (ES) č. 1198/2006 a (ES) č. 791/2007 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1255/2011
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 42, čl. 43 odst. 2, čl. 91 odst. 1, čl. 100 odst. 2, čl. 173 odst. 3, články 175 a 188, čl. 192 odst. 1, čl. 194 odst. 2, čl. 195 odst. 2 a článek 349 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanoviska Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů ze dne 13. července 2011 nazvané „Reforma společné rybářské politiky“ uvádí možné problémy, cíle a směry společné rybářské politiky po roce 2013. S ohledem na rozpravu následující po zveřejnění tohoto sdělení byla společná rybářská politika reformována nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 (4). Reforma společné rybářské politiky zahrnuje všechny hlavní prvky společné rybářské politiky včetně finančních aspektů. Aby mohly být dosaženy cíle uvedené reformy, je vhodné zrušit nařízení Rady (ES) č. 2328/2003 (5), nařízení Rady (ES) č. 861/2006 (6), nařízení Rady (ES) č. 1198/2006 (7) a nařízení Rady (ES) č. 791/2007 (8) a nahradit je tímto nařízením.
Uznávajíce, že všechny záležitosti týkající se evropských oceánů a moří jsou vzájemně propojené, by toto nařízení mělo rovněž podporovat další rozvoj integrované námořní politiky podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1255/2011 (9).
(2)
Oblast působnosti Evropského námořního a rybářského fondu (ENRF) by měla zahrnovat podporu společné rybářské politiky pro zachování biologických mořských zdrojů, řízení rybolovu a loďstev využívajících těchto zdrojů a biologických sladkovodních zdrojů a akvakultury, jakož i na zpracování a uvádění produktů rybolovu a akvakultury na trh, pokud takové činnosti probíhají na území členských států nebo je provádí rybářská plavidla Unie nebo státní příslušníci členských států, aniž je dotčena prvořadá odpovědnost státu vlajky, vzhledem k ustanovením článku 117 Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 (10) (UNCLOS).
(3)
Úspěch společné rybářské politiky závisí na účinném systému pro kontrolu, inspekce a vynucování, jakož i na dostupnosti spolehlivých kompletních údajích, a to jak pro účely vědeckého poradenství, tak pro účely provádění a kontroly. ENRF by proto měl tyto politiky podporovat.
(4)
Oblast působnosti ENRF by měla zahrnovat podporu integrované námořní politiky, včetně rozvoje a provádění koordinovaných operací a rozhodování v souvislosti s oceány, moři, pobřežními regiony a námořními odvětvími jakožto doplňkem různých politik EU, které se jich dotýkají, zejména v rámci společné rybářské politiky a dopravy, průmyslu, územní soudržnosti, životního prostředí, energetiky a cestovního ruchu. Je nutné zajistit soudržnost a integraci v řízení různých odvětvových politik v rámci Baltského moře, Severního moře, Keltského moře, Biskajského zálivu, pobřeží Iberského poloostrova a povodí Středozemního a Černého moře.
(5)
Příjemci ENRF ve smyslu čl. 2 bodu 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (11) mohou být hospodářské subjekty podle definice uvedené v čl. 4 bodu 30 nařízení (EU) č. 1380/2013, rybáři nebo organizace rybářů, není-li v tomto nařízení stanoveno jinak.
(6)
V souladu se závěry Evropské rady ze dne 17. června 2010, jimiž byla přijata nová strategie Unie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění, vycházející ze sdělení Komise ze dne 3. března 2010 nazvaného „Evropa 2020 - Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“ (dále jen „strategie Evropa 2020“), by se Unie a členské státy měly snažit o provádění inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění a současně přispívat k harmonickému rozvoji Unie. Prostředky by měly být soustředěny na splnění cílů strategie Evropa 2020, a to především cílů souvisejících se zaměstnaností, změnou klimatu a energetickou udržitelností, bojem proti chudobě a sociálním začleněním, a měla by být zlepšena účinnost větším zaměřením na výsledky. Zahrnutí integrované námořní politiky do ENRF také přispívá k hlavním cílům politik stanoveným ve strategii Evropa 2020 a je v souladu s obecnými cíli zvýšení hospodářské, územní a sociální soudržnosti stanovenými ve Smlouvě o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“) a Smlouvě o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“).
(7)
Aby bylo zajištěno, že ENRF bude přispívat k dosažení cílů společné rybářské politiky, integrované námořní politiky a strategie Evropa 2020, je zapotřebí se zaměřit na omezený počet hlavních priorit vztahujících se k podpoře rybolovu a akvakultury, jež jsou udržitelné z hlediska životního prostředí, účinně využívají zdroje, jsou inovativní, konkurenceschopné a založené na znalostech, k podpoře provádění společné rybářské politiky, zvyšování zaměstnanosti a územní soudržnosti, k podpoře uvádění na trh a zpracování, jakož i k podpoře provádění integrované námořní politiky.
(8)
Unie by měla ve všech fázích provádění ENRF usilovat o odstranění nerovností a podporu rovnosti žen a mužů, jakož i bojovat proti diskriminaci na základě pohlaví, rasového nebo etnického původu, náboženského vyznání nebo víry, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace.
(9)
Hlavním cílem společné rybářské politiky je zajistit, aby činnosti v oblasti rybolovu a akvakultury přispívaly k vytvoření dlouhodobě udržitelných ekologických podmínek, které jsou nezbytné pro hospodářský a sociální rozvoj. Společná rybářská politika by kromě toho měla přispívat ke zvýšení produktivity, přiměřené životní úrovni odvětví rybolovu a stabilním trhům a měla by zajišťovat dostupnost zdrojů a dodávky potravin spotřebitelům za rozumné ceny.
(10)
Je nanejvýš důležité lépe integrovat environmentální hlediska do společné rybářské politiky, která by měla plnit cíle environmentální politiky Unie a strategie Evropa 2020. Cílem společné rybářské politiky je dosažení využívání živých mořských biologických zdrojů, které pokud možno do roku 2015 a v každém případě do roku 2020 obnoví a udrží rybí populace na úrovních zajišťujících maximální udržitelný výnos. Společná rybářská politika by měla zavést přístup předběžné opatrnosti a ekosystémový přístup v oblasti řízení rybolovu. ENRF by tudíž měl přispívat k ochraně mořského prostředí, jak je stanoveno ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/56/ES (12).
(11)
Financování výdajů společné rybářské politiky a integrované námořní politiky prostřednictvím jediného fondu, ENRF, by se mělo zaměřit na potřebu zjednodušení a mělo by posílit integraci obou politik. Rozšíření sdíleného řízení společných organizací trhu včetně vyrovnávacích plateb pro nejvzdálenější regiony, kontrolních činností a činností při shromažďování údajů by mělo dále přispět ke zjednodušení a snížení administrativní zátěže pro Komisi i členské státy a k dosažení větší soudržnosti a účinnosti poskytované podpory.
(12)
Rozpočet Unie by měl financovat výdaje společné rybářské politiky a integrované námořní politiky prostřednictvím jediného fondu, ENRF, a to buď přímo, nebo v rámci sdíleného řízení s členskými státy. Sdílené řízení s členskými státy by se nemělo vztahovat pouze na opatření na podporu rozvoje odvětví rybolovu, akvakultury a místního rozvoje se zapojením místních komunit, nýbrž také na zpracování a uvádění na trh a vyrovnávací platby pro nejvzdálenější regiony, kontrolní činnosti a činnosti při shromažďování údajů, jakož i na integrovanou námořní politiku. Přímé řízení by se mělo vztahovat na vědecká doporučení, konkrétní opatření v oblasti kontroly a vynucování, dobrovolné příspěvky na regionální organizace pro řízení rybolovu, poradní sbory, informace o trhu, operace při provádění integrované námořní politiky a komunikační činnosti. Měly by být upřesněny druhy operací, které jsou způsobilé pro financování z ENRF.
(13)
Je nutné rozlišovat mezi kategoriemi opatření v oblasti kontroly a vynucování, která jsou spolufinancována v rámci sdíleného řízení, a opatření spolufinancovaná v rámci přímého řízení. Je zásadně důležité vyčlenit zdroje, které mají být přiděleny na kontrolu a shromažďování údajů v rámci sdíleného řízení, a zároveň umožnit pružnost mezi těmito dvěma kategoriemi opatření.
(14)
Podle nařízení (EU) č. 1380/2013 má být finanční podpora Unie v rámci ENRF podmíněna dodržováním pravidel společné rybářské politiky členskými státy i hospodářskými subjekty. Tento požadavek má odrážet odpovědnost Unie zajišťovat ve veřejném zájmu zachování biologických mořských zdrojů v rámci společné rybářské politiky podle článku 3 Smlouvy o fungování EU.
(15)
Dosahování cílů společné rybářské politiky by bylo podrýváno, pokud by se finanční podpora Unie v rámci ENRF vyplácela hospodářským subjektům, které ex-ante nesplňují požadavky související s veřejným zájmem na zachování biologických mořských zdrojů. Proto by žádosti hospodářských subjektů měly být přípustné pro financování v rámci ENRF pouze za podmínky, že během určité doby před podáním žádosti o podporu se hospodářské subjekty nedopustily závažného porušení předpisů, trestného činu nebo podvodu a že nebyly zapojeny do provozu, řízení nebo vlastnictví rybářských plavidel zařazených na unijní seznam plavidel provádějících nezákonný, nehlášený a neregulovaný rybolov nebo plavidel plujících pod vlajkou zemí, které jsou určeny jako nespolupracující země podle tohoto.
(16)
Příjemci by navíc po podání žádosti o podporu měli nadále splňovat tyto požadavky na přípustnost, a to po celou dobu provádění činnosti a po dobu pěti let po uskutečnění poslední platby.
(17)
Pokud příjemce nesplní podmínky týkající se způsobilosti a trvanlivosti, měly by se uplatnit finanční důsledky a opravy. Pro určení výše takové finanční opravy, je třeba vzít v úvahu povahu, závažnost, délku trvání a opakování porušení předpisů, trestného činu nebo podvodu ze strany příjemce a význam příspěvku ENRF pro hospodářskou činnost příjemce.
(18)
Dosahování cílů společné rybářské politiky by bylo rovněž podrýváno, pokud by byla finanční podpora Unie v rámci ENRF vyplacena členským státům, které neplní své povinnosti vyplývající z pravidel společné rybářské politiky týkajících se veřejného zájmu zachování biologických mořských zdrojů, například povinností shromažďování údajů a provádění kontroly. Pokud tyto povinnosti nejsou plněny, existuje riziko, že by členské státy nezjistily nepřípustné žádosti nebo nezpůsobilé operace.
(19)
Za účelem zabránění nezpůsobilým platbám a poskytnutí stimulace členskému státu k dodržování pravidel společné rybářské politiky by mělo být upraveno přerušení platební lhůty a pozastavení plateb, coby preventivní opatření, která jsou dočasná a mají omezenou oblast působnosti. Finanční opravy, které mají konečné a neodvolatelné následky, by se měly použít pouze na výdaje, které jsou postiženy případy nedodržování.
(20)
Aby se zlepšila koordinace a harmonizované provádění fondů poskytujících podporu v rámci politiky soudržnosti, což je Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR), Evropský sociální fond (ESF) a Fond soudržnosti, s fondy pro rozvoj venkova a námořní a rybolovné odvětví, což je Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova (EZFRV) a ENRF, byla pro všechny tyto fondy (dále jen „fondy ESI“) přijata společná ustanovení v nařízení (EU) č. 1303/2013. Vzhledem ke zvláštnostem odvětví, na něž se vztahuje společná rybářská politika a integrovaná námořní politika, obsahuje toto nařízení navíc k nařízení (EU) č. 1303/2013 některá zvláštní doplňující ustanovení.
(21)
Na operační program a na celý programový cyklus by se s přihlédnutím k rozsahu státní správy členských států a celkové výši veřejných výdajů vyčleněných na daný operační program měla vztahovat zásada proporcionality.
(22)
Komise by na základě transparentních a objektivních kritérií měla vypracovat roční rozpis dostupných položek závazků pro jednotlivé členské státy Tato kritéria by měla zahrnovat ukazatele vyjadřující velikost odvětví rybolovu a akvakultury, rozsah odpovědností, které jsou předmětem kontroly a shromažďování údajů, historické přidělené prostředky podle nařízení (ES) č. 1198/2006 a historickou spotřebu podle nařízení (ES) č. 861/2006.
(23)
Splnění některých zvláštních předběžných podmínek je v kontextu společné rybářské politiky nanejvýš důležité, zejména pokud jde o předkládání zprávy o rybolovné kapacitě a víceletého vnitrostátního strategického plánu pro akvakulturu a prokázanou správní kapacitu, umožňující dosáhnout souladu s požadavky na údaje pro řízení rybolovu a prosadit provádění systému Unie pro kontrolu, inspekce a vynucování.
(24)
Ve shodě s cílem zjednodušení by měly všechny činnosti ENRF, které spadají do působnosti sdíleného řízení, včetně řízení a shromažďování údajů, probíhat formou jediného operačního programu pro každý členský stát, v souladu s vnitrostátním uspořádáním tohoto členského státu. Programové období by mělo zahrnovat dobu od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020. Členské státy by při přípravě jediného operačního programu měly zajistit, aby obsah a velikost jejich operačních programů odrážely záměr docílit zjednodušení. Každý program by měl určit strategii pro splnění cílů v souvislosti s prioritami Unie pro ENRF a výběr příslušných opatření. Je třeba, aby programování bylo v souladu s těmito prioritami Unie a zároveň přizpůsobeno podle vnitrostátního kontextu, přičemž by mělo doplňovat jiné politiky Unie, zejména politiku rozvoje venkova a politiku soudržnosti.
(25)
V zájmu podpory drobného pobřežního rybolovu by členské státy, u nichž drobný pobřežní rybolov představuje významnou složku, měly ke svým operačním programům připojit akční plán pro rozvoj, konkurenceschopnost a udržitelnost drobného pobřežního rybolovu.
(26)
Aby členské státy při provádění ENRF přispěly k cíli docílit zjednodušení a snížit náklady na kontrolu, jakož i a míru chyb, měly by co nejvíce využívat možností spočívajících v uplatňování zjednodušených forem grantů podle nařízení (EU) č. 1303/2013.
(27)
Za účelem vynucení povinnosti kontroly v rámci společné rybářské politiky by členské státy měly vypracovat oddíl o kontrole operačního programu v souladu s prioritami Unie přijatými Komisí pro tuto oblast politiky. S cílem přizpůsobit operační program vyvíjejícím se potřebám v oblasti kontroly a vynucování by měl být kontrolní oddíl operačních programů pravidelně revidován na základě změn priorit Unie v politice kontroly a vynucování v rámci společné rybářské politiky. Tyto změny by měla schvalovat Komise. V zájmu zachování pružnosti při programování činností v oblasti kontroly by revize kontrolního oddílu operačního programu měla být předmětem zjednodušeného postupu.
(28)
Členské státy by měly vypracovat oddíl operačního programu o shromažďování údajů, v souladu s víceletým programem Unie podle nařízení Rady (ES) č. 199/2008 (13). Členské státy by se rovněž měly přizpůsobit specifickým potřebám činností při shromažďování údajů tím, že v souladu s uvedeným nařízením vypracují pracovní plán, který by podléhal schválení Komisí.
(29)
Finanční prostředky podléhající přímému řízení s výjimkou technické pomoci Komise by měly být předběžně definovány na základě cílů s 5 % pružností a řízeny prostřednictvím ročních pracovních programů.
(30)
Za účelem zvýšení konkurenceschopnosti a ekonomické výkonnosti rybolovu je nezbytné stimulovat investice do inovací a poskytovat jim podporu. V zájmu dosažení vyšší úrovně účasti by měl být zjednodušen postup podávání žádostí o podporu pro inovace.
(31)
Pro zvýšení konkurenceschopnosti a ekonomické výkonnosti rybolovu a námořních činností je rovněž rozhodující investice do lidského kapitálu. ENRF by proto měl podporovat poradenské služby, spolupráci mezi vědci a rybáři, odbornou přípravu, celoživotní učení, povzbuzovat šíření znalostí přispívat ke zlepšování celkové výkonnosti a konkurenceschopnosti hospodářských subjektů a podporovat sociální dialog. Manželům, manželkám a životním partnerům samostatně výdělečně činných rybářů by jako uznání jejich úlohy v rybářských komunitách měla za určitých podmínek být rovněž být poskytnuta podpora pro odbornou přípravu, celoživotní učení, šíření znalostí a navazování kontaktů, přispívající k jejich odbornému rozvoji.
(32)
Ve snaze pomoci mladým lidem, kteří se setkávají s nesnázemi v přístupu na trh práce v odvětví rybolovu v době přetrvávající finanční krize, by ENRF měl podpořit program odborné přípravy a kurzy o udržitelných rybolovných postupech a zachování mořských biologických zdrojů.
(33)
S vědomím potenciálu, který rybářům věnujícím se drobnému pobřežnímu rybolovu nabízí diverzifikace a jejich zásadní role v pobřežních komunitách, by měl ENRF poskytovat podporu investicím přispívajícím k diverzifikaci příjmů rybářů rozvojem doplňkových činností, včetně investic do lodí, cestovního ruchu s nabídkou rybaření, restaurací, environmentálních služeb v oblasti rybolovu a výchovných činností v oblasti rybolovu.
(34)
Vytvoření a rozvoj nové hospodářské činnosti v odvětví rybolovu mladými rybáři jsou finančně náročné a představují prvek, který by měl být zohledněn při přidělování a směřování finančních prostředků v rámci ENRF. Tento vývoj má zásadní význam pro konkurenceschopnost odvětví rybolovu v Unii. Proto by měla být zavedena podpora pro mladé rybáře zahajující rybolovnou činnost, s cílem usnadnit jim zakládání podniků. Aby se zajistila životaschopnost nových hospodářských činností podporovaných ENRF, podpora by měla být podmíněna získáním nutných dovedností a schopností. Podpora zahájení podnikání by měla pouze přispět k pořízení prvního rybářského plavidla.
(35)
V zájmu splnění zdravotních a bezpečnostních požadavků na plavidlech je žádoucí, aby ENRF podporoval investice vztahující se k bezpečnosti, pracovním podmínkám, zdraví a hygieně na plavidlech, jestliže podporované investice přesahují rámec požadavků podle unijních a vnitrostátních právních předpisů.
(36)
Měla by být stanovena pravidla pro přidělování příspěvků a finančních náhrad pro rybáře a majitele rybářských plavidel v případě dočasného přerušení rybolovných činností, jestliže k tomuto přerušení došlo přímým důsledkem některých opatření pro zachování zdrojů, s výjimkou stanovení a přidělování rybolovných práv, jestliže je stanoveno v některých plánech řízení rybolovu Unie nebo jednotlivých států, nebo je důsledkem neobnovení dohod o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu nebo protokolů k těmto dohodám. Tato pravidla by měla být stanovena rovněž v případech trvalého ukončení rybolovných činností.
(37)
Za určitých podmínek by mělo být možné přispívat z ENRF do vzájemných fondů, které rybářům poskytují náhrady za hospodářské ztráty způsobené nepříznivými klimatickými jevy, ekologickou katastrofou a náklady na záchrannou akci.
(38)
Za účelem přizpůsobení rybolovných činností rybolovným právům by mělo být možné podporovat z ENRF navržení, vývoj, sledování, hodnocení a řízení systémů pro přidělování rybolovných práv.
(39)
Je nanejvýš důležité do ENRF integrovat environmentální hlediska a podporovat provádění ochranných opatření v rámci společné rybářské politiky, je však nutné brát při tom ohled na různé podmínky ve vodách celé Unie. Pro tento účel je nezbytné přijmout regionalizovaný přístup k ochranným opatřením.
(40)
Podobně by měl ENRF podporovat snížení dopadu rybolovu na mořské prostředí, zejména podporou ekologických inovací, selektivnějších zařízení a vybavení, jakož i prostřednictvím opatření na ochranu a obnovu biologické rozmanitosti a ekosystémů a poskytovaných služeb, v souladu se strategií EU pro biologickou rozmanitost do roku 2020.
(41)
V souladu s hlavním cílem strategie Evropa 2020 souvisejícím se zmírňováním změny klimatu a energetickou účinností by mělo být možné podporovat z ENRF investice do lodí a energetických auditů.
(42)
S cílem zmírňování dopadů změny klimatu a zvyšování energetické účinnosti rybářských plavidel by mělo být možné poskytovat podporu na modernizaci hlavních nebo pomocných motorů a jejich nahrazení, pokud jsou při výběru upřednostněny hospodářské subjekty zabývající se drobným pobřežním rybolovem, aby se usnadnil jejich přístup k financování, a pokud větší vozidla přispívají ke snížení výkonu motoru.
(43)
Aby nedošlo k ohrožení cíle udržitelnosti reformy společné rybářské politiky, měl by být omezen objem finanční podpory, kterou lze věnovat na opatření týkající se loďstva, jako je dočasné nebo trvalé ukončení rybolovných činností, jakož i výměna motorů, a měla by být stanovena lhůta, během které lze udělit tuto finanční podporu v případě trvalého ukončení rybolovných činností.
(44)
V souladu se zákazem výmětů, který je součástí společné rybářské politiky, by měl ENRF podporovat investice do plavidel zaměřené na co nejlepší využití nežádoucích úlovků ryb a zhodnocení nedostatečně využívaných složek úlovků. S ohledem na nedostatek zdrojů je nutné maximalizovat hodnotu ulovených ryb, proto by měl ENRF podporovat rovněž investice do plavidel s cílem zvýšit obchodní hodnotu ulovených ryb.
(45)
S vědomím důležitosti rybářských přístavů, míst vykládky a přístřešků by měl ENRF podporovat příslušné investice, zejména zaměřené na zvýšení energetické účinnosti, ochrany životního prostředí, kvality vyložených produktů, a na zvýšení bezpečnosti a zlepšení pracovních podmínek.
(46)
Pro Unii je životně důležité, aby byla dosažena udržitelná rovnováha mezi zdroji pitné vody a jejich využíváním. Proto je třeba přijmout vhodná opatření pro podporu vnitrozemského rybolovu, při současném udržení ekonomické životaschopnosti těchto odvětví.
(47)
V souladu se sdělením Komise Radě a Evropskému parlamentu ze dne 19. září 2002 nazvaným „Strategie pro udržitelný rozvoj evropské akvakultury“ a sdělením Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů ze dne 29. dubna 2013 nazvaným „Strategické zásady udržitelného rozvoje akvakultury v EU“, cíli společné rybářské politiky a strategií Evropa 2020 by měl ENRF podporovat ekologicky, ekonomicky a sociálně udržitelný rozvoj odvětví akvakultury.
(48)
S ohledem na možný dopad úniku hospodářských zvířat z oblastí akvakultury na divoké mořské populace by ENRF neměla poskytovat pobídky k chovu geneticky modifikovaných organismů.
(49)
Akvakultura přispívá k růstu a zaměstnanosti v pobřežních a venkovských oblastech. Proto je zásadně důležité, aby byl ENRF přístupný zejména pro malé a střední podniky v odvětví akvakultury a podílel se na uvádění nových chovatelů v oblasti akvakultury do podnikání. Za účelem zvýšení konkurenceschopnosti a ekonomické výkonnosti akvakultury je nezbytné stimulovat inovace a podnikání. Proto by mělo být možné podporovat z ENRF inovativní operace, obchodní rozvoj podniků v oblasti akvakultury obecně, včetně nepotravinářské akvakultury a akvakultury na moři, a doplňkové činnosti, jako například cestovní ruch s nabídkou rybaření, environmentální služby týkající se oblasti akvakultury nebo vzdělávací činnosti.
(50)
Pro zvýšení konkurenceschopnosti a ekonomické výkonnosti činností v oblasti akvakultury je rovněž rozhodující investice do lidského kapitálu. Proto by mělo být možné podporovat z ENRF celoživotní učení a vytváření sítí povzbuzující šíření znalostí, jakož i poradenské služby napomáhající zlepšování celkové výkonnosti a konkurenceschopnosti subjektů.
(51)
S cílem přispět k rozvoji zařízení a infrastruktury pro akvakulturu by mělo být možné podporovat z ENRF strategická rozhodnutí celostátních a regionálních orgánů, především pokud jde o vymezování a mapování zón, jež mohou být pro rozvoj akvakultury považovány za nejvhodnější.
(52)
S cílem podporovat ekologicky, sociálně a hospodářsky udržitelnou akvakulturu by mělo být možné podporovat z ENRF činnosti v odvětví akvakultury, které jsou vysoce šetrné k životnímu prostředí, přechod podniků v odvětví akvakultury na environmentální řízení, využití systémů auditu, jakož i přechod na ekologickou akvakulturu. Ve stejném duchu by měl ENRF mít rovněž možnost podporovat akvakulturu poskytující zvláštní environmentální služby.
(53)
S vědomím důležitosti ochrany spotřebitele by mělo být možné z ENRF odpovídajícím způsobem podporovat chovatele s cílem vyloučit či zmírňovat rizika pro zdraví lidí a zvířat, která může chov v oblasti akvakultury vytvářet.
(54)
S poznáním rizik investic do činností akvakultury by ENRF měl mít možnost povzbuzovat bezpečnost podnikání příspěvky k pojištění populací akvakultury, a tím i zajištění příjmů producentů v případě mimořádných výrobních ztrát, zejména v důsledku přírodních katastrof, nepříznivých klimatických jevů, náhlých změn kvality vody, chorob nebo škůdců rostlin a zničení výrobních zařízení.
(55)
Vzhledem k tomu, že přístup k místnímu rozvoji se zapojením místních komunit po řadu let prokazuje svou užitečnost pro podporu rozvoje rybolovu a akvakultury, jakož i venkovských oblastí tím, že bere v potaz potřeby mnoha odvětví pro domácí rozvoj, je nutné poskytovat podporu i nadále a do budoucna ji posilovat.
(56)
V odvětví rybolovu a akvakultury by měl místní rozvoj se zapojením místních komunit podpořit inovační přístupy k vytváření růstu a pracovních míst, zejména poskytnutím přidané hodnoty k produktům rybolovu a diverzifikací místního hospodářství směrem k novým hospodářským činnostem, včetně činností nabízených „modrým růstem“ a širšími námořními odvětvími.
(57)
Udržitelný rozvoj odvětví rybolovu a akvakultury by měl přispívat k dosažení cílů strategie Evropa 2020 souvisejícím s podporou sociálního začleňování a snižování chudoby, s vytvářením pracovních míst a také s povzbuzováním inovací na místní úrovni. Mělo by to rovněž přispět k dosažení cíle posilování územní soudržnosti, který je hlavní prioritou zakotvenou ve Smlouvě o fungování EU.
(58)
Komunitně vedený místní rozvoj by měl být založen na přístupu zdola nahoru s využitím místních partnerství, která jsou složena ze zástupců veřejného, soukromého i občanského sektoru a odrážejí přesně složení místní společnosti. Tito místní aktéři mají nejlepší možnosti k tomu, aby vypracovali a prováděli integrované víceodvětvové strategie komunitně vedeného místního rozvoje, které budou plnit potřeby jejich místní rybolovné oblasti. Je důležité zajistit, aby žádná jednotlivá zájmová skupina neměla v rozhodovacích orgánech místních akčních skupin v oblasti rybolovu (dále jen „skupiny FLAG“) více než 49 % hlasovacích práv.
(59)
Základním rysem tohoto přístupu je vytváření sítí mezi místními partnerstvími. Spolupráce mezi místními partnerstvími je tedy důležitým rozvojovým nástrojem, který by měl být z ENRF podporován.
(60)
Podpora ENRF rybolovným oblastem by měla být koordinována s podporou místního rozvoje, kterou nabízejí další fondy Unie, a měla by zahrnovat všechny aspekty přípravy a provádění strategií komunitně vedeného místního rozvoje a činnosti skupin FLAG, jakož i náklady na oživení místní oblasti a provoz místního partnerství.
(61)
V zájmu zajištění životaschopnosti odvětví rybolovu a akvakultury na vysoce konkurenčním trhu je nezbytné přijmout ustanovení o poskytnutí podpory na provádění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1379/2013 (14), a na činnosti zpracování a uvádění na trh prováděné hospodářskými subjekty ve snaze maximalizovat hodnotu produktů rybolovu a akvakultury. Zvláštní pozornost je třeba věnovat podpoře činností, které začleňují činnosti dodavatelského řetězce v oblasti produkce, zpracování a uvádění na trh nebo představují inovativní procesy nebo metody. Při udělování podpory by měly být upřednostňovány organizace producentů a sdružení organizací producentů. Pokud jde o plány produkce a uvádění produktů na trh, měly by pro podporu být způsobilé pouze tyto organizace a sdružení. Ve snaze přizpůsobit se nové politice zákazu výmětů by měl ENRF podporovat také zpracování nežádoucích úlovků.
(62)
Nařízení (EU) č. 1379/2013 stanoví mechanismus skladování produktů rybolovu určených k lidské spotřebě na podporu větší stability trhu. V zájmu zajištění přechodu z mechanizmů tržní intervence na nové zaměření na plánování a řízení činností produkce a uvádění na trh by do 31. prosince 2018 měla být ukončena veškerá podpora poskytovaná ze strany ENRF.
(63)
S uvědoměním rostoucí konkurence, které jsou vystaveni rybáři věnující se drobnému pobřežnímu rybolovu, by mělo být možné podporovat z ENRF podnikatelské iniciativy, kterými rybáři věnující se drobnému pobřežnímu rybolovu dodávají přidanou hodnotu uloveným rybám, a to zejména zpracováním a přímým prodejem svého úlovku.
(64)
Vzhledem k tomu, že se rybolovné činnosti v nejvzdálenějších regionech Unie potýkají s problémy způsobenými zejména jejich odlehlostí a specifickými klimatickými podmínkami, mělo by být možné zohlednit v rámci ENRF zvláštní obtíže těchto regionů, uznané v článku 349 Smlouvy o fungování EU.
(65)
Aby bylo možné udržet konkurenceschopnost určitých produktů rybolovu a akvakultury z nejvzdálenějších regionů Unie vůči podobným produktům z jiných regionů Unie, Unie zavedla v roce 1992 opatření k vyrovnání souvisejících dodatečných nákladů v odvětví rybolovu. Opatření vztahující se na období 2007-2013 jsou stanovena v nařízení (ES) č. 791/2007. Je nezbytné i nadále od 1. ledna 2014 poskytovat podporu na vyrovnání dodatečných nákladů lovu, chovu, výroby a pro uvádění některých produktů rybolovu a akvakultury z nejvzdálenějších regionů Unie na trh, tak aby toto vyrovnání přispělo k zachování hospodářské životaschopnosti hospodářských subjektů z těchto regionů.
(66)
S ohledem na rozdílné podmínky uvádění na trh v nejvzdálenějších regionech, na výkyvy v odlovu a populacích a na tržní poptávku je třeba ponechat na jednotlivých členských státech, aby stanovily nárok na vyrovnání pro produkty rybolovu, jejich příslušná maximální množství a částku vyrovnání v rámci celkových prostředků přidělených dotčeným členským státům.
(67)
Členské státy by měly být oprávněny určit seznam a množství dotčených produktů rybolovu a výši vyrovnání v rámci celkových prostředků přidělených příslušnému členskému státu. Je rovněž třeba, aby byly oprávněny upravit své plány vyrovnání, pokud to lze odůvodnit měnícími se podmínkami.
(68)
Členské státy by měly stanovit částku vyrovnání ve výši umožňující vhodné vyrovnání dodatečných nákladů vyplývajících ze zvláštních znevýhodnění nejvzdálenějších regionů. Aby se zabránilo nadměrnému vyrovnání, částka by měla být úměrná dodatečným nákladům, které podpora vyrovnává. Za tímto účelem je také třeba, aby se vzaly v potaz další typy veřejné intervence, které mají dopad na úroveň dodatečných nákladů.
(69)
Je nanejvýš důležité, aby členské státy a hospodářské subjekty měly nezbytné prostředky pro provádění kontrol na vysoké úrovni, a tak zaručit dodržování pravidel společné rybářské politiky a zároveň zabezpečit udržitelné využívání živých vodních zdrojů. Mělo by proto být možné podporovat z ENRF členské státy a provozovatele v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1224/2009 (15). Vytvořením kultury dodržování pravidel by tato podpora měla přispívat k udržitelnému rozvoji.
(70)
V duchu logiky jediného fondu by se v rámci ENRF měla zvýšit podpora poskytovaná na základě nařízení (ES) č. 861/2006 členským státům s ohledem na výdaje vynaložené v souvislosti s prováděním systému Unie pro kontrolu ENRF.
(71)
V souladu s cíli politiky Unie pro kontrolu a vynucování se jako vhodné jeví při používání hlídkových plavidel, letadel a vrtulníků ke kontrole rybolovu přesně určit minimální dobu, která by poskytovala základ pro podporu v rámci ENRF.
(72)
S ohledem na význam spolupráce mezi členskými státy v oblasti kontroly by mělo být možné poskytovat z ENRF pro tento účel podporu.
(73)
Je třeba přijmout opatření na podporu shromažďování, správy a využívání údajů o rybolovu podle víceletého programu Unie, a to zejména na podporu vnitrostátních programů, správy a využívání údajů pro vědeckou analýzu a provádění společné rybářské politiky. V duchu logiky jediného fondu by měla v rámci ENRF pokračovat podpora poskytovaná členským státům podle nařízení (ES) č. 861/2006 na výdaje vynaložené v souvislosti se shromažďováním, správou a využíváním údajů o rybolovu v rámci ENRF.
(74)
Řádná a účinná rozhodnutí v oblasti řízení rybolovu v rámci společné rybářské politiky by měla být podpořena činnostmi v oblasti výzkumu a spolupráce a poskytováním vědeckých a socioekonomických stanovisek a doporučení potřebných pro provádění a rozvoj společné rybářské politiky, včetně biogeograficky citlivých oblastí.
(75)
Rovněž je nutné podporovat spolupráci mezi členskými státy, případně se třetími zeměmi, při shromažďování údajů v rámci stejného moře, jakož i s příslušnými mezinárodními vědeckými subjekty.
(76)
Cílem integrované námořní politiky je podpora udržitelného využívání moří a oceánů a rozvoj koordinovaného, soudržného a transparentního rozhodování ve vztahu k politikám týkajícím se oceánů, moří, ostrovů, pobřežních a nejvzdálenějších regionů a námořních odvětví, jak uvádí sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů ze dne 10. října 2007 nazvané „Integrovaná námořní politika pro Evropskou unii“.
(77)
Jak je uvedeno v nařízení (EU) č. 1255/2011, v závěrech Rady, v usneseních Evropského parlamentu a ve stanoviscích Výboru regionů, pro provádění a další rozvoj integrované námořní politiky Unie je potřebné trvalé financování. Očekává se, že rozvoj námořních záležitostí prostřednictvím finanční podpory opatření v rámci integrované námořní politiky bude mít významný dopad, pokud jde o ekonomickou, sociální a územní soudržnost.
(78)
ENRF by měl přispět k podpoře všech úrovní integrované námořní správy, zejména prostřednictvím výměny osvědčených postupů a dalšího rozvoje a provádění strategií pro oblasti jednotlivých moří. Tyto strategie jsou zaměřeny na vytvoření integrovaného rámce pro řešení společných problémů v oblastech jednotlivých evropských moří a na posílení spolupráce mezi zúčastněnými stranami s cílem maximalizovat využití finančních nástrojů a fondů Unie a přispívat k hospodářské, sociální a územní soudržnosti Unie. V této souvislosti mohou opatření a mechanismy zaměřené na lepší spolupráci mezi členskými státy zahrnovat přeshraniční a meziodvětvovou spolupráci mezi námořními službami, např. činnosti v rámci Evropského fóra pro služby pobřežní ochrany, s cílem podporovat výměnu zkušeností a osvědčených postupů v zájmu dosažení efektivnosti a soudržnosti, a to v rámci stávajících příslušných právních předpisů Unie.
(79)
Je třeba, aby měl ENRF možnost rovněž podporoval další rozvoj nástrojů pro vytváření synergií mezi iniciativami v různých odvětvích s dopadem na moře, oceány a pobřeží. To je případ integrovaného námořního dohledu, jehož cílem je zlepšit námořní situační uvědomování prostřednictvím posílené a bezpečné výměny informací mezi jednotlivými odvětvími. Z ENRF by však neměly být financovány operace související s námořním dohledem spadající do oblasti působnosti části třetí hlavy V Smlouvy o fungování EU.
(80)
Propojení informačních systémů řízených těmito odvětvími může vyžadovat mobilizaci vlastních mechanismů financování těchto systémů, a to soudržným způsobem a v souladu se Smlouvou o fungování EU. Územní plánování námořních prostor a integrovaná správa pobřežních oblastí zásadním způsobem přispívají k udržitelnému rozvoji mořských a pobřežních oblastí a k dosažení cílů ekosystémového řízení a rozvoje propojení země a moře. Tyto nástroje jsou také důležité pro řízení různých využití našich pobřeží, moří a oceánů s cílem umožnit jejich udržitelný hospodářský rozvoj a podpořit přeshraniční investice, zatímco provádění směrnice 2008/56/ES bude blíže vymezovat hranice udržitelnosti lidských činností majících dopad na mořské prostředí. Dále je nutné zlepšit znalosti mořského světa a povzbuzovat inovace usnadněním shromažďování, svobodného sdílení, šíření a opakovaného využití údajů o stavu oceánů a moří.
(81)
ENRF by měl rovněž podporovat udržitelný hospodářský růst, zaměstnanost, inovace a konkurenceschopnost v rámci námořních odvětví a pobřežních regionů. Je zvláště důležité rozpoznat regulativní překážky a nedostatky dovedností, které brání růstu v rozvíjejících se a perspektivních námořních odvětvích, jakož i operace zaměřené na podporu investic do technologických inovací nezbytných pro zlepšení podnikatelského potenciálu mořských a námořních aplikací.
(82)
ENRF by se měl doplňovat a zachovávat soulad s existujícími i budoucími finančními nástroji, které dávají k dispozici Unie a členské státy na celostátní a nižší úrovni, k podpoře udržitelného hospodářského, sociálního a územního rozvoje, ochrany a udržitelného využívání oceánů, moří a pobřeží, k posílení účinnosti spolupráce mezi členskými státy a jejich pobřežními, ostrovními a nejvzdálenějšími regiony, s přihlédnutím ke stanovení pořadí důležitosti a pokroku vnitrostátních a místních projektů. ERNF by měl navazovat na jiné politiky Unie, které mohou zahrnovat námořní prvek, zejména na EFRR, Fond soudržnosti a ESF, jakož i program Horizont 2020 zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1291/2013 (16).
(83)
V úsilí o dosažení cílů společné rybářské politiky na globální úrovni se Unie aktivně podílí na činnosti mezinárodních organizací. Proto je nezbytné, aby Unie přispívala na činnost organizací, které pomáhají zajistit zachování a udržitelné využívání rybolovných zdrojů na volném moři a ve vodách třetích zemí. V duchu logiky jediného fondu by měla v rámci ENRF pokračovat podpora poskytnutá mezinárodním organizacím na základě nařízení (ES) č. 861/2006.
(84)
Pro zlepšení správy v rámci společné rybářské politiky a zajištění účinného fungování poradních sborů je nezbytné, aby poradním sborům bylo poskytnuto dostatečné a trvalé financování, které by jim umožnilo účinně vykonávat jejich poradní roli v rámci společné rybářské politiky. V duchu logiky jediného fondu by měla podpora poskytnutá poradním sborům v rámci ENRF nahradit podporu poskytovanou regionálním poradním sborům na základě nařízení (ES) č. 861/2006.
(85)
Je potřeba, aby ENRF formou technické pomoci usnadnil provádění operačního programu a mimo jiné podporoval inovativní přístupy a postupy umožňující jednoduché a transparentní provádění. Technická pomoc by měla zahrnovat také vytvoření evropské sítě skupin FLAG se zaměřením na budování kapacit, šíření informací, výměnu zkušeností a podporu spolupráce mezi místními partnerstvími.
(86)
V zájmu dobrého pracovního partnerství a náležité podpory ze strany Unie je třeba zajistit co nejširší informovanost o podpoře Unie a její publicitu. Orgány odpovědné za řízení pomoci by měly být rovněž odpovědné za tato hlediska informovanosti a publicity i za průběžné informování Komise o příslušných přijatých opatřeních.
(87)
V souvislosti se všemi operacemi financovanými na základě tohoto nařízení, a to jak v rámci sdíleného, tak přímého řízení, je nezbytné zajistit ochranu finančních zájmů Unie řádným uplatňováním příslušných právních předpisů týkajících se ochrany těchto zájmů a náležitou kontrolou prováděnou členskými státy a Komisí.
(88)
Aby bylo možné řešit specifické podmínky společné rybářské politiky uvedené v nařízení (EU) č. 1380/2013 a přispívat k dodržování pravidel společné rybářské politiky, měla by být stanovena další ustanovení k pravidlům o přerušení platební lhůty stanoveným v nařízení (EU) č. 1303/2013. Pokud členský stát nebo subjekt nedodržel své povinnosti v rámci společné rybářské politiky nebo má-li Komise důkazy naznačující toto nedodržení, Komise by měla mít možnost v rámci preventivního opatření přerušit platby.
(89)
Aby se zabránilo zjevnému riziku vyplácení nezpůsobilých výdajů, Komise by měla mít kromě možnosti přerušení platební lhůty také možnost pozastavit platby v případě závažného nedodržení pravidel společné rybářské politiky členským státem.
(90)
Operační programy by měl být předmětem monitorování a hodnocení s cílem zlepšit jejich kvalitu a prokázat jejich splnění. Komise by měla vytvořit rámec pro společný systém monitorování a hodnocení, mimo jiné zajišťující, že příslušné údaje budou k dispozici včas. V této souvislosti je třeba, aby byl určen seznam ukazatelů a aby Komise vypracovala posouzení dopadů politiky ENRF ve vztahu ke specifickým cílům.
(91)
Odpovědnost za monitorování provádění operačního programu by měl společně nést řídící orgán a monitorovací výbor zřízený pro tento účel. K tomu by měly být určeny příslušné pravomoci řídícího orgánu a monitorovacího výboru. Monitorování operačního programu by mělo zahrnovat vypracování výroční zprávy o provádění, která se zasílá Komisi.
(92)
Aby se zlepšila dostupnost a transparentnost informací o možnostech financování a příjemcích podpory, měly by být v každém členském státě zpřístupněny jediné internetové stránky nebo internetový portál poskytující informace o operačním programu, včetně seznamu operací podporovaných v rámci každého operačního programu. Příslušné internetové stránky všech členských států by měly být přístupné rovněž z jediné oficiální webové stránky Unie, aby byl občanům z různých členských států usnadněn přístup k informacím zveřejňovaným členskými státy. Tyto informace by měly široké veřejnosti a zejména daňovým poplatníkům Unie poskytovat pochopitelnou, jasnou a konkrétní představu o tom, jak se vynakládají finanční prostředky Unie v rámci ENRF. Kromě tohoto cíle by mělo zveřejnění příslušných údajů sloužit k účelu další propagace možnosti žádat o finanční prostředky Unie. Aniž je dotčeno používání směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (17), může toto zveřejnění v souladu s vnitrostátními právními předpisy zahrnovat jména fyzických osob.
(93)
Za účelem doplnění a změn některých jiných než podstatných prvků tohoto nařízení by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o určení doby trvání a příslušných počátečních nebo koncových dat doby ve vztahu ke kritériím přípustnosti žádostí, upravení procentuálních podílů týkajících se orientačního rozdělení finančních prostředků mezi cíle v rámci přímého řízení, vymezení způsobilých operací a nákladů pro investice do rybářských plavidel nebo jednotlivých zařízení, týkající se hygienických, zdravotních, bezpečnostních nebo pracovních podmínek, definice způsobilých nákladů podle opatření na ochranu a obnovu mořské biologické rozmanitosti a ekosystémů v rámci udržitelného provozování rybolovných činností, vymezení nákladů způsobilých pro podporu investic do zařízení nebo rybářských plavidel zaměřených na snížení emisí znečišťujících látek nebo skleníkových plynů a zvýšení energetické účinnosti rybářských plavidel, vymezení kritérií pro výpočet dodatečných nákladů vyplývajících ze zvláštních obtíží nejvzdálenějších regionů, vymezení případů nedodržení ze strany členských států, jež mohou způsobit přerušení platební lhůty nebo pozastavení plateb, vymezení kritérií pro určení úrovně finanční opravy, která má být použita, jakož i kritérií pro používání finančních oprav na základě paušálních sazeb nebo extrapolace a vymezení obsahu a vytvoření rámce společného systému monitorování a hodnocení.
(94)
Pro usnadnění hladkého přechodu ze systému zavedeného nařízením (ES) č. 1198/2006 na systém zavedený tímto nařízením by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU v souvislosti se stanovením přechodných ustanovení.
(95)
Při přijímání aktů v přenesené pravomoci podle tohoto nařízení je obzvláště důležité, aby Komise vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(96)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o stanovení ročního rozpisu celkových zdrojů, které jsou k dispozici pro závazky v rámci sdíleného řízení, v členění podle členských států, schválení operačních programů a jejich změn, schválení pracovních plánů pro shromažďování údajů, schválení ročních pracovních programů týkajících se technické pomoci z podnětu Komise, konstatování toho, že existují důkazy poukazující na nedodržení povinností v rámci společné rybářské politiky, konstatování toho, že členský stát nesplnil své povinnosti v rámci společné rybářské politiky, úplné nebo částečné pozastavení vyplácení průběžných plateb týkajících se operačního programu a provedení finanční opravy zrušením celé podpory Unie na operační program nebo její části. Komise by měla přijímat tyto prováděcí akty bez použití nařízení (EU) č. 182/2011.
(97)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by Komisi měly být rovněž svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o předkládání jednotlivých částí operačního programu, jednací řád, formát a časové rozvrhy týkající se schvalování a předkládání operačního programu a jeho změn, roční pracovní program podle kapitol I a II hlavy VI, podobu plánu vyrovnání pro nejvzdálenější regiony, použití různých procentních bodů míry veřejné podpory, vzor, který má být členskými státy použit při předkládání finančních údajů Komisi, stanovení zvláštních ukazatelů pro priority Unie, pravidla pro informace zasílané členskými státy a údaje a synergie mezi možnými zdroji údajů, formu a předkládání výroční zprávy o provádění a jednotlivé části, které mají být zahrnuty do předběžných hodnocení. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením (EU) č. 182/2011 a měl by být použit přezkumný postup.
(98)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by Komisi měly být dále svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o přijetí skutečných priorit Unie pro vynucování a kontrolu, zahrnující podrobnosti o případných změnách těchto priorit, stanovení pravidel pro předkládání údajů poskytovaných řídícími orgány, technické vlastnosti informací a propagační opatření pro danou operaci a pokyny pro vytvoření znaku a určení standardních barev. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením (EU) č. 182/2011. V zájmu zajištění jednoduššího a rychlejšího postupu by měl být použit poradní postup.
(99)
Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže být s ohledem strukturální obtíže, s nimiž se členské státy potýkají při rozvoji odvětví rybolovu, akvakultury a námořního odvětví, jakož i z důvodu omezených finančních prostředků členských států, dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich z důvodu rozsahu a dopadu operací, které mají být financovány v rámci operačních programů, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(100)
Režim podpory uvedený v tomto nařízení nahrazuje režimy podpory zřízené nařízením (ES) č. 2328/2003, nařízením (ES) č. 861/2006, nařízením (ES) č. 1198/2006, nařízením (ES) č. 791/2007, nařízením (EU) č. 1255/2011 a článkem 103 nařízení (ES) č. 1224/2009. Uvedená nařízení a ustanovení by proto měla být zrušena s účinkem od 1. ledna 2014. Tímto nařízením by však nemělo být dotčeno pokračování ani změny pomoci schválené Komisí na základě nařízení (ES) č. 1198/2006 nebo jiného právního předpisu, který se na takovou pomoc vztahuje ke dni 31. prosince 2013.
(101)
Je vhodné uvést do souladu dobu použitelnosti tohoto nařízení s dobou použitelnosti nařízení (EU) č. 1303/2013. Toto nařízení by se proto mělo použít od 1. ledna 2014,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení vymezuje finanční opatření Unie pro provádění:
a)
společné rybářské politiky;
b)
příslušných opatření týkajících se mořského práva;
c)
udržitelného rozvoje rybolovných a akvakulturních oblast a vnitrozemského rybolovu; a
d)
integrované námořní politiky.
Článek 2
Územní působnost
Toto nařízení se vztahuje na operace prováděné na území Unie, není-li v tomto nařízení stanoveno jinak.
Článek 3
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení, a aniž je dotčen odstavec 2 tohoto článku, se použijí definice uvedené v článku 4 nařízení (EU) č. 1380/2013, článku 5 nařízení (EU) č. 1379/13, článku 4 nařízení (ES) č. 1224/2009 a článku 2 nařízení (EU) č. 1303/2013.
2. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„společným prostředím pro sdílení informací“ síť systémů s decentralizovanou strukturou, vyvinutá pro účely výměny informací mezi jednotlivými uživateli za účelem zlepšení situační informovanosti o činnostech na moři;
2)
„meziodvětvovými operacemi“ ty iniciativy, které jsou vzájemně výhodné pro různá odvětví nebo odvětvové politiky, jak jsou uvedeny ve Smlouvě o fungování EU, a kterých není možné zcela dosáhnout prostřednictvím opatření zahrnutých v příslušných oblastech politiky;
3)
„systémem pro elektronické zaznamenávání a hlášení“ systém pro elektronické zaznamenávání a předávání údajů podle nařízení (ES) č. 1224/2009;
4)
„Evropskou námořní sítí pro pozorování a sběr dat“ síť, která začleňuje příslušné vnitrostátní námořní programy pro pozorování a shromažďování údajů do společného a přístupného evropského zdroje;
5)
„rybolovnou a akvakulturní oblastí“ oblast, která zahrnuje pobřeží moře, břehy řeky či jezera nebo rybníky či povodí, s významnou úrovní zaměstnanosti v odvětví rybolovu nebo akvakultury, která je ze zeměpisného, hospodářského a sociálního hlediska funkčně stejnorodá a jež byla jako taková označena členským státem;
6)
„rybářem“ každá osoba, která provozuje komerční rybolov, jak je chápán členským státem;
7)
„vnitrozemským rybolovem“ rybolovné činnosti provozované pro obchodní účely ve vnitrozemských vodách prostřednictvím plavidel nebo jiných zařízení včetně zařízení používaných pro rybolov pod ledem;
8)
„integrovaným řízením pobřežních zón“ strategie a opatření, jaké jsou například uvedeny v doporučení Evropského parlamentu a Rady 2002/413/ES (18);
9)
„integrovanou námořní správou“ se rozumí koordinované řízení všech odvětvových politik na úrovni Unie týkajících se oceánů, moří a pobřežních regionů;
10)
„integrovanou námořní politikou“ politika Unie, jejímž cílem je podpořit koordinované a soudržné rozhodování za účelem maximalizace udržitelného rozvoje, hospodářského růstu a sociální soudržnosti členských států a zejména pobřežních, ostrovních a nejvzdálenějších regionů v Unii, jakož i námořních odvětví, a to prostřednictvím soudržných politik v námořní oblasti a příslušné mezinárodní spolupráce;
11)
„integrovaným námořním dohledem“ iniciativa Unie, jejímž cílem je zvýšit efektivitu a účelnost činností dohledu v evropských mořích prostřednictvím výměny informací a spolupráce napříč odvětvími a hranicemi;
12)
„územním plánováním námořních prostor“ proces, kterým příslušné orgány členských států analyzují a organizují lidské činnosti v mořských oblastech za účelem dosažení ekologických, ekonomických a sociálních cílů;
13)
„opatřením“ se rozumí soubor operací;
14)
„drobným pobřežním rybolovem“ rybolov prováděný rybářskými plavidly o celkové délce menší než 12 metrů, která nepoužívají vlečná rybolovná zařízení uvedená v tabulce 3 v příloze I nařízení Komise (ES) č. 26/2004 (19);
15)
„plavidly provozovanými výlučně ve vnitrozemských vodách“ se rozumí plavidla zabývající se obchodním rybolovem ve vnitrozemských vodách, která nejsou zahrnuta do rejstříku rybářského loďstva Unie.
HLAVA II
OBECNÝ RÁMEC
KAPITOLA I
Zřízení Evropského námořního a rybářského fondu a jeho cíle
Článek 4
Zřízení
Zřizuje se Evropský námořní a rybářský fond (ENRF).
Článek 5
Cíle
ENRF přispívá k dosahování těchto cílů:
a)
podpora rybolovu a akvakultury, jež jsou konkurenceschopné, ekologicky udržitelné, hospodářsky životaschopné a sociálně odpovědné;
b)
podpora provádění společné rybářské politiky;
c)
podpora vyváženého a komplexního územního rozvoje rybolovných a akvakulturních oblastí;
d)
posilováním rozvoje a provádění integrované námořní politiky Unie, a to způsobem doplňujícím politiku soudržnosti a společnou rybářskou politiku;
Sledování těchto cílů nesmí vést ke zvyšování rybolovné kapacity.
Článek 6
Priority Unie
ENRF přispívá ke strategii Evropa 2020 a k provádění společné rybářské politiky. Naplňuje níže uvedené priority Unie v oblasti udržitelného rozvoje rybolovu a akvakultury a souvisejících činností, které odrážejí příslušné tematické cíle uvedené v nařízení (EU) č. 1303/2013:
1)
Podpora environmentálně udržitelného, inovativního a konkurenceschopného rybolovu založeného na znalostech a účinně využívajícího zdroje sledováním těchto specifických cílů:
a)
snížení dopadu rybolovu na mořské prostředí včetně předcházení nežádoucím úlovkům a jejich co nejvýraznějšího možného omezení;
b)
ochrana a obnova vodní biologické rozmanitosti a ekosystémů;
c)
zajištění rovnováhy mezi rybolovnou kapacitou a dostupnými rybolovnými právy;
d)
zvyšování konkurenceschopnosti a životaschopnosti podniků zabývajících se rybolovem včetně drobného pobřežního loďstva a zlepšení bezpečnosti nebo pracovních podmínek;
e)
poskytování podpory pro posilování technologického rozvoje, inovací včetně zvyšování energetické účinnosti a předávání znalostí;
f)
rozvoj odborné přípravy, nových profesních dovedností a celoživotního učení;
2)
Podpora environmentálně udržitelné, inovativní a konkurenceschopné akvakultury založené na znalostech a účinně využívající zdroje sledováním těchto specifických cílů:
a)
poskytování podpory pro posilování technologického rozvoje, inovací a předávání znalostí;
b)
zlepšování konkurenceschopnosti a životaschopnosti podniků akvakultury včetně zlepšení bezpečnosti nebo pracovních podmínek, zejména v případě malých a středních podniků;
c)
ochrana a obnova vodní biologické rozmanitosti a posílení ekosystémů souvisejících s akvakulturou a podpora akvakultury účinně využívající zdroje;
d)
podpora akvakultury s vysokou úrovní ochrany životního prostředí, zdraví a dobrých životních podmínek zvířat a veřejného zdraví a bezpečnosti;
e)
rozvoj odborné přípravy, nových profesních dovedností a celoživotního učení;
3)
Podpora provádění společné rybářské politiky sledováním těchto specifických cílů:
a)
zdokonalení a poskytování vědeckých poznatků, jakož i zlepšení shromažďování údajů a jejich správy;
b)
poskytnutí podpory pro monitorování, kontroly a vynucování, posílení institucionální kapacity a efektivní veřejné správy, aniž by se zvýšila administrativní zátěž;
4)
Zvyšování zaměstnanosti a územní soudržnosti sledováním tohoto specifického cíle: podpora hospodářského růstu, sociálního začleňování a vytváření pracovních míst a podpora uplatnitelnosti na trhu práce a mobility pracovních sil v pobřežních a vnitrozemských komunitách závislých na rybolovu a akvakultuře, včetně diverzifikace činností v rámci odvětví rybolovu a do dalších odvětví námořního hospodářství.
5)
Podpora uvádění na trh a zpracování sledováním těchto specifických cílů:
a)
zlepšování organizace trhu s produkty rybolovu a akvakultury;
b)
podpora investic do odvětví zpracování a uvádění na trh.
6)
Podpora provádění integrované námořní politiky.
KAPITOLA II
Sdílené a přímé řízení
Článek 7
Sdílené a přímé řízení
1. Opatření, na něž se vztahuje hlava V, jsou financována z ENRF v souladu se zásadou sdíleného řízení mezi Unií a členskými státy a společná pravidla stanovená v nařízení (EU) č. 1303/2013.
2. Opatření, na něž se vztahuje hlava VI, jsou financována z ENRF v souladu se zásadou přímého řízení.
KAPITOLA III
Obecné zásady pomoci v rámci sdíleného řízení
Článek 8
Státní podpora
1. Aniž je dotčen odstavec 2 tohoto článku, použijí se pro podporu poskytovanou členskými státy podnikům v odvětví rybolovu a akvakultury články 107, 108 a 109 Smlouvy o fungování EU.
2. Články 107, 108 a 109 Smlouvy o fungování EU se však nepoužijí na platby uskutečněné členskými státy podle tohoto nařízení a v souladu s ním, které spadají do působnosti článku 42 Smlouvy o fungování EU.
3. Vnitrostátní předpisy zavádějící financování z veřejných prostředků, které přesahuje ustanovení tohoto nařízení týkající se plateb uvedených v odstavci 2, se posuzují jako celek na základě odstavce 1.
4. U produktů rybolovu a akvakultury uvedených v příloze I Smlouvy o fungování EU, na něž se vztahují její články 107, 108 a 109, může Komise v souladu s článkem 108 Smlouvy o fungování EU schválit v nejvzdálenějších regionech uvedených v článku 349 Smlouvy o fungování EU provozní podporu v odvětví produkce, zpracování a uvádění těchto produktů na trh, aby se tím zmírnily zvláštní obtíže zemědělské produkce v uvedených regionech způsobené odlehlostí, ostrovní povahou a vzdálenou polohou.
Článek 9
Zvláštní předběžné podmínky
Pro ENRF se použijí zvláštní předběžné podmínky uvedené v příloze IV.
KAPITOLA IV
Přípustnost žádostí a nezpůsobilé operace
Článek 10
Přípustnost žádostí
1. Žádosti podané provozovatelem nejsou přípustné pro podporu z ENRF v určeném časovém období stanoveném podle odstavce 4 tohoto článku, pokud bylo příslušným orgánem zjištěno, že se dotčený provozovatel:
a)
dopustil závažného porušení předpisů podle článku 42 nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 (20) nebo čl. 90 odst. 1 nařízení (ES) č. 1224/2009;
b)
podílel na provozu, řízení nebo vlastnictví rybářských plavidel uvedených na unijním seznamu plavidel provádějících nezákonný, nehlášený a neregulovaný rybolov podle čl. 40 odst. 3 nařízení (ES) č. 1005/2008 nebo plavidel plujících pod vlajkou zemí určených jako nespolupracující třetí země podle článku 33 uvedeného nařízení;
c)
dopustil závažných porušení pravidel společné rybářské politiky určených takto v jiných právních aktech přijatých Evropským parlamentem a Radou; nebo
d)
dopustil kteréhokoli z trestných činů uvedených v článcích 3 a 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/99/ES (21), pokud je podána žádost o podporu podle hlavy V kapitoly II tohoto nařízení.
2. Příjemce po podání žádosti musí nadále splňovat podmínky uvedené v odst. 1 písm. a) až d) po celou dobu provádění operace a po dobu pěti let po uskutečnění poslední platby tomuto příjemci.
3. Žádosti podané provozovatelem nejsou přípustné v určeném časovém období stanoveném podle odstavce 4 tohoto článku, pokud bylo příslušným orgánem zjištěno, že se dotčený provozovatel dopustil podvodu podle definice v článku 1 Úmluvy o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (22) v rámci Evropského rybářského fondu nebo ENRF.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 126, pokud jde o:
a)
určení doby uvedené v odstavcích 1 a 3 tohoto článku, která musí být přiměřená povaze, závažnosti, době trvání a opakování závažného porušení předpisů, trestného činu nebo podvodu a která nesmí být kratší než jeden rok;
b)
určení příslušných počátečních nebo koncových dat doby uvedené v odstavcích 1 a 3 tohoto článku.
5. Členské státy požadují, aby provozovatelé podávající žádost v rámci ENRF poskytli řídícímu orgánu podepsané prohlášení potvrzující, že splňují kritéria uvedená v odstavci 1 tohoto článku a že se v rámci Evropského námořního fondu nebo ENRF nedopustili podvodu, jak uvádí odstavec 3 tohoto článku. Členské státy před schválením operace ověří pravdivost tohoto prohlášení na základě informací dostupných podle vnitrostátního rejstříku porušení předpisů uvedeného v článku 93 nařízení (ES) č. 1224/2009 nebo na základě jiných dostupných údajů.
Pro účely prvního pododstavce členský stát poskytne na žádost jiného členského státu informace obsažené ve svém vnitrostátním rejstříku porušení předpisů, jak je uvedeno v článku 93 nařízení (ES) č. 1224/2009.
Článek 11
Nezpůsobilé operace
V rámci ENRF nejsou způsobilé tyto operace:
a)
operace zvyšující rybolovnou kapacitu plavidla nebo zařízení zvyšující schopnost plavidla vyhledat ryby;
b)
stavba nových rybářských plavidel nebo dovoz rybářských plavidel;
c)
dočasné nebo trvalé zastavení rybolovných činností, není-li v tomto nařízení stanoveno jinak;
d)
průzkumný rybolov;
e)
převod vlastnictví podniku;
f)
přímé vysazování ryb, pokud není výslovně stanoveno jako opatření na ochranu v právním předpisu Unie, nebo v případě experimentálního vysazování ryb.
HLAVA III
FINANČNÍ RÁMEC
Článek 12
Plnění rozpočtu
1. Rozpočet Unie přidělený ENRF podle hlavy V tohoto nařízení se plní v rámci sdíleného řízení v souladu s článkem 4 nařízení (EU) č. 1303/2013.
2. Rozpočet Unie přidělený ENRF podle hlavy VI tohoto nařízení plní přímo Komise v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (23).
3. Jakékoliv zrušení celého rozpočtového závazku v rámci přímého řízení nebo jeho části Komisí musí být v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012 a případně s článkem 123 tohoto nařízení.
4. V souladu s články 30 a 53 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 se použije zásada řádného finančního řízení.
Článek 13
Rozpočtové prostředky v rámci sdíleného řízení
1. Prostředky, které jsou k dispozici na závazky z ENRF pro období 2014 až 2020 v rámci sdíleného řízení, činí 5 749 331 600 EUR v běžných cenách v souladu s ročním rozpisem stanoveným v příloze II.
2. Částka 4 340 800 000 EUR z rozpočtových prostředků uvedených v odstavci 1 se přidělí na udržitelný rozvoj rybolovu, akvakultury a rybolovných oblastí, na uvádění na trh a zpracování a na technickou pomoc z podnětu členských států podle kapitol I, II, III, IV a VII hlavy V, s výjimkou článku 67.
3. Částka 580 000 000 EUR z rozpočtových prostředků uvedených v odstavci 1 se přidělí na kontrolní a vynucovací opatření podle článku 76.
4. Částka 520 000 000 EUR z rozpočtových prostředků uvedených v odstavci 1 se přidělí na shromažďování údajů podle článku 77.
5. Částka 192 500 000 EUR z rozpočtových prostředků uvedených v odstavci 1 se přidělí na vyrovnání pro nejvzdálenější regiony podle kapitoly V hlavy V. Toto vyrovnání nepřekročí za rok:
a)
6 450 000 EUR pro Azory a Madeiru,
b)
8 700 000 EUR pro Kanárské ostrovy,
c)
12 350 000 EUR pro francouzské nejvzdálenější regiony uvedené v článku 349 Smlouvy o fungování EU.
6. Částka 44 976 000 EUR z rozpočtových prostředků uvedených v odstavci 1 se přidělí na podporu skladování podle článku 67.
7. Částka 71 055 600 EUR z rozpočtových prostředků uvedených v odstavci 1 se přidělí na opatření týkající se integrované námořní politiky podle kapitoly VIII hlavy V.
8. Členské státy mají možnost využívat zaměnitelně finanční prostředky dostupné podle odstavců 3 a 4.
Článek 14
Rozpočtové prostředky v rámci přímého řízení
1. Prostředky, které jsou k dispozici na závazky z ENRF pro období 2014 až 2020 v rámci sdíleného řízení podle kapitoly I a III hlavy VI, činí 647 275 400 EUR v běžných cenách.
2. Pro účely hlavy VI kapitol I a II je orientační rozdělení finančních prostředků mezi cíle uvedené v článcích 82 a 85 stanoveno v příloze III.
3. Komise se může od orientačních procentuálních podílů uvedených v odstavci 2 v jednotlivých případech odchýlit maximálně o 5 % hodnoty finančního krytí.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 126, pokud jde o úpravy procentuálních podílů stanovených v příloze III.
Článek 15
Přezkum v polovině období
Komise přezkoumá provádění hlavu VI kapitoly I a II včetně potřeby úprav orientačního rozdělení finančních prostředků stanoveného v příloze III a do 30. června 2017 předloží Evropskému parlamentu a Radě průběžnou hodnotící zprávu o dosažených výsledcích a kvalitativních a kvantitativních aspektech ERNF.
Článek 16
Finanční rozdělení pro sdílené řízení
1. Prostředky dostupné pro závazky členských států uvedené v čl. 13 odst. 2 až 7 pro období 2014 až 2020 v souladu s tabulkou v příloze II jsou stanoveny na základě těchto objektivních kritérií:
a)
pokud jde o hlavu V, s výjimkou článků 76 a 77:
i)
úroveň zaměstnanosti v odvětvích rybolovu a mořské a sladkovodní akvakultury včetně zaměstnanosti v oblasti souvisejícího zpracování,
ii)
úroveň produkce v odvětvích rybolovu a mořské a sladkovodní akvakultury včetně souvisejícího zpracování, a
iii)
podíl drobného pobřežního rybářského loďstva v rámci rybářského loďstva;
b)
pokud jde o články 76 a 77:
i)
rozsah kontrolních úkolů dotčeného členského státu, s přihlédnutím k velikosti rybářského loďstva členského státu a velikosti mořské oblasti, která má být kontrolována, objemu vykládek a hodnoty dovozu ze třetích zemí;
ii)
dostupné prostředky pro kontrolu vzhledem k rozsahu kontrolních úkolů členského státu, kdy jsou dostupné prostředky určeny s přihlédnutím k počtu kontrol provedených na moři a inspekcí vykládek;
iii)
rozsah úkolů dotčeného členského státu týkajících se shromažďování údajů, s přihlédnutím k velikosti rybářského loďstva členského státu, objemu vykládek a velikosti produkce akvakultury, rozsahu činností vědeckého sledování na moři a počtu průzkumů, jichž se členský stát účastní, a
iv)
dostupné zdroje pro sběr údajů ve srovnání s rozsahem úkolů členského státu týkajících se shromažďování údajů, kdy jsou dostupné prostředky určeny s přihlédnutím k lidským zdrojům a technickým prostředkům potřebným k provádění vnitrostátního programu odběru vzorků pro shromažďování údajů.
c)
pokud jde o všechna opatření, historická rozdělení finančních prostředků podle nařízení (ES) č. 1198/2006 a historická spotřeba podle nařízení (ES) č. 861/2006.
2. Komise přijme prostřednictvím prováděcího aktu rozhodnutí, kterým se stanoví roční rozpis celkových zdrojů v členění podle členských států.
HLAVA IV
PROGRAMOVÁNÍ
KAPITOLA I
Programování opatření financovaných v rámci sdíleného řízení
Článek 17
Příprava operačních programů
1. Každý členský stát vypracuje jediný operační program pro provádění priorit Unie stanovených v článku 6, které mají být spolufinancovány z ENRF.
2. Členský stát stanoví operační program v úzké spolupráci s partnery uvedenými v článku 5 nařízení (EU) č. 1303/2013.
3. Pro část operačního programu uvedeného v čl. 18 odst. 1 písm. o) Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijme do 31. května 2014 konkrétní priority Unie pro politiku vynucování a kontroly. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 127 odst. 2.
Článek 18
Obsah operačního programu
1. Kromě prvků uvedených v článku 27 nařízení (EU) č. 1303/2013 operační program obsahuje:
a)
analýzu situace z hlediska silných a slabých stránek, příležitostí a hrozeb a určení potřeb, které je nutno řešit v dané zeměpisné oblasti, případně i včetně přímoří, na niž se program vztahuje.
Analýza se soustředí na příslušné priority Unie stanovené v článku 6 tohoto nařízení, a případně musí být v souladu s víceletým národním strategickým plánem pro akvakulturu uvedeným v článku 34 nařízení (EU) č. 1380/2013, a na pokrok v dosahování dobrého stavu prostředí vypracováním a prováděním strategie pro mořské prostředí podle článku 5 směrnice 2008/56/ES. Specifické potřeby týkající se pracovních míst, životního prostředí, zmírňování změny klimatu a přizpůsobení se této změně a podpory inovací jsou posuzovány ve vztahu k prioritám Unie, s cílem nalézt nejvhodnější odpovědi na úrovni jednotlivých priorit týkajících se příslušných oblastí;
b)
popis strategie ve smyslu článku 27 nařízení (EU) č. 1303/2013 dokládající, že:
i)
pro jednotlivé priority Unie zahrnuté v programu jsou stanoveny vhodné cíle na základě společných ukazatelů uvedených v článku 109 tohoto nařízení;
ii)
výběr příslušných opatření vyplývá logicky z jednotlivých priorit Unie zvolených v příslušném programu, přičemž se zohlední závěry předběžného hodnocení a analýzy podle písmene a) tohoto odstavce. V případě opatření za účelem trvalého zastavení rybolovných činností podle článku 34 tohoto nařízení popis strategie zahrnuje cíle a opatření, jež mají být přijata, v zájmu snížení rybolovné kapacity v souladu s článkem 22 nařízení (EU) č. 1380/2013. Rovněž se uvede popis metody pro výpočet prémie udělované podle článků 33 a 34 tohoto nařízení;
iii)
přidělení finančních prostředků na priority Unie zahrnuté v programu je odůvodnitelné a dostačuje k dosažení stanovených cílů;
c)
případně konkrétní potřeby oblastí Natura 2000, zavedených směrnicí Rady 92/43/EHS (24) a příspěvek programu ke zřízení ucelené sítě oblastí obnovy rybích populací podle článku 8 nařízení (EU) č. 1380/2013;
d)
posouzení konkrétních předběžných podmínek uvedených v článku 9 a příloze IV tohoto nařízení a v případě potřeby opatření uvedená v čl. 19 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013;
e)
popis výkonnostního rámce ve smyslu článku 22 a přílohy II nařízení (EU) č. 1303/2013;
f)
seznam vybraných opatření, uspořádaných podle priorit Unie;
g)
seznam kritérií používaných pro výběr rybolovných a akvakulturních oblastí podle hlavy V kapitoly III;
h)
seznam výběrových kritérií pro komunitně vedené strategie místního rozvoje podle hlavy V kapitoly III;
i)
v členských státech, kde lze více než 1 000 plavidel považovat za plavidla pro drobný pobřežní rybolov, akční plán pro rozvoj, konkurenceschopnost a udržitelnost drobného pobřežního rybolovu;
j)
požadavky na hodnocení a plán hodnocení podle článku 56 nařízení (EU) č. 1303/2013 a opatření, která mají být přijata pro řešení zjištěných potřeb;
k)
finanční plán, který má být navržen s ohledem na článek 20 nařízení (EU) č. 1303/2013 a v souladu s prováděcím aktem Komise podle čl. 16 odst. 2 tohoto nařízení a který zahrnuje:
i)
tabulku uvádějící celkový příspěvek ENRF plánovaný na každý rok,
ii)
tabulku uvádějící použitelné prostředky ENRF a míru spolufinancování v rámci priorit Unie stanovených v článku 6 tohoto nařízení, jakož i technickou pomoc; odchylně od obecného pravidla stanoveného v čl. 94 odst. 2 tohoto nařízení tato tabulka případně uvádí samostatně prostředky ENRF a míry spolufinancování, které se použijí pro podporu uvedenou v článcích 33 a 34, čl. 41 odst. 2, článcích 67 a 70, čl. 76 odst. 2 písm. a) až d) a f) až l), čl. 76 odst. 2 písm. e) a článku 77 tohoto nařízení.
l)
informace o doplňkovosti a koordinaci s fondy ESI a jinými příslušnými finančními nástroji Unie a členských států;
m)
prováděcí opatření k operačnímu programu včetně:
i)
určení orgánů uvedených v článku 123 nařízení (EU) č. 1303/2013 a pro informaci stručný popis systému řízení a kontroly;
ii)
popisu příslušných úloh místních akčních skupin v oblasti rybolovu (FLAG), řídícího orgánu nebo určeného subjektu pro veškeré úkoly v oblasti provádění komunitně vedené strategie místního rozvoje;
iii)
popisu postupů monitorování a hodnocení, jakož i obecného složení monitorovacího výboru uvedeného v článku 48 nařízení (EU) č. 1303/2013;
iv)
ustanovení k zajištění propagace programu v souladu s článkem 119 tohoto nařízení;
n)
seznam partnerů podle článku 5 nařízení (EU) č. 1303/2013 a výsledky konzultace s partnery;
o)
pro cíl zajištění zvýšené úrovně dodržování pravidel prostřednictvím kontroly uvedené v čl. 6 bodu 3 písm. b) a v souladu se skutečnými prioritami přijatými Komisí podle čl. 17 odst. 3:
i)
seznam subjektů, které provádějí systém kontroly, inspekce a vynucování, a stručný popis jejich dostupných lidských a finančních zdrojů pro kontrolu, inspekci a vynucování v oblasti rybolovu a jejich hlavní dostupné vybavení pro kontrolu, inspekci a vynucování v oblasti rybolovu, zejména počet lodí, letadel a vrtulníků,
ii)
hlavní cíle kontrolních opatření, která se mají provádět, s využitím ukazatelů dopadu, které budou stanoveny v souladu s článkem 109,
iii)
specifické cíle, kterých má být dosaženo v souladu s prioritami Unie podle článku 6, a podrobný popis podle kategorie po celé programové období;
p)
za účelem shromažďování údajů pro udržitelné řízení rybolovu podle čl. 6 bodu 3 písm. a) a v souladu s víceletým programem Unie uvedeným v článku 3 nařízení (ES) č. 199/2008:
i)
popis činností shromažďování údajů v souladu s čl. 25 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013;
ii)
popis postupů pro ukládání údajů, správy a využívání údajů;
iii)
popis způsobilosti pro dosahování řádného finančního a administrativního řízení shromážděných údajů;
Část operačního programu uvedená v písmenu p) je doplněna v souladu s článkem 21 tohoto nařízení.
2. Operační program zahrnuje metody pro výpočet zjednodušených nákladů podle čl. 67 odst. 1 písm. b), c) a d) nařízení (EU) č. 1303/2013 a dodatečných nákladů nebo ztráty příjmů v souladu s článkem 96 tohoto nařízení a metodu pro výpočet vyrovnání podle příslušných kritérií stanovených pro každou z využitých činností podle čl. 40 odst. 1 a článků 53, 54 a 55, čl. 56 odst. 1 písm. f) a článku 67 tohoto nařízení. V případě potřeby jsou zahrnuty rovněž informace o předběžných platbách pro skupiny FLAG podle článku 62 tohoto nařízení.
3. Komise přijme prostřednictvím prováděcích aktů pravidla pro prezentaci jednotlivých částí popsaných v odstavcích 1 a 2 tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 127 odst. 3.
Článek 19
Schválení operačního programu
1. S výhradou článku 29 nařízení (EU) č. 1303/2013 Komise přijímá prováděcí akty, jimiž schválí operační program.
2. Pro účely přijetí prováděcích aktů uvedených v odstavci 1 tohoto článku Komise přezkoumá, zda opatření uvedená v čl. 18 odst. 1 písm. b) bodu ii) mohou skutečně odstranit zjištěnou nadměrnou kapacitu.
Článek 20
Změna operačního programu
1. Komise přijímá prováděcí akty, jimiž schválí změnu operačního programu.
2. V zájmu přizpůsobení se vyvíjejícím se potřebám v oblasti kontroly může Komise přijmout každé dva roky prováděcí akty, jimž upřesní veškeré změny priorit Unie v oblasti politiky vynucování a kontroly uvedené v čl. 17 odst. 3 a odpovídajících způsobilých operací, které je třeba upřednostnit. Tyto prováděcí akty se přijímají s poradním postupem podle čl. 127 odst. 2.
3. Členské státy mohou předložit změnu svých operačních programů s ohledem na nové priority stanovené v prováděcích aktech uvedených v odstavci 2 tohoto článku. V souladu se zásadou proporcionality se pro tyto změny operačních programů použije zjednodušený postup přijatý v souladu s čl. 22 odst. 2.
Článek 21
Pracovní plány pro shromažďování údajů
1. Pro účely použití čl. 18 odst. 1 písm. p) tohoto nařízení předloží členské státy elektronicky Komisi pracovní plány shromažďování údajů podle čl. 4 odst. 4 nařízení (ES) č. 199/2008, a to do 31. října roku předcházejícího roku zahájení uplatňování pracovního plánu, ledaže dosud platí stávající plán, v kterémžto případě o tom uvědomí Komisi. Obsah těchto plánů musí být v souladu s čl. 4 odst. 2 uvedeného nařízení.
2. Komise přijme prováděcí akty, jimiž schválí pracovní plány uvedené v odstavci 1, do 31. prosince roku předcházejícího roku zahájení uplatňování pracovního plánu.
Článek 22
Pravidla týkající se postupů a harmonogramů
1. Komise může přijmout prostřednictvím prováděcích aktů pravidla pro postupy, formu a časové plány pro:
a)
schvalování operačních programů,
b)
předkládání a schvalování návrhů změn operačních programů včetně jejich vstupu v platnost a četnosti předkládání během programového období,
c)
předkládání a schvalování návrhů změn podle čl. 20 odst. 3,
d)
předkládání pracovních plánů pro shromažďování údajů.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 127 odst. 3.
2. Postupy a časové plány budou zjednodušeny v případě:
a)
změny operačních programů týkající se převodu finančních prostředků mezi prioritami Unie za podmínky, že nepřekračují 10 % částky přidělené na příslušnou prioritu Unie;
b)
změny operačních programů týkající se zavedení nebo zrušení opatření nebo typů příslušných operací a souvisejících informací a ukazatelů;
c)
změny operačních programů týkající se změn v popisu opatření včetně změn podmínek způsobilosti;
d)
změn uvedených v čl. 20 odst. 3, jakož i v případě dalších změn části operačního programu uvedené v čl. 18 odst. 1 písm. n).
3. Odstavec 2 se nepoužije na opatření uvedená v článcích 33, 34 a v čl. 41 odst. 2.
KAPITOLA II
Programování opatření financovaných v rámci přímého řízení
Článek 23
Roční pracovní program
1. Pro účely provádění hlavy VI přijme Komise prostřednictvím prováděcích aktů roční pracovní programy v souladu s cíli stanovenými v těchto kapitolách. V případě kapitol I a II hlavy VI se tyto prováděcí akty přijímají přezkumným postupem podle čl. 127 odst. 3.
2. Roční pracovní programy zahrnují:
a)
popis financovaných činností a cíle, jež jednotlivé činnosti sledují, které musí být v souladu s cíli stanovenými v článcích 82 a 85. Obsahuje také určení částky přidělené na každou činnost, orientační harmonogram provádění, jakož i informace o provádění těchto činností;
b)
pro granty a související opatření základní hodnotící kritéria, která se stanoví tak, aby bylo možno co nejlépe dosáhnout cílů sledovaných operačním programem, a maximální míru spolufinancování;
HLAVA V
OPATŘENÍ FINANCOVANÁ V RÁMCI SDÍLENÉHO ŘÍZENÍ
KAPITOLA I
Udržitelný rozvoj rybolovu
Článek 24
Specifické cíle
Podpora v rámci této kapitoly přispívá k plnění specifických cílů v rámci priority Unie stanovené v čl. 6 bodu 1.
Článek 25
Obecné podmínky
1. Majitel rybářského plavidla, který obdržel podporu podle této kapitoly, nepřevede toto plavidlo mimo Unii po dobu nejméně pěti let ode dne, kdy byla tato podpora příjemci skutečně vyplacena. Pokud by bylo plavidlo v průběhu tohoto období převedeno, vybere členský stát neoprávněně vyplacené částky určené na provoz zpět, a to v poměrné výši odpovídající období, během něhož nebyla podmínka stanovená v první větě tohoto odstavce splněna.
2. Provozní náklady nejsou způsobilé, pokud v této kapitole není výslovně stanoveno jinak.
3. Celkový finanční příspěvek z ENRF na opatření uvedená v článcích 33 a 34 a výměnu nebo modernizaci hlavních nebo pomocných motorů podle článku 41 nepřekročí vyšší z těchto prahových hodnot:
a)
6 000 000 EUR, nebo
b)
15 % finanční podpory Unie přidělené příslušným členským státem na priority Unie stanovené v čl. 6 bodech 1, 2 a 5.
4. Celkový finanční příspěvek z ENRF na opatření uvedená v čl. 29 odst. 4 nepřekročí 5 % finanční podpory Unie přidělené jednotlivým členským státům.
5. Podpora majitelům plavidel udělená podle článku 33 se odečte od podpory udělené majitelům plavidel podle článku 34 na totéž plavidlo.
Článek 26
Inovace
1. Za účelem povzbuzení inovací v oblasti rybolovu může ENRF podporovat projekty zaměřené na vývoj nebo zavádění nových nebo podstatně zdokonalených produktů a vybavení, nových nebo zdokonalených postupů a technik, nových nebo zdokonalených řídicích a organizačních systémů, a to i na úrovni zpracování a uvádění na trh.
2. Operace financované podle tohoto článku se provádějí ve spolupráci s vědeckým nebo technickým subjektem uznaným členským státem nebo Unií. Tento vědecký nebo technický subjekt ověřuje výsledky těchto operací, nebo prostřednictvím takového subjektu.
3. Výsledky operací financovaných v rámci tohoto článku jsou členským státem vhodně zveřejňovány v souladu s článkem 119.
Článek 27
Poradenské služby
1. V zájmu zlepšení celkové výkonnosti a konkurenceschopnosti provozovatelů a s cílem podpořit udržitelný rybolov může ENRF podporovat:
a)
studie proveditelnosti a poradenské služby posuzující životaschopnost projektů potenciálně způsobilých pro podporu podle této kapitoly;
b)
poskytování odborných doporučení v oblasti environmentální udržitelnosti, se zaměřením na omezení a pokud možno odstranění negativních dopadů rybolovných činností na mořské, suchozemské a sladkovodní ekosystémy;
c)
poskytování odborného poradenství v oblasti obchodních a marketingových strategií.
2. Studie proveditelnosti, poradenské služby a poradenství podle odstavce 1 jsou poskytovány vědeckými, akademickými, odbornými nebo technickými subjekty nebo subjekty poskytujícími ekonomické poradenství s požadovanými pravomocemi.
3. Podpora uvedená v odstavci 1 se poskytuje provozovatelům, organizacím rybářů, včetně organizací producentů nebo veřejnoprávních subjektů.
4. Pokud podpora podle odstavce 1 nepřekročí částku 4 000 EUR, může být příjemce vybrán prostřednictvím zrychleného řízení.
Článek 28
Partnerství mezi vědci a rybáři
1. S cílem podpořit předávání znalostí mezi vědci a rybáři může ENRF podporovat:
a)
vytváření sítí, dohod o partnerství či sdružení mezi jedním nebo více nezávislými vědeckými subjekty a rybáři nebo jednou nebo více organizacemi rybářů, a to s případnou účastí technických subjektů;
b)
činnosti prováděné v rámci sítí, dohod o partnerství či sdružení vytvořených v souladu s písmenem a).
2. Činnosti uvedené v odst. 1 písm. b) mohou zahrnovat činnosti v oblasti shromažďování a správy údajů, studie, pilotní projekty, šíření znalostí a výsledků výzkumu, semináře a osvědčené postupy.
3. Podpora uvedená v odstavci 1 může být poskytnuta veřejnoprávním subjektům, rybářům, organizacím rybářů, skupinám FLAG a nevládním organizacím.
Článek 29
Podpora lidského kapitálu, tvorby pracovních míst a sociálního dialogu
1. S cílem podpořit lidský kapitál, tvorbu pracovních míst a sociální dialog může ENRF podporovat:
a)
odbornou přípravu, celoživotní učení, společné projekty, šíření poznatků ekonomické, technické, regulační nebo vědecké povahy a inovačních postupů a osvojování nových odborných dovedností, zejména spojených s udržitelným řízením mořských ekosystémů, hygienou, zdravím, bezpečností, činnostmi v námořním odvětví, inovacemi a podnikáním;
b)
vytváření sítí a výměnu zkušeností a osvědčených postupů mezi zúčastněnými stranami, včetně organizací prosazujících rovné příležitosti mezi muži a ženami, podporu úlohy žen v rybářských komunitách a prosazování nedostatečně zastoupených skupin zapojených do drobného pobřežního rybolovu nebo rybolovu uskutečňovaného z břehu;
c)
sociální dialog na unijní, vnitrostátní, regionální nebo místní úrovni za účasti rybářů, sociálních partnerů a jiných příslušných zúčastněných stran.
2. Podpora uvedená v odstavci 1 může být rovněž poskytnuta manželkám nebo manželům samostatně výdělečně činných rybářů nebo - v míře odpovídající rozsahu jejich uznání vnitrostátními právními předpisy - životním partnerům samostatně výdělečně činných rybářů, za podmínek uvedených v čl. 2 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/41/EU (25).
3. Podporu podle odst. 1 písm. a) lze poskytnout pro účely odborné přípravy osob mladších 30 let, které jsou v daném členském státě uznány jako nezaměstnané (dále jen „stážisté“), a to po dobu nepřesahující dva roky. Tato podpora je omezena na stáže na palubě rybářské lodi provozující drobný pobřežní rybolov, která je ve vlastnictví profesionálního rybáře ve věku alespoň 50 let, kdy je stáž formalizována smlouvou mezi stážistou a vlastníkem plavidla, která je uznána dotčeným členským státem, včetně kurzů o udržitelných rybolovných postupech a zachování mořských biologických zdrojů v souladu s definicí obsaženou v nařízení (EU) č. 1380/2013. Stážisté musí být na palubě v doprovodu profesionálního rybáře ve věku alespoň 50 let.
4. Podpora podle odstavce 3 se poskytuje profesionálním rybářům na pokrytí platu stážisty a související poplatky a vypočítá se na základě čl. 65 odst. 4 nařízení (EU) č. 1303/2013 s přihlédnutím k hospodářské situaci a životní úrovni daného členského státu. Tato podpora nepřekročí maximální výši 40 000 EUR pro každého příjemce během programového období.
Článek 30
Diverzifikace a nové formy příjmů
1. ENRF může poskytovat podporu investicím přispívajícím k diverzifikaci příjmů rybářů rozvojem doplňkových činností, včetně investic do lodí, cestovního ruchu s nabídkou rybaření, restaurací, environmentálních služeb v oblasti rybolovu a výchovných činností v oblasti rybolovu.
2. Podpora podle odstavce 1 se poskytuje rybářům, kteří:
a)
předloží podnikatelský plán na rozvoj svých nových aktivit a
b)
mají odpovídající profesní dovednosti, které mohou být získány prostřednictvím operací financovaných podle čl. 29 odst. 1 písm. a).
3. Podpora podle odstavce 1 se poskytuje, pouze pokud se k hlavním činnostem rybáře váží doplňkové činnosti.
4. Částka podpory poskytnuté podle odstavce 1 nepřesáhne 50 % rozpočtu předpokládaného v podnikatelském plánu pro každou operaci a v případě žádného příjemce nepřekročí maximální výši 75 000 EUR.
Článek 31
Podpora zahájení podnikání mladých rybářů
1. ENRF může poskytovat podporu mladým rybářům na zahájení podnikání.
2. Podpora podle tohoto článku může být poskytnuta pouze na první pořízení rybářského plavidla:
a)
jehož celková délka je menší než 24 metrů,
b)
které je vybaveno pro rybolov na moři,
c)
jehož stáří je mezi 5 a 30 lety, a
d)
jež patří do skupiny loďstva, u které zpráva o rybolovné kapacitě podle čl. 22 odst. 2 nařízení (EU) č. 1380/2013 prokázala vyváženost s rybolovnými právy dostupnými pro tuto skupinu.
3. Pro účely tohoto článku se „mladými rybáři“ rozumí fyzické osoby, které si chtějí poprvé pořídit rybářské plavidlo a které jsou v okamžiku podání žádosti mladší než 40 let a odpracovaly nejméně pět let jako rybáři nebo získaly rovnocenný odborný výcvik. Členské státy mohou vymezit další objektivní kritéria pro mladé rybáře, aby byli způsobilí pro podporu podle tohoto článku.
4. Podpora podle tohoto článku nepřekročí 25 % nákladů na pořízení rybolovného plavidla a v žádném případě nesmí být vyšší než 75 000 EUR na jednoho mladého rybáře.
Článek 32
Zdraví a bezpečnost
1. S cílem zlepšit rybářům hygienické, zdravotní, bezpečnostní a pracovní podmínky může ENRF podporovat investice do rybářských plavidel nebo do jednotlivých zařízení za předpokladu, že tyto investice přesahují požadavky práva Unie nebo vnitrostátního práva.
2. Podpora podle tohoto článku se poskytuje rybářům nebo majitelům rybářských plavidel.
3. Pokud operace spočívá v investici do plavidla, podpora pro totéž rybářské plavidlo není poskytnuta více než jednou pro stejný druh investice během programového období. Pokud operace spočívá v investici do vybavení jednotlivců, podpora pro téhož příjemce není poskytnuta více než jednou pro stejný druh vybavení během programového období.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 126, pokud jde o určení druhů operací způsobilých podle odstavce 1 tohoto článku.
Článek 33
Dočasné zastavení rybolovných činností
1. ENRF může podporovat opatření pro dočasné zastavení rybolovných činností v případech:
a)
provádění opatření Komise či mimořádných opatření členských států, jak jsou uvedeny v článcích 12 a 13 nařízení (EU) č. 1380/2013, nebo opatření pro zachování zdrojů podle článku 7 uvedeného nařízení, včetně období biologického klidu;
b)
neobnovení dohody o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu nebo jejích protokolů;
c)
dočasného zastavení rybolovných činností podle plánu řízení přijatého v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1967/2006 (26) nebo podle víceletého plánu přijatého podle článků 9 a 10 nařízení (EU) č. 1380/2013, pokud je na základě vědeckého poradenství nutné omezení intenzitu rybolovu v zájmu dosažení cílů uvedených v čl. 2 odst. 2 a čl. 2 odst. 5 písm. a) nařízení (EU) č. 1380/2013.
2. Podporu uvedenou v odstavci 1 lze v období 2014-2020 poskytnout na dobu nejvýše šesti měsíců na plavidlo.
3. Podpora uvedená v odstavci 1 se poskytuje pouze:
a)
majitelům rybářských plavidel Unie, jejichž plavidla jsou registrována jako aktivní plavidla a kteří prováděli rybolovnou činnost na moři po dobu nejméně 120 dnů během dvou kalendářních let předcházejících datu podání žádosti o podporu, nebo
b)
rybářům, kteří pracovali na moři na palubě rybářského plavidla Unie, kterého se týká dočasné zastavení, nejméně 120 dnů během dvou kalendářních let předcházejících datu podání žádosti o podporu.
4. Veškeré rybářské činnosti prováděné daným rybářským plavidlem nebo danými rybáři se reálně pozastavují. Příslušný orgán se ujistí, že dané rybářské plavidlo zastavilo veškeré rybolovné činnosti v daném období dočasného zastavení.
Článek 34
Trvalé zastavení rybolovných činností
1. ENRF může podporovat opatření pro trvalé zastavení rybolovných činností pouze prostřednictvím vrakování rybářských pravidel za předpokladu, že:
a)
toto vrakování je uvedeno v operačním programu uvedeném v článku 18; a
b)
trvalé zastavení je plánováno jako nástroj akčního plánu podle čl. 22 odst. 4 nařízení (EU) č. 1380/2013, který uvádí, že kapacita příslušné skupiny loďstva není efektivně vyvážena s rybolovnými právy dostupnými pro tuto skupinu.
2. Podpora podle odstavce 1 se poskytuje:
a)
majitelům rybářských plavidel Unie, jejichž plavidla jsou registrována jako aktivní plavidla a kteří prováděli rybolovnou činnost na moři po dobu nejméně 90 dnů za rok během dvou kalendářních let předcházejících datu podání žádosti o podporu, nebo
b)
rybářům, kteří pracovali na moři na palubě rybářského plavidla Unie, kterého se týká trvalé zastavení, nejméně 90 dnů za rok během dvou kalendářních let předcházejících datu podání žádosti o podporu.
3. Daní rybáři reálně zastaví veškeré rybářské činnosti. Důkaz skutečného zastavení rybářských činností předloží příjemci příslušnému orgánu. Vyrovnávací platba se vrací poměrně podle uplynulé doby, začne-li rybář znovu vykonávat rybářskou činnost v době kratší než dva roky ode dne podání žádosti o podporu.
4. Podpora podle tohoto článku se poskytuje do 31. prosince 2017.
5. Podpora podle tohoto článku se vyplatí pouze po trvalém odstranění rovnocenné kapacity z rejstříku rybářského loďstva Unie a po trvalém odejmutí licencí a povolení k rybolovu. Příjemce nemůže zaregistrovat nové rybářské plavidlo po dobu pěti let po obdržení této podpory. Snížení kapacity v důsledku trvalého zastavení rybolovné činnosti s přispěním veřejné podpory vede k trvalému rovnocennému snížení mezních hodnot rybolovných kapacit uvedených v příloze II nařízení (EU) č. 1380/2013.
6. Odchylně od odstavce 1 lze udělit pro podporu pro trvalé zastavení rybolovné činnosti, aniž by byla plavidla vrakována, a to za podmínky, že jsou přestavěna pro účely jiných činností než komerční rybolov.
Mimoto lze v zájmu zachování námořního dědictví udělit podporu pro trvalé zastavení rybolovné činnosti, aniž by byla plavidla vrakována, v případě tradičních dřevěných plavidel, a to za podmínky, že nadále plní funkci kulturního dědictví na souši.
Článek 35
Vzájemné fondy pro případy nepříznivých klimatických jevů a ekologických katastrof
1. ENRF může přispívat do vzájemných fondů pro účely platby finančních kompenzací rybářům za hospodářské ztráty způsobené nepříznivými klimatickými jevy, ekologickou nehodou a za náklady na záchrannou akci v případě rybářů či rybářských plavidel v případech nehody na moři během rybolovné činnosti.
2. Pro účely odstavce 1 se „vzájemným fondem“ rozumí systém akreditovaný členským státem v souladu s vnitrostátními právními předpisy, v jehož rámci se přidružení rybáři mohou pojistit a jsou jim vypláceny kompenzace za hospodářské ztráty způsobené okolnostmi stanovenými v odstavci 1.
3. Členské státy zajistí, aby se zabránilo nadměrné kompenzaci v důsledku kombinace podpory podle tohoto článku s jinými unijními nebo vnitrostátními nástroji nebo se systémy soukromého pojištění.
4. Aby byl vzájemný fond způsobilý pro podporu podle tohoto článku, musí:
a)
být akreditován příslušným orgánem členského státu v souladu s vnitrostátními právními předpisy;
b)
mít transparentní politiku, pokud jde o platby do fondu a výběry z fondu a
c)
mít jednoznačná pravidla pro přidělení odpovědnosti za vzniklé dluhy.
5. Členské státy stanoví pravidla pro zřízení a správu vzájemných fondů, zejména pokud jde o poskytování kompenzace a způsobilost rybářů pro tuto kompenzaci v případě nepříznivých klimatických jevů, ekologických nehod či nehod na moři podle odstavce 1, jakož i pro dohled nad dodržováním těchto pravidel. Členské státy zajistí, že se v podmínkách fondu stanoví sankce pro případy nedbalosti ze strany rybáře.
6. Nepříznivé klimatické jevy, ekologické nehody nebo nehody na moři podle odstavce 1 musí být příslušným orgánem dotčeného členského státu formálně uznány.
7. Finanční příspěvky uvedené v odstavci 1 se vztahují pouze na částky vyplacené vzájemným fondem jako finanční kompenzace rybářům. Správní náklady spojené se zřízením vzájemných fondů nejsou pro podporu způsobilé. Členské státy mohou náklady způsobilé pro podporu omezit uplatněním stropů pro každý jednotlivý vzájemný fond.
8. Příspěvky uvedené v odstavcie1 se poskytují pouze na pokrytí ztrát způsobených nepříznivými klimatickými jevy, ekologickými nehodami nebo nehodami na moři, které přesahují hodnotu 30 % ročního obratu dotčeného podniku, přičemž roční obrat je stanoven na základě průměrného obratu podniku během předešlých tří kalendářních let.
9. Z ENRF nelze přispět do počátečního základního kapitálu.
10. Pokud se členské státy rozhodnou omezit náklady způsobilé pro podporu uplatněním stropů pro jednotlivé vzájemné fondy, poskytnou ve svých operačních programech podrobné údaje a odůvodnění ohledně těchto stropů.
Článek 36
Podpora systémů pro přidělování rybolovných práv
1. Za účelem přizpůsobení rybolovných činností rybolovným právům může ENRF podpořit navržení, vývoj, sledování, hodnocení a řízení systémů pro přidělování rybolovných práv.
2. Podpora podle tohoto článku se poskytuje orgánům veřejné moci, právnickým nebo fyzickým osobám nebo organizacím rybářů uznaným příslušným členským státem, včetně uznaných organizací producentů zapojených do kolektivního řízení systémů uvedených v odstavci 1.
Článek 37
Podpora přípravy a provádění opatření pro zachování zdrojů a regionální spolupráce
1. V zájmu zajištění účinné přípravy a provádění opatření pro zachování zdrojů podle článků 7, 8 a 11 nařízení (EU) č. 1380/2013 a regionální spolupráce podle článku 18 uvedeného nařízení může ENRF podporovat:
a)
přípravu, vývoj a monitorování technických a administrativních prostředků nutných k vypracování a provádění opatření pro zachování zdrojů a regionalizaci;
b)
zapojení zúčastněných stran a spolupráci mezi členskými státy, pokud jde o přípravu a provádění opatření pro zachování zdrojů a regionalizaci.
2. ENRF může podporovat přímé obnovení populací podle odstavce 1 pouze v případě, že je toto obnovení plánováno coby opatření pro zachování zdrojů podle právního aktu Unie.
Článek 38
Omezení dopadu rybolovu na mořské prostředí a přizpůsobení rybolovu ochraně druhů
1. Za účelem snížení dopadu rybolovu na mořské prostředí, podpory postupného odstranění výmětů a usnadnění přechodu na udržitelné využívání živých mořských biologických zdrojů v souladu s čl. 2 odst. 2 nařízení (EU) č. 1380/2013 může ENRF podporovat investice do:
a)
vybavení zvyšujícího velikostní nebo druhovou selektivitu lovných zařízení;
b)
plavidel nebo vybavení odstraňujících výměty tím, že předcházejí nežádoucím úlovkům komerčních populací a omezují je, nebo nakládajících s nežádoucími úlovky, které mají být vyloženy v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1380/2013;
c)
vybavení omezujícího, a pokud možno eliminujícího fyzikální a biologické dopady rybolovu na ekosystém nebo mořské dno;
d)
vybavení chránícího lovná zařízení a úlovky proti savcům a ptákům chráněným směrnicí Rady 92/43/ES nebo směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES (27), za předpokladu, že tím není narušena selektivita rybolovných zařízení a že jsou zavedena všechna odpovídající opatření s cílem zabránit způsobení fyzické újmy predátorům.
2. Odchylně od čl. 11 písm. a) může být podpora uvedená v odstavci 1 poskytnuta v nejvzdálenějších regionech na ukotvená lovná zařízení s uzavíracím mechanismem pouze tehdy, pokud tato zařízení přispívají k udržitelnému a selektivnímu rybolovu.
3. Podpora se pro totéž rybářské plavidlo Unie a pro stejný typ zařízení neposkytne více než jednou během programového období.
4. Podpora je udělena pouze v případě, že zařízení nebo jiné vybavení uvedené v odstavci 1 má prokazatelně lepší výběr velikosti nebo prokazatelně nižší dopad na ekosystém a necílové druhy než standardní zařízení nebo jiné vybavení povolené podle práva Unie nebo příslušného vnitrostátního právního předpisu přijatého v rámci regionalizace podle nařízení (EU) č. 1380/2013.
5. Podpora se poskytuje:
a)
majitelům rybářských plavidel Unie, která jsou registrována jako aktivní plavidla a která prováděla rybolovnou činnost na moři po dobu nejméně 60 dnů během dvou kalendářních let předcházejících datu podání žádosti o podporu;
b)
rybářům, kteří vlastní zařízení, které má být vyměněno, a kteří pracovali na palubě rybářského plavidla Unie po dobu nejméně 60 dnů během dvou kalendářních let předcházejících datu podání žádosti o podporu;
c)
organizacím rybářů uznaným členským státem.
Článek 39
Inovace související se zachováním mořských biologických zdrojů
1. S cílem přispět k postupnému odstranění výmětů a vedlejších úlovků a usnadnit přechod na využívání živých mořských biologických zdrojů v souladu s čl. 2 odst. 2 nařízení (EU) č. 1380/2013, a za účelem snížení dopadu rybolovu na mořské prostředí, jakož i dopadu chráněných predátorů, může ENRF podporovat operace, jejichž cílem je vyvíjet nebo zavádět nové technické či organizační znalosti snižující dopady rybolovných činností na životní prostředí, včetně dokonalejších rybolovných technik a lepší selektivity lovných zařízení, nebo dosáhnout udržitelnějšího využívání mořských biologických zdrojů a koexistence s chráněnými predátory.
2. Operace financované podle tohoto článku se provádějí ve spolupráci s vědeckým nebo technickým subjektem uznaným členským státem, který ověřuje výsledky těchto operací, nebo prostřednictvím takového subjektu.
3. Výsledky operací financovaných v rámci tohoto článku jsou členským státem vhodně zveřejňovány v souladu s článkem 119.
4. Podíl rybářských plavidel zapojených do projektů financovaných v rámci tohoto článku nepřekročí 5 % počtu plavidel vnitrostátního loďstva nebo 5 % prostornosti vnitrostátního loďstva v hrubé prostornosti vypočtené v době podání žádosti. Na žádost členského státu za řádně zdůvodněných okolností a na základě doporučení Vědeckotechnického a hospodářského výboru pro rybářství (VTHVR) zřízeného rozhodnutím Komise 2005/629/ES (28) může Komise schválit projekty, které limity stanovené v tomto odstavci, překračují.
5. Operace, které nelze kvalifikovat jako rybolov pro vědecké účely v souladu s článkem 33 nařízení (ES) č. 1224/2009 a které spočívají v testování nových rybolovných zařízení nebo metod, se provádějí v mezích rybolovných práv přidělených dotčenému členskému státu.
6. Čisté příjmy vzniklé účastí rybářského plavidla na operaci se odečítají od způsobilých výdajů na operaci v souladu s čl. 68 odst. 6 nařízení (EU) č. 1303/2013.
7. Pro účely odstavce 6 se pojmem „čisté příjmy“ rozumí příjmy rybářů z prvního prodeje ryb nebo korýšů ulovených během zavádění a testování nových technických nebo organizačních poznatků po odečtení prodejních nákladů, jako jsou poplatky účtované aukčními síněmi.
Článek 40
Ochrana a obnova mořské biologické rozmanitosti a ekosystémů a režimy vyrovnání v rámci udržitelného provozování rybolovných činností
1. V zájmu ochrany a obnovy mořské biologické rozmanitosti a ekosystémů v rámci udržitelného provozování rybolovných činností a v příslušných případech za účasti rybářů může ENRF podporovat tyto operace:
a)
sběr odpadu z moře prováděný rybáři, jako například odstraňování ztracených rybolovných zařízení a znečišťujících předmětů;
b)
výstavba, instalace nebo modernizace statických nebo mobilních zařízení určených k ochraně a rozvoji mořských živočichů a rostlin, včetně jejich vědecké přípravy a hodnocení;
c)
přispívání k lepšímu řízení nebo zachování mořských biologických zdrojů;
d)
příprava včetně studií, vypracování, monitorování a aktualizace plánů pro ochranu a řízení pro činností souvisejících s rybolovem, týkajících se lokalit soustavy NATURA 2000 a územně chráněných oblastí uvedených ve směrnici 2008/56/ES a dalších zvláštních stanovišť;
e)
řízení, obnova a monitorování lokalit NATURA 2000 v souladu se směrnicemi 92/43/EHS a 2009/147/ES, v souladu s akčními rámci stanovujícími prioritní opatření podle směrnice 92/43/EHS;
f)
řízení, obnova a monitorování chráněných mořských oblastí s ohledem na provádění opatření územní ochrany uvedených v čl. 13 odst. 4 směrnice 2008/56/ES;
g)
zvýšení environmentálního povědomí se zapojením rybářů v oblasti ochrany a obnovy mořské biologické rozmanitosti;
h)
systémy pro náhradu škod na úlovcích způsobených savci a ptáky chráněnými směrnicemi 92/43/EHS a 2009/147/ES;
i)
účast na dalších opatřeních zaměřených na zachování a posílení biologické rozmanitosti a ekosystémových služeb, například obnovení specifických mořských a pobřežních stanovišť na podporu udržitelných rybích populací, včetně jejich vědecké přípravy a hodnocení;
2. Podpora podle odst. 1 písm. h) podléhá formálnímu uznání těchto systémů ze strany příslušných orgánů členských států. Členské státy dále zajistí, aby se zabránilo nadměrné kompenzaci škod v důsledku kombinace unijních, vnitrostátních a soukromých systémů náhrady škod.
3. Operace uvedené v tomto článku mohou provádět vědecké či technické veřejnoprávní subjekty, poradní sbory, rybáři nebo organizace rybářů uznané členským státem nebo nevládní organizace v partnerství s organizacemi rybářů nebo se skupinami FLAG.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 126, pokud jde o vymezení nákladů způsobilých pro podporu podle odstavce 1 tohoto článku.
Článek 41
Energetická účinnost a zmírňování změny klimatu
1. Za účelem zmírnění účinků změny klimatu a zlepšení energetické účinnosti rybářských plavidel může ENRF podporovat:
a)
investice do vybavení nebo plavidel zaměřené na snížení emisí znečišťujících látek nebo skleníkových plynů a zvýšení energetické účinnosti rybářských plavidel. Investice do rybolovných zařízení jsou rovněž způsobilé za předpokladu, že nenarušují selektivitu daného rybolovného zařízení;
b)
audity a programy energetické účinnosti;
c)
studie, jejichž cílem je posoudit přispění alternativních pohonných systémů a konstrukcí trupu k energetické účinnosti rybářských plavidel.
2. Podpora na výměnu nebo modernizaci hlavních nebo pomocných motorů může být poskytnuta pouze:
a)
pro plavidla o celkové délce nepřesahující 12 metrů, má-li nový nebo modernizovaný motor nejvýše stejný výkon v kW jako motor stávající;
b)
pro plavidla o celkové délce mezi 12 a 18 metry, má-li nový nebo modernizovaný motor výkon v kW alespoň o 20 % nižší než motor stávající;
c)
pro plavidla o celkové délce mezi 18 a 24 metry, má-li nový nebo modernizovaný motor výkon v kW alespoň o 30 % nižší než motor stávající.
3. Podpora podle odstavce 2 určená na výměnu nebo modernizaci hlavních nebo pomocných motorů může být poskytnuta pouze pro plavidla patřící do skupiny loďstva, u které byla ve zprávě o rybolovné kapacitě podle čl. 22 odst. 2 nařízení (EU) č. 1380/2013 prokázána vyváženost s rybolovnými právy dostupnými pro tuto skupinu.
4. Podpora podle odstavce 2 tohoto článku se poskytuje pouze na výměnu nebo modernizaci hlavních nebo pomocných motorů, které byly úředně ověřeny v souladu s čl. 40 odst. 2 nařízení (ES) č. 1224/2009. Tato podpora se vyplatí až poté, co je požadované snížení kapacity vyjádřené v kW trvale odstraněno z rejstříku rybářského loďstva Unie.
5. Pro rybářská plavidla, na která se nevztahuje ověření výkonu motoru, se podpora podle odstavce 2 tohoto článku poskytuje pouze při výměně nebo modernizaci hlavního nebo pomocného motoru, pro které byla shoda výkonu motoru ověřena v souladu s článkem 41 nařízení (ES) č. 1224/2009 a které byly fyzicky zkontrolovány s cílem zajistit, aby výkon motoru nepřekračoval výkon stanovený v licencích k rybolovu.
6. Snížení výkonu motoru podle odst. 2 písm. b) a c) může být dosaženo u skupiny plavidel v každé kategorii plavidel uvedených v těchto písmenech.
7. Aniž je dotčen čl. 25 odst. 3, podpora z ENRF podle odstavce 2 tohoto článku nepřekročí vyšší z těchto prahových hodnot:
a)
1 500 000 EUR, nebo
b)
3 % finanční podpory Unie přidělené příslušným členským státem na priority Unie stanovené v čl. 6 bodech 1, 2 a 5.
8. Prioritně se řeší žádosti hospodářských subjektů činných v odvětví drobného pobřežního rybolovu, a to až do výše 60 % celkové podpory poskytnuté za účelem výměny nebo modernizace hlavních či pomocných motorů podle odstavce 2 za celé programové období.
9. Podpora podle odstavců 1 a 2 se poskytuje pouze majitelům rybářských plavidel a během programového období nesmí být pro totéž rybářské plavidlo poskytnuta víckrát než jednou pro stejný druh investice.
10. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 126, pokud jde o vymezení nákladů způsobilých pro podporu podle odst. 1 písm. a) tohoto článku.
Článek 42
Přidaná hodnota, kvalita produktů a využívání nežádoucích úlovků
1. V zájmu zlepšení přidané hodnoty nebo jakosti ulovených ryb může ENRF podporovat:
a)
investice poskytující produktům rybolovu přidanou hodnotu, a to zejména tím, že umožňují rybářům provádět zpracování, uvádění na trh a přímý prodej vlastních úlovků;
b)
inovativní investice do plavidel zlepšující jakost produktů rybolovu.
2. Podpora uvedená v odst. 1 písm. b) je podmíněna používáním selektivních lovných zařízení, která mají minimalizovat nežádoucí úlovky, a poskytuje se pouze majitelům rybářských plavidel Unie, která prováděla rybolovnou činnost na moři po dobu nejméně 60 dnů během dvou kalendářních let předcházejících datu podání žádosti o podporu.
Článek 43
Rybářské přístavy, místa vykládky, aukční síně a přístřešky
1. Za účelem posilování kvality, kontroly a sledovatelnosti vyložených produktů, zvyšování energetické účinnosti, přispívání k ochraně životního prostředí nebo zlepšování bezpečnosti a pracovních podmínek může ENRF podporovat investice vylepšující infrastrukturu rybářských přístavů, aukčních síní nebo míst vykládky a přístřešků, včetně investicí do zařízení na vybírání odpadu a znečišťujících předmětů z moře.
2. Za účelem usnadnění plnění povinnosti vykládky všech úlovků v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1380/2013 a čl. 8 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 1379/2013, jakož i dodání přidané hodnoty nedostatečně využívaným složkám úlovků může ENRF podporovat investice do rybářských přístavů, aukčních síní, míst vykládky a přístřešků.
3. Za účelem zlepšení bezpečnosti rybářů může ENRF podporovat investice do výstavby nebo modernizace přístřešků.
4. Podpora se nevztahuje na výstavbu nových přístavů, nových míst vykládky nebo nových aukčních síní.
Článek 44
Vnitrozemský rybolov a vnitrozemští vodní živočichové a rostliny
1. Za účelem snížení dopadu vnitrozemského rybolovu na životní prostředí, zvýšení energetické účinnosti, zvýšení hodnoty nebo jakosti vyložených ryb nebo zlepšení zdravotních, bezpečnostních a pracovních podmínek, lidského kapitálu a odborné přípravy může ENRF podporovat investice:
a)
do podpory lidského kapitálu, vytváření pracovních míst a sociálního dialogu podle článku 29, za podmínek stanovených v uvedeném článku;
b)
do plavidel nebo do jednotlivých zařízení podle článku 32, za podmínek stanovených v uvedeném článku;
c)
do zařízení a typů operací podle článků 38 a 39, za podmínek stanovených v uvedených článcích;
d)
do zlepšování energetické účinnosti a zmírňování účinků změny klimatu podle článku 41, za podmínek stanovených v uvedeném článku;
e)
do zvýšení hodnoty nebo jakosti ulovených ryb podle článku 42, za podmínek stanovených v uvedeném článku;
f)
do rybářských přístavů, přístřešků a míst vykládky podle článku 43, za podmínek stanovených v uvedeném článku.
2. ENRF může poskytovat podporu na investice související se zahájením podnikání pro mladé rybáře podle článku 31 a za stejných podmínek stanovených v uvedeném článku, s výjimkou požadavku podle odst. 2 písm. b) uvedeného článku.
3. ENRF může podporovat rozvoj a usnadňování inovací v souladu s článkem 26, poradenské služby v souladu s článkem 27 a partnerství mezi vědci a rybáři v souladu s článkem 28.
4. S cílem podpořit diverzifikaci uskutečňovanou vnitrozemskými rybáři může ENRF podporovat diverzifikaci vnitrozemských rybolovných činností na doplňkové činnosti za podmínek stanovených v článku 30.
5. Pro účely odstavce 1 se rozumí:
a)
odkazy na rybářská plavidla v článcích 30, 32, 38, 39, 41 a 42 odkazy na plavidla působící výhradně ve vnitrozemských vodách;
b)
odkazy na mořské prostředí v článku 38 odkazy na prostředí, ve kterém působí vnitrozemské rybářské plavidlo.
6. Za účelem ochrany a rozvoje vodních živočichů a rostlin může ENRF podporovat:
a)
řízení, obnovu a monitorování lokalit soustavy NATURA 2000, na něž mají vliv rybolovné činnosti, a obnovu vnitrozemských vod v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES (29), včetně míst pro tření ryb a migračních tras pro stěhovavé druhy ryb, aniž je dotčen čl. 40 odst. 1 písm. e) tohoto nařízení a případně za účasti vnitrozemských rybářů;
b)
výstavbu, modernizaci nebo instalaci statických nebo mobilních zařízení určených k ochraně a rozvoji vodních živočichů a rostlin, včetně jejich vědecké přípravy, monitorování a hodnocení.
7. Členské státy zajistí, aby plavidla, která obdrží podporu podle tohoto článku, i nadále působila výhradně ve vnitrozemských vodách.
KAPITOLA II
Udržitelný rozvoj akvakultury
Článek 45
Specifické cíle
Podpora podle této kapitoly přispívá k plnění specifických cílů Unie stanovených v čl. 6 bodu 2.
Článek 46
Obecné podmínky
1. Podpora v rámci této kapitoly je omezena na podniky akvakultury, pokud není v tomto nařízení výslovně uvedeno jinak.
2. Pro účely tohoto článku předloží podnikatelé vstupující do tohoto odvětví podnikatelský plán, a pokud je výše investic vyšší než 50 000 EUR, studii proveditelnosti zahrnující hodnocení dopadů operací na životní prostředí. Podpora podle této kapitoly se poskytne pouze v případě, že se na základě nezávislé marketingové zprávy jasně prokáže, že daný produkt má slibné a udržitelné vyhlídky na trhu.
3. Pokud operace spočívají v investicích do zařízení nebo infrastruktury pro zajištění souladu s budoucími požadavky na životní prostředí, zdraví lidí a zvířat, hygienu nebo dobré životní podmínky zvířat podle právních předpisů Unie, může být podpora poskytována až do dne, kterým se tyto požadavky stanou pro podniky závaznými.
4. Nepodporují se činnosti v oblasti chovu geneticky upravených organismů.
5. Nepodporují se operace v oblasti akvakultury prováděné v chráněných mořských oblastech, dospěl-li na základě hodnocení dopadu na životní prostředí příslušný orgán členského státu k závěru, že by daná operace měla výrazné negativní dopady na životní prostředí, které nelze patřičně zmírnit.
Článek 47
Inovace
1. S cílem stimulovat inovace v oblasti akvakultury může ENRF podporovat operace, jejichž cílem je:
a)
rozvíjet v akvakulturních hospodářstvích technické, vědecké nebo organizační znalosti, které zejména snižují dopad na životní prostředí, snižují závislost na rybím mase a oleji, podporují udržitelné využívání zdrojů v akvakultuře, zlepšují životní podmínky zvířat nebo usnadňují nové udržitelné metody produkce;
b)
vyvíjet nebo uvádět na trh nové akvakulturní druhy s dobrým tržním potenciálem, nové nebo podstatně zdokonalené produkty, nové nebo zdokonalené postupy a nové nebo zdokonalené řídicí a organizační systémy;
c)
zkoumat technickou nebo ekonomickou proveditelnost inovativních produktů nebo procesů.
2. Operace podle tohoto článku se provádějí prostřednictvím veřejných nebo soukromých vědeckých nebo technických subjektů, které jsou uznány každým členským státem a které ověřují výsledky těchto operací, nebo ve spolupráci s takovými subjekty.
3. Výsledky operací, které získaly podporu, jsou členským státem vhodně zveřejňovány v souladu s článkem 119.
Článek 48
Produktivní investice do akvakultury
1. ENRF může podporovat:
a)
produktivní investice do akvakultury;
b)
diverzifikaci produkce akvakultury a chovaných druhů;
c)
modernizaci akvakulturních jednotek včetně zlepšování pracovních a bezpečnostních podmínek pracovníků v odvětví akvakultury;
d)
zlepšování a modernizaci související se zdravím a dobrými životními podmínkami zvířat včetně nákupu zařízení zaměřeného na ochranu hospodářství před volně žijícími predátory;
e)
investice snižující negativní dopad nebo posilující pozitivní účinky na životní prostředí a zvyšující účinnost využívání zdrojů;
f)
investice do zvyšování jakosti produktů akvakultury nebo do dodávání přidané hodnoty těmto produktům;
g)
obnovu stávajících rybníků nebo lagun využívaných pro akvakulturu prostřednictvím odbahnění nebo investice s cílem zabránit usazování bahna;
h)
diverzifikaci příjmů pocházejících z podniků akvakultury prostřednictvím rozvoje doplňkových aktivit.
i)
investice umožňující podstatné omezení dopadu podniků akvakultury na využívání a kvalitu vody, zejména díky snížení množství použité vody nebo použitých chemikálií, antibiotik a dalších léčiv nebo zlepšení kvality vody na výstupu, a to včetně nasazení multi-trofických systémů akvakultury;
j)
prosazování uzavřených systémů akvakultury, v nichž jsou produkty akvakultury chovány v uzavřených systémech s recirkulací, a tím je minimalizováno použití vody;
k)
investice zvyšující energetickou účinnost a podporující přechod podniků akvakultury na obnovitelné zdroje energie.
2. Podpora podle odst. 1 písm. h) se poskytuje pouze podnikům akvakultury, a to za předpokladu, že doplňkové činnosti souvisí s hlavní činností podniku akvakultury, včetně cestovního ruchu s nabídkou rybaření, environmentálních služeb v oblasti akvakultury nebo vzdělávacích činností týkajících se oblasti akvakultury.
3. Podpora podle odstavce 1 může být poskytována na zvýšení produkce nebo modernizaci existujících podniků akvakultury nebo výstavbu nových za předpokladu, že takový rozvoj je v souladu s víceletým vnitrostátním strategickým plánem rozvoje akvakultury uvedeným v článku 34 nařízení (EU) č. 1380/2013.
Článek 49
Řídicí, pomocné a poradenské služby pro akvakulturní hospodářství
1. V zájmu zlepšení celkové výkonnosti a konkurenceschopnosti akvakulturních hospodářství a snížení negativního dopadu jejich provozu na životní prostředí může ENRF podporovat:
a)
zavedení řídicích, pomocných a poradenských služeb pro akvakulturní hospodářství;
b)
nákup poradenských služeb technické, vědecké, právní, ekologické a ekonomické povahy pro hospodářství.
2. Poradenské služby uvedené v odst. 1 písm. b) se vztahují na:
a)
potřeby v oblasti řízení za účelem zajištění souladu akvakulturních hospodářství s právními předpisy Unie a členských států v oblasti životního prostředí, jakož i s požadavky územního plánování námořních prostor;
b)
posuzování vlivů na životní prostředí podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/42/ES (30) a směrnice 92/43/EHS;
c)
potřeby v oblasti řízení akvakultury za účelem zajištění souladu akvakulturních hospodářství s právními předpisy jednotlivých států a Unie a s právními předpisy v oblasti zdraví a dobrých životních podmínek vodních živočichů nebo veřejného zdraví;
d)
zdravotní a bezpečnostní normy vycházející z právních předpisů Unie a vnitrostátních právních předpisů;
e)
obchodní a marketingové strategie.
3. Poradenské služby uvedené v odst. 1 písm. b) poskytují vědecké nebo technické subjekty i subjekty poskytující právnické nebo ekonomické poradenství a mající požadované pravomoci, které jsou uznávané členskými státy.
4. Podpora podle odst. 1 písm. a) se poskytuje pouze veřejnoprávním nebo jiným subjektům vybraným příslušným členským státem za účelem zřízení poradenských služeb pro hospodářství. Podpora podle odst. 1 písm. b) se poskytuje pouze malým a středním podnikům činným v oblasti akvakultury nebo organizacím činným v oblasti akvakultury včetně organizací producentů v této oblasti a včetně sdružení takových organizací producentů.
5. Pokud podpora nepřekročí částku 4 000 EUR, může být příjemce vybrán prostřednictvím zrychleného řízení.
6. Příjemci neobdrží podporu více než jednou za rok pro každou z kategorií poradenských služeb uvedených v odstavci 2.
Článek 50
Podpora lidského kapitálu a vytváření sítí
1. S cílem podpořit lidský kapitál a vytváření sítí v akvakultuře může ENRF podporovat:
a)
odbornou přípravu, celoživotní učení, šíření poznatků vědecké a technické povahy a inovačních postupů, osvojování nových odborných dovedností v oblasti akvakultury a s ohledem na snižování dopadu operací v oblasti akvakultury na životní prostředí;
b)
zlepšování pracovních podmínek a prosazování bezpečnosti při práci;
c)
vytváření sítí a výměnu zkušeností a osvědčených postupů mezi podniky akvakultury nebo profesními organizacemi a dalšími zúčastněnými stranami, včetně vědeckých a technických subjektů a subjektů podporujících rovné příležitosti mezi muži a ženami.
2. Podpora uvedená v odst. 1 písm. a) se neuděluje velkým podnikům činným v oblasti akvakultury, ledaže se účastní sdílení znalostí s malými a středními podniky.
3. Odchylně od článku 46 se podpora podle tohoto článku poskytuje rovněž veřejným nebo poloveřejným organizacím a jiným organizacím uznaným příslušným členským státem.
4. Podpora podle tohoto článku se rovněž poskytuje manželkám nebo manželům samostatně výdělečně činných chovatelů v oblasti akvakultury nebo - v míře odpovídající rozsahu jejich uznání vnitrostátními právními předpisy - životním partnerům samostatně výdělečně činných chovatelů v oblasti akvakultury, za podmínek uvedených v čl. 2 písm. b) směrnice 2010/41/EU.
Článek 51
Zvyšování potenciálu zařízení pro akvakulturu
1. S cílem přispět k rozvoji zařízení a infrastruktury pro akvakulturu a snížit negativní dopad jejich provozu na životní prostředí může ENRF podporovat:
a)
určení a mapování nejvhodnějších oblastí pro rozvoj akvakultury, s případným přihlédnutím k procesům územního plánování, a určení a mapování oblastí, kde by akvakultura měla být v zájmu zachování úlohy těchto oblastí ve fungování ekosystémů vyloučena;
b)
zlepšování a rozvoj podpůrných zařízení a infrastruktur nezbytných pro zvýšení potenciálu zařízení pro akvakulturu a snížení negativních dopadů akvakultury na životní prostředí, včetně investic do pozemkových úprav, dodávek energie či správy vodních zdrojů;
c)
opatření přijatá a provedená příslušnými orgány v souladu s čl. 9 odst. 1 směrnice 2009/147/ES nebo čl. 16 odst. 1 směrnice 92/43/EHS s cílem předcházet závažným škodám na akvakultuře;
d)
opatření přijatá a provedená příslušnými orgány v návaznosti na zjištění zvýšeného úhynu nebo nákaz podle článku 10 směrnice Rady 2006/88/ES (31). Tato opatření mohou zahrnovat přijetí akčních plánů týkajících se korýšů, jejichž účelem je ochrana, obnovení a řízení, včetně podpory producentů korýšů za účelem ochrany přírodních výskytišť a oblastí lovu korýšů.
2. Příjemci podpory podle tohoto článku jsou pouze veřejnoprávní subjekty nebo soukromé subjekty, kterým příslušný členský stát svěřil plnění úkolů uvedených v odstavci 1.
Článek 52
Podpora nových chovatelů uskutečňujících udržitelnou akvakulturu
1. S cílem podpořit podnikání v oblasti akvakultury může ENRF podporovat zřizování podniků udržitelné akvakultury nově začínajícími chovateli.
2. Podpora podle odstavce 1 se poskytuje chovatelům v oblasti akvakultury zahajujícím podnikání v odvětví za předpokladu, že:
a)
mají odpovídající odborné schopnosti a způsobilost;
b)
zřizují poprvé mikropodniky nebo malé podniky akvakultury jakožto vedoucí tohoto podniku; a
c)
předloží podnikatelský plán pro rozvoj svých aktivit v oblasti akvakultury.
3. Při získávání odpovídajících odborných schopností mohou chovatelé v oblasti akvakultury zahajující podnikání v odvětví využívat podporu podle čl. 50 odst. 1 písm. a).
Článek 53
Přechod na systémy řízení podniků a auditu z hlediska ochrany životního prostředí a na ekologickou akvakulturu
1. S cílem podpořit rozvoj ekologické nebo energeticky účinné akvakultury může ENRF podporovat:
a)
přechod produkce akvakultury z konvenčních metod na ekologickou akvakulturu ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 834/2007 (32) a v souladu s nařízením Komise (ES) č. 710/2009 (33);
b)
účast v systémech Unie pro environmentální řízení podniků a audit (EMAS) zavedených nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 761/2001 (34).
2. Podpora se poskytuje pouze příjemcům, kteří se zaváží k účasti v systému EMAS na dobu nejméně tří let nebo k dodržování požadavků ekologické produkce na dobu minimálně pěti let.
3. Podpora se poskytuje ve formě finančního vyrovnání nejvýše za dobu tří let během období přechodu podniku na ekologickou produkci nebo během přípravy na účast v systému EMAS. Členské státy vycházejí při výpočtu vyrovnání ze:
a)
ztráty příjmů nebo dodatečných nákladů vynaložených v období přechodu z konvenční na ekologickou produkci pro operace způsobilé podle odst. 1 písm. a); nebo
b)
dodatečných nákladů vyplývajících z přihlášení k účasti a přípravy na účast v systému EMAS v případě operací způsobilých podle odst. 1 písm. b).
Článek 54
Akvakultura poskytující environmentální služby
1. S cílem podpořit rozvoj akvakultury poskytující environmentální služby může ENRF podporovat:
a)
metody akvakultury slučitelné s určitými environmentálními potřebami a podmíněné určitými požadavky na řízení vyplývajícími z vymezení oblastí NATURA 2000 v souladu se směrnicemi 92/43/EHS a 2009/147/ES;
b)
náklady přímo spojené s účastí na zachovávání a rozmnožování vodních živočichů ex-situ v rámci programů pro ochranu a obnovu biologické rozmanitosti vypracovaných veřejnými orgány nebo pod jejich dohledem;
c)
operace v oblasti akvakultury zahrnující ochranu a zlepšování životního prostředí, biologické rozmanitosti a udržování krajiny a tradičních charakteristik akvakulturních oblastí.
2. Podpora podle odst. 1 písm. a) má formu ročního vyrovnání za vynaložené dodatečné náklady nebo ušlé příjmy v důsledku požadavků na řízení v dotčených oblastech souvisejících s prováděním směrnic 92/43/EHS nebo 2009/147/ES.
3. Podpora podle odst. 1 písm. c) se poskytuje pouze v případě, že se příjemci zaváží plnit po dobu nejméně pěti let požadavky na ochranu vodního prostředí, které přesahují pouhé uplatňování právních předpisů Unie a vnitrostátních právních předpisů. Environmentální přínosy operace se prokazují předchozím posouzením dopadu prováděným příslušnými subjekty určenými členským státem, nejsou-li environmentální přínosy dané operace již uznané.
4. Podpora podle odst. 1 písm. c) má formu ročního vyrovnání za vynaložené dodatečné náklady nebo ušlé příjmy.
5. Výsledky operací, které získaly podporu, jsou členským státem vhodně zveřejňovány v souladu s článkem 119.
Článek 55
Opatření na ochranu veřejného zdraví
1. ENRF může podporovat finanční vyrovnání chovatelům měkkýšů za dočasné přerušení sběru chovaných měkkýšů, pokud k tomuto omezení dojde výhradně z důvodů ochrany veřejného zdraví.
2. Podpora může být přiznána pouze v případě, že přerušení sběru v důsledku kontaminace měkkýšů vyplývá z šíření planktonu produkujícího toxiny nebo přítomnosti planktonu obsahujícího biotoxiny a pokud:
a)
kontaminace trvá po dobu více než čtyř po sobě jdoucích měsíců; nebo
b)
ztráta vyplývající z přerušení sběru přesahuje hodnotu 25 % ročního obratu dotčeného podniku, vypočteného na základě průměrného obratu podniku během tří kalendářních let, které předcházejí roku, kdy došlo k přerušení sběru.
Pro účely prvního pododstavce písm. b) mohou členské státy pro společnosti s kratší dobou činnosti, než jsou tři roky, stanovit zvláštní pravidla výpočtu.
3. Maximální doba, za kterou může být vyrovnání poskytnuto, je 12 měsíců v celém programovém období. V řádně opodstatněných případech lze tuto dobu jednou prodloužit nejvýše o dalších 12 měsíců na maximální spojenou délku 24 měsíců.
Článek 56
Opatření pro zajištění zdraví a dobrých životních podmínek zvířat
1. Za účelem podpory zdraví a dobrých životních podmínek zvířat v podnicích akvakultury, mimo jiné pokud jde o prevenci a biologickou bezpečnost, může ENRF podporovat:
a)
náklady na tlumení a eradikaci chorob v akvakultuře v souladu s rozhodnutím Rady 2009/470/ES (35) o některých výdajích ve veterinární oblasti, včetně provozních nákladů nezbytných k plnění povinností v rámci eradikačního plánu;
b)
rozvoj osvědčených postupů a kodexů chování, obecných i specifických pro určité druhy, v oblasti biologické bezpečnosti nebo zdraví a dobrých životních podmínek zvířat v akvakultuře;
c)
iniciativy zaměřené na snižování závislosti akvakultury na veterinárních léčivých přípravcích;
d)
veterinární nebo farmaceutické studie a šíření a výměna informací a osvědčených postupů v oblasti veterinárních chorob v akvakultuře s cílem prosazovat správné používání veterinárních léčivých přípravků;
e)
zřizování a provozování sdružení na ochranu zdraví v odvětví akvakultury, uznaných členskými státy;
f)
finanční vyrovnání chovatelům měkkýšů za dočasné přerušení činnosti z důvodu výjimečné masové úmrtnosti, pokud úmrtnost přesáhne hodnotu 20 % nebo pokud ztráta vyplývající z přerušení činnosti přesahuje hodnotu 35 % ročního obratu dotčeného podniku, přičemž roční obrat je stanoven na základě průměrného obratu tohoto podniku během tří let, které předcházejí roku, kdy došlo k pozastavení aktivit.
2. Podpora podle odst. 1 písm. d) se nevztahuje na nákup veterinárních léčivých přípravků.
3. Výsledky studií financovaných podle odst. 1 písm. d) jsou členským státem vhodně zveřejňovány v souladu s článkem 119.
4. Podpora může být poskytnuta také veřejnoprávním subjektům.
Článek 57
Pojištění populace akvakultury
1. V zájmu zajištění příjmů producentů akvakultury může ENRF přispívat na pojištění populací akvakultury, které kryje hospodářské ztráty způsobené alespoň jedním z těchto faktorů:
a)
přírodními katastrofami;
b)
nepříznivými klimatickými jevy;
c)
náhlými změnami kvality a kvantity vody, za něž není příslušný provozovatel odpovědný;
d)
chorobami postihujícími akvakulturu nebo závadami nebo zničením produkčních zařízení, za něž není příslušný provozovatel odpovědný.
2. Výskyt okolností uvedených v odstavci 1 formálně uznává příslušný orgán dotčeného členského státu.
3. Členské státy mohou případně předem stanovit kritéria, na jejichž základě je formální uznání uvedené v odstavci 2 považováno za udělené.
4. Podpora se poskytuje pouze na smlouvy o pojištění populací akvakultury, které kryjí hospodářské ztráty podle odstavce 1 přesahující 30 % průměrného ročního obratu chovatele v oblasti akvakultury, vypočtené na základě průměrného obratu chovatele v oblasti akvakultury během tří kalendářních let předcházejících roku, v němž k hospodářským ztrátám došlo.
KAPITOLA III
Trvale udržitelný rozvoj rybolovných a akvakulturních oblastí
Oddíl 1
Oblast působnosti a cíle
Článek 58
Oblast působnosti
ENRF podporuje udržitelný rozvoj rybolovných oblastí a akvakultury s využitím přístupu k místnímu rozvoji se zapojením místních komunit podle článku 32 nařízení (EU) č. 1303/2013.
Článek 59
Specifické cíle
Podpora podle této kapitoly přispívá k plnění specifických cílů Unie stanovených v čl. 6 bodu 4.
Oddíl 2
Strategie komunitně vedeného místního rozvoje a místní akční skupiny v oblasti rybolovu
Článek 60
Strategie komunitně vedeného místního rozvoje
1. Ve snaze přispět k dosažení cílů uvedených v článku 59 strategie komunitně vedeného místního rozvoje:
a)
maximalizuje účast odvětví rybolovu a akvakultury na udržitelném rozvoji pobřežních a vnitrozemských oblastí rybolovu a akvakultury;
b)
zajišťuje, aby místní komunity plně ke svému prospěchu využívaly příležitostí, které nabízí námořní a pobřežní rozvoj a rozvoj vnitrozemských vod, a zejména napomáhá malým a upadajícím rybářským přístavům využít co nejvíce svůj námořní potenciál rozvíjením rozmanitých druhů infrastruktury.
2. Strategie musí být v souladu s možnostmi a potřebami zjištěnými v této oblasti a prioritami Unie stanovenými v článku 6. Rozsah strategií může sahat od strategií, které se zaměřují na rybolov, až po širší strategie zaměřené na diverzifikaci rybolovných oblastí. Strategie musí jít nad rámec pouhé sbírky operací nebo srovnání odvětvových opatření.
Článek 61
Místní akční skupiny v oblasti rybolovu
1. Pro účely ENRF se místní akční skupiny uvedené v čl. 32 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 1303/2013 označují jako místní akční skupiny v oblasti rybolovu (dále jen „skupiny FLAG“).
2. Skupiny FLAG navrhnou strategii komunitně vedeného místního rozvoje založenou alespoň na prvcích stanovených v článku 60 tohoto nařízení, a jsou zodpovědné za její realizaci.
3. Skupiny FLAG:
a)
do značné míry odrážejí hlavní zaměření své strategie a socioekonomické složení oblasti prostřednictvím vyváženého zastoupení hlavních zúčastněných stran včetně soukromého sektoru, veřejného sektoru a občanské společnosti;
b)
zajišťují významné zastoupení odvětví rybolovu nebo akvakultury.
4. Pokud je strategie komunitně vedeného místního rozvoje podporována i z jiných fondů než ENRF, výběrová komise skupin FLAG pro projekty podporované ENRF musí rovněž splňovat požadavky uvedené v odstavci 3.
5. Skupiny FLAG mohou provádět i další úkoly, které jdou nad rámec minimálních úkolů uvedených v čl. 34 odst. 3 nařízení (EU) č. 1303/2013, pokud jsou jim tyto úkoly svěřeny řídícím orgánem.
Oddíl 3
Způsobilé operace
Článek 62
Podpora z ENRF na komunitně vedený místní rozvoj
1. Níže uvedené operace jsou způsobilé pro podporu podle tohoto oddílu v souladu s článkem 35 nařízení (EU) č. 1303/2013:
a)
předběžná podpora;
b)
provádění strategií komunitně vedeného místního rozvoje;
c)
spolupráce;
d)
provozní náklady a náklady na oživení.
2. Skupiny FLAG mohou požádat o zaplacení zálohy řídící orgán, pokud je tato možnost ustanovena v operačním programu. Výše záloh nesmí překročit 50 % veřejné podpory na provozní náklady a oživení.
Článek 63
Provádění strategií komunitně vedeného místního rozvoje
1. Podpora pro provádění strategií komunitně vedeného místního rozvoje může být poskytnuta na tyto cíle:
a)
přidávání hodnoty, vytváření pracovních míst, přilákání mladých lidí a podpora inovací ve všech článcích dodavatelského řetězce produktů rybolovu a akvakultury;
b)
podpora diverzifikace v rámci komerčního rybolovu i mimo něj, celoživotní učení a podpora diverzifikace a vytváření pracovních míst v rybolovných a akvakulturních oblastech;
c)
znásobení přírodního bohatství rybolovných oblastí a oblastí akvakultury a jeho zužitkování, včetně operací pro zmírnění změny klimatu;
d)
podpora sociálního blahobytu a kulturního dědictví v rybolovných oblastech a v oblastech akvakultury, včetně kulturního dědictví v oblasti rybolovu a akvakultury a námořního kulturního dědictví;
e)
posílení zapojení rybářských komunit do místního rozvoje a řízení místních rybolovných zdrojů a námořních činností.
2. Do podpory podle odstavce 1 mohou patřit opatření uvedená v kapitolách I, II a IV této hlavy, s výjimkou článků 66 a 67, pokud existují jednoznačné důvody pro jejich řízení na místní úrovni. Pokud je podpora poskytována na operace odpovídající těmto opatřením, použijí se příslušné podmínky a výše příspěvku na jednotlivé operace uvedené v kapitolách I, II a IV této hlavy.
Článek 64
Spolupráce
1. Podpora uvedená v čl. 35 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1303/2013 může být poskytnuta:
a)
na projekty spolupráce mezi územími nebo nadnárodní spolupráce;
b)
na přípravnou technickou podporu pro projekty spolupráce mezi územími a nadnárodní spolupráce za podmínky, že skupiny FLAG mohou prokázat, že připravují provádění projektu.
Pro účely tohoto článku se „spoluprací mezi územími“ rozumí spolupráce v rámci členského státu a „nadnárodní spoluprací“ se rozumí spolupráce mezi územími v několika členských státech nebo spolupráce mezi alespoň jedním územím členského státu a jedním či více územími ve třetích zemích.
2. Pro účely tohoto článku mohou kromě jiných skupin FLAG mezi partnery skupiny FLAG v rámci ENRF patřit místní partnerství veřejného a soukromého sektoru, která provádějí strategii komunitně vedeného místního rozvoje v rámci Unie nebo mimo ni.
3. V případech, kdy se skupiny FLAG pro projekty spolupráce nerozhodnou, členské státy zavedou vhodný systém pro účely podpory projektů spolupráce. Nejpozději do dvou let ode dne schválení svého operačního programu zveřejní členské státy vnitrostátní nebo regionální správní řízení o výběru projektů nadnárodní spolupráce a seznam způsobilých nákladů.
4. Správní rozhodnutí ohledně projektů založených na spolupráci se přijmou nejpozději do čtyř měsíců ode dne předložení projektu.
5. Členské státy sdělí Komisi schválené projekty založené na nadnárodní spolupráci v souladu s článkem 110.
KAPITOLA IV
Opatření související s uváděním na trh a zpracováním
Článek 65
Specifické cíle
Podpora podle této kapitoly přispívá k plnění specifických cílů v rámci priorit Unie stanovených v čl. 6 bodu 5.
Článek 66
Plány produkce a uvádění produktů na trh
1. ENRF podporuje přípravu a provádění plánů produkce a plánů uvádění produktů na trh podle článku 28 nařízení (EU) č. 1379/2013.
2. Výdaje spojené s plány produkce a plány uvádění produktů na trh jsou způsobilé pro podporu z ENRF až poté, co příslušné orgány v členském státě schválí výroční zprávu uvedenou v čl. 28 odst. 5 nařízení (EU) č. 1379/2013.
3. Podpora poskytovaná na jednu organizaci producentů jednou ročně v rámci tohoto článku nepřesáhne 3 % průměrné roční hodnoty produkce uvedené jednotlivými organizacemi producentů na trh příslušnou organizací producentů během předcházejících tří kalendářních let. Pro žádnou nově uznanou organizaci producentů nepřesáhne taková podpora 3 % průměrné roční hodnoty produkce uvedené jejími členy na trh během předcházejících tří kalendářních let.
4. Dotčený členský stát může v souladu s čl. 28 odst. 3 nařízení (EU) č. 1379/2013 poskytnout zálohu ve výši 50 % finanční podpory po schválení produkce a plánu uvádění produktů na trh.
5. Podpora uvedená v odstavci 1 se poskytuje pouze organizacím producentů a sdružením organizací producentů.
Článek 67
Podpora skladování
1. ENRF může podporovat vyrovnání uznaných organizací producentů a sdružení organizací producentů, které skladují produkty rybolovu uvedené v příloze II nařízení (EU) č. 1379/2013 za předpokladu, že tyto produkty jsou skladovány v souladu s články 30 a 31 uvedeného nařízení, a s výhradou těchto podmínek:
a)
výše podpory skladování nepřesahuje výši technických a finančních nákladů na činnosti nutné pro stabilizaci a skladování dotčených produktů;
b)
objemy způsobilé pro podporu skladování nepřesahují 15 % ročních objemů dotčených produktů daných do prodeje organizací producentů;
c)
finanční podpora za rok nepřesahuje 2 % průměrné roční hodnoty produkce, která byla členy organizace producentů uvedena na trh v období 2009-2011.
Pro účely prvního pododstavce písm. c) se v případě, že členové organizace producentů neměli v období 2009 až 2011 žádnou produkci uvedenou na trh, vezme v úvahu průměrná roční hodnota produkce uvedené na trh v prvních třech letech produkce těchto členů.
2. Do 31. prosince 2018 se podpora uvedená v odstavci 1 ukončí.
3. Podpora uvedená v odstavci 1 se poskytne pouze tehdy, jsou-li produkty uvolněny k lidské spotřebě.
4. Členské státy stanoví použitelnou výši technických a finančních nákladů na svém území takto:
a)
technické náklady se počítají každý rok na základě přímých nákladů souvisejících s činnostmi nezbytnými pro stabilizaci a skladování dotčených produktů;
b)
finanční náklady se počítají každý rok s použitím úrokové sazby stanovené každoročně v každém členském státě;
Tyto technické a finanční náklady jsou zpřístupněny veřejnosti.
5. Členské státy provádějí kontroly, aby zajistily, že produkty využívající podpory skladování splňují podmínky stanovené v tomto článku. Pro účely těchto kontrol vedou příjemci podpory skladování skladní účetnictví pro každou kategorii produktů uskladněných a později znovu uvedených na trh k lidské spotřebě.
Článek 68
Opatření týkající se uvádění na trh
1. ENRF může podporovat opatření pro uvádění produktů rybolovu a akvakultury na trh, jejichž cílem je:
a)
vytvářet organizace producentů, sdružení organizací producentů nebo mezioborové organizace uznané podle kapitoly II oddílu II nařízení (EU) č. 1379/2013;
b)
nalézat nové trhy a zlepšovat podmínky pro uvádění na trh produktů rybolovu a akvakultury, k nimž patří:
i)
druhy s tržním potenciálem;
ii)
nežádoucí úlovky komerčních populací vyložené v souladu s technickými opatřeními, článkem 15 nařízení (EU) č. 1380/2013 a čl. 8 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 1379/2013;
iii)
produkty rybolovu a akvakultury získané s využitím metod s malým dopadem na životní prostředí nebo produkty ekologické akvakultury ve smyslu nařízení (ES) č. 834/2007;
c)
podporovat jakost a přidanou hodnotu tím, že se usnadní:
i)
žádost o registraci daného produktu a přizpůsobení se daných provozovatelů příslušným požadavkům na shodu a certifikaci podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 (36);
ii)
certifikace a podpora produktů udržitelného rybolovu a akvakultury, včetně produktů drobného pobřežního rybolovu, a metody zpracování šetrné k životnímu prostředí;
iii)
přímý prodej produktů rybolovu prováděného rybáři věnujícími se drobnému pobřežnímu rybolovu nebo rybolovu ze břehu;
iv)
prezentace a balení produktů;
d)
přispívat k transparentnosti produkce a trhů a provádění průzkumů trhu a studií o závislosti Unie na dovozech;
e)
přispívat k sledovatelnosti produktů rybolovu a akvakultury, včetně rozvoje celounijní ekoznačky pro produkty rybolovu a akvakultury, jak je uvedeno v nařízení (EU) č. 1379/2013;
f)
vypracovávat standardní smlouvy pro malé a střední podniky slučitelné s právem Unie;
g)
vést regionální, celostátní nebo nadnárodní komunikační a propagační kampaně s cílem zvyšovat povědomí veřejnosti o produktech udržitelného rybolovu a akvakultury.
2. Operace uvedené v odstavci 1 mohou zahrnovat činnosti dodavatelského řetězce v oblasti produkce, zpracování a uvádění na trh.
Operace uvedené v odst. 1 písm. g) nejsou zaměřeny na obchodní značky.
Článek 69
Zpracování produktů rybolovu a akvakultury
1. ENRF může podporovat investice do zpracování produktů rybolovu a akvakultury:
a)
přispívající k úspoře energie nebo snížení dopadu na životní prostředí, včetně nakládání s odpady;
b)
zlepšující bezpečnost, hygienu, zdravotní a pracovní podmínky;
c)
podporující zpracování úlovků komerčních populací ryb, které nemohou být určeny pro lidskou spotřebu;
d)
týkající se zpracování vedlejších produktů, vzešlých z hlavních zpracovatelských činností;
e)
týkající se zpracování produktů ekologické akvakultury podle článků 6 a 7 nařízení (ES) č. 834/2007;
f)
vedoucí k novým nebo zdokonaleným produktům, novým nebo zdokonaleným postupům či k novým nebo zdokonaleným řídícím a organizačním systémům.
2. Pokud jde o podniky jiné, než jsou malé a střední podniky, podpora uvedená v odstavci 1 je poskytována výhradně prostřednictvím finančních nástrojů stanovených v části druhé hlavě IV nařízení (EU) č. 1303/2013.
KAPITOLA V
Vyrovnání dodatečných nákladů v nejvzdálenějších regionech pro produkty rybolovu a akvakultury
Článek 70
Režim vyrovnání
1. ENRF může podporovat vyrovnání dodatečných nákladů vynaložených provozovateli v odvětví rybolovu, chovu, zpracování a uvádění na trh v případě určitých produktů rybolovu a akvakultury z nejvzdálenějších regionů, uvedených v článku 349 Smlouvy o fungování EU.
2. Každý dotčený členský stát určí pro oblasti uvedené v odstavci 1 seznam produktů rybolovu a akvakultury a objem těchto produktů způsobilých pro vyrovnání.
3. Při sestavování seznamu a objemů podle odstavce 2 členské státy vezmou v úvahu všechny příslušné faktory, zejména potřebu zajistit, aby vyrovnání bylo plně v souladu s pravidly společné rybářské politiky.
4. Vyrovnání nebude poskytnuto za produkty rybolovu a akvakultury:
a)
ulovené plavidly třetích zemí, s výjimkou rybářských plavidel plujících pod vlajkou Venezuely a operujících ve vodách Unie;
b)
ulovené rybářskými plavidly Unie, která nejsou registrovaná v přístavu jednoho z regionů uvedených v odstavci 1;
c)
dovezené ze třetích zemí.
5. Ustanovení odst. 4 písm. b) se nepoužije, pokud stávající kapacita zpracovatelského odvětví v dotčeném nejodlehlejším regionu překročí množství suroviny dodané podle plánu vyrovnání dotčeného regionu.
6. Pro vyrovnání nejsou způsobilí tito provozovatelé:
a)
fyzické nebo právnické osoby, které používají výrobní prostředky, aby získaly produkty rybolovu nebo akvakultury za účelem jejich uvedení na trh;
b)
vlastníci nebo provozovatelé plavidel registrovaných v přístavech regionů uvedených v odstavci 1, kteří v těchto regionech vykonávají svou rybolovnou činnost, nebo sdružení vlastníků nebo provozovatelů;
c)
provozovatelé v odvětví zpracování nebo uvádění na trh nebo sdružení takových provozovatelů.
Článek 71
Výpočet vyrovnání
Vyrovnání je vypláceno provozovatelům, uvedeným v čl. 70 odst. 6, vykonávajícím činnosti v regionech uvedených v čl. 70 odst. 1 a:
a)
u každého produktu rybolovu nebo akvakultury nebo kategorie produktů zohledňuje dodatečné náklady vyplývající ze zvláštních znevýhodnění dotčených regionů a
b)
zohledňuje rovněž jakýkoli jiný typ veřejné intervence ovlivňující úroveň dodatečných nákladů.
Článek 72
Plán vyrovnání
1. Dotčené členské státy předloží Komisi pro každý region uvedený v čl. 70 odst. 1 plán vyrovnání. Tento plán obsahuje seznam a objemy produktů rybolovu a akvakultury a typ provozovatelů podle článku 70, úroveň vyrovnání podle článku 71 a řídící orgán uvedený v článku 97. Komise přijme prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnutí, zda tyto plány vyrovnání schválí.
2. Členské státy mohou pozměnit obsah plánu vyrovnání uvedený v odstavci 1. Tyto změny předloží Komisi. Komise přijme prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnutí, zda tyto změny plánu vyrovnání schválí.
3. Komisi je svěřena přijme prováděcí akty, jimiž vymezí strukturu plánu vyrovnání. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 127 odst. 3.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 126, pokud jde o stanovení kritérií pro výpočet dodatečných nákladů vyplývajících ze zvláštních znevýhodnění dotčených regionů.
Článek 73
Státní podpora na provádění plánů vyrovnání
Členské státy mohou poskytnout dodatečné financování pro provádění plánů vyrovnání podle článku 72. V takových případech členské státy oznámí Komisi státní podporu, kterou Komise může schválit v souladu s tímto nařízením jako součást těchto plánů. Takto oznámená státní podpora se považuje za oznámenou ve smyslu čl. 108 odst. 3 první věty Smlouvy o fungování EU.
KAPITOLA VI
Doprovodná opatření pro společnou rybářskou politiku v rámci sdíleného řízení
Článek 74
Územní působnost
Odchylně od článku 2 může být tato kapitola použita také na operace prováděné mimo území Unie.
Článek 75
Specifické cíle
Podpora podle této kapitoly přispívá k plnění specifických cílů v rámci priority Unie stanovené v čl. 6 bodu 3.
Článek 76
Kontrola a vynucování
1. ENRF může podporovat provádění systému Unie pro kontrolu, inspekci a vynucování uvedeného v článku 36 nařízení (EU) č. 1380/2013 a upřesněného v nařízení (ES) č. 1224/2009.
2. Způsobilé jsou zejména tyto druhy operací:
a)
nákup, instalace a vývoj technologií, včetně počítačového hardwaru a softwaru, systémů detekce plavidel (VDS), kamerových systémů a IT sítí, které umožňují shromažďování, správu, validaci, analýzu, řízení rizik, prezentaci (prostřednictvím internetových stránek souvisejících s kontrolou) a výměnu údajů týkajících se rybolovu a vývoj metod odběru vzorků pro tyto údaje, jakož i propojení s meziodvětvovými systémy pro výměnu údajů;
b)
vývoj, nákup a instalace prvků, včetně počítačového hardwaru a softwaru, které jsou nezbytné pro zajištění přenosu dat dotčenému členskému státu a orgánům Unie od aktérů působících v oblasti rybolovu a uvádění produktů rybolovu na trh, a to včetně nezbytných prvků pro systémy pro elektronické zaznamenávání a hlášení (ERS), systémy sledování plavidel (VMS) a systémy automatické identifikace (AIS) používané pro účely kontroly;
c)
vývoj, nákup a instalace komponentů, včetně počítačového hardwaru a softwaru, které jsou nezbytné k zajištění sledovatelnosti produktů rybolovu a akvakultury, uvedených v článku 58 nařízení (ES) č. 1224/2009;
d)
provádění programů zaměřených na výměnu údajů mezi členskými státy a jejich analýzu;
e)
modernizace a nákup hlídkových lodí, letadel a vrtulníků, pokud jsou použity pro kontrolu rybolovu alespoň 60 % celkové doby svého provozu za rok;
f)
nákup jiných kontrolních prostředků, včetně zařízení umožňujících měření výkonu motoru a hmotnosti zařízení;
g)
vývoj inovativních kontrolních systémů a provádění pilotních projektů týkajících se kontroly rybolovu, včetně analýzy DNA ryb a vývoje internetových stránek souvisejících s kontrolou;
h)
školení a výměnné programy, včetně výměny mezi členskými státy, pro osoby odpovědné za monitorování, kontrolu a sledování rybolovných činností;
i)
analýza poměru nákladů a přínosů a posouzení auditů provedených a výdajů vynaložených příslušnými orgány při provádění monitorování, kontroly a sledování;
j)
iniciativy, včetně seminářů a mediálních nástrojů, se zaměřením na posílení povědomí rybářů a jiných zúčastněných osob, jako jsou inspektoři, státní zástupci a soudci, jakož i povědomí široké veřejnosti o nutnosti bojovat proti nezákonnému, neohlášenému a neregulovanému rybolovu a o provádění pravidel společné rybářské politiky;
k)
provozní náklady vynaložené při provádění přísnější kontroly populací, na které se vztahují kontrolní a inspekční programy stanovené v souladu s článkem 95 nařízení (ES) č. 1224/2009 a koordinace kontroly v souladu s článkem 15 nařízení Rady (ES) č. 768/2005 (37);
l)
programy související s prováděním akčního plánu vypracovaného v souladu s čl. 102 odst. 4 nařízení (ES) č. 1224/2009, včetně jakýchkoli vzniklých provozních nákladů.
3. Opatření uvedená v odst. 2 písm. h) až l) jsou způsobilá pro podporu pouze vztahují-li se ke kontrolním činnostem orgánu veřejné moci.
4. V případě opatření uvedených v odst. 2 písm. d) a h) určí dotčené členské státy řídící orgány odpovědné za daný projekt.
Článek 77
Shromažďování údajů
1. ENRF podporuje shromažďování, správu a využívání údajů, jak je stanoveno v čl. 25 odst. 1 a 2 nařízení (EU) č. 1380/2013 a dále upřesněno v nařízení (ES) č. 199/2008.
2. Způsobilé jsou zejména tyto druhy operací:
a)
shromažďování, správa a využívání údajů pro účely vědecké analýzy a provádění společné rybářské politiky;
b)
celostátní a nadnárodní víceleté programy odběru vzorků, včetně programů na nižší než celostátní úrovni, za předpokladu, že všechny tyto programy se týkají populací, na které se vztahuje společná rybářská politika;
c)
monitorování komerčního a rekreačního rybolovu na moři, včetně monitorování vedlejších úlovků mořských organismů, jako např. mořských savců a ptáků;
d)
výzkumná šetření na moři;
e)
účast zástupců členských států a regionálních orgánů na regionálních koordinačních schůzkách, setkání regionálních organizací pro řízení rybolovu, jejichž je Unie smluvní stranou nebo pozorovatelem, nebo na zasedáních mezinárodních orgánů zodpovědných za poskytování vědeckého poradenství.
f)
zlepšení systémů shromažďování a správy údajů a realizace pilotních studií s cílem zlepšit stávající systémy shromažďování a správy údajů.
KAPITOLA VII
Technická pomoc z podnětu členských států
Článek 78
Technická pomoc z podnětu členských států
1. ENRF může podporovat z podnětu členského státu a až do výše stropu 6 % z celkové částky operačního programu:
a)
opatření technické pomoci uvedená v čl. 59 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013;
b)
vytváření národních sítí zaměřených na šíření informací, budování kapacit, výměnu osvědčených postupů a podporu spolupráce mezi skupinami FLAG na území členského státu.
2. V řádně odůvodněných případech může být hranice uvedená v odstavci 1 výjimečně překročena.
KAPITOLA VIII
Opatření týkající se integrované námořní politiky financovaná v rámci sdíleného řízení
Článek 79
Specifické cíle
1. Podpora podle této kapitoly přispívá k plnění specifických cílů v rámci priority Unie stanovené v čl. 6 bodu 6, včetně:
a)
integrovaného námořního dohledu a zejména rozvoje společného prostředí pro sdílení informací pro dohled nad námořní oblastí Unie;
b)
podpory ochrany mořského prostředí, zejména jeho biologické rozmanitosti a chráněných mořských oblastí, jako například lokalit Natura 2000, aniž je dotčen článek 37 tohoto nařízení, jakož i udržitelného využívání mořských a pobřežních zdrojů, a bližšího vymezení hranic udržitelnosti lidských činností, které mají dopad na mořské prostředí, a to zejména v rámci směrnice 2008/56/ES.
2. Změny operačního programu v souvislosti s opatřeními uvedenými v odstavci 1 nesmí mít za následek zvýšení celkového finančního přídělu podle čl. 13 odst. 7.
Článek 80
Způsobilé operace
1. ENRF může podporovat operace v souladu s cíli stanovenými v článku 79, jako například operace, které:
a)
umožňují dosažení cílů integrovaného námořního dohledu, a zejména cílů společného prostředí pro sdílení informací;
b)
chrání mořské prostředí, zejména jeho biologické rozmanitosti a chráněných mořských oblastí, jako např. lokalit Natura 2000, v souladu s povinnostmi stanovenými ve směrnicích 92/43/EHS a 2009/14/ES;
c)
zlepšují znalosti o stavu mořského prostředí s cílem zavést monitorovací programy a programy opatření uvedené ve směrnici 2008/56/ES, v souladu s povinnostmi stanovenými v uvedené směrnici.
2. Náklady na mzdy zaměstnanců vnitrostátních správních orgánů se nepovažují za způsobilé provozní náklady.
HLAVA VI
OPATŘENÍ FINANCOVANÁ V RÁMCI PŘÍMÉHO ŘÍZENÍ
KAPITOLA I
Integrovaná námořní politika
Článek 81
Územní působnost
Odchylně od článku 2 se tato kapitola použije také na operace prováděné mimo území Unie.
Článek 82
Oblast působnosti a cíle
Podpora v rámci této hlavy přispívá k posílení rozvoje a provádění integrované námořní politiky Unie. Jejím cílem je:
a)
podporovat rozvoj a uplatňovat integrovanou správu námořních a pobřežních záležitostí, a to zejména:
i)
prosazováním opatření, která podpoří snahu členských států a jejich regionů o rozvoj, zavedení nebo provádění integrované námořní správy,
ii)
podporou dialogu a spolupráce s příslušnými orgány členských států a zúčastněnými subjekty i mezi nimi v oblasti mořských a námořních záležitostí, včetně rozvoje a provádění integrovaných strategií na úrovni jednotlivých moří, při zohlednění vyváženého přístupu ve všech mořských oblastech i s ohledem na zvláštní rysy mořských a podmořských oblastí, jakož i případných relevantních makroregionálních strategií;
iii)
prosazováním platforem a sítí meziodvětvové spolupráce, zahrnujících zástupce veřejných orgánů na celostátní, regionální a místní úrovni, jednotlivých odvětví včetně odvětví cestovního ruchu, zúčastněných stran v oblasti výzkumu, občanů, organizací občanské společnosti a sociálních partnerů;
iv)
zlepšováním spolupráce mezi členskými státy prostřednictvím výměny informací a osvědčených postupů mezi jejich příslušnými orgány;
v)
podporou výměny osvědčených postupů a dialogu na mezinárodní úrovni, včetně dvoustranného dialogu se třetími zeměmi, se zohledněním Úmluvy OSN o mořském právu (UNCLOS) a příslušných mezinárodních úmluv vycházejících z této úmluvy, aniž jsou dotčeny jiné dohody nebo ujednání, které mohou existovat mezi Unií a dotčenými třetími zeměmi. Takový dialog zahrnuje případně i efektivní jednání o ratifikaci a provádění UNCLOS;
vi)
posílením viditelnosti integrovaného přístupu k námořním záležitostem a zvyšováním povědomí veřejných orgánů, soukromého sektoru a široké veřejnosti o tomto přístupu;
b)
přispívat k rozvoji meziodvětvových iniciativ, které jsou vzájemně výhodné pro různá námořní odvětví nebo odvětvové politiky, přičemž bere v úvahu stávající nástroje a iniciativy a vychází z nich; těmito nástroji jsou například:
i)
integrovaný námořní dohled v zájmu posílení bezpečného, zajištěného a udržitelného využívání mořského prostoru, zejména zvýšením efektivity a účinnosti prostřednictvím meziodvětvové a přeshraniční výměny informací, s řádným zohledněním stávajících i budoucích mechanismů a systémů spolupráce;
ii)
postupy v rámci územního plánování námořních prostor a integrovaného řízení pobřežních zón;
iii)
postupný vývoj komplexní, veřejně přístupné a vysoce kvalitní základny námořních údajů a znalostí, která usnadňuje sdílení, opakované využívání a šíření těchto údajů a znalostí mezi různými skupinami uživatelů, a tím zabraňuje zdvojování úsilí; za tímto účelem je třeba co nejlépe využívat stávající programy Unie a členských států;
c)
podporovat udržitelný hospodářský růst, zaměstnanost, inovace a nové technologie v rámci rozvíjejících se a perspektivních námořních odvětví, jakož i v pobřežních, ostrovních a nejvzdálenějších regionech Unie, a to jako doplněk zavedených odvětvových a celostátních činností;
d)
prosazovat ochranu mořského prostředí, zejména jeho biologické rozmanitosti a chráněných mořských oblastí, například lokalit NATURA 2000, a udržitelné využívání mořských a pobřežních zdrojů a blíže vymezit hranice udržitelnosti lidských činností, které mají dopad na mořské prostředí, a to v souladu s cílem dosáhnout dobrého stavu životního prostředí a tento stav udržet, jak stanoví směrnice 2008/56/ES.
Článek 83
Způsobilé operace
1. ERNF může podporovat operace v souladu s cíli stanovenými v článku 82, jako například:
a)
studie;
b)
projekty, včetně zkušebních projektů a projektů spolupráce;
c)
informování veřejnosti a sdílení osvědčených postupů, osvětové kampaně a související činnosti na poli komunikace a šíření informací, včetně propagačních kampaní, akcí, tvorby a správy internetových stránek a platforem zúčastněných stran;
d)
konference, semináře, fóra a pracovní setkání;
e)
koordinační činnosti včetně sítí pro sdílení informací a podpora rozvoje strategií na úrovni jednotlivých moří;
f)
vývoj, provoz a údržbu IT systémů a sítí, které umožňují sběr, správu, ověřování, analýzu a výměnu údajů, vývoj metod odběru vzorků pro tyto údaje, jakož i vzájemné propojení systémů výměny dat napříč odvětvími;
g)
projekty odborné přípravy zaměřené na rozvoj znalostí a profesní kvalifikace a opatření na podporu profesního rozvoje v námořním odvětví.
2. Za účelem dosažení specifického cíle rozvoje přeshraničních a meziodvětvových operací podle čl. 82 písm. b) může ERNF podporovat:
a)
vývoj a provádění technických nástrojů pro integrovaný námořní dohled, a to zejména na podporu zavádění, provozu a údržby decentralizovaného systému pro výměnu informací v námořní oblasti (CISE), s cílem podporovat meziodvětvovou a přeshraniční výměnu informací týkající se dohledu a propojující všechny uživatelské komunity, se zohledněním relevantního vývoje v odvětvových politikách, pokud jde o dohled a případné přispívání k jejich nezbytnému vývoji;
b)
činnosti v oblasti koordinace a spolupráce mezi členskými státy nebo regiony za účelem rozvoje územního plánování námořních prostor a integrovaného řízení pobřežních zón, včetně výdajů souvisejících se systémy a postupy pro sdílení údajů a monitorování, hodnotícími činnostmi, zřízením a provozováním sítě odborníků a vytvořením programu zaměřeného na budování kapacit členských států umožňujících provádění územního plánování námořních prostor;
c)
iniciativy, jejichž předmětem je spolufinancování, nákup a údržba systémů pro pozorování moře a technických nástrojů pro přípravu, zřízení a provoz operačního systému Evropské námořní sítě pro pozorování a sběr dat, jejímž cílem je usnadnit shromažďování údajů a poznatků o mořích, jejich získávání, sestavování, zpracování, kontrolu kvality, opakované použití a distribuci prostřednictvím spolupráce mezi dotčenými členskými státy nebo mezinárodními institucemi.
KAPITOLA II
Doprovodná opatření pro společnou rybářskou politiku a integrovanou námořní politiku v rámci přímého řízení
Článek 84
Územní působnost
Odchylně od článku 2 se tato kapitola použije také na operace prováděné mimo území Unie.
Článek 85
Specifické cíle
Opatření podle této kapitoly usnadňují provádění společné rybářské politiky a integrované námořní politiky, zejména pokud jde o:
a)
shromažďování, správu a šíření vědeckého poradenství v rámci společné rybářské politiky;
b)
specifická opatření pro kontrolu a vynucování v rámci společné rybářské politiky;
c)
dobrovolné příspěvky mezinárodním organizacím;
d)
poradní sbory;
e)
informace o trhu;
f)
komunikační činnosti v rámci společné rybářské politiky a integrované námořní politiky.
Článek 86
Vědecké poradenství a znalosti
1. ERNF může podporovat zajišťování vědeckých výsledků, a to zejména u projektů aplikovaného výzkumu přímo spojených s poskytováním vědeckého poradenství, vědeckých a socioekonomických stanovisek a doporučení pro účely řádného a účinného rozhodování při řízení rybolovu v rámci společné rybářské politiky.
2. Způsobilé jsou zejména tyto druhy operací:
a)
studie a pilotní projekty potřebné pro provádění a rozvoj společné rybářské politiky, včetně studií a projektů zabývajících se alternativními způsoby řízení udržitelného rybolovu a akvakultury, a to i v rámci poradních sborů;
b)
příprava a poskytování vědeckých stanovisek a doporučení vědeckými institucemi, včetně mezinárodních poradních orgánů odpovědných za posuzování populací, odborníky a výzkumnými institucemi;
c)
účast odborníků na zasedáních pracovních skupin o vědeckých a technických problémech týkajících se rybolovu, například ve VTHVR, jakož i v mezinárodních poradních orgánech a na zasedáních, kde jsou vyžadovány příspěvky odborníků na oblast rybolovu a akvakultury;
d)
výzkumná šetření na moři podle č. 12 odst. 2 nařízení (ES) č. 199/2008 v oblastech, kde plavidla Unie působí na základě dohod o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu, v souladu s článkem 31 nařízení (EU) č. 1380/2013;
e)
výdaje vynaložené Komisí na služby spojené se shromažďováním, správou a využíváním údajů na uspořádání a řízení zasedání odborníků na oblast rybolovu a řízení ročních pracovních programů týkajících se vědeckých a technických odborných znalostí v oblasti rybolovu, na zpracování datových volání a datových souborů a na přípravné práce zaměřené na poskytování vědeckých stanovisek a doporučení;
f)
činnosti spolupráce mezi členskými státy v oblasti shromažďování údajů se zapojením různých regionálních aktérů a včetně zřízení a provozu jednotlivých regionalizovaných databází pro ukládání, správu a využívání údajů, které budou napomáhat regionální spolupráci a zlepšovat shromažďování údajů a řídicí činnosti i vědecké znalosti při podpoře řízení rybolovu.
Článek 87
Kontrola a vynucování
1. ERNF může podporovat provádění systému Unie pro kontrolu, inspekci a vynucování uvedeného v článku 36 nařízení (EU) č. 1380/2013 a dále upřesněného v nařízení (ES) č. 1224/2009.
2. Způsobilé jsou zejména tyto druhy operací:
a)
společný nákup nebo nájem hlídkových plavidel, letadel a vrtulníků několika členskými státy patřícími do stejné zeměpisné oblasti, pokud jsou tyto prostředky použity na kontrolu rybolovu alespoň 60 % celkové doby využití během roku;
b)
výdaje související s posuzováním a rozvojem nových kontrolních technologií a s procesy výměny údajů;
c)
veškeré provozní výdaje týkající se kontrol a hodnocení provádění společné rybářské politiky, a to zejména ověřovacích, inspekčních a auditních misí, vybavení a odborné přípravy úředníků Komise, uspořádání zasedání nebo účasti na nich, včetně výměn informací a osvědčených postupů, studií, služeb a dodavatelů IT mezi členskými státy, jakož i nájmu nebo nákupu inspekčních prostředků Komisí, a to podle hlav IX a X nařízení (ES) č. 1224/2009.
3. Za účelem posílení a sjednocení kontrol může ERNF podporovat provádění nadnárodních projektů, jejichž cílem je vytvářet a testovat systémy pro mezistátní kontrolu, inspekci a vynucování uvedené v článku 36 nařízení (EU) č. 1380/2013, které jsou blíže stanoveny v nařízení (ES) č. 1224/2009.
Způsobilé jsou zejména tyto druhy operací:
a)
mezinárodní programy odborné přípravy pro osoby odpovědné za monitorování a kontrolu rybolovných činností a dohled nad nimi;
b)
iniciativy, včetně seminářů a mediálních nástrojů, jejichž cílem je sjednotit výklad nařízení a souvisejících kontrol v Unii.
4. V případě operací uvedených v odst. 2 písm. a) se jako příjemce určí pouze jeden z dotčených členských států.
Článek 88
Dobrovolné finanční příspěvky mezinárodním organizacím
ERNF může podporovat tyto druhy operací v oblasti mezinárodních vztahů:
a)
finanční příspěvky poskytované organizacím Organizace spojených národů, jakož i dobrovolné financování jakékoli mezinárodní organizace, která je činná v oblasti mořského práva;
b)
finanční příspěvky na přípravu nových mezinárodních organizací nebo přípravu nových mezinárodních smluv, které jsou předmětem zájmu Unie;
c)
finanční příspěvky na práci nebo programy, které provádějí mezinárodní organizace a které jsou předmětem zvláštního zájmu Unie;
d)
finanční příspěvky na libovolnou činnost (včetně pracovních, neformálních nebo mimořádných setkání smluvních stran), která obhajuje zájmy Unie v mezinárodních organizacích a posiluje spolupráci s jejími partnery v těchto organizacích. V této souvislosti může ERNF nést náklady účasti zástupců třetích zemí na jednáních a zasedáních v rámci mezinárodních fór a organizací, je-li jejich přítomnost nezbytná pro zájmy Unie.
Článek 89
Poradní sbory
1. ERNF přispívá na provozní náklady poradních sborů zřízených podle článku 43 nařízení (EU) č. 1380/2013.
2. Poradní sbor mající právní subjektivitu může požádat o podporu Unie jakožto subjekt sledující cíl obecného evropského zájmu.
Článek 90
Informace o trhu
ERNF může podporovat vypracování a šíření informací o trhu, pokud jde o produkty rybolovu a akvakultury, které provádí Komise v souladu s článkem 42 nařízení (EU) č. 1379/2013.
Článek 91
Komunikační činnosti v rámci společné rybářské politiky a integrované námořní politiky
ERNF může podporovat:
a)
náklady na informační a komunikační činnosti související se společnou rybářskou politikou a integrovanou námořní politikou včetně:
i)
nákladů na vytvoření, překlad a šíření materiálů uzpůsobených specifickým potřebám jednotlivých cílových skupin v písemné, audiovizuální a elektronické podobě,
ii)
nákladů na přípravu a organizaci akcí a setkání, které mají informovat jednotlivé dotčené strany v rámci společné rybářské politiky a integrované námořní politiky a shromažďovat jejich názory;
b)
cestovní výdaje a výdaje na ubytování odborníků a zástupců zúčastněných stran pozvaných Komisí na zasedání;
c)
náklady na komunikační činnosti týkající se politických priorit Unie, souvisejí-li s obecnými cíli tohoto nařízení.
KAPITOLA III
Technická pomoc
Článek 92
Technická pomoc z podnětu Komise
ERNF může z podnětu Komise podpořit v mezích stropu ve výši 1,1 % ERNF:
a)
opatření technické pomoci uvedená v článku 58 nařízení (EU) č. 1303/2013;
b)
příprava, monitorování a hodnocení dohod o udržitelném rybolovu a účasti Unie v regionálních organizacích pro řízení rybolovu. Mezi tato opatření patří studie, zasedání, zapojení odborníků, náklady na dočasné zaměstnance, informační činnost a veškeré další administrativní náklady nebo náklady vzniklé v souvislosti s vědeckou nebo technickou pomocí ze strany Komise;
c)
vytvoření evropské sítě skupin FLAG zaměřené na budování kapacit, šíření informací, výměnu zkušeností a osvědčených postupů a podporu spolupráce mezi skupinami FLAG. Tato síť spolupracuje se subjekty zajišťujícími vytváření sítí a poskytujícími technickou pomoc pro místní rozvoj, jež byly zřízeny EFRR, ESF a EZFRV, pokud jde o jejich činnosti v oblasti místního rozvoje a nadnárodní spolupráci.
HLAVA VII
PROVÁDĚNÍ V RÁMCI SDÍLENÉHO ŘÍZENÍ
KAPITOLA I
Obecná ustanovení
Článek 93
Oblast působnosti
Tato hlava se vztahuje na opatření financovaná v rámci sdíleného řízení podle hlavy V.
KAPITOLA II
Prováděcí mechanismus
Oddíl 1
Podpora z ERNF
Článek 94
Určení míry spolufinancování
1. Při přijímání prováděcích aktů podle článku 19, kterými se schvaluje operační program, Komise stanoví maximální příspěvek ERNF tomuto programu.
2. Příspěvek ERNF se vypočte na základě výše způsobilých veřejných výdajů.
Operační program stanoví sazbu příspěvku ERNF použitelnou pro priority Unie stanovené v článku 6. Maximální sazba příspěvku ERNF činí 75 % způsobilých veřejných výdajů a minimální sazba příspěvku ERNF činí 20 % způsobilých veřejných výdajů.
3. Odchylně od odstavce 2 je příspěvek ERNF:
a)
100 % způsobilých veřejných výdajů u podpory v rámci podpory skladování podle článku 67;
b)
100 % způsobilých veřejných výdajů u režimu vyrovnání uvedeného v článku 70;
c)
50 % způsobilých veřejných výdajů u podpory uvedené v článcích 33 a 34 a čl. 41 odst. 2;
d)
70 % způsobilých veřejných výdajů u podpory uvedené v čl. 76 odst. 2 písm. e);
e)
90 % způsobilých veřejných výdajů u podpory uvedené v čl. 76 odst. 2 písm. a) až d) a f) až l);
f)
80 % způsobilých výdajů u podpory uvedené v článku 77.
4. Odchylně od odstavce 2 se maximální sazba příspěvku ERNF použitelná pro specifické cíle v rámci priority Unie zvyšuje o deset procentních bodů, jestliže se celá priorita Unie uvedená v čl. 6 bodu 4 provádí prostřednictvím komunitně vedeného místního rozvoje.
Článek 95
Míra veřejné podpory
1. Členské státy uplatňují maximální míru veřejné podpory ve výši 50 % celkových způsobilých výdajů na danou operaci.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy uplatnit míru veřejné podpory ve výši 100 % způsobilých výdajů na danou operaci, pokud:
a)
příjemcem je veřejnoprávní subjekt nebo podnik pověřený poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu podle čl. 106 odst. 2 Smlouvy o fungování EU, je-li pomoc poskytnuta na poskytování takových služeb;
b)
operace souvisí s podporou skladování uvedenou v článku 67;
c)
operace souvisí s režimem vyrovnání uvedeným v článku 70;
d)
operace souvisí se shromažďováním údajů uvedeným v článku 77;
e)
operace souvisí s podporou podle článku 33 nebo 34 nebo s vyrovnáním podle článku 54, 55 nebo 56;
f)
operace souvisí s opatřeními integrované námořní politiky uvedenými v článku 80.
3. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy uplatnit míru veřejné podpory ve výši od 50 % do 100 % způsobilých výdajů na danou operaci, pokud:
a)
operace je prováděna podle hlavy V kapitol I, II nebo IV a splňuje všechna tato kritéria:
i)
jedná se o společný zájem;
ii)
jedná se o společného příjemce;
iii)
má případně inovativní funkce na místní úrovni;
b)
operace je prováděna podle hlavy V kapitoly III, splňuje jedno z kritérií uvedených v písm. a) bodech i), ii) nebo a iii) tohoto odstavce a poskytuje veřejnosti přístup k jejím výsledkům.
4. Odchylně od odstavce 1 se pro specifické typy operací uvedené v příloze I použijí dodatečné procentní body míry veřejné podpory podle přílohy I.
5. Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví způsob, jakým se použijí různé procentní body míry veřejné podpory v případě, že je splněno několik podmínek z přílohy I. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 127 odst. 3.
Článek 96
Výpočet dodatečných nákladů nebo ušlých příjmů
Pokud je podpora udělena na základě dodatečných nákladů nebo ušlých příjmů, členské státy zajistí, aby byly příslušné výpočty postačující, přesné a stanovené předem na základě přiměřeného, spravedlivého a ověřitelného výpočtu.
KAPITOLA III
Řídicí a kontrolní systémy
Článek 97
Řídící orgán
1. Kromě obecných pravidel stanovených v článku 125 nařízení (EU) č. 1303/2013 řídící orgán:
a)
každoročně do 31. března předkládá Komisi příslušné souhrnné údaje o operacích vybraných k financování do konce předcházejícího kalendářního roku, včetně hlavních charakteristik příjemce a samotné operace;
b)
zajišťuje propagaci operačního programu, a to informováním potenciálních příjemců, profesních organizací, hospodářských a sociálních partnerů, subjektů podílejících se na prosazování rovnosti žen a mužů a dotčených nevládních organizací, včetně ekologických organizací, o možnostech, které program nabízí, a o pravidlech pro získání přístupu k financování na základě programu;
c)
zajišťuje propagaci operačního programu informováním příjemců příspěvku Unie a široké veřejnosti o úloze, kterou Unie v programu plní.
2. Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví pravidla předkládání údajů uvedených v odst. 1 písm. a). Tyto prováděcí akty se přijímají s poradním postupem podle čl. 127 odst. 2.
Článek 98
Předávání finančních údajů
1. Do 31. ledna a 31. července předloží členské státy Komisi v elektronické podobě prognózu týkající se částky, v jejíž výši předpokládají, že předloží žádosti o platby na stávající a následující rozpočtový rok.
2. Komise přijme prováděcí akt, jímž stanoví vzor, který má být při předkládání finančních údajů Komisi použit. Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle čl. 127 odst. 3.
KAPITOLA IV
Kontrola prováděná členskými státy
Článek 99
Finanční opravy prováděné členskými státy
1. Kromě finančních oprav podle článku 143 nařízení (EU) č. 1303/2013 provedou členské státy finanční opravy, pokud příjemce neplní povinnosti stanovené v čl. 10 odst. 2 tohoto nařízení.
2. Pro případy finančních oprav podle odstavce 1 určí členské státy částku opravy, která je přiměřená s ohledem na povahu, závažnost, délku trvání a opakování porušení povinností nebo trestného činu ze strany příjemce a na význam příspěvku ERNF pro hospodářskou činnost příjemce.
KAPITOLA V
Kontroly prováděné Komisí
Oddíl 1
Přerušení a pozastavení
Článek 100
Přerušení platební lhůty
1. Kromě kritérií umožňujících přerušení, jež jsou uvedena v čl. 83 odst. 1 písm. a), b) a c) nařízení (EU) č. 1303/2013, může pověřená schvalující osoba ve smyslu nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 přerušit platební lhůtu týkající se žádosti o průběžnou platbu v případě, že členský stát neplní své povinnosti v rámci společné rybářské politiky, může-li toto neplnění ovlivnit výdaje obsažené v certifikovaném výkazu výdajů, pro které je průběžná platba požadována.
2. Před přerušením lhůty pro průběžnou platbu podle odstavce 1 přijme Komise prováděcí akty, jimiž konstatuje, že existují důkazy poukazující na zjištěné závažné neplnění povinností v rámci společné rybářské politiky. Před přijetím takových prováděcích aktů Komise neprodleně informuje dotčený členský stát o daných důkazech nebo spolehlivých informacích a členskému státu je poskytnuta příležitost, aby se k záležitosti v přiměřené lhůtě vyjádřil.
3. Úplné či částečné přerušení průběžných plateb týkajících se výdajů podle odstavce 1, na něž se vztahuje žádost o platbu, musí být přiměřené s ohledem na povahu, závažnost, délku trvání a opakování neplnění povinností.
Článek 101
Pozastavení plateb
1. Kromě okolností uvedených v článku 142 nařízení (EU) č. 1303/2013 může Komise přijmout prováděcí akty, jimiž zcela nebo zčásti pozastaví vyplácení průběžných plateb týkajících se operačního programu v případě, že členský stát závažným způsobem neplní své povinnosti v rámci společné rybářské politiky, může-li toto neplnění ovlivnit výdaje obsažené v certifikovaném výkazu výdajů, pro které je průběžná platba požadována.
2. Před pozastavením průběžné platby podle odstavce 1 přijme Komise prováděcí akt, jímž konstatuje, že členský stát nesplnil své povinností v rámci společné rybářské politiky. Před přijetím takového prováděcího aktu Komise neprodleně informuje dotčený členský stát o daných zjištěních nebo spolehlivých informacích a členskému státu je poskytnuta příležitost, aby se k záležitosti v přiměřené lhůtě vyjádřil.
3. Úplné či částečné pozastavení průběžných plateb týkajících se výdajů podle odstavce 1, na něž se vztahuje žádost o platbu, musí být přiměřené s ohledem na povahu, závažnost, délku trvání a opakování neplnění povinností.
Článek 102
Pravomoci Komise
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 126, pokud jde o vymezení případů neplnění povinností podle článku 100 a případů závažného neplnění povinností podle čl. 101 odst. 1, a to na základě příslušných pravidel společné rybářské politiky, která jsou nezbytná pro zachování biologických mořských zdrojů.
Oddíl 2
Výměna informací a finanční opravy
Článek 103
Přístup k informacím
Členské státy sdělí Komisi na její žádost právní a správní předpisy, které přijaly k provádění aktů Unie týkajících se společné rybářské politiky, pokud tyto akty mají finanční důsledky pro ERNF.
Článek 104
Důvěrnost
1. Členské státy a Komise přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily důvěrnost informací sdělených nebo získaných v rámci kontrol na místě nebo při schvalování účetní závěrky prováděných podle tohoto nařízení.
2. Na informace uvedené v odstavci 1 tohoto článku se vztahují zásady uvedené v článku 8 nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (38).
Článek 105
Finanční opravy prováděné Komisí
1. Kromě případů uvedených v čl. 22 odst. 7, článku 85 a čl. 144 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013 Komise přijme prováděcí akty, jimiž provede finanční opravy zrušením celého příspěvku Unie na operační program nebo jeho části, pokud po provedení nezbytného přezkumu dojde k závěru, že:
a)
výdaje obsažené v certifikovaném výkazu výdajů jsou ovlivněny případy, ve kterých příjemce neplní povinnosti podle čl. 10 odst. 2 tohoto nařízení, a tyto výdaje nebyly členským státem opraveny před zahájením opravného řízení podle tohoto odstavce;
b)
výdaje obsažené v certifikovaném výkazu výdajů jsou ovlivněny případy, v nichž členský stát závažným způsobem nedodržel pravidla společné rybářské politiky, což mělo za následek pozastavení platby podle článku 101 tohoto nařízení, a v nichž dotčený členský stát dosud neprokázal, že přijal nezbytná nápravná opatření pro zajištění dodržování a vynucování použitelných pravidel v budoucnosti.
2. Komise rozhodne o výši opravy s přihlédnutím k povaze, závažnosti, délce trvání a opakování závažného nedodržení pravidel společné rybářské politiky ze strany členského státu nebo příjemce a k významu příspěvku ERNF pro hospodářskou činnost dotčeného příjemce.
3. Pokud není možné přesně kvantifikovat výši výdajů spojených s nedodržováním pravidel společné rybářské politiky členským státem, Komise použije finanční opravu na základě paušální sazby nebo extrapolace podle odstavce 4.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 126, pokud jde o stanovení kritérií pro určení úrovně finanční opravy, která má být použita, a kritérií pro uplatnění paušálních sazeb nebo finančních oprav na základě extrapolace.
Článek 106
Postup
Navrhuje-li Komise finanční opravu podle článku 105 tohoto nařízení, použije se obdobně článek 145 nařízení (EU) č. 1303/2013.
KAPITOLA VI
Monitorování, hodnocení, informace a komunikace
Oddíl 1
Zavedení společného systému monitorování a hodnocení a cíle tohoto systému
Článek 107
Systém monitorování a hodnocení
1. Zavádí se společný systém monitorování a hodnocení pro operace ERNF v rámci sdíleného řízení za účelem posuzování výkonnosti ERNF. K zajištění účinného posuzování výkonnosti je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 126, pokud jde o obsah a tvorbu uvedeného systému.
2. Celkový dopad ERNF se posuzuje ve vztahu k prioritám Unie stanoveným v článku 6.
Komise může přijmout prováděcí akty, jimiž stanoví soubor ukazatelů specifických pro tyto priority Unie. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 127 odst. 3.
3. Členské státy poskytnou Komisi veškeré nezbytné informace, které umožní monitorování a hodnocení dotčených opatření. Komise zohlední potřeby týkající se údajů a synergie mezi možnými zdroji údajů, a zejména jejich případné použití pro statistické účely. Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví pravidla pro informace zasílané členskými státy, jakož i pro potřeby týkající se údajů a synergie mezi možnými zdroji údajů. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem uvedeným v čl. 127 odst. 3.
4. Komise předloží každé čtyři roky Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění tohoto článku. První zpráva musí být předložena do 31. prosince 2017.
Článek 108
Cíle
Cíli společného systému monitorování a hodnocení je:
a)
prokázat pokrok a dosažené výsledky společné rybářské politiky a integrované námořní politiky, posoudit celkový dopad a zhodnotit účinnost, účelnost a relevantnost operací ERNF;
b)
přispět k cílenější podpoře společné rybářské politiky a integrované námořní politiky;
c)
podpořit proces společného učení v souvislosti s monitorováním a hodnocením;
d)
zajistit kvalitní, empiricky podložená hodnocení operací ERNF, která se promítnou do rozhodovacího procesu.
Oddíl 2
Technická ustanovení
Článek 109
Společné ukazatele
1. V systému monitorování a hodnocení podle článku 107 je za účelem shromažďování údajů na úrovni Unie uveden seznam společných ukazatelů týkajících se výchozí situace a rovněž finančního plnění, výstupů a výsledků operačního programu, které se použijí pro každý operační program.
2. Společné ukazatele jsou spojeny s milníky a cíli stanovenými v operačních programech v souladu s prioritami Unie stanovenými v článku 6. Tyto společné ukazatele se použijí pro přezkum výkonnosti uvedený v čl. 21 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013 a umožní posouzení pokroku, účelnosti a účinnosti provádění politiky na základě cílů na úrovni Unie a jednotlivých programů.
Článek 110
Elektronický informační systém
1. Hlavní informace o provádění operačního programu, o každé operaci vybrané pro financování a o dokončených operacích, které jsou zapotřebí pro monitorování a hodnocení, včetně hlavních charakteristik příjemce a projektu, se zaznamenávají a uchovávají elektronickými prostředky.
2. Komise zajistí, aby existoval vhodný a bezpečný elektronický systém pro záznam, uchovávání a správu hlavních informací a podávání zpráv o monitorování a hodnocení.
Článek 111
Poskytování informací
Příjemci podpory v rámci ERNF včetně skupin FLAG se zaváží, že řídícímu orgánu nebo určeným hodnotitelům či jiným subjektům pověřeným vykonáváním funkcí jeho jménem poskytnou veškeré údaje a informace, které jsou potřebné k monitorování a hodnocení operačního programu, zejména ve vztahu k plnění specifických cílů a priorit.
Oddíl 3
Monitorování
Článek 112
Postupy monitorování
1. Řídící orgán uvedený v článku 97 tohoto nařízení a monitorovací výbor uvedený v článku 47 nařízení (EU) č. 1303/2013 monitorují kvalitu provádění programu.
2. Řídící orgán a monitorovací výbor monitorují operační program prostřednictvím finančních ukazatelů a ukazatelů pro výstupy a výsledky.
Článek 113
Funkce monitorovacího výboru
Kromě funkcí uvedených v článku 49 nařízení (EU) č. 1303/2013 monitorovací výbor ověří plnění operačního programu a účinnost jeho provádění. Za tímto účelem monitorovací výbor:
a)
je konzultován a do šesti měsíců od rozhodnutí o schválení programu schvaluje kritéria pro výběr financovaných operací, přičemž výběrová kritéria se upravují podle potřeb programování;
b)
přezkoumává činnosti a výstupy spojené s plánem hodnocení programu;
c)
přezkoumává opatření v rámci programu spojená s plněním specifických předběžných podmínek;
d)
přezkoumává a schvaluje výroční zprávy o provádění před jejich odesláním Komisi;
e)
posuzuje opatření na podporu rovnosti žen a mužů, rovných příležitostí a nediskriminace, včetně přístupnosti pro osoby se zdravotním postižením.
Monitorovací výbor není konzultován ohledně pracovních plánů pro shromažďování údajů uvedených v článku 21.
Článek 114
Výroční zpráva o provádění
1. Do 31. května 2016 a do 31. května každého následujícího roku až do roku 2023 a včetně tohoto roku předloží členské státy Komisi výroční zprávu o provádění operačního programu v předcházejícím kalendářním roce. Zpráva předložená v roce 2016 zahrnuje kalendářní roky 2014 a 2015.
2. Kromě toho, co je uvedeno v článku 50 nařízení (EU) č. 1303/2013, výroční zprávy o provádění obsahují:
a)
informace o finančních závazcích a výdajích podle jednotlivých opatření;
b)
přehled činností vykonávaných v souvislosti s plánem hodnocení;
c)
informace o opatřeních přijatých v případech závažných porušeních pravidel uvedených v čl. 10 odst. 1 tohoto nařízení, o nedodržení podmínek stanovených v čl. 10 odst. 2 tohoto nařízení a o nápravných opatřeních;
d)
informace o opatřeních přijatých v zájmu dodržení ustanovení čl. 41 odst. 10 tohoto nařízení;
e)
informace o opatřeních přijatých s cílem zajistit zveřejnění příjemců v souladu s přílohou V tohoto nařízení, a to v případě fyzických osob v souladu s vnitrostátními právními předpisy včetně jakékoli použitelné prahové hodnoty.
3. Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijme pravidla týkající se formy a předkládání výročních zpráv o provádění. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 127 odst. 3.
Oddíl 4
Hodnocení
Článek 115
Obecná ustanovení
1. Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví prvky, které mají obsahovat zprávy o předběžném hodnocení podle článku 55 nařízení (EU) č. 1303/2013, a stanoví minimální požadavky na plán hodnocení uvedený v článku 56 uvedeného nařízení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 127 odst. 3 tohoto nařízení.
2. Členské státy zajistí, aby hodnocení vyhovovala společnému systému monitorování a hodnocení dohodnutému v souladu s článkem 107, zajistí vypracování a shromažďování nezbytných údajů a předloží hodnotitelům jednotlivé informace poskytnuté systémem monitorování.
3. Členské státy zpřístupní hodnotící zprávy na internetu a Komise na internetových stránkách Unie.
Článek 116
Předběžné hodnocení (ex ante)
Členské státy zajistí, aby se hodnotitel zapojený do předběžného hodnocení podílel od počátku na procesu vypracování operačního programu ERNF, včetně vypracování analýzy uvedené v čl. 18 odst. 1 písm. a), návrhu intervenční logiky programu a stanovení cílů programu.
Článek 117
Následné hodnocení (ex-post)
V souladu s článkem 57 nařízení (EU) č. 1303/2013 Komise v úzké spolupráci se členskými státy vyhotoví zprávu o následném hodnocení.
Článek 118
Shrnutí hodnocení
Za vypracování shrnutí zpráv o předběžném hodnocení na úrovni Unie odpovídá Komise. Shrnutí hodnotících zpráv se provede nejpozději do 31. prosince roku následujícího po předložení příslušných hodnocení.
Oddíl 5
Informace a komunikace
Článek 119
Poskytování informací a propagace
1. V souladu s čl. 97 odst. 1 písm. b) řídící orgán zodpovídá za:
a)
zajištění toho, že budou vytvořeny jediné internetové stránky nebo jediný internetový portál poskytující informace o operačním programu v členském státu, jakož i přístup k nim;
b)
informování potenciálních příjemců o možnostech financování v rámci operačního programu;
c)
informování občanů Unie o úloze a dosažených výsledcích ERNF prostřednictvím informačních a komunikačních opatření seznamujících s výsledky a dopady dohod o partnerství, operačních programů a operací;
d)
zajištění toho, že je uveřejněn přehled opatření k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky, včetně případů neplnění povinností ze strany členských států nebo příjemců, a přijatých nápravných opatření, například finančních oprav.
2. Za účelem zajištění transparentnosti podpory z ERNF vedou členské státy seznam operací ve formátu CSV nebo XML, který je dostupný prostřednictvím jediné internetové stránky nebo jediného internetového portálu poskytujících seznam operací a přehled operačního programu.
Seznam operací se aktualizuje nejméně jednou za šest měsíců.
Minimální informace, které mají být uvedeny v seznamu operací, včetně konkrétních informací o operacích podle článků 26, 39, 47, 54 a 56, jsou stanoveny v příloze V.
3. Podrobná pravidla týkající se informačních a propagačních opatření pro veřejnost a informačních opatření pro žadatele a příjemce jsou stanovena v příloze V.
4. Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví technické vlastnosti informačních a propagačních opatření k určité operaci, pokyny pro vytvoření znaku a vymezení standardních barev. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 127 odst. 2.
HLAVA VIII
PROVÁDĚNÍ V RÁMCI PŘÍMÉHO ŘÍZENÍ
KAPITOLA I
Obecná ustanovení
Článek 120
Oblast působnosti
Tato hlava se použije na opatření financovaná v rámci přímého řízení uvedeného v hlavě VI.
KAPITOLA II
Kontrola
Článek 121
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby finanční zájmy Unie byly při provádění operací financovaných podle tohoto nařízení chráněny prevencí podvodů, korupce a jiného protiprávního jednání, účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět na základě kontroly dokumentů i kontroly na místě audit u všech příjemců grantů, zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů a subdodavatelů, kteří podle obdrželi finanční prostředky Unie.
Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) může provádět kontroly a inspekce na místě u hospodářských subjektů, jichž se toto financování Unií přímo nebo nepřímo týká, postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (39) a v nařízení (Euratom, ES) č. 2185/96 s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou o financování Unií nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie
3. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 a 2, dohody o spolupráci se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi, grantové dohody, rozhodnutí o grantu a smlouvy vyplývající z provádění tohoto nařízení musí výslovně zmocňovat Komisi, Účetní dvůr a OLAF k provádění auditů, kontrol a inspekcí na místě uvedených ve zmíněných odstavcích, v souladu s jejich příslušnými pravomocemi.
Článek 122
Audity
1. Úředníci Komise nebo Účetního dvora nebo jejich zástupci mohou provádět audity na místě u operací financovaných podle tohoto nařízení kdykoli za podmínky oznámení nejméně deset pracovních dnů předem, s výjimkou naléhavých případů, po dobu nejvýše tří let po konečné platbě provedené Komisí.
2. Úředníci Komise a Účetního dvora nebo jejich zástupci řádně zmocnění k provádění auditů na místě mají přístup k účetnictví a všem dalším dokladům, včetně dokumentů a metadat vytvořených nebo obdržených a uchovávaných v elektronické podobě a souvisejících s výdaji financovanými podle tohoto nařízení.
3. Auditními pravomocemi uvedenými v odstavci 2 není dotčeno uplatňování vnitrostátních předpisů, jež vyhrazují některé úkony činitelům zvlášť určeným vnitrostátními právními předpisy. Úředníci Komise a Účetního dvora nebo jejich zástupci se neúčastní mimo jiné domovních prohlídek ani úředních výslechů osob podle vnitrostátního práva dotčeného členského státu. Mají však přístup k takto získaným informacím.
4. Pokud je jakákoli finanční podpora Unie poskytnutá na základě tohoto nařízení následně přidělena třetí osobě coby konečnému příjemci pomoci, poskytne původní příjemce, jakožto příjemce finanční podpory Unie, Komisi veškeré významné informace ohledně totožnosti tohoto konečného příjemce.
Článek 123
Pozastavení plateb, omezení a zrušení finančního příspěvku
1. Pokud Komise dojde k závěru, že finanční prostředky Unie nebyly použity v souladu s podmínkami stanovenými v tomto nařízení nebo v jakémkoli jiném použitelném právním předpisu Unie, oznámí tuto skutečnost příjemcům, a ti ve lhůtě jednoho měsíce od tohoto oznámení předloží Komisi své připomínky.
2. Pokud příjemci neodpovědí ve lhůtě stanovené v odstavci 1 tohoto článku nebo pokud nejsou jejich připomínky považovány za uspokojivé, Komise sníží nebo zruší poskytnutou finanční podporu nebo pozastaví platby. Veškeré neoprávněně vyplacené částky se vracejí do souhrnného rozpočtu Unie. Z částek, které nejsou vráceny včas, se účtuje úrok z prodlení za podmínek stanovených v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
KAPITOLA III
Hodnocení a podávání zpráv
Článek 124
Hodnocení
1. Operace financované na základě tohoto nařízení jsou pravidelně monitorovány s cílem sledovat jejich provádění.
2. Komise zajistí pravidelné nezávislé a externí hodnocení financovaných operací.
Článek 125
Podávání zpráv
Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě:
a)
do 31. března 2017 zprávu o prozatímním hodnocení získaných výsledků a o kvalitativních a množstevních aspektech provádění operací financovaných podle tohoto nařízení;
b)
do 31. srpna 2018 sdělení o pokračování operací financovaných na základě tohoto nařízení.
HLAVA IX
PROCESNÍ USTANOVENÍ
Článek 126
Výkon přenesení pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článcích 10, 14, 32, 40, 41, 72, 102, 105, 107 a 129 je svěřena Komisi do dne 31. prosince 2020.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomocí uvedená v článcích 10, 14, 32, 40, 41, 72, 102, 105, 107 a 129 kdykoliv zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článků 10, 14, 32, 40, 41, 72, 102, 105, 107 a 129 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 127
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Výbor pro Evropský námořní a rybářský fond. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Pokud výbor nevydá žádné stanovisko k návrhu prováděcího aktu, který má být přijat podle čl. 95 odst. 5, Komise navrhovaný prováděcí akt nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
HLAVA X
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 128
Zrušení
1. Aniž je dotčen čl. 129 odst. 2, nařízení (ES) č. 2328/2003, (ES) č. 861/2006, (ES) č. 1198/2006, (ES) č. 791/2007, (EU) č. 1255/2011 a článek 103 nařízení (ES) č. 1224/2009 se zrušují s účinkem ode dne 1. ledna 2014.
2. Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 129
Přechodná ustanovení
1. Aby se usnadnil přechod z režimů podpory zavedených nařízeními (ES) č. 861/2006, (ES) č. 1198/2006, (ES) č. 791/2007 a (EU) č. 1255/2011 na systém zavedený tímto nařízením, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 126, jimiž stanoví podmínky, za kterých může být podpora schválená Komisí podle těchto nařízení začleněna do podpory poskytované podle tohoto nařízení, včetně technické pomoci a následných hodnocení.
2. Tímto nařízením není dotčeno pokračování ani změny dotčených projektů, včetně jejich úplného nebo částečného zrušení, až do jejich uzavření nebo pomoci schválené Komisí na základě nařízení (ES) č. 2328/2003, (ES) č. 861/2006, (ES) č. 1198/2006, (ES) č. 791/2007, (EU) č. 1255/2011 a článku 103 nařízení (ES) č. 1224/2009 nebo jakéhokoli jiného právního předpisu, který se na takovou pomoc ke dni 31. prosince 2013 vztahuje, a na tyto projekty nebo pomoc se nadále použijí uvedené předpisy.
3. Žádosti podané podle nařízení (ES) č. 1198/2006 zůstávají v platnosti.
Článek 130
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. května 2014.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 508/2014
av den 15 maj 2014
om Europeiska havs- och fiskerifonden och om upphävande av rådets förordningar (EG) nr 2328/2003, (EG) nr 861/2006, (EG) nr 1198/2006 och (EG) nr 791/2007 och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1255/2011
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 42, 43.2, 91.1, 100.2, 173.3, 175, 188, 192.1, 194.2, 195.2 och 349,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
med beaktande av Regionkommitténs yttrande (2),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och
av följande skäl:
(1)
I kommissionens meddelande till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och regionkommittén av den 13 juli 2011 med titeln Reformen av den gemensamma fiskeripolitiken fastställs de möjliga utmaningarna, målen och inriktningarna för den gemensamma fiskeripolitiken efter 2013. Mot bakgrund av den debatt som följde på meddelandet reformerades den gemensamma fiskeripolitiken genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1380/2013 (4). Reformen av den gemensamma fiskeripolitiken omfattar samtliga huvudinslag i den gemensamma fiskeripolitiken, även de finansiella aspekterna. För att målen för den reformen ska kunna uppnås är det lämpligt att upphäva rådets förordning (EG) nr 2328/2003 (5), rådets förordning (EG) nr 861/2006 (6), rådets förordning (EG) nr 1198/2006 (7), rådets förordning (EG) nr 791/2007 (8) och ersätta dem med den här förordningen.
Eftersom alla frågor som rör Europas oceaner och hav är sammanlänkade bör förordningen även stödja den integrerade havspolitikens fortsatta utveckling, ett område som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1255/2011 (9).
(2)
Tillämpningsområdet för Europeiska havs- och fiskerifonden (EHFF) bör inkludera stöd för genomförandet av den gemensamma fiskeripolitiken, för bevarande av marina biologiska resurser, förvaltning av fiske och flottor som nyttjar dessa resurser och limniska biologiska resurser och vattenbruk samt beredning och saluföring av fiskeri- och vattenbruksprodukter från verksamhet som äger rum på medlemsstaternas territorier, av unionsfiskefartyg eller verksamhet som bedrivs av medborgare i en medlemsstat, utan att detta påverkar flaggstatens primära ansvar i enlighet med bestämmelserna i artikel 117 i Förenta nationernas havsrättskonvention av den 10 december 1982 (Unclos) (10) (nedan kallad havsrättskonventionen).
(3)
För att den gemensamma fiskeripolitiken ska bli framgångsrik krävs ett effektivt system för kontroll, inspektion och tillsyn samt tillgång till tillförlitliga och fullständiga data, som är en förutsättning både för vetenskaplig rådgivning och för genomförande och kontroll. EHFF bör därför stödja denna politik.
(4)
EHFF:s tillämpningsområde bör inkludera stöd till den integrerade havspolitiken, inklusive utarbetande och genomförande av samordnade insatser och beslutsfattande avseende oceanerna, haven, kustområdena och havsnäringarna som kompletterar unionens politik på områden som dessa berörs av, till exempel den gemensamma fiskeripolitiken, transport, näringsliv, territoriell sammanhållning, miljö, energi och turism. Samstämmighet och integrering bör säkerställas i förvaltningen av sektorspolitiken för de olika områdena i Östersjön, Nordsjön, Keltiska havet, Biscayabukten, vid kusterna kring Iberiska halvön, i Medelhavet och i Svarta Havet.
(5)
EHFF:s stödmottagare, i den mening som avses i artikel 2.10 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 (11), kan vara sådana aktörer som avses i artikel 4.30 i förordning (EU) nr 1380/2013, fiskare eller yrkesfiskeorganisationer, såvida inte annat gäller enligt denna förordning.
(6)
I enlighet med slutsatserna från Europeiska rådets möte den 17 juni 2010, då unionens nya strategi för sysselsättning samt smart och hållbar tillväxt för alla, grundad på kommissionens meddelande av den 3 mars 2010 med titeln Europa 2020 - En strategi för smart och hållbar tillväxt för alla (nedan kallad Europa 2020-strategin), antogs, bör unionen och medlemsstaterna genomföra smart och hållbar tillväxt för alla och samtidigt främja en harmonisk utveckling för unionen. Resurserna bör koncentreras i syfte att uppnå målen och målsättningarna för Europa 2020-strategin, särskilt med anknytning till sysselsättning, klimatförändringar, hållbarhet i fråga om energi, fattigdomsbekämpning och social delaktighet, och att stärka effektiviteten genom ökad resultatfokusering. Det förhållande att den integrerade havspolitiken nu omfattas av EHFF bidrar också till de viktiga politiska mål som fastställs i Europa 2020-strategin och motsvarar de allmänna mål som fastställs i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) om att öka den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen.
(7)
För att säkerställa att EHFF bidrar till att uppnå målen för den gemensamma fiskeripolitiken, den integrerade havspolitiken och Europa 2020-strategin är det nödvändigt att fokusera på ett begränsat antal huvudprioriteringar som avser att främja miljömässigt hållbart, resurseffektivt, innovativt, konkurrenskraftigt och kunskapsbaserat fiske och vattenbruk, främja den gemensamma fiskeripolitikens genomförande, öka sysselsättningen och den territoriella sammanhållningen, främja saluföring och beredning samt främja den integrerade havspolitikens genomförande.
(8)
Unionen bör i alla skeden av genomförandet av EHFF sträva efter att undanröja ojämlikheter och främja jämställdhet mellan män och kvinnor, liksom att bekämpa diskriminering på grund av kön, ras eller etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning.
(9)
Den gemensamma fiskeripolitikens övergripande mål är att säkerställa att fisket och vattenbruket bidrar till de långsiktigt hållbara miljömässiga villkor som är nödvändiga för den ekonomiska och sociala utvecklingen. Den bör också bidra till ökad produktivitet, skälig levnadsstandard inom fiskerinäringen och stabila marknader och den bör säkerställa resurstillgången och tillförsäkra konsumenterna livsmedelsförsörjning till skäliga priser.
(10)
Det är ytterst viktigt att bättre integrera miljöfrågorna i den gemensamma fiskeripolitiken som bör uppfylla målsättningarna och målen för unionens miljöpolitik och Europa 2020-strategin. Syftet med den gemensamma fiskeripolitiken är att säkerställa att nyttjandet av de levande marina biologiska resurserna sker på ett sådant sätt att populationerna av skördade arter återställs till, och bevaras över, nivåer som säkerställer en maximal hållbar avkastning senast 2015 där så är möjligt och senast 2020. Den gemensamma fiskeripolitiken bör tillämpa försiktighetsansatsen och genomföra en ekosystemsansats i fiskeriförvaltningen. Därför bör EHFF bidra till skyddet av havsmiljön i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/56/EG (12).
(11)
Finansieringen av den gemensamma fiskeripolitikens och den integrerade havspolitikens utgifter genom en och samma fond, EHFF, bör tillgodose behovet av förenkling och bör samtidigt stärka de två politikområdenas integrering. Utvidgningen av delad förvaltning till beredning och saluföring, inbegripet kompensationen för de yttersta randområdena, kontroll- och datainsamlings- och förvaltningsverksamhet samt till den integrerade havspolitiken bör bidra till ytterligare förenkling och minska den administrativa bördan både för kommissionen och för medlemsstaterna och leda till större samstämmighet och effektivitet vad gäller beviljat stöd.
(12)
Unionens budget bör finansiera utgifterna för den gemensamma fiskeripolitiken och den integrerade havspolitiken genom en och samma fond, EHFF, antingen direkt eller genom delad förvaltning med medlemsstaterna. Delad förvaltning med medlemsstaterna bör inte bara tillämpas för stödåtgärder för fiske, vattenbruk och lokalt ledd utveckling, utan även för beredning och saluföring, för kompensation för de yttersta randområdena samt för kontroll- och datainsamlingsverksamhet och för den integrerade havspolitiken. Direkt förvaltning bör tillämpas för vetenskaplig rådgivning, specifika kontroll- och verkställighetsåtgärder, frivilliga bidrag till de regionala fiskeriförvaltningsorganisationerna, rådgivande nämnder, marknadsinformation, insatser för att genomföra en integrerad havspolitik samt kommunikationsverksamhet. De typer av insatser som får finansieras genom EHFF bör specificeras.
(13)
Det är nödvändigt att skilja mellan de kategorier av åtgärder för kontroll och verkställighet som medfinansieras inom ramen för delad förvaltning respektive de som medfinansieras inom ramen för direkt förvaltning. Det är avgörande att öronmärka de resurser som ska tilldelas för kontroll och datainsamling inom ramen för delad förvaltning, samtidigt som det skapas inbördes flexibilitet mellan dessa båda kategorier av åtgärder.
(14)
I enlighet med förordning (EU) nr 1380/2013 ska unionens finansiella stöd genom EHFF vara villkorligt och bero på medlemsstaternas och aktörernas efterlevnad av den gemensamma fiskeripolitikens regler. Detta krav är avsett att spegla unionens ansvar att i allmänhetens intresse säkerställa att de marina biologiska resurserna bevaras genom den gemensamma fiskeripolitiken, såsom föreskrivs i artikel 3 i EUF-fördraget.
(15)
Möjligheterna att uppnå målen med den gemensamma fiskeripolitiken skulle undermineras om unionens finansiella stöd genom EHFF betalades ut till aktörer som redan från början inte iakttar de krav som är knutna till allmänhetens intresse av att bevara de marina biologiska resurserna. Därför bör ansökningar som lämnats in av aktörer godkännas för finansiering genom EHFF endast om de berörda aktörerna, inom en viss tidsperiod innan stödansökan lämnas in, inte har gjort sig skyldiga till en allvarlig överträdelse, en straffbar gärning eller bedrägeri och inte varit delaktiga i drift, förvaltning eller ägande av fiskefartyg som är upptagna i unionens förteckning över fartyg och som är inblandade i olagligt, orapporterat och oreglerat fiske (IUU-fiske) eller av fiskefartyg som för ett sådant lands flagg som identifierats som ett icke-samarbetande tredjeland i enlighet med denna förordning.
(16)
Stödmottagarna bör vidare, efter det att stödansökan lämnats in, fortsätta att uppfylla kraven för godkännande under insatsens hela genomförandeperiod och under en period av fem år efter att den sista utbetalningen till den berörda stödmottagaren gjorts.
(17)
Ekonomiska konsekvenser och korrigeringar bör tillämpas om villkoren för stödberättigande och varaktighet inte uppfylls av stödmottagaren. Vid fastställandet av beloppet för en sådan finansiell korrigering, bör hänsyn tas till arten av den överträdelse, den straffbara gärning eller det bedrägeri som stödmottagaren begått, dess svårighetsgrad, varaktighet och upprepning samt till storleken på EHFF:s bidrag till stödmottagarens ekonomiska verksamhet.
(18)
Möjligheterna att uppnå den gemensamma fiskeripolitikens mål skulle också undermineras om unionens finansiella stöd via EHFF betalades ut till medlemsstater som inte uppfyller de skyldigheter inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken som är knutna till allmänhetens intresse av att bevara marina biologiska resurser, t.ex. insamling av data och genomförandet av kontrollskyldigheter. Om dessa skyldigheter inte uppfylls finns det även en risk för att medlemsstaterna inte upptäcker ansökningar som inte är godtagbara eller insatser som inte berättigar till stöd.
(19)
Som försiktighetsåtgärder i syfte att förhindra oberättigade stödutbetalningar men även för att uppmuntra medlemsstaterna att efterleva den gemensamma fiskeripolitikens regler, bör det föreskrivas om tidsbegränsat och till sitt tillämpningsområde begränsat avbrytande av betalningsfristen och tillfälligt inställande av utbetalningar. Finansiella korrigeringar som får definitiva och oåterkalleliga konsekvenser bör endast tillämpas för utgifter som påverkas av fall av bristande efterlevnad.
(20)
För att förbättra samordningen och harmonisera genomförandet av de fonder som ger stöd inom ramen för sammanhållningspolitiken, nämligen Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf), Europeiska socialfonden (ESF) och Sammanhållningsfonden, med fonderna såväl för landsbygdsutveckling som för havs- och fiskepolitiken, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) respektive EHFF, har gemensamma bestämmelser fastställts för alla dessa fonder (nedan kallade europeiska struktur- och investeringsfonder) i förordning (EU) nr 1303/2013. I tillägg till förordning (EU) nr 1303/2013 innehåller denna förordning särskilda, kompletterande bestämmelser med hänsyn till specifika drag inom sektorerna för den gemensamma fiskeripolitiken och den integrerade havspolitiken.
(21)
Proportionalitetsprincipen bör tillämpas på det operativa programmet och under hela programcykeln, med beaktande av storleken på medlemsstaternas respektive förvaltningar och de totala offentliga utgifter som anslagits för det operativa programmet.
(22)
Kommissionen bör fastställa en årlig fördelning, för varje medlemsstat, av tillgängliga åtagandebemyndiganden med hjälp av objektiva och överskådliga kriterier. Dessa kriterier bör omfatta indikatorer på fiskets och vattenbrukets storlek, ansvarets omfattning vad gäller kontroll och datainsamling, den historiska tilldelningen i enlighet med förordning (EG) nr 1198/2006 och den historiska förbrukningen i enlighet med förordning (EG) nr 861/2006.
(23)
Det är av yttersta vikt för den gemensamma fiskeripolitiken att vissa specifika förhandsvillkor uppfylls, särskilt vad avser inlämnande av en rapport om fiskekapacitet och en flerårig nationell strategisk plan för vattenbruket och en bevisad administrativ kapacitet att uppfylla datakraven för fiskeriförvaltningen och att verkställa genomförandet av ett unionssystem för kontroll, inspektion och verkställighet.
(24)
I linje med målet att förenkla bör all EHFF-verksamhet som omfattas av delad förvaltning, inklusive kontroll och datainsamling, ske i form av ett samlat operativt program per medlemsstat, utformat efter den berörda medlemsstatens nationella struktur. Programplaneringen bör omfatta perioden 1 januari 2014-31 december 2020. Medlemsstaterna bör, när de utarbetar det samlade operativa programmet, säkerställa att målet att förenkla återspeglas genom det operativa programmets innehåll och volym. Varje program bör ha en strategi för att uppnå mål knutna till unionens prioriteringar för EHFF, och en uppsättning åtgärder. Programplaneringen bör överensstämma med dessa unionsprioriteringar, men anpassas till det nationella sammanhanget och bör vara ett komplement till unionens övriga politikområden, särskilt landsbygdsutvecklings- och sammanhållningspolitiken.
(25)
För att främja småskaligt kustfiske bör medlemsstater med ett betydande segment av småskaligt kustfiske till sina operativa program foga handlingsplaner för det småskaliga kustfiskets utveckling, konkurrenskraft och hållbarhet.
(26)
För att bidra till målet att förenkla vid genomförandet av EHFF och minska kontrollkostnaderna och felfrekvensen, bör medlemsstaterna i så stor utsträckning som möjligt utnyttja den möjlighet att använda förenklade bidragsformer som avses i förordning (EU) nr 1303/2013.
(27)
För tillsynen av att kontrollskyldigheterna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken iakttas, bör medlemsstaterna utforma avsnittet om kontroll av det operativa programmet i linje med de prioriteringar för unionen som kommissionen antagit för det politikområdet. Det operativa programmet bör anpassas till utvecklingen vad gäller behoven när det gäller kontroll och tillsyn, och kontrollavsnittet i de operativa programmen bör därför ses över regelbundet mot bakgrund av eventuella förändringar i unionens prioriteringar när det gäller den gemensamma fiskeripolitikens kontroll- och tillsynspolitik. Sådana ändringar bör godkännas av kommissionen. För att behålla flexibiliteten i programplaneringen av verksamhet på kontrollområdet bör översynen av kontrollavsnittet i det operativa programmet förenklas.
(28)
Medlemsstaterna bör utarbeta avsnittet om datainsamling i det operativa programmet i enlighet med det fleråriga unionsprogram som avses i rådets förordning (EG) nr 199/2008 (13). För att anpassa sig till de specifika behoven med avseende på datainsamling bör medlemsstaterna i enlighet med den förordningen utarbeta en arbetsplan som bör godkännas av kommissionen.
(29)
Med undantag för det tekniska stödet från kommissionen bör fonder som omfattas av direkt förvaltning definieras på förhand genom mål med en flexibilitetsmarginal på 5 % och styras genom årliga arbetsprogram.
(30)
Det är nödvändigt att stimulera och stödja investeringar i innovation för att förbättra konkurrenskraften och de ekonomiska resultaten inom fisket. För att främja högre deltagande bör förfarandet vid ansökan om stöd till innovation förenklas.
(31)
Det är också nödvändigt att investera i humankapital för att förbättra fiskeri- och havsnäringarnas konkurrenskraft och ekonomiska resultat. Därför bör EHFF stödja rådgivande tjänster, samarbete mellan forskare och fiskare, yrkesutbildning och livslångt lärande, främja kunskapsspridning och hjälpa till att förbättra aktörernas prestanda och konkurrenskraft samt främja social dialog. Som ett erkännande till egenföretagande fiskares makar och livspartner bör även dessa på vissa villkor beviljas stöd för yrkesutbildning, livslångt lärande, kunskapsspridning och nätverksskapande som bidrar till deras yrkesutveckling.
(32)
För att hjälpa ungdomar som har svårt att komma in på arbetsmarknaden inom fiskesektorn under en period av ihållande ekonomisk kris bör EHFF stödja praktikantprogram och kurser i hållbara fiskemetoder och bevarande av marina biologiska resurser.
(33)
Med tanke på den potential som diversifiering erbjuder fiskare inom småskaligt kustfiske och den viktiga roll som yrkesgruppen spelar i kustsamhällena, bör EHFF stödja investeringar som bidrar till diversifiering av fiskares inkomster genom utveckling av kompletterande verksamhet, inbegripet investeringar ombord, sportfisketurism, restauranger, fiskerelaterade miljöåtgärder och utbildningsverksamhet med inriktning på fiske.
(34)
Unga yrkesfiskares etablering och utveckling av ny ekonomisk verksamhet inom fiskerisektorn innebär en ekonomisk utmaning och är en komponent som bör beaktas vid fördelning och inriktning av medel inom ramen för EHFF. En sådan utveckling är väsentlig för unionens fiskerisektors konkurrenskraft. Följaktligen bör det inrättas ett inkomststöd till unga yrkesfiskare som etablerar fiskeriverksamhet, för att göra det lättare för dem att starta sin verksamhet. För att säkerställa bärkraften hos ny ekonomisk verksamhet som erhåller stöd inom ramen för EHFF bör ett villkor för stödet vara att nödvändigt yrkeskunnande och nödvändig kompetens förvärvas. Stöd till nyetablering av företag bör endast bidra till förvärvandet av det första fiskefartyget.
(35)
För att beakta hälso- och säkerhetsbehov ombord bör EHFF stödja investeringar som omfattar säkerhets-, arbetsmiljö-, hälso- och hygienvillkor ombord, förutsatt att den investering som får stöd är mer långtgående än vad som krävs enligt unionsrätten eller nationell rätt.
(36)
Regler bör fastställas för ersättning och ekonomisk kompensation till fiskare och ägare till fiskefartyg vid tillfälligt upphörande med fiskeverksamheten, om sådant upphörande är en direkt följd av vissa bevarandeåtgärder, med undantag av fastställande och tilldelning av fiskemöjligheter, om det har föreskrivits i vissa av unionens eller medlemsstaternas planer för fiskeförvaltningen eller följer av att partnerskapsavtal om hållbart fiske eller protokoll till sådana inte förlängs. Sådana regler bör även fastställas vid definitivt upphörande med fiskeverksamheten.
(37)
Det bör vara möjligt för EHFF att, på vissa villkor, bidra till gemensamma fonder som beviljar ekonomisk kompensation till fiskare för ekonomisk förlust som beror på ogynnsamma väderförhållanden, en miljöolycka eller räddningskostnader.
(38)
För att anpassa fiskeverksamheten till fiskemöjligheterna bör det vara möjligt för EHFF att stödja utformning, utveckling, övervakning, utvärdering och förvaltning av system för tilldelning av fiskemöjligheter.
(39)
Det är av yttersta vikt att integrera miljöhänsyn i EHFF och stödja genomförandet av bevarandeåtgärder inom den gemensamma fiskeripolitiken, samtidigt som de skilda villkor som råder i unionens olika vatten beaktas. Av detta skäl är det nödvändigt att utveckla en regionaliserad strategi för bevarandeåtgärder.
(40)
EHFF bör på liknande sätt kunna hjälpa till att minska fiskets inverkan på havsmiljön, särskilt genom att främja miljöinnovation och användning av mer selektiva fiskeredskap och mer selektiv fiskeutrustning samt genom åtgärder för skydd och återskapande av den marina biologiska mångfalden och de marina ekosystemen, liksom de tjänster som dessa tillhandahåller, i enlighet med EU:s strategi för biologisk mångfald fram till 2020.
(41)
I enlighet med det överordnade målet i Europa 2020-strategin om lindring av effekterna av klimatförändringarna och energieffektivitet bör det vara möjligt att genom EHFF stödja investeringar ombord och energibesiktningar.
(42)
För att lindra effekterna av klimatförändringarna och förbättra fiskefartygens energieffektivitet, bör det vara möjligt att ge stöd till modernisering och ersättning av huvud- eller hjälpmotorer, under förutsättning att aktörer som är verksamma inom småskaligt kustfiske prioriteras vid urvalsprocessen för att deras tillgång till finansiering ska förbättras och förutsatt att större fartyg bidrar till minskning av maskinstyrkan.
(43)
För att inte hota hållbarhetsmålen för reformen av den gemensamma fiskeripolitiken bör det finnas en övre gräns för det finansiella stöd som kan ges till flottåtgärder som tillfälligt och definitivt upphörande samt ersättning av motorer, och sådant finansiellt stöd för definitivt upphörande bör kunna beviljas endast under begränsad tid.
(44)
I linje med det förbud mot att kasta fångst överbord (utkast) som införts genom den gemensamma fiskeripolitiken, bör EHFF stödja investeringar ombord som syftar till att på bästa sätt nyttja oönskad fisk som fångas och ta till vara undernyttjade delar av den fisk som fångas. Med tanke på resursbristen bör EHFF, för att maximera värdet av fångad fisk, även stödja investeringar ombord som syftar till att öka det kommersiella värdet på fångad fisk.
(45)
Mot bakgrund av fiskehamnarnas, landningsplatsernas och skyddshamnarnas stora betydelse bör EHFF stödja relevanta investeringar som särskilt syftar till att öka energieffektiviteten, miljöskyddet, kvaliteten på landade produkter samt att förbättra säkerhets- och arbetsvillkoren.
(46)
Det är avgörande för unionen att uppnå en hållbar balans mellan de limniska resurserna och nyttjandet av dem. Därför bör det, med vederbörlig hänsyn tagen till miljöpåverkan samtidigt som den ekonomiska hållbarheten i dessa sektorer bibehålls, införas lämpliga bestämmelser till stöd för inlandsfisket.
(47)
I enlighet med kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet av den 19 september 2002 med titeln Strategi för hållbar utveckling av det europeiska vattenbruket och kommissionens meddelanden till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén av den 29 april 2013 med titeln Strategiska riktlinjer för hållbar utveckling av EU:s vattenbruk, målen för den gemensamma fiskeripolitiken och Europa 2020-strategin, bör EHFF stödja en miljömässigt, ekonomiskt och socialt hållbar utveckling av vattenbruket.
(48)
På grund av den eventuella inverkan som odlade djur som rymt från anläggningar för vattenbruk kan ha på vilda bestånd bör EHFF inte ge incitament för odling av genetiskt modifierade organismer.
(49)
Vattenbruket bidrar till tillväxt och arbetstillfällen i kust- och landsbygdsområden. Det är därför avgörande att EHFF är tillgänglig för vattenbruksföretag, särskilt små och medelstora företag, och bidrar till att nya vattenbruksföretag kan etablera sig. Det är nödvändigt att stimulera innovation och företagaranda för att förbättra konkurrenskraften och de ekonomiska resultaten inom vattenbruket. Därför bör det vara möjligt för EHFF att stödja innovativa insatser, företagsutveckling vad gäller vattenbruksföretag i allmänhet, inbegripet annan produktion än livsmedelsproduktion och offshore-vattenbruk, samt biverksamheter som t.ex. sportfisketurism, miljötjänster i samband med vattenbruk eller utbildningsverksamhet.
(50)
Det är också nödvändigt att investera i humankapital för att förbättra vattenbrukets konkurrenskraft och ekonomiska resultat. Därför bör det vara möjligt för EHFF att stödja livslångt lärande och nätverkande för att stimulera kunskapsspridning samt sörja för att det finns rådgivande tjänster som hjälper till att förbättra aktörernas prestanda och konkurrenskraft.
(51)
För att främja utvecklingen av anläggningar och infrastrukturer för vattenbruk bör det vara möjligt för EHFF att stödja de nationella och regionala myndigheterna i deras val av strategier, särskilt för att identifiera och kartlägga områden som kan anses vara mest lämpade för utveckling av vattenbruk.
(52)
För att främja ett miljömässigt, socialt och ekonomiskt hållbart vattenbruk bör det vara möjligt för EHFF att stödja vattenbruksverksamhet som i hög grad respekterar miljön, vattenbruksföretags omställning till miljöledningssystem, användning av revisionssystem och omställning till ekologiskt vattenbruk. På liknande sätt bör det vara möjligt för EHFF att även stödja vattenbruk som tillhandahåller särskilda miljötjänster.
(53)
Med hänsyn till konsumentskyddets betydelse bör det vara möjligt för EHFF att ge adekvat stöd till odlarna för att hindra och dämpa de risker för allmänhetens hälsa och djurhälsan som vattenbruksodling kan orsaka.
(54)
Med tanke på den investeringsrisk som vattenbruksverksamhet är förenad med, bör det vara möjligt för EHFF att främja företagssäkerheten genom att bidra till beståndsförsäkring och på så sätt säkra producenternas inkomster vid onormala produktionsförluster främst till följd av naturkatastrofer, ogynnsamma väderförhållanden, plötsliga förändringar i vattenkvaliteten, sjukdomar eller parasitangrepp och förstörda produktionsanläggningar.
(55)
Med tanke på att den lokalt ledda strategin för lokal utveckling under en rad år har visat sig vara ändamålsenlig när det gäller att främja fiskets, vattenbrukets och landsbygdsområdenas utveckling, eftersom den tar full hänsyn till det sektorsövergripande behovet att skapa en inifrån kommande utveckling, bör stödet fortsätta att betalas ut och stärkas i framtiden.
(56)
Inom fiskeri- och vattenbrukssektorn bör den lokalt ledda utvecklingen främja innovativa strategier som skapar tillväxt och arbetstillfällen, särskilt genom att höja fiskeriprodukternas värde och diversifiera den lokala ekonomin mot nya ekonomiska verksamhetsområden, t.ex. genom ”blå tillväxt” och inom de bredare havsnäringarna.
(57)
En hållbar utveckling inom fiskeri- och vattenbrukssektorn bör bidra till att uppfylla målen i Europa 2020-strategin att främja social delaktighet och insatser för att bekämpa fattigdom, skapa arbetstillfällen och få igång innovation på lokal nivå. Den bör även bidra till att uppfylla målet att uppnå territoriell sammanhållning, som är en av EUF-fördragets huvudprioriteringar.
(58)
Den lokalt ledda utvecklingen bör genomföras genom en bottom-up-strategi med lokala partnerskap som består av företrädare för den offentliga och den privata sektorn och civilsamhället, och som speglar det lokala samhället på ett korrekt sätt. Det är dessa lokala aktörer som är bäst lämpade att utarbeta och genomföra sektorsövergripande och lokalt ledda utvecklingsstrategier som fyller de lokala behoven i det fiskeområdet. Det är viktigt att säkerställa att ingen enskild intressegrupp har mer än 49 % av rösträtten i de beslutsfattande organen i fiskets lokala aktionsgrupper.
(59)
Nätverksbildning mellan lokala partnerskap är ett grundläggande inslag i denna strategi. Samarbete mellan lokala partnerskap är därför ett viktigt utvecklingsverktyg som bör stödjas genom EHFF.
(60)
Stödet till dessa fiskeområden genom EHFF bör samordnas med det stöd till lokal utveckling som erbjuds genom andra unionsfonder, och det bör täcka alla aspekter av utarbetandet och genomförandet av lokalt ledda utvecklingsstrategier och de lokala aktionsgruppernas insatser samt kostnaderna för att vitalisera det lokala området och för att driva de lokala partnerskapen.
(61)
För att säkerställa fiskeri- och vattenbruksnäringarnas överlevnad på en kraftigt konkurrensutsatt marknad bör det fastställas bestämmelser om beviljande av stöd för genomförande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1379/2013 (14) och för saluföringsåtgärder och beredning som aktörerna själva utför för att ge sina fiskeri- och vattenbruksprodukter maximalt värde. Det är särskilt viktigt att främja insatser som integrerar produktion, beredning och saluföringsverksamhet längs hela distributionskedjan eller som består av innovativa processer eller metoder. Producentorganisationer och sammanslutningar av producentorganisationer bör prioriteras när stöd beviljas. När det gäller produktions- och saluföringsplaner bör endast sådana organisationer och sammanslutningar vara stödberättigade. Som en anpassningsåtgärd med avseende på den nya politiken med förbud mot utkast bör EHFF också ge stöd för beredning av oönskade fångster.
(62)
I förordning (EU) nr 1379/2013 föreskrivs, för att främja stabilisering av marknaderna, en mekanism för lagring av fiskeriprodukter avsedda att användas som livsmedel. För att säkerställa en övergång från marknadsinterventionsmekanismer till en ny inriktning på planering och förvaltning av produktions- och saluföringsverksamhet bör det stöd som beviljas av EHFF avslutas den 31 december 2018.
(63)
Fiskare inom det småskaliga kustfisket ställs inför en växande konkurrens och det bör vara möjligt för EHFF att stödja företagarinitiativ från denna yrkesgrupp som går ut på att höja värdet på den fisk de fångar, särskilt initiativ som innebär att de själva utför beredning eller direkt saluför sådan fisk.
(64)
Eftersom fiskeverksamheten i unionens yttersta randområden ställs inför svårigheter, särskilt på grund av randområdenas avlägsna belägenhet och särskilda klimatförhållanden, bör det vara möjligt för EHFF att beakta de särskilda begränsningar som sådana regioner har och som erkänns i artikel 349 i EUF-fördraget.
(65)
För att vissa fiskeriprodukter och vattenbruksprodukter från unionens yttersta randområden skulle kunna behålla sin konkurrenskraft jämfört med liknande produkter från andra regioner i unionen, införde unionen 1992 åtgärder för att kompensera för de anknutna extrakostnaderna inom fiskerisektorn. De åtgärder som gäller för perioden 2007-2013 fastställs i förordning (EG) nr 791/2007. Det är nödvändigt att fortsätta att bevilja stöd för att kompensera de extra kostnaderna för fisket efter samt odlingen, bearbetningen och saluföringen av vissa fiskeri- och vattenbruksprodukter från unionens yttersta randområden från och med den 1 januari 2014, så att kompensationen bidrar till att aktörerna från dessa regioner behåller sin ekonomiska livskraft.
(66)
Med tanke på de olika saluföringsvillkor som råder i de yttersta randområdena, samt variationerna när det gäller fångster, bestånd och marknadsefterfrågan, bör man överlåta åt de berörda medlemsstaterna att fastställa vilka fiskeriprodukter som ska berättiga till kompensation, de respektive maximikvantiteterna för dessa produkter samt de olika kompensationsbeloppen inom ramen för det totala anslaget per medlemsstat.
(67)
Medlemsstaterna bör ges tillåtelse att, inom ramen för det totala anslaget per medlemsstat, differentiera kvantiteterna av berörda fiskeriprodukter och förteckningen över dessa samt kompensationsbeloppet. De bör också ha rätt att anpassa sina kompensationsplaner, om detta motiveras av förändrade villkor.
(68)
Medlemsstaterna bör fastställa kompensationsbeloppet till en nivå som på ett lämpligt sätt väger upp de extra kostnader som uppstår till följd av de särskilda nackdelar som präglar de yttersta randområdena. För att undvika överkompensation bör det beloppet stå i proportion till de extra kostnader som stödet kompenserar för. För detta ändamål bör även andra typer av offentliga åtgärder som påverkar de extra kostnadernas storlek beaktas vid fastställandet av beloppet.
(69)
Det är av avgörande betydelse att se till att medlemsstaterna och aktörerna har medel att utföra kontroller av hög kvalitet och därigenom kan säkra att bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken efterlevs och samtidigt skapa förutsättningar för ett hållbart nyttjande av levande akvatiska resurser. Det bör därför vara möjligt för EHFF att stödja medlemsstaterna och aktörerna i enlighet med rådets förordning (EG) nr 1224/2009 (15). Genom att bidra till att skapa en efterlevnadskultur kan detta stöd också bidra till hållbar tillväxt.
(70)
Det stöd som beviljas medlemsstaterna på grundval av förordning (EG) nr 861/2006 med avseende på utgifter för genomförandet av unionens kontrollsystem bör höjas inom ramen för EHFF, i linje med att det endast bör finnas en fond.
(71)
I enlighet med unionens politiska mål för kontroll och tillsyn är det lämpligt att exakt fastställa under vilken minimitid som patrullfartyg, patrullflygplan och patrullhelikoptrar ska bedriva kontroll och tillsyn så att stödet från EHFF kan baseras på detta.
(72)
Med tanke på hur viktigt det är med samarbete mellan medlemsstaterna på kontrollområdet bör det vara möjligt för EHFF att ge stöd för detta.
(73)
Det bör antas bestämmelser om stöd till insamling, hantering och användning av fiskeridata i enlighet med det fleråriga unionsprogrammet, särskilt stöd till nationella program och hantering och användning av data för vetenskapliga analyser och för genomförandet av den gemensamma fiskeripolitiken. Det stöd som beviljas medlemsstaterna på grundval av förordning (EG) nr 861/2006 för utgifter för insamling, hantering och användning av fiskeridata bör fortsätta att ges genom EHFF, i linje med att det endast bör finnas en fond.
(74)
Sunda och effektiva fiskeförvaltningsbeslut inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken bör stödjas av forsknings- och samarbetsverksamhet, tillhandahållande av vetenskapliga och socioekonomiska utlåtanden och råd som behövs för den gemensamma fiskeripolitikens genomförande och utveckling, bland annat i biogeografiskt känsliga områden.
(75)
Det är också nödvändigt att stödja samarbetet mellan medlemsstaterna och, i tillämpliga fall, samarbetet med tredjeländer avseende insamling av data inom ett och samma havsområde, samt samarbetet med relevanta internationella vetenskapliga organ.
(76)
Syftet med den integrerade havspolitiken är att främja ett hållbart utnyttjande av haven och oceanerna och att åstadkomma ett samordnat, konsekvent och öppet beslutsfattande på de politikområden som berör oceanerna, haven, öarna, kustområdena, de yttre randområdena och havsnäringarna i enlighet med kommissionens meddelande till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén av den 10 oktober 2007 med titeln En integrerad havspolitik för Europeiska unionen.
(77)
Enligt förordning (EU) nr 1255/2011, slutsatserna från rådet, Europaparlamentets resolutioner och regionkommitténs yttranden krävs det fortsatt finansiering för genomförandet och den fortsatta utvecklingen av den integrerade havspolitiken för unionen. En utveckling av den havspolitiska dagordningen genom finansiellt stöd till åtgärder inom ramen för den integrerade havspolitiken förväntas väsentligt påverka den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen.
(78)
EHFF bör stödja integrerad havsstyrning på alla nivåer, i synnerhet genom utbyte av bästa praxis och genom utveckling och genomförande av havsområdesstrategier. Syftet med strategierna är att skapa en integrerad ram inom vilken man tar itu med utmaningar som rör de europeiska havsområdena, stärker samarbetet mellan berörda aktörer för att se till att unionens finansieringsinstrument och fonder utnyttjas optimalt och för att bidra till den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen i unionen. I det sammanhanget kan åtgärder och mekanismer som fokuserar på förbättrat samarbete mellan medlemsstaterna omfatta gränsöverskridande och sektorsöverskridande samarbete mellan maritima sektorer, t.ex. verksamhet inom ramen för European Coastguard Functions Forum, i syfte att främja utbyte av erfarenheter och bästa praxis för att åstadkomma effektivitet och samstämmighet, inom ramen för befintlig relevant unionsrätt.
(79)
EHFF bör stödja vidareutveckling av verktyg som skapar synergieffekter mellan initiativ inom olika sektorer som har beröring med haven, oceanerna och kusterna. Detta gäller den integrerade havsövervakningen vars syfte är att förbättra kunskapen om händelser till havs genom ett bättre och säkert informationsutbyte mellan olika sektorer. Emellertid bör havsövervakning som omfattas av avdelning V i del tre i EUF-fördraget inte finansieras genom EHFF.
(80)
För sammankopplingen av dessa sektorers informationssystem kan det krävas att finansieringsmekanismerna för de systemen mobiliseras på ett konsekvent sätt och i enlighet med EUF-fördraget. Havsplaneringen och den integrerade förvaltningen av kustområdena är båda av avgörande betydelse för utvecklingen av havs- och kustområden och bidrar till att målen för ekosystemsbaserad förvaltning kan uppnås och till att det skapas förbindelser mellan land och hav. Dessa verktyg är också viktiga för att säkra att förvaltningen av de många användningsområden som finns för kusterna, haven och oceanerna resulterar i en hållbar ekonomisk utveckling och för att stimulera till gränsöverskridande investeringar, medan genomförandet av direktiv 2008/56/EG kommer att definiera inom vilka gränser den mänskliga verksamhet som påverkar havsmiljön kan bedrivas på ett hållbart sätt. Det är också nödvändigt att förbättra kunskaperna om den marina världen och stimulera till innovation genom att man underlättar insamling, fritt delande, återanvändning och spridning av data om oceanernas och havens tillstånd.
(81)
EHFF bör stödja hållbar ekonomisk tillväxt, sysselsättning, innovation och konkurrenskraft inom havsnäringarna och kustregionerna. Det är särskilt viktigt att man identifierar vilka rättsliga hinder och bristande kunskaper som hindrar tillväxten i nya och framväxande havsnäringar, samt vilka insatser som kan vidtas för att främja investeringar i den tekniska innovation som behövs för att stärka den kommersiella potentialen för marina och maritima tillämpningar.
(82)
EHFF bör komplettera och samverka med de befintliga och framtida finansieringsinstrument som unionen och medlemsstaterna gör tillgängliga på nationell och regional nivå för att främja hållbar ekonomisk, social och territoriell utveckling, skydd och hållbart utnyttjande av oceanerna, haven och kusterna, för att främja ett mer effektivt samarbete mellan medlemsstaterna och deras kustregioner, öregioner och yttre randområden, samt för att ta hänsyn till hur nationella och lokala projekt prioriteras och fortskrider. EHFF bör kopplas till andra unionspolitiska mål som kan ha beröring med havspolitiken, som Eruf, Sammanhållningsfonden, ESF och Horisont 2020-programmet som inrättades genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1291/2013 (16).
(83)
För att säkra att den gemensamma fiskeripolitikens mål uppnås globalt deltar unionen aktivt i många internationella organisationers arbete. Det är därför väsentligt att unionen bidrar till den verksamhet som bedrivs av sådana organisationer i syfte att bevara och sörja för ett hållbart nyttjande av fiskeresurserna i det fria havet och i tredjeländers vatten. Det stöd som nu beviljas internationella organisationer på grundval av förordning (EG) nr 861/2006 bör fortsätta att beviljas via EHFF, i linje med att det endast bör finnas en fond.
(84)
För att förbättra styrningen inom den gemensamma fiskeripolitiken och för att se till att de rådgivande nämnderna fungerar effektivt är det nödvändigt att nämnderna ges tillräckligt och permanent finansiellt stöd så att de på ett ändamålsenligt sätt kan bedriva sitt rådgivande arbete inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken. Stödet till de rådgivande nämnderna genom EHFF bör ersätta det stöd som tidigare getts till de regionala rådgivande nämnderna på grundval av förordning (EG) nr 861/2006, i linje med att det endast bör finnas en fond.
(85)
EHFF bör i form av tekniskt stöd underlätta genomförandet av operativa program, bl.a. genom att främja innovativa synsätt och metoder för ett enklare och mera transparent genomförande. Det tekniska stödet bör också omfatta inrättande av ett europeiskt nätverk för fiskets lokala aktionsgrupper, vars syfte är att främja kapacitetsuppbyggnad, informationsspridning, erfarenhetsutbyte och samarbete mellan lokala partnerskap.
(86)
För att säkra ett gott samarbete och sprida kunskapen om unionens stöd bör det antas bestämmelser om så omfattande information och offentlighet som möjligt angående unionens stöd. De myndigheter som förvaltar biståndet bör även ansvara för sådan information och offentlighet samt för att kommissionen hålls informerad om de åtgärder som vidtagits i detta avseende.
(87)
I samband med alla insatser som finansieras enligt denna förordning, både genom delad och genom direkt förvaltning, är det nödvändigt att skydda unionens ekonomiska intressen genom att relevant lagstiftning om skydd av unionens ekonomiska intressen tillämpas korrekt och att säkerställa att medlemsstaterna och kommissionen genomför lämpliga kontroller.
(88)
För att tillgodose de specifika villkor för den gemensamma fiskeripolitiken som avses i förordning (EU) nr 1380/2013 och bidra till att den gemensamma fiskeripolitikens regler följs bör det fastställas bestämmelser som kompletterar reglerna om avbrott i betalningsfristen enligt förordning (EU) nr 1303/2013. Om en medlemsstat eller en aktör inte fullgör sina åtaganden enligt den gemensamma fiskeripolitiken eller om kommissionen har uppgifter som tyder på sådan bristande efterlevnad bör kommissionen tillåtas att, som en försiktighetsåtgärd, avbryta betalningsfristerna.
(89)
Utöver denna möjlighet till avbrott av betalningsfristerna och för att motverka att belopp betalas ut för icke-stödberättigande ändamål bör kommissionen tillåtas att tillfälligt ställa in utbetalningar vid allvarliga fall av bristande efterlevnad av den gemensamma fiskeripolitikens regler från en medlemsstats sida.
(90)
Operativa program bör övervakas och utvärderas så att deras kvalitet kan förbättras och så att det är möjligt att se vad de har åstadkommit. Kommissionen bör ange ramar för ett gemensamt övervaknings- och utvärderingssystem, varigenom det bland annat säkerställs att relevanta uppgifter görs tillgängliga i tid. I detta sammanhang bör en förteckning över indikatorer upprättas och kommissionen bör analysera EHFF:s inverkan i förhållande till särskilda mål.
(91)
Ansvaret för övervakning av genomförandet av ett operativt program bör delas mellan den förvaltande myndigheten och den övervakningskommitté som inrättas för detta ändamål. Den förvaltande myndighetens och övervakningskommitténs respektive ansvarsområden bör fastställas. Övervakningen av ett operativt program bör omfatta utarbetande av en årsrapport om genomförandet som ska sändas till kommissionen.
(92)
För att göra informationen om finansieringsmöjligheter och stödmottagande projekt mera lättillgänglig och överskådlig bör det i varje medlemsstat finnas en enda webbplats eller webbportal med information om operativa program, inklusive förteckningar över insatser som fått stöd inom det operativa programmet. De medlemsstatsspecifika webbplatserna bör också vara tillgängliga från en enda officiell unionswebbplats för att medborgarna i olika medlemsstater lättare ska ha tillgång till information som offentliggjorts av alla medlemsstater. Informationen ska utformas på ett sådant sätt att den ger allmänheten, och i synnerhet unionens skattebetalare, en rimlig, gripbar och konkret idé om hur unionens medel används inom ramen för EHFF. Härutöver bör offentliggörandet av relevanta uppgifter också tjäna till att sprida kunskap om möjligheterna att söka unionsstöd. Utan att det påverkar tillämpningen av Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG (17) kan offentliggörandet omfatta enskilda personers namn i enlighet med medlemsstaternas nationella rätt.
(93)
I syfte att komplettera och ändra vissa icke-väsentliga delar av denna förordning, bör befogenhet att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på fastställande av tidsperioden och relevanta start- och slutdatum för tidsperioden för godkännandekraven för ansökningar, justering av procentsatserna för den vägledande fördelningen av medel på de mål som omfattas av direkt förvaltning, fastställande av stödberättigande insatser och kostnader för investeringar i samband med hygien, hälsa, säkerhet och investeringar som rör arbetsförhållanden, ombord eller i individuell utrustning, fastställande av stödberättigande kostnader för insatser i syfte att skydda och återställa marin biologisk mångfald och marina ekosystem inom ramen för hållbar fiskeverksamhet, fastställande av stödberättigande kostnader med avseende på investeringar i utrustning eller ombord i syfte att minska fiskefartygens utsläpp av föroreningar eller växthusgaser eller höja fiskefartygens energieffektivitet, fastställande av kriterierna för beräkning av de extra kostnader för fiskeri- och vattenbruksprodukter som uppstår på grund av de specifika nackdelarna i de yttersta randområdena, fastställande av fall av bristande efterlevnad från medlemsstaternas sida som kan medföra avbrytande av betalningsfristen eller tillfälligt inställande av utbetalningar, fastställande av kriterier för fastställande av nivån på den finansiella korrigering som ska tillämpas och kriterierna för tillämpning av schablonsatser eller extrapolerade finansiella korrigeringar, fastställande av innehållet i och strukturen på det gemensamma kontroll- och utvärderingssystemet.
(94)
För att underlätta en smidig övergång från det system som införs genom förordning (EG) nr 1198/2006 till det system som införs genom denna förordning, bör befogenhet att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen avseende övergångsbestämmelser.
(95)
När den antar delegerade akter enligt denna förordning är det av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar överlämnas samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.
(96)
För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter med avseende på att anta beslut om den årliga fördelningen, för varje medlemsstat, av de totala resurser som är tillgängliga för åtaganden inom ramen för delad förvaltning, om de operativa programmen och om ändringar av dessa, om godkännande av arbetsplaner för datainsamling, om antagande av de årliga arbetsprogrammen med avseende på tekniskt stöd på kommissionens initiativ, om konstaterande av att det finns uppgifter som tyder på bristande efterlevnad av den gemensamma fiskeripolitiken, om konstaterande av att en medlemsstat inte har fullgjort sina skyldigheter enligt den gemensamma fiskeripolitiken, om helt eller delvis tillfälligt inställande av alla av de mellanliggande utbetalningarna för det operativa programmet och om att göra finansiella korrigeringar genom att helt eller delvis dra in unionens stöd till ett operativt program. Kommissionen ska anta dessa genomförandeakter utan tillämpning av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (18).
(97)
För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen dessutom tilldelas genomförandebefogenhet med avseende på presentationen av det operativa programmets innehåll, arbetsordningar, format och tidsplaner för godkännande av, och översändande och godkännande av ändringar av, de operativa programmen, det årliga arbetsprogrammet enligt avdelning VI kapitlen I och II, strukturen för kompensationsplanen för de yttersta randområdena, tillämpningen av olika procentenheter på stödnivån för det offentliga stödet, den modell som ska användas av medlemsstaterna för inlämnandet av ekonomiska uppgifter till kommissionen, fastställande av indikatorerna för unionsprioriteringarna, regler om den information som ska ges av medlemsstaterna samt om uppgiftsbehoven och synergier mellan potentiella uppgiftskällor, utformning och presentation av de årliga genomföranderapporterna och vilka faktorer som bör tas med i rapporterna om förhandsutvärderingar. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med förordning (EU) nr 182/2011 och granskningsförfarandet bör användas.
(98)
För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen dessutom tilldelas genomförandebefogenheter med avseende på antagande av och närmare uppgifter om ändringar i unionens faktiska prioriteringar för tillsyn och kontroll, regler om presentationen av uppgifter som de förvaltande myndigheterna tillhandahåller samt tekniska krav för informations- och offentlighetsåtgärderna vad avser verksamheterna samt anvisningar för skapande av emblemet och definition av standardfärger. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med förordning (EU) nr 182/2011. För att säkerställa ett enklare och snabbare förfarande bör det rådgivande förfarandet användas.
(99)
Eftersom målen för denna förordning inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, med tanke på de strukturella problem som påträffas inom ramen för utvecklingen av fiskeri-och vattenbrukssektorn och havsnäringarna och på medlemsstaternas begränsade ekonomiska resurser, utan snarare, på grund av omfattningen och verkningarna av de insatser som ska finansieras genom verksamhetsprogrammen, kan uppnås bättre på unionsnivå genom flerårigt finansiellt stöd som inriktas på relevanta prioriteringar, kan unionen anta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i EU-fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att nå dessa mål.
(100)
Det stödsystem som föreskrivs i denna förordning ersätter de stödordningar som infördes genom förordning (EG) nr 2328/2003, förordning (EG) nr 861/2006, förordning (EG) nr 1198/2006, förordning (EG) nr 791/207, förordning (EU) nr 1255/2011, och artikel 103 i förordning (EG) nr 1224/2009. Dessa förordningar och den bestämmelsen bör därför upphöra att gälla med verkan från och med den 1 januari 2014. Den här förordningen bör emellertid varken påverka det fortsatta genomförandet eller ändringar av bistånd som har godkänts av kommissionen på grundval av förordning (EG) nr 1198/2006 eller någon annan lagstiftning som är tillämplig på detta stöd den 31 december 2013.
(101)
Det är lämpligt att anpassa giltighetstiden för denna förordning efter giltighetstiden för förordning (EU) nr 1303/1013. Den här förordningen bör därför gälla från och med den 1 januari 2014.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
AVDELNING I
SYFTE, TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER
Artikel 1
Syfte
I denna förordning fastställs hur unionen ska finansiera genomförandet av
a)
den gemensamma fiskeripolitiken,
b)
relevanta åtgärder på havsrättens område,
c)
hållbar utveckling av fiske- och vattenbruksområden och inlandsfiske, samt
d)
den integrerade havspolitiken.
Artikel 2
Geografiskt tillämpningsområde
Denna förordning ska tillämpas på insatser som vidtas inom unionens territorium, om inget annat anges i denna förordning.
Artikel 3
Definitioner
1. Vid tillämpningen av denna förordning, och utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2 i denna artikel, ska de definitioner som avses i artikel 4 i förordning (EU) nr 1380/2013, artikel 5 i förordning (EU) nr 1379/2013, artikel 4 i förordning (EG) nr 1224/2009 och artikel 2 i förordning (EU) nr 1303/2013 gälla.
2. I denna förordning avses med
1. en gemensam miljö för informationsutbyte (nedan kallad Cise): ett nätverk av decentraliserade system för utbyte av information mellan användare i syfte att förbättra realtidskunskapen om händelser till havs,
2. sektorsövergripande insatser: insatser som samtidigt gynnar flera olika sektorer och/eller sektorspolitiska mål i enlighet med EUF-fördraget och som inte helt kan uppnås genom åtgärder inom de enskilda politikområdena,
3. elektroniskt registrerings- och rapporteringssystem (nedan kallat ERS): ett system för elektronisk registrering och rapportering av uppgifter i enlighet med förordning (EG) nr 1224/2009,
4. europeiskt nätverk för marina observationer och data: ett datanätverk som sammanför relevanta nationella program för marina observationer och data till en gemensam och tillgänglig EU-resurs,
5. fiske- och vattenbruksområde: ett område med havs-, flod- eller sjöstrand, inbegripet dammar eller ett avrinningsområde med en betydande sysselsättningsnivå inom fiske eller vattenbruk, vilket geografiskt, ekonomiskt och socialt fungerar på ett sammanhängande sätt och har utpekats som ett sådant område av en medlemsstat,
6. fiskare: varje person som bedriver kommersiell fiskeverksamhet, av det slag som erkänns av medlemsstaten,
7. inlandsfiske: fiskeverksamhet som bedrivs i kommersiellt syfte i inlandsvatten av fartyg eller med hjälp av andra anordningar, inklusive sådana som används vid isfiske,
8. integrerad förvaltning av kustområden: sådana strategier och åtgärder som beskrivs i Europaparlamentets och rådets rekommendation 2002/413/EG (19).
9. integrerad havsstyrning: samordnad förvaltning av all sektorspolitik på unionsnivå för oceanerna, haven och kustområdena,
10. den integrerade havspolitiken: en unionspolitik vars syfte är att främja ett samordnat och koherent beslutsfattande för att maximera hållbar utveckling, ekonomisk tillväxt och social sammanhållning i medlemsstaterna, i synnerhet när det gäller kustområdena, öarna och de yttersta randområdena i unionen, samt när det gäller de maritima näringarna, genom konsekvent havspolitik och relevant internationellt samarbete,
11. integrerad havsövervakning: ett unionsinitiativ vars syfte är att göra den övervakningsverksamhet som bedrivs i Europas hav mer effektiv och ändamålsenlig genom informationsutbyte och samarbete över sektors- och statsgränserna,
12. havsplanering: en process där medlemsstaternas berörda myndigheter analyserar och organiserar mänsklig verksamhet i havsområden för att uppnå ekologiska, ekonomiska och sociala mål,
13. åtgärd: ett antal insatser,
14. småskaligt kustfiske: fiske som bedrivs av fiskefartyg med en total längd på under tolv meter och som inte använder släpredskap för fiske enligt förteckningen i tabell 3 i bilaga I till kommissionens förordning (EG) nr 26/2004 (20),
15. fartyg som uteslutande fiskar i inlandsvatten: fartyg som bedriver kommersiellt fiske enbart i inlandsvatten och inte finns upptagna i registret över unionens fiskeflotta.
AVDELNING II
ALLMÄN RAM
KAPITEL I
Inrättande av Europeiska havs- och fiskerifonden och fondens mål
Artikel 4
Inrättande
Härmed inrättas Europeiska havs- och fiskerifonden (EHFF).
Artikel 5
Mål
EHFF ska bidra till att uppfylla följande mål:
a)
Främja fiske och vattenbruk som är konkurrenskraftigt, miljömässigt hållbart, ekonomiskt livskraftigt samt socialt ansvarsfullt.
b)
Främja genomförandet av den gemensamma fiskeripolitiken.
c)
Främja balanserad och inkluderande territoriell utveckling i fiske- och vattenbruksområden.
d)
Främja utveckling och genomförande av unionens integrerade havspolitik på ett sätt som kompletterar sammanhållningspolitiken och den gemensamma fiskeripolitiken.
Dessa mål ska eftersträvas utan att fiskekapaciteten ökar.
Artikel 6
Unionens prioriteringar
EHFF ska bidra till Europa 2020-strategin och till genomförande av den gemensamma fiskeripolitiken. EHFF ska bidra till följande unionsprioriteringar för hållbar utveckling av fiske och vattenbruk samt närliggande verksamhet, vilka återspeglar de tematiska målen i förordning (EU) nr 1303/2013:
1.
Främjande av ett miljömässigt hållbart, resurseffektivt, innovativt, konkurrenskraftigt och kunskapsbaserat fiske genom att sträva efter följande specifika mål:
a)
Minskning av fiskets påverkan på havsmiljön, bland annat genom att oönskade fångster så långt möjligt undviks och minskas.
b)
Skydd och återställande av den biologiska mångfalden i vattenmiljöer och de akvatiska ekosystemen.
c)
Säkerställande av en balans mellan fiskekapaciteten och tillgängliga fiskemöjligheter.
d)
Bättre konkurrenskraft och lönsamhet för företagen inom fisket, bland annat för det småskaliga kustfisket, och förbättring av säkerhets- och arbetsförhållanden.
e)
Tillhandahållande av stöd för att stärka teknisk utveckling och innovation, inbegripet ökad energieffektivitet, och kunskapsöverföring.
f)
Utveckling av yrkesutbildning, nya yrkeskunskaper och livslångt lärande.
2.
Främjande av ett miljömässigt hållbart, resurseffektivt, innovativt, konkurrenskraftigt och kunskapsbaserat vattenbruk genom att sträva efter följande specifika mål:
a)
Tillhandahållande av stöd för att stärka teknisk utveckling, innovation och kunskapsöverföring.
b)
Stärkt konkurrenskraft och större lönsamhet för vattenbruket, inbegripet förbättrad säkerhet och förbättrade arbetsförhållanden, särskilt för små och medelstora företag.
c)
Skydd och återställande av den biologiska mångfalden i vattenmiljöer samt förbättring av de ekosystem som är anslutna till vattenbruket samt främjande av ett resurseffektivt vattenbruk.
d)
Främjande av ett vattenbruk som kan säkerställa en hög nivå av miljöskydd, främjande av djurhälsa och välbefinnande samt folkhälsan och allmän säkerhet.
e)
Utveckling av yrkesutbildning, nya yrkeskunskaper och livslångt lärande.
3.
Främjande av genomförandet av den gemensamma fiskeripolitiken genom att sträva efter följande specifika mål:
a)
Förbättring av och tillgång till vetenskapliga rön samt förbättring av insamling och hantering av data.
b)
Stöd till övervakning, kontroll och tillsyn, förbättrad institutionell kapacitet och en effektiv offentlig förvaltning utan att den administrativa bördan därmed ökas.
4.
Ökning av sysselsättningen och den territoriella sammanhållningen genom att sträva efter följande specifika mål: främjande av ekonomisk tillväxt, social delaktighet, skapande av sysselsättning och stöd till anställbarhet och arbetskraftsrörlighet i de kust- och inlandssamhällen som är beroende av fiske och vattenbruk, inbegripet diversifiering av verksamheten inom fisket och till andra sektorer av den maritima ekonomin.
5.
Främjande av saluföring och beredning genom att sträva efter följande specifika mål:
a)
En bättre organisation av marknaderna för fiskeri- och vattenbruksprodukter.
b)
Stimulering av investeringar i berednings- och saluföringssektorerna.
6.
Främjande av den integrerade havspolitikens genomförande.
KAPITEL II
Delad förvaltning och direkt förvaltning
Artikel 7
Delad förvaltning och direkt förvaltning
1. De åtgärder som omfattas av avdelning V ska finansieras av EHFF i enlighet med principen om delad förvaltning mellan unionen och medlemsstaterna och i enlighet med de gemensamma regler som fastställs i förordning (EU) nr 1303/2013.
2. De åtgärder som omfattas av avdelning VI ska finansieras av EHFF i enlighet med principen om direkt förvaltning.
KAPITEL III
Allmänna principer för stöd inom ramen för delad förvaltning
Artikel 8
Statligt stöd
1. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2 i denna artikel ska artiklarna 107, 108 och 109 i EUF-fördraget tillämpas på stöd som medlemsstaterna beviljar företag inom fiske och vattenbruk.
2. Artiklarna 107, 108 och 109 i EUF-fördraget ska inte tillämpas på betalningar som medlemsstaterna företar enligt och i överensstämmelse med denna förordning inom tillämpningsområdet för artikel 42 i EUF-fördraget.
3. Nationella bestämmelser om offentlig finansiering som går utöver bestämmelserna i denna förordning om betalningar enligt punkt 2 ska behandlas som en helhet i enlighet med punkt 1.
4. För fiskeri- och vattenbruksprodukter som förtecknas i bilaga I till EUF-fördraget och på vilka artiklarna 107, 108 och 109 däri är tillämpliga, får kommissionen, i enlighet med artikel 108 i EUF-fördraget, tillåta driftsstöd i de yttersta randområden som avses i artikel 349 i EUF-fördraget till sektorerna för produktion, bearbetning och saluföring av fiskeri- och vattenbruksprodukter, för att mildra de särskilda begränsningar som dessa områden har till följd av sin isolering, ökaraktär och ytterst avlägsna belägenhet.
Artikel 9
Särskilda förhandsvillkor
De särskilda förhandsvillkor som avses i bilaga IV ska gälla för EHFF.
KAPITEL IV
Ansökningsvillkor och icke stödberättigande insatser
Artikel 10
Ansökningsvillkor
1. En ansökan som har lämnats in av en aktör om stöd från EHFF får inte beviljas under den tidsperiod som anges i punkt 4 i denna artikel, om det har fastställts av den behöriga myndigheten att den berörda aktören
a)
har begått en allvarlig överträdelse enligt artikel 42 i rådets förordning (EG) nr 1005/2008 (21) eller enligt artikel 90.1 i förordning (EG) nr 1224/2009,
b)
har varit delaktig i drift, förvaltning eller ägande av fiskefartyg som är upptagna i unionens förteckning över IUU-fartyg enligt artikel 40.3 i rådets förordning (EG) nr 1005/2008 eller av fartyg som för ett sådant lands flagg som identifierats som ett sådant icke-samarbetande tredjeland som avses i artikel 33 i den förordningen,
c)
har begått sådana överträdelser av den gemensamma fiskeripolitikens regler som enligt annan lagstiftning som antagits av Europaparlamentet och rådet ska anses vara allvarliga, eller
d)
har begått en straffbar gärning enligt artiklarna 3 och 4 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/99/EG (22), om ansökan om stöd har gjorts enligt avdelning V kapitel II i den här förordningen.
2. Stödmottagaren ska, efter det att stödansökan lämnats in, fortsätta att uppfylla villkoren i punkt 1 a-d under insatsens hela genomförandeperiod och för en period av fem år efter att den sista utbetalningen till den stödmottagaren har gjorts.
3. En ansökan som har lämnats in av en aktör får inte beviljas under en viss tidsperiod som anges i punkt 4 i denna artikel, om den behöriga myndigheten har konstaterat att aktören i fråga har gjort sig skyldig till bedrägeri enligt artikel 1 i konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen (23) inom ramen för Europeiska fiskerifonden (EFF) eller EHFF.
4. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 126 med avseende på
a)
fastställandet av de tidsperioder som avses i punkterna 1 och 3 i denna artikel, vilka ska stå i proportion till den allvarliga överträdelsens, den straffbara gärningens eller bedrägeriets art, svårighetsgrad, varaktighet och upprepning, och vara minst ett år.
b)
fastställandet av relevanta start- och slutdatum för de tidsperioder som avses i punkterna 1 och 3 i denna artikel.
5. Medlemsstaterna ska kräva att de aktörer som lämnar in en ansökan inom ramen för EHFF till den förvaltande myndigheten lämnar in en undertecknad förklaring om att de uppfyller de krav som anges i punkt 1 i denna artikel och om att de inte har begått bedrägeri inom ramen för EFF eller EHFF enligt punkt 3 i denna artikel. Medlemsstaterna ska kontrollera att förklaringen är sanningsenlig innan de godkänner insatsen, på grundval av tillgänglig information från de nationella överträdelseregistren i enlighet med artikel 93 i förordning (EG) nr 1224/2009 eller andra tillgängliga uppgifter.
Vid tillämpning av första stycket ska en medlemsstat, på begäran av en annan medlemsstat, tillhandahålla information i sina nationella överträdelseregister enligt artikel 93 i förordning (EG) nr 1224/2009.
Artikel 11
Icke stödberättigande insatser
Följande insatser ska inte berättiga till stöd från EHFF:
a)
Insatser som ökar ett fartygs fiskekapacitet eller utrustning som ökar fartygets förmåga att lokalisera fisk.
b)
Byggande av nya fiskefartyg och import av fiskefartyg.
c)
Tillfälligt eller definitivt upphörande av fiskeverksamhet, såvida inte annat föreskrivs i denna förordning.
d)
Försöksfiske.
e)
Överföring av äganderätten till ett företag.
f)
Direkt utsättning, utom om detta är uttryckligen avsett som en bevarandeåtgärd enligt en unionsrättsakt eller i fall av försöksutsättning.
AVDELNING III
BUDGETRAM
Artikel 12
Genomförande av budgeten
1. Den unionsbudget som tilldelas EHFF enligt avdelning V i denna förordning ska genomföras inom ramen för delad förvaltning enligt artikel 4 i förordning (EU) nr 1303/2013.
2. Den unionsbudget som tilldelas EHFF enligt avdelning VI i denna förordning ska genomföras direkt av kommissionen i enlighet med artikel 58.1 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (24).
3. Om kommissionen tar tillbaka hela eller delar av budgetåtagandet för direkt förvaltning ska detta ske i enlighet med förordningen (EU, Euratom) nr 966/2012 och, i tillämpliga fall, artikel 123 i den här förordningen.
4. Principen om en sund ekonomisk förvaltning ska tillämpas i enlighet med artiklarna 30 och 53 i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012.
Artikel 13
Budgetresurser inom ramen för delad förvaltning
1. De resurser som under perioden 2014-2020 finns tillgängliga för åtaganden från EHFF inom ramen för delad förvaltning ska uppgå till 5 749 331 600 EUR i löpande priser i enlighet med den årliga fördelning som anges i bilaga II.
2. Av de budgetmedel som anges i punkt 1 ska 4 340 800 000 EUR avsättas för hållbar utveckling av fiske, vattenbruk och fiskeområden, för saluförings- och beredningsrelaterade åtgärder och för tekniskt stöd på medlemsstaternas initiativ enligt avdelning V kapitlen I, II, III, IV och VII, med undantag för artikel 67.
3. Av de budgetmedel som anges i punkt 1 ska 580 000 000 EUR avsättas för kontroll- och tillsynsåtgärder enligt artikel 76.
4. Av de budgetmedel som anges i punkt 1 ska 520 000 000 EUR avsättas för åtgärder för datainsamling enligt artikel 77.
5. Av de budgetmedel som anges i punkt 1 ska 192 500 000 EUR avsättas för kompensation för de yttersta randområdena enligt avdelning V kapitel V. Denna kompensation får inte överskrida följande belopp per år:
a)
6 450 000 EUR för Azorerna och Madeira.
b)
8 700 000 EUR för Kanarieöarna.
c)
12 350 000 EUR för de franska yttersta randområden som avses i artikel 349 i EUF-fördraget.
6. Av de budgetmedel som anges i punkt 1 ska 44 976 000 EUR avsättas för lagringsstöd enligt artikel 67.
7. Av de budgetmedel som avses i punkt 1 ska 71 055 600 EUR avsättas för åtgärder med avseende på den integrerade havspolitiken enligt avdelning V kapitel VIII.
8. Medlemsstaterna ska ha möjlighet att utväxla de tillgängliga reserverna i punkterna 3 och 4 vid användningen av dessa reserver.
Artikel 14
Budgetresurser inom ramen för direkt förvaltning
1. De resurser som under perioden 2014-2020 finns tillgängliga för åtaganden från EHFF inom ramen för direkt förvaltning ska uppgå till 647 275 400 EUR i löpande priser.
2. När det gäller avdelning VI kapitlen I och II fastställs den vägledande fördelningen av medel mellan målen i artiklarna 82 och 85 i bilaga III.
3. Kommissionen får avvika från de vägledande procentsatser som avses i punkt 2 med i varje enskilt fall högst 5 % av värdet på finansieringsramen.
4. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 126 för att anpassa procentsatserna i bilaga III.
Artikel 15
Halvtidsöversyn
Kommissionen ska se över genomförandet av avdelning VI kapitlen I och II, inbegripet behovet av anpassning av den vägledande fördelningen av medel enligt bilaga III, och ska senast den 30 juni 2017 lägga fram en interimsutvärderingsrapport för Europaparlamentet och rådet om de resultat som uppnåtts och om de kvalitativa och kvantitativa aspekterna av användningen av EHFF.
Artikel 16
Fördelning av medel för delad förvaltning
1. De resurser som finns tillgängliga för åtaganden från medlemsstaterna i enlighet med artikel 13.2-13.7 under perioden 2014-2020 enligt tabellen i bilaga II ska fastställas på grundval av följande objektiva kriterier:
a)
När det gäller avdelning V, med undantag för artiklarna 76 och 77:
i)
Antalet sysselsatta inom fiskerisektorn och sektorn för vattenbruk i marina vatten och sötvatten, inklusive sysselsatta inom relaterad beredning.
ii)
Produktionsnivån inom fiskerisektorn och sektorn för vattenbruk i marina vatten och sötvatten, inklusive relaterad beredning.
iii)
Andelen fartyg för småskaligt kustfiske i fiskeflottan som helhet.
b)
När det gäller artiklarna 76 och 77:
i)
Omfattningen av den berörda medlemsstatens kontrolluppgifter, med beaktande av den nationella fiskeflottans storlek, storleken på det havsområde som ska kontrolleras, landningsvolymen och värdet av importen från tredjeland.
ii)
Tillgängliga kontrollresurser i förhållande till den uppskattade omfattningen på medlemsstatens kontrolluppgifter, varvid de tillgängliga resurserna ska fastställas med beaktande av antalet kontroller till havs och antalet landningsinspektioner.
iii)
Omfattningen av den berörda medlemsstatens datainsamlingsuppgifter, med beaktande av den nationella fiskeflottans storlek, landningsvolymen och omfattningen av vattenbruksproduktionen, mängden vetenskaplig övervakningsverksamhet till havs och det antal undersökningar som medlemsstaten deltar i.
iv)
Tillgängliga datainsamlingsresurser jämfört med omfattningen av medlemsstatens datainsamlingsuppgifter, varvid de tillgängliga resurserna ska fastställas med beaktande av de personalresurser och tekniska resurser som behövs för genomförandet av det nationella provtagningsprogrammet för datainsamling.
c)
Den historiska tilldelningen av medel enligt förordning (EG) nr 1198/2006 och den historiska förbrukningen enligt förordning (EG) nr 861/2006 ska gälla för samtliga åtgärder.
2. Kommissionen ska anta genomförandeakter för att fastställa den årliga fördelningen av de totala resurserna per medlemsstat.
AVDELNING IV
PROGRAMPLANERING
KAPITEL I
Programplanering för åtgärder som finansieras inom ramen för delad förvaltning
Artikel 17
Utformning av de operativa programmen
1. Varje medlemsstat ska utarbeta ett samlat operativt program för genomförandet av de unionsprioriteringar som anges i artikel 6 och som ska medfinansieras genom EHFF.
2. Medlemsstaterna ska upprätta de operativa programmen i nära samarbete med de partner som avses i artikel 5 i förordning (EU) nr 1303/2013.
3. För den del av det operativa programmet som avses i artikel 18.1 o ska kommissionen senast den 31 maj 2014 anta genomförandeakter för att fastställa unionens prioriteringar för kontroll och tillsyn. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 127.2.
Artikel 18
Det operativa programmets innehåll
1. Utöver de faktorer som anges i artikel 27 i förordning (EU) nr 1303/2013 ska det operativa programmet innehålla följande:
a)
En analys av situationen med avseende på starka och svaga sidor samt möjligheter och hot samt en förteckning över vilka behov som måste tillgodoses i det geografiska område, inbegripet när så är påkallat de havsområden, som programmet omfattar.
Analysen ska utgå från de relevanta unionsprioriteringarna i artikel 6 i denna förordning och ska, i tillämpliga fall, överensstämma med den fleråriga nationella strategiska planen för vattenbruket enligt artikel 34 i förordning (EU) nr 1380/2013 och de framsteg som gjorts när det gäller att uppnå en god miljöstatus genom utveckling och tillämpning av en marin strategi enligt artikel 5 i direktiv 2008/56/EG. Särskilda behov när det gäller arbetstillfällen, miljön, begränsningen av, och anpassningen till, klimatförändringar och främjande av innovation ska bedömas i förhållande till unionsprioriteringarna på ett sådant sätt att det är möjligt att nå fram till de lämpligaste lösningarna med hänsyn till var och en av prioriteringarna på de berörda områdena.
b)
En beskrivning av strategin enligt artikel 27 i förordning (EU) nr 1303/2013, som ska visa att
i)
lämpliga mål har fastställts för varje unionsprioritering som ingår i programmet, utifrån de gemensamma indikatorer som anges i artikel 109 i denna förordning,
ii)
valet av lämpliga åtgärder är en logisk följd av varje unionsprioritering som har valts i programmet med beaktande av slutsatserna från förhandsutvärderingen och den analys som avses i led a i denna punkt; vid åtgärder för definitivt upphörande av fiskeverksamhet enligt artikel 34 i denna förordning ska beskrivningen av strategin innehålla målen för minskningen av fiskekapaciteten samt de åtgärder som ska vidtas för minskningen i enlighet med artikel 22 i förordning (EU) nr 1380/2013; en beskrivning av metoden för beräkning av den ersättning som ska beviljas enligt artiklarna 33 och 34 i den här förordningen ska också ingå,
iii)
tilldelningen av budgetmedel till de unionsprioriteringar som ingår i programmet är motiverad och adekvat med tanke på de fastställda målen.
c)
Där så är lämpligt, de specifika behoven för Natura 2000-områdena, inrättade genom rådets direktiv 92/43/EEG (25), och programmets bidrag till upprättandet av ett sammanhängande nätverk av återhämtningsområden för fiskbestånd enligt artikel 8 i förordning (EU) nr 1380/2013.
d)
En bedömning av de särskilda förhandsvillkoren enligt artikel 9 och bilaga IV till denna förordning och vid behov av de åtgärder som avses i artikel 19.2 i förordning (EU) nr 1303/2013.
e)
En beskrivning av resultatramarna enligt artikel 22 i och bilaga II till förordning (EU) nr1303/2013.
f)
En förteckning över utvalda åtgärder, uppställt efter unionsprioritering.
g)
En förteckning över de kriterier som ska tillämpas för att välja fiske- och vattenbruksområden enligt avdelning V kapitel III.
h)
En förteckning över urvalskriterierna för lokalt ledda utvecklingsstrategier enligt avdelning V kapitel III.
i)
I medlemsstater där fler än 1 000 fartyg kan betraktas som fartyg inom småskaligt kustfiske, en handlingsplan för utveckling, konkurrenskraft och hållbarhet inom småskaligt kustfiske.
j)
Utvärderingskraven och den utvärderingsplan som avses i artikel 56 i förordning (EU) nr 1303/2013 och åtgärder som ska vidtas för att tillgodose de konstaterade behoven.
k)
En finansieringsplan, som ska utarbetas med beaktande av artikel 20 i förordning (EU) nr 1303/2013 och i enlighet med kommissionens genomförandeakt enligt artikel 16.2 i den här förordningen, vilken ska innehålla
i)
en tabell över det sammanlagda EHFF-bidrag som planeras för varje år,
ii)
en tabell över tillämpliga EHFF-resurser och medfinansieringssatser inom ramen för unionsprioriteringarna enligt artikel 6 i denna förordning och för tekniskt stöd. Genom undantag från den allmänna regeln i artikel 94.2 i denna förordning ska, om tillämpligt, tabellen innehålla separata uppgifter om de EHFF-resurser och de medfinansieringssatser som gäller för det stöd som avses i artiklarna 33, 34, 41.2, 67, 70, 76.2 a-d och f-l, 76.2 e och 77 i denna förordning.
l)
Information om komplementariteten och samordningen med medel från de europeiska struktur- och investeringsfonderna och andra relevanta finansieringsinstrument inom unionen och medlemsstaterna.
m)
En redogörelse för hur det operativa programmet ska genomföras, inbegripet
i)
angivande av de myndigheter som avses i artikel 123 i förordning (EU) nr 1303/2013 och i informationssyfte en sammanfattande beskrivning av förvaltnings- och kontrollsystemet,
ii)
en beskrivning av rollfördelningen mellan fiskets lokala aktionsgrupper, den förvaltande myndigheten och det utsedda organet vad gäller alla uppgifter som avser genomförandet av den lokalt ledda utvecklingsstrategin,
iii)
en beskrivning av övervaknings- och utvärderingsförfarandena samt av den övergripande sammansättningen av den övervakningskommitté som avses i artikel 48 i förordning (EU) nr 1303/2013,
iv)
de bestämmelser som säkerställer att programmet offentliggörs i enlighet med artikel 119 i denna förordning.
n)
En förteckning över de partner som avses i artikel 5 i förordning (EU) nr 1303/2013 och resultaten av samråden med partnerna.
o)
För målet att säkerställa ökad regelefterlevnad genom kontroll i enlighet med artikel 6.3 b och i enlighet med de faktiska prioriteringar som antagits av kommissionen enligt artikel 17.3:
i)
En förteckning över de organ som genomför systemet för kontroll, inspektion och tillsyn och en kort beskrivning över vilka personalresurser och ekonomiska resurser som dessa förfogar över för kontroll, inspektion och tillsyn av fisket och vilken större utrustning som dessa förfogar över för kontroll, inspektion och tillsyn av fisket, särskilt antalet fartyg, flygplan och helikoptrar.
ii)
Övergripande mål för de kontrollåtgärder som ska genomföras med hjälp av de gemensamma indikatorer som ska fastställas i enlighet med artikel 109.
iii)
Specifika mål som ska uppnås i enlighet med unionsprioriteringarna i artikel 6 och närmare uppgifter per kategori under hela programperioden.
p)
För insamlingen av data för hållbar fiskeriförvaltning enligt artikel 6.3 a och i överensstämmelse med det fleråriga unionsprogram som avses i artikel 3 i förordning (EG) nr 199/2008 ska det operativa programmet innehålla följande:
i)
En beskrivning av datainsamlingsverksamheten, i enlighet med artikel 25.1 i förordning (EU) nr 1380/2013.
ii)
En beskrivning av metoder för datalagring, datahantering och dataanvändning.
iii)
En beskrivning av hur sund ekonomisk och administrativ förvaltning av insamlade data kan säkerställas.
Den del av det operativa programmet som avses i led p ska kompletteras i enlighet med artikel 21 i denna förordning.
2. Det operativa programmet ska innehålla de metoder för beräkning av förenklade kostnader som avses i artikel 67.1 b, c och d i förordning (EU) nr 1303/2013, extrakostnader och inkomstbortfall enligt artikel 96 i den här förordningen och metoden för beräkning av ersättning enligt de relevanta kriterier som fastställts för var och en av de verksamheter som bedrivs i enlighet med artiklarna 40.1, 53, 54, 55, 56.1 f och 67 i den här förordningen. I förekommande fall ska även information om förskottsbetalningar till fiskets lokala aktionsgrupper enligt artikel 62 i den här förordningen tas med.
3. Kommissionen ska anta genomförandeakter för att fastställa regler för hur de faktorer som anges i punkterna 1 och 2 i denna artikel ska presenteras i de operativa programmen. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 127.3.
Artikel 19
Godkännande av det operativa programmet
1. I enlighet med artikel 29 i förordning (EU) nr 1303/2013 ska kommissionen anta genomförandeakter för att godkänna de operativa programmen.
2. Med avseende på antagandet av de genomförandeakter som avses i punkt 1 i denna artikel ska kommissionen undersöka om det är sannolikt att de åtgärder som avses i artikel 18.1 b ii faktiskt kommer att undanröja den konstaterade överkapaciteten.
Artikel 20
Ändring av det operativa programmet
1. Kommissionen ska anta genomförandeakter för att godkänna ändringar av ett operativt program.
2. För anpassning till hur behovet av kontroll utvecklar sig får kommissionen vartannat år anta genomförandeakter för att närmare ange på vilket sätt unionens prioriteringar för kontroll och tillsyn enligt artikel 17.3 har förändrats och vilka motsvarande stödberättigande insatser som ska prioriteras. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 127.2.
3. Medlemsstaterna får med beaktande av de nya prioriteringar som fastställs i de genomförandeakter som avses i punkt 2 i denna artikel lägga fram ändringar av sitt operativa program. I enlighet med proportionalitetsprincipen ska de ändringar av det operativa programmet omfattas av ett förenklat förfarande, som ska antas i enlighet med artikel 22.2.
Artikel 21
Arbetsplaner för datainsamling
1. För tillämpningen av artikel 18.1 p i denna förordning ska medlemsstaterna till kommissionen på elektronisk väg lämna in arbetsplaner för datainsamling i enlighet med artikel 4.4 i förordning (EG) nr 199/2008 senast den 31 oktober året före det år då arbetsplanen ska börja tillämpas, såvida inte en befintlig plan fortfarande gäller, vilket de i så fall ska anmäla till kommissionen. Innehållet i dessa planer ska vara förenligt med artikel 4.2 i den förordningen.
2. Kommissionen ska senast den 31 december året före det år då arbetsplanen ska börja tillämpas anta genomförandeakter för att godkänna de arbetsplaner som avses i punkt 1.
Artikel 22
Regler angående förfaranden och tidsplaner
1. Kommissionen får anta genomförandeakter för att fastställa regler om förfaranden, format och tidsplaner för följande:
a)
Godkännande av de operativa programmen.
b)
Inlämnande och godkännande av ändringar av operativa program, även avseende ikraftträdandet och inlämningsfrekvensen under programperioden.
c)
Inlämnande och godkännande av ändringar som avses i artikel 20.3.
d)
Inlämnande av arbetsplaner för datainsamling.
Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 127.3.
2. Förfarandena och tidsplanerna ska förenklas när det gäller
a)
ändringar av operativa program med avseende på en överföring av medel mellan unionsprioriteringar, under förutsättning att de medel som överförs inte överskrider 10 % av det belopp som har avsatts för unionsprioriteringen,
b)
ändringar av operativa program med avseende på införande och strykning av åtgärder eller typer av relevanta insatser och relaterade uppgifter och indikatorer,
c)
ändringar av operativa program med avseende på ändringar i beskrivningarna av åtgärder, inbegripet ändringar av villkoren för stödberättigande,
d)
ändringar som avses i artikel 20.3 och samt när det gäller andra ändringar av den del av det operativa programmet som avses i artikel 18.1 n.
3. Punkt 2 ska inte tillämpas på åtgärder som avses i artiklarna 33, 34 och 41.2.
KAPITEL II
Planering av åtgärder som finansieras genom direkt förvaltning
Artikel 23
Årliga arbetsprogram
1. För genomförandet av avdelning VI ska kommissionen anta genomförandeakter för att fastställa årliga arbetsprogram i enlighet med de mål som anges i de respektive kapitlen. När det gäller avdelning VI kapitlen I och II ska dessa genomförandeakter antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 127.3.
2. Det årliga arbetsprogrammet ska innehålla
a)
en beskrivning av de verksamheter som ska finansieras och de mål som eftersträvas för varje verksamhet, vilka ska stå i överensstämmelse med de mål som anges i artiklarna 82 och 85; det ska också innehålla en indikation om det belopp som avsätts för varje verksamhet, en vägledande tidsplan för genomförandet samt information om genomförandet,
b)
när det gäller bidrag och därtill relaterade åtgärder, de viktigaste utvärderingskriterierna, vilka ska fastställas så att det operativa programmets mål bäst ska kunna uppfyllas, och den högsta medfinansieringsgraden.
AVDELNING V
ÅTGÄRDER SOM FINANSIERAS INOM RAMEN FÖR DELAD FÖRVALTNING
KAPITEL I
Hållbar utveckling för fisket
Artikel 24
Specifika mål
Stöd enligt detta kapitel ska bidra till att uppnå de specifika målen enligt unionsprioriteringen i artikel 6.1.
Artikel 25
Allmänna villkor
1. Ägaren till ett fiskefartyg som har mottagit stöd enligt detta kapitel får inte överföra fartyget utanför unionen under minst fem år efter den dag då det stödet faktiskt betalades ut till stödmottagaren. Om ett fartyg överförs inom denna tidsfrist, ska de belopp som felaktigt har utbetalats för insatsen återkrävas av medlemsstaten med ett belopp som står i proportion till den period för vilken det villkor som anges i första meningen i denna punkt inte har uppfyllts.
2. Driftskostnader är inte stödberättigande utom i de fall detta uttryckligen anges i detta kapitel.
3. EHFF:s samlade finansiella bidrag till de åtgärder som avses i artiklarna 33 och 34 samt till ersättning eller modernisering av huvud- eller hjälpmotorer enligt artikel 41 får inte överstiga den högsta av följande två trösklar:
a)
6 000 000 EUR, eller
b)
15 % av det finansiella stöd från unionen som medlemsstaten avsätter för unionsprioriteringarna i artikel 6.1, 6.2 och 6.5.
4. EHFF:s samlade finansiella bidrag till de åtgärder som avses i artikel 29.4 får inte överstiga 5 % av unionens finansiella stöd per medlemsstat.
5. Stöd till fartygsägare som har beviljats enligt artikel 33 ska dras av från stöd som har beviljats fartygsägare enligt artikel 34 för samma fartyg.
Artikel 26
Innovation
1. För att stimulera till innovation inom fisket får EHFF stödja projekt som syftar till att utveckla eller introducera nya eller avsevärt förbättrade produkter och utrustning, nya eller förbättrade processer och tekniker samt nya eller förbättrade förvaltnings- och organisationssystem, inbegripet inom beredning och saluföring.
2. De insatser som finansieras enligt denna artikel ska genomföras av eller i samarbete med ett av medlemsstaten eller unionen godkänt vetenskapligt eller tekniskt organ. Det vetenskapliga eller tekniska organet ska validera insatsernas resultat.
3. Resultaten av de insatser som finansieras enligt denna artikel ska på lämpligt sätt ges offentlighet av medlemsstaten i enlighet med artikel 119.
Artikel 27
Rådgivningstjänster
1. För att förbättra aktörernas allmänna prestanda och konkurrenskraft och för att främja ett hållbart fiske får EHFF bevilja stöd för
a)
genomförbarhetsstudier och rådgivningstjänster för att bedöma bärkraften i projekt som potentiellt kan komma i fråga för stöd enligt detta kapitel,
b)
yrkesmässig och vetenskaplig rådgivning om miljömässig hållbarhet, med inriktning på att begränsa och om möjligt eliminera dessa verksamheters negativa inverkan på ekosystemen i haven, på land och i sötvatten,
c)
yrkesmässig rådgivning om affärs- och saluföringsstrategier.
2. De genomförbarhetsstudier, rådgivningstjänster och den rådgivning som avses i punkt 1 ska tillhandahållas av vetenskapliga, akademiska, yrkesrelaterade eller tekniska organ eller enheter som tillhandahåller ekonomisk rådgivning och har nödvändig kompetens.
3. Det stöd som avses i punkt 1 ska beviljas aktörer eller yrkesfiskeorganisationer, inbegripet producentorganisationer eller offentligrättsliga organ.
4. Om det stöd som avses i punkt 1 inte överstiger 4 000 EUR får stödmottagaren utses genom ett påskyndat förfarande.
Artikel 28
Partnerskap mellan forskare och fiskare
1. För att främja kunskapsutbyte mellan forskare och fiskare får EHFF bevilja stöd till
a)
skapandet av nätverk, partnerskapsavtal eller sammanslutningar mellan ett eller flera oberoende vetenskapliga organ och fiskare, eller en eller flera yrkesfiskeorganisationer, i vilka tekniska organ får delta.
b)
den verksamhet som bedrivs inom ramen för nätverken, partnerskapsavtalen eller sammanslutningarna enligt led a.
2. Den verksamhet som avses i punkt 1 b får omfatta datainsamling och datahantering, undersökningar, pilotprojekt, kunskapsspridning och spridning av forskningsrön, seminarier och bästa praxis.
3. Det stöd som avses i punkt 1 får beviljas offentligrättsliga organ, fiskare, yrkesfiskeorganisationer, fiskets lokala aktionsgrupper och icke-statliga organisationer.
Artikel 29
Främjande av humankapital, sysselsättningsskapande och social dialog
1. För att främja humankapital, sysselsättningsskapande och social dialog får EHFF bevilja stöd för
a)
yrkesutbildning, livslångt lärande, gemensamma projekt, spridning av kunskaper av ekonomisk, teknisk, regleringsmässig eller vetenskaplig art och innovativa förfaranden samt förvärv av nya yrkeskunskaper, särskilt med koppling till hållbar förvaltning av de marina ekosystemen, hygien, hälsa, säkerhet, verksamhet inom havsnäringen, innovation och entreprenörskap,
b)
nätverksbyggande och utbyte av erfarenheter och bästa praxis mellan olika intressenter, inbegripet mellan organisationer som främjar jämställdhet mellan män och kvinnor, främjande av den roll som kvinnor har i fiskesamhällen och främjande av underrepresenterade grupper inom småskaligt kustfiske eller i fiske bedrivet utan fartyg,
c)
social dialog på unionsnivå samt på nationell, regional och lokal nivå, i vilken fiskare, arbetsmarknadens parter och andra berörda intressenter deltar.
2. Det stöd som avses i punkt 1 får också beviljas egenföretagande fiskares makar eller, om och i den utsträckning de erkänns i nationell rätt, livspartner, på de villkor som anges i artikel 2 b i Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/41/EU (26).
3. Det stöd som avses i punkt 1 a får beviljas under en period på högst två år, för utbildning av personer under 30 års ålder som av den berörda medlemsstaten erkänts som arbetslösa. Sådant stöd får enbart ges för utbildning ombord på ett fartyg för småskaligt kustfiske som ägs av en yrkesfiskare som är minst 50 år, vilken formaliserats genom ett av den berörda medlemsstaten erkänt avtal mellan praktikanten och fartygets ägare, inklusive kurser i hållbart fiske och bevarande av levande marina resurser enligt definitionen i förordning (EU) nr 1380/2013. Praktikanten ska ombord beledsagas av en yrkesfiskare som är minst 50 år gammal.
4. Stöd enligt punkt 3 ska beviljas yrkesfiskare för täckande av praktikantens lön och därmed sammanhängande utgifter, och ska beräknas i enlighet med artikel 67.5 i förordning (EU) nr 1303/2013 med beaktande av den ekonomiska situationen och levnadsstandard i den berörda medlemsstaten. Det stödet får inte överstiga 40 000 EUR per stödmottagare under programperioden.
Artikel 30
Diversifiering och nya former av inkomst
1. EHFF får stödja investeringar som bidrar till diversifiering av fiskarnas inkomster genom utveckling av kompletterande verksamheter, inbegripet investeringar ombord, sportfisketurism, restauranger, fiskerelaterade miljöåtgärder och utbildningsverksamhet rörande fiske.
2. Stöd enligt punkt 1 ska beviljas fiskare
a)
som lämnar in en affärsplan för hur de vill utveckla sin nya verksamhet, och
b)
som har nödvändiga yrkeskunskaper, vilka kan förvärvas genom de insatser som finansieras enligt artikel 29.1 a.
3. Stöd enligt punkt 1 får endast beviljas om den kompletterande verksamheten har koppling till fiskarens huvudsakliga fiskeverksamhet.
4. Det ekonomiska stödet enligt punkt 1 får inte överskrida 50 % av den budget som förutses i affärsplanen för insatsen i fråga och får inte uppgå till mer än 75 000 EUR per stödmottagare.
Artikel 31
Etableringsstöd för unga fiskare
1. EHFF får ge stöd till unga fiskares etablering.
2. Stöd enligt denna artikel får endast beviljas för det första förvärvet av ett fiskefartyg som
a)
har en längd över allt som understiger 24 meter,
b)
är utrustat för fiske till havs,
c)
är mellan 5 och 30 år gammalt, och
d)
tillhör ett flottsegment för vilket den rapport om fiskekapacitet som avses i artikel 22.2 i förordning (EU) nr 1380/2013 har visat att det råder balans med de fiskemöjligheter som är tillgängliga för segmentet.
3. I denna artikel avses med begreppet ung fiskare en fysisk person som för första gången vill förvärva ett fiskefartyg och som då ansökan inlämnas är under 40 år gammal och har arbetat minst fem år som fiskare eller har erhållit motsvarande yrkesutbildning. Medlemsstaterna får fastställa ytterligare objektiva kriterier som unga fiskare ska uppfylla för att vara berättigade till stöd enligt denna artikel.
4. Stöd enligt denna artikel får inte överstiga 25 % av anskaffningskostnaden för fiskefartyget och får inte i något fall överstiga 75 000 EUR per ung fiskare.
Artikel 32
Hälsa och säkerhet
1. För att förbättra fiskares hygien, hälsa, säkerhet och arbetsförhållanden får EHFF bevilja stöd för investeringar ombord eller i individuell utrustning, på villkor att investeringarna går utöver kraven i unionsrätten eller nationell rätt.
2. Stödet enligt denna artikel ska beviljas fiskare eller ägare av fiskefartyg.
3. Vid investeringar ombord får stöd inte beviljas mer än en gång under programperioden för samma typ av investering och samma fiskefartyg. Vid investeringar i individuell utrustning får stöd inte beviljas mer än en gång under programperioden för samma typ av utrustning och samma stödmottagare.
4. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 126 för att definiera stödberättigande insatser enligt punkt 1 i den här artikeln.
Artikel 33
Tillfälligt upphörande med fiskeverksamhet
1. EHFF får stödja åtgärder för tillfälligt upphörande av fiskeverksamhet i följande fall:
a)
Genomförande av kommissionens åtgärder eller medlemsstaternas nödåtgärder som avses i artiklarna 12 respektive 13 i förordning (EU) nr 1380/2013 eller av bevarandeåtgärder enligt artikel 7 i den förordningen, inbegripet fredningsperioder.
b)
Icke-förlängning av hållbara fiskepartnerskapsavtal eller tillhörande protokoll.
c)
Tillfälligt upphörande enligt en förvaltningsplan som har antagits i enlighet med rådets förordning (EG) nr 1967/2006 (27) eller en flerårig plan som har antagits enligt artiklarna 9 och 10 i förordning (EU) nr 1380/2013 där, på grundval av vetenskaplig rådgivning, en minskning av fiskeansträngningen krävs för att nå de mål som avses i artikel 2.2 och 2.5 a i förordning (EU) nr 1380/2013.
2. Det stöd som avses i punkt 1 får beviljas under högst sex månader per fartyg under perioden 2014-2020.
3. Det stöd som avses i punkt 1 ska endast beviljas
a)
ägare av unionsfiskefartyg som är registrerade som aktiva och har bedrivit fiske till havs under minst 120 dagar under de två kalenderår som föregår dagen då ansökan om stöd lämnas in, eller
b)
fiskare som under minst 120 dagar under de två kalenderår som föregår dagen då ansökan om stöd lämnas in har arbetat ombord på ett unionsfiskefartyg som berörs av det tillfälliga upphörandet.
4. All fiskeverksamhet som bedrivs av fiskefartyget eller av de berörda fiskarna ska avbrytas i praktiken. Den behöriga myndigheten ska förvissa sig om att det berörda fiskefartyget har ställt in all fiskeverksamhet under den period som berörs av det tillfälliga upphörandet.
Artikel 34
Definitivt upphörande med fiskeverksamhet
1. EHFF får stödja åtgärder för definitivt upphörande av fiskefartygs fiskeverksamhet om upphörandet uppnås genom skrotning av fiskefartyg, och under förutsättning att
a)
sådan skrotning ingår i det operativa program som avses i artikel 18, och
b)
det definitiva upphörandet föreskrivs som ett verktyg i en handlingsplan som avses i artikel 22.4 i förordning (EU) nr 1380/2013, där det anges att flottsegmentet inte balanseras effektivt med de fiskemöjligheter som är tillgängliga för segmentet.
2. Stöd enligt punkt 1 ska beviljas
a)
ägare av unionsfiskefartyg som är registrerade som aktiva och har bedrivit fiske till havs under minst 90 dagar per år under de två senaste kalenderår som föregår dagen då ansökan om stöd lämnas in, eller
b)
fiskare som under minst 90 dagar per år under de två kalenderår som föregår dagen då ansökan om stöd lämnas in har arbetat ombord på ett unionsfiskefartyg som berörs av det definitiva upphörandet,
3. De berörda fiskarna ska i praktiken upphöra med all fiskeverksamhet. Stödmottagaren ska till den behöriga myndigheten lämna in bevis för att fiskeverksamheten har upphört i praktiken. Ersättningen ska återbetalas tidsproportionellt om fiskaren återgår till fiskeverksamhet inom mindre än två år från den dag då ansökan om stöd lämnades in.
4. Stöd enligt denna artikel får beviljas fram till och med den 31 december 2017.
5. Stöd enligt denna artikel får betalas ut först när motsvarande kapacitet permanent har strukits från registret över unionens fiskeflotta, och fiskelicenser och fisketillstånd också har dragits in permanent. Stödmottagaren får inte registrera ett nytt fiskefartyg inom fem års tid efter att ha mottagit sådant stöd. Kapacitetsminskning till följd av det definitiva upphörande av fiskeverksamhet med offentligt stöd ska resultera i en motsvarande permanent minskning av de fiskekapacitetstak som anges i bilaga II till förordning (EU) nr 1380/2013.
6. Genom undantag från punkt 1 får stöd beviljas för definitivt upphörande av fiskeverksamhet utan skrotning om fartygen byggs om för annan verksamhet än kommersiellt fiske.
Dessutom ska traditionella fartyg av trä, i syfte att bevara det maritima arvet, berättiga till stöd för definitivt upphörande utan skrotning om de fortsätter att fylla en kulturarvsfunktion på land.
Artikel 35
Gemensamma fonder för allvarliga klimathändelser och miljöolyckor
1. EHFF får bidra till gemensamma fonder för utbetalning av ekonomisk ersättning till fiskare för ekonomiska förluster som vållats av allvarliga klimathändelser eller miljöolyckor, eller för räddningskostnader för fiskare eller fiskefartyg vid olyckor till sjöss under fiskeverksamhet.
2. Med avseende på tillämpningen av punkt 1 avses med begreppet gemensamma fonder ett system som ackrediteras av medlemsstaten, i enlighet med dess nationella rätt, som gör det möjligt för anslutna fiskare att försäkra sig, varvid fonden betalar ut ersättning till dem för ekonomiska förluster till följd av sådana händelser som anges i punkt 1.
3. Medlemsstaterna ska se till att det inte förekommer för hög ersättning till följd av att stödet enligt denna artikel kombineras med andra unionsinstrument eller nationella instrument eller privata försäkringar.
4. För att vara berättigad till stöd enligt denna artikel ska den berörda gemensamma fonden
a)
vara godkänd av medlemsstatens behöriga myndighet i enlighet med nationell rätt,
b)
ha en transparent policy i fråga om inbetalningar till och uttag från fonden, och
c)
ha tydliga regler om fördelning av ansvar för eventuella skulder.
5. Medlemsstaterna ska fastställa regler för inrättande och förvaltning av de gemensamma fonderna, särskilt regler för beviljande av ersättning och fiskares berättigande till sådan ersättning vid allvarliga klimathändelser, miljöolyckor eller olyckor till sjöss som avses i punkt 1, liksom för förvaltning och övervakning av efterlevnaden av dessa regler. Medlemsstaterna ska se till att det i fondarrangemangen föreskrivs sanktioner vid försummelse från fiskarens sida.
6. Allvarliga klimathändelser, miljöolyckor eller olyckor till sjöss som avses i punkt 1 måste formellt erkännas som sådana av den berörda medlemsstatens behöriga myndighet.
7. De bidrag som avses i punkt 1 får endast avse de belopp som betalas ut från de gemensamma fonderna som ekonomisk ersättning till fiskare. De administrativa kostnaderna för inrättande av de gemensammafonderna ska inte vara stödberättigande. Medlemsstaterna får begränsa de kostnader som kan komma i fråga för stöd genom att tillämpa tak per gemensam fond.
8. De bidrag som avses i punkt 1 får endast beviljas för täckande av de förluster som orsakats genom de allvarliga klimathändelserna, miljöolyckorna eller olyckorna till sjöss om den uppgår till mer än 30 % av det berörda företagets årsomsättning, beräknad utifrån företagets genomsnittliga omsättning under de tre föregående kalenderåren.
9. Medel från EHFF får inte bidra till det grundläggande kapitalet.
10. Om medlemsstaterna beslutar att begränsa de stödberättigande kostnaderna genom att tillämpa tak per varje gemensam fond, ska de i sina operativa program tillhandahålla närmare uppgifter och motiveringar i fråga om dessa tak.
Artikel 36
Stöd till system för fördelning av fiskemöjligheter
1. För att anpassa fiskeverksamheten till fiskemöjligheterna får EHFF stödja utformning, utveckling, övervakning, utvärdering och förvaltning av system för fördelning av fiskemöjligheter.
2. Stöd enligt denna artikel får endast beviljas åt myndigheter, juridiska eller fysiska personer eller yrkesfiskeorganisationer som är erkända av medlemsstaten, inbegripet erkända producentorganisationer och som deltar i den kollektiva förvaltningen av de system som avses i punkt 1.
Artikel 37
Stöd till utformningen och genomförandet av bevarandeåtgärder och regionalt samarbete
1. För att säkerställa effektiv utformning och effektivt genomförande av bevarandeåtgärder inom ramen för artiklarna 7, 8 och 11 i förordning (EU) nr 1380/2013 samt regionalt samarbete inom ramen för artikel 18 i den förordningen får EHFF bevilja stöd för följande:
a)
Utformning, utveckling och övervakning av de tekniska och administrativa hjälpmedel som krävs för utvecklingen och genomförandet av bevarandeåtgärder och regionalisering.
b)
Berörda aktörers deltagande samt samarbete mellan medlemsstaterna i arbetet med att utforma och genomföra bevarandeåtgärder och regionalisering.
2. När det gäller direkt utsättning får EHFF endast bevilja stöd enligt punkt 1 om det föreskrivs som en bevarandeåtgärd i en unionsrättsakt.
Artikel 38
Begränsande av fiskets inverkan på havsmiljön och anpassning av fisket för att skydda arter
1. För att minska fiskets inverkan på havsmiljön, bidra till en gradvis eliminering av utkast och förenkla övergången till hållbart nyttjande av levande marina biologiska resurser i enlighet med artikel 2.2 i förordning (EU) nr 1380/2013 får EHFF bevilja stöd för investeringar
a)
i utrustning som förbättrar fiskeredskapens storleks- eller artselektivitet,
b)
ombord eller i utrustning som eliminerar utkast genom att man undviker och minskar oönskade fångster av fiskbestånd av kommersiellt värde eller som rör oönskade fångster som ska landas i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1380/2013,
c)
i utrustning som minskar och om möjligt eliminerar fiskets fysiska och biologiska inverkan på ekosystemet eller havsbotten,
d)
i utrustning för att skydda redskap och fångster från däggdjur och fåglar som skyddas av direktiv 92/43/EEG eller Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/147/EG (28), under förutsättning att det inte undergräver fiskeredskapens selektivitet och att alla lämpliga åtgärder införs för att förhindra fysiska skador på rovdjur.
2. Genom undantag från artikel 11 a får stöd enligt punkt 1 i de yttersta randområdena beviljas för fasta anordningar för att samla fisk, under förutsättning att sådana anordningar bidrar till hållbart och selektivt fiske.
3. Stöd får inte beviljas mer än en gång under programperioden för samma typ av utrustning och på samma unionsfiskefartyg.
4. Stöd får endast beviljas för redskap och annan utrustning enligt punkt 1 som bevisligen har bättre storleksselektivitet eller mindre inverkan på ekosystemen och icke-målarter än de standardredskap och annan utrustning som tillåts enligt unionsrätten eller relevant nationell rätt som antagits inom ramen för regionalisering enligt förordning (EU) nr 1380/2013.
5. Stöd ska beviljas
a)
ägarna av unionsfiskefartyg, vilka är registrerade som aktiva och med vilka de har bedrivit fiske till havs under minst 60 dagar under de två kalenderår som föregår dagen då ansökan om stöd lämnas in,
b)
de fiskare som äger de redskap som ska ersättas och som har arbetat ombord på ett unionsfiskefartyg under minst 60 dagar under de två kalenderår som föregår dagen då ansökan om stöd lämnas in,
c)
yrkesfiskeorganisationer som erkänts av medlemsstaten.
Artikel 39
Innovation kopplad till bevarandet av de marina biologiska resurserna
1. I syfte att bidra till en gradvis eliminering av utkast och bifångster och till att underlätta övergången till nyttjande av levande marina resurser i enlighet med artikel 2.2 i förordning (EU) nr 1380/2013 samt till att minska fisket inverkan på den marina miljön och dess inverkan på skyddade rovdjur, får EHFF stödja insatser vilkas syfte är att utveckla eller införa ny teknisk eller organisatorisk kunskap, som minskar fiskets inverkan på miljön, inklusive förbättrad fisketeknik och förbättring av fiskeredskapens selektivitet, eller ger ett mer hållbart nyttjande av de marina biologiska resurserna och samexistens med skyddade rovdjur.
2. De insatser som finansieras enligt denna artikel ska genomföras av eller i samarbete med ett av medlemsstaten godkänt vetenskapligt eller tekniskt organ, som ska validera insatsernas resultat.
3. Resultaten av de insatser som finansieras enligt denna artikel ska på lämpligt sätt ges offentlighet av medlemsstaten i enlighet med artikel 119.
4. De fiskefartyg som deltar i de projekt som finansieras enligt denna artikel får inte utgöra mer än 5 % av den nationella fiskeflottan eller 5 % av den nationella flottans bruttotonnage, beräknat vid den tidpunkt då ansökan lämnas in. Under vederbörligen motiverade omständigheter, på begäran av en medlemsstat och på grundval av en rekommendation från vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen (STECF), som inrättades genom kommissionens beslut 2005/629/EG (29), får kommissionen godkänna projekt som överskrider de begränsningar som fastställs i denna punkt.
5. Insatser som inte kan anses vara fiske i vetenskapligt syfte enligt artikel 33 i förordning (EG) nr 1224/2009 och som innebär att nya fiskeredskap eller tekniker testas ska genomföras inom ramen för de fiskemöjligheter som den berörda medlemsstaten har tilldelats.
6. De nettoinkomster som genereras genom fiskefartygets deltagande i insatsen ska dras av från de stödberättigande kostnaderna för insatsen enligt artikel 65.8 i förordning (EU) nr 1303/2013.
7. Med avseende på tillämpningen av punkt 6 avses med nettoinkomst fiskarnas inkomster från försäljning i första ledet av fisk eller skaldjur som fångats under införandet och testningen av ny teknisk eller organisatorisk kunskap minus försäljningskostnader, såsom auktionshallars avgifter.
Artikel 40
Skydd och återställande av den marina biologiska mångfalden och av ekosystemen och kompensationssystem inom ramen för hållbart fiske
1. För att skydda och återställa den marina biologiska mångfalden och ekosystemen inom ramen för hållbart fiske, och vid behov med deltagande av fiskare, får EHFF bevilja stöd för följande insatser:
a)
Insamling av avfall från havet, som förlorade fiskeredskap och marint avfall, utförd av fiskare.
b)
Konstruktion, utplacering eller modernisering av fasta eller flyttbara anläggningar för att skydda och främja havets fauna och flora, inklusive vetenskapligt utarbetande och utvärdering av dessa.
c)
Åtgärder för bättre förvaltning och bevarande av marina biologiska resurser.
d)
Förberedelser, inklusive studier, utarbetande, övervakning och uppdatering av skydds- och förvaltningsplaner för fiskerelaterad verksamhet avseende Natura 2000-områden och de särskilda geografiska skyddsområden som avses i direktiv 2008/56/EG och i andra speciella livsmiljöer.
e)
Förvaltning, återställande och övervakning av Natura 2000-områden i enlighet med direktiv 92/43/EEG och direktiv 2009/147/EG, i enlighet med de prioriterade åtgärdsplaner som har fastställts enligt direktiv 92/43/EEG.
f)
Förvaltning, återställande och övervakning av marina skyddsområden för genomförandet av de geografiska skyddsåtgärder som avses i artikel 13.4 i direktiv 2008/56/EG.
g)
Åtgärder för att öka miljömedvetenhet, med deltagande av fiskare, i fråga om skydd och återställande av den marina biologiska mångfalden.
h)
System för kompensation av skada på fångster som orsakats av däggdjur eller fåglar som skyddas av direktiv 92/43/EEG och direktiv 2009/147/EG.
i)
Deltagande i andra åtgärder som syftar till att bevara och främja den biologiska mångfalden och ekosystemtjänsterna, såsom åtgärder för att återställa specifika havs- och kustlivsmiljöer till stöd för hållbara fiskbestånd, inklusive vetenskapligt utarbetande och utvärdering av dessa.
2. Stöd enligt punkt 1 h ska vara föremål för formellt erkännande av sådana system av medlemsstaternas behöriga myndigheter. Medlemsstaterna ska även se till att det inte sker någon överkompensation för skador till följd av en kombination av unionens kompensationssystem och nationella och privata kompensationssystem.
3. De insatser som avses i denna artikel får genomföras av vetenskapliga eller tekniska, offentligrättsliga organ, rådgivande nämnder, fiskare eller yrkesfiskeorganisationer som är erkända av medlemsstaten eller icke-statliga organisationer i partnerskap med yrkesfiskeorganisationer eller i partnerskap med fiskets lokala aktionsgrupper.
4. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 126 för att närmare ange de kostnader som berättigar till stöd enligt punkt 1 i den här artikeln.
Artikel 41
Energieffektivitet och åtgärder för att lindra effekterna av klimatförändringarna
1. För att lindra effekterna av klimatförändringarna och förbättra fiskefartygens energieffektivitet får EHFF bevilja stöd för
a)
investeringar i utrustning eller ombord i syfte att minska utsläppen av föroreningar och växthusgaser och att förbättra fiskefartygens energieffektivitet; investeringar i fiskeredskap ska också berättiga till stöd, under förutsättning att de inte undergräver fiskeredskapens selektivitet,
b)
energieffektivitetsbesiktningar och energieffektivitetsordningar,
c)
studier för att utvärdera alternativa framdrivningssystems och alternativa skrovutformningars bidrag till fiskefartygens energieffektivitet.
2. Stöd för att ersätta eller modernisera huvud- eller hjälpmotorer får endast beviljas
a)
fartyg med totalt högst 12 meters längd, under förutsättning att den nya eller moderniserade motorn inte har större effekt i kW än den nuvarande motorn,
b)
fartyg med totalt mellan 12 och 18 meters längd, under förutsättning att effekten i kW för den nya eller moderniserade motorn är minst 20 % lägre än den nuvarande motorn,
c)
fartyg med totalt mellan 18 och 24 meters längd, under förutsättning att effekten i kW för den nya eller moderniserade motorn är minst 30 % lägre än den nuvarande motorn,
3. Stöd enligt punkt 2 för ersättning eller modernisering av huvud- eller hjälpmotorer får endast beviljas med avseende på fartyg som tillhör ett flottsegment där den rapport om fiskekapacitet som avses i artikel 22.2 i förordning (EU) nr 1380/2013 har visat att det råder balans med de fiskemöjligheter som finns tillgängliga i segmentet.
4. Stöd enligt punkt 2 i den här artikeln får endast beviljas för ersättning eller modernisering av huvud- eller hjälpmotorer som har certifierats officiellt i enlighet med artikel 40.2 i förordning (EG) nr 1224/2009. Det får endast utbetalas efter det att den begärda kapacitetsminskningen i kW permanent har strukits från registret över unionens fiskeflotta.
5. För fiskefartyg som inte är föremål för certifiering av maskinstyrka får stöd enligt punkterna 1 och 2 i denna artikel endast beviljas för ersättning eller modernisering av huvud- eller hjälpmotorer för vilka maskinstyrkan har verifierats i enlighet med artikel 41 i förordning (EG) nr 1224/2009 och vilka har fysiskt kontrollerats för att säkerställa att maskinstyrkan inte överskrider den maskinstyrka som fastställs i fiskelicenserna.
6. Den minskning av motoreffekten som avses i punkt 2 b och c får uppnås av en grupp av fartyg för var och en av de fartygskategorier som avses i dessa led.
7. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 25.3 får stödet från EHFF enligt punkt 2 i den här artikeln inte överstiga den högsta av följande två trösklar:
a)
1 500 000 EUR, eller
b)
3 % av det finansiella stöd från unionen som medlemsstaten avsätter för unionsprioriteringarna i artikel 6.1, 6.2 och 6.5.
8. Ansökningar från aktörer inom sektorn för småskaligt kustfiske ska under hela programperioden prioriteras upp till 60 % av det totala stöd som avsatts för utbyte eller modernisering av huvud- eller hjälpmotorer enligt punkt 2.
9. Stöd enligt punkterna 1 och 2 får endast beviljas ägare av fiskefartyg och bara en gång för samma slag av investering under en och samma programperiod för ett fiskefartyg.
10. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 126 för att fastställa kostnader som berättigar till stöd enligt punkt 1 a i den här artikeln.
Artikel 42
Mervärde, produktkvalitet och användning av oönskade fångster
1. För att förbättra mervärdet eller kvaliteten på den fisk som fångas får EHFF bevilja stöd till
a)
investeringar som ger fiskeriprodukter ett mervärde, särskilt genom att fiskarna ges möjlighet att själva stå för beredning, saluföring och direktförsäljning av sina egna fångster,
b)
innovativa investeringar ombord för att höja fiskeriprodukternas kvalitet.
2. Stöd enligt punkt 1 b ska villkoras av användningen av selektiva redskap för att minimera oönskade fångster och får endast beviljas ägare av unionsfiskefartyg som har bedrivit fiske till havs under minst 60 dagar under de två kalenderår som föregår dagen då ansökan om stöd lämnas in.
Artikel 43
Fiskehamnar, landningsplatser, auktionshallar och skyddshamnar
1. För att förbättra kvaliteten, kontrollen och spårbarheten för de produkter som landas, sörja för ett effektivare energiutnyttjande, bidra till miljöskyddet och förbättra säkerheten och arbetsförhållandena får EHFF bevilja stöd för investeringar vilkas syfte är att förbättra infrastrukturerna i hamnar, auktionshallar, landningsplatser och skyddshamnar, inbegripet investeringar i anläggningar för insamling av avfall och skräp från havet.
2. EHFF får bevilja stöd till investeringar i fiskehamnar, auktionshallar, landningsplatser och skyddshamnar för att underlätta iakttagande av skyldigheten att landa alla fångster i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1380/2013 och artikel 8.2 b i förordning (EU) nr 1379/2013 och för att öka mervärdet för underutnyttjade delar av fångsten.
3. För att förbättra säkerheten för fiskare får EHFF bevilja stöd för investeringar i nybyggnad eller modernisering av skyddshamnar.
4. Stödet får inte användas för byggande av nya hamnar, nya landningsplatser eller nya auktionshallar.
Artikel 44
Inlandsfiske och den akvatiska faunan och floran i inlandet
1. För att minska den inverkan som inlandsfisket har på miljön, öka energieffektiviteten, förbättra värdet eller kvaliteten på den fisk som landas och förbättra hälsan, säkerheten, arbetsförhållandena, humankapital och utbildning får EHFF bevilja stöd för följande:
a)
Främjande av humankapital, skapande av arbetstillfällen och social dialog enligt artikel 29 och på de villkor som anges i den artikeln.
b)
Investeringar ombord eller i individuell utrustning enligt artikel 32 på de villkor som anges i den artikeln.
c)
Investeringar i utrustning och typer av insatser enligt artiklarna 38 och 39 och på de villkor som anges i de artiklarna.
d)
Investeringar som förbättrar energieffektivitet och som lindrar effekterna av klimatförändringar enligt artikel 41 på de villkor som anges i den artikeln.
e)
Investeringar som förbättrar den fångade fiskens värde eller kvalitet enligt artikel 42 och på de villkor som anges i den artikeln.
f)
Investeringar i fiskehamnar, skyddshamnar och landningsplatser enligt artikel 43 på de villkor som anges i den artikeln.
2. EHFF får lämna stöd till investeringar i samband med unga fiskares etablering enligt artikel 31 på de villkor som anges i den artikeln, med undantag för kravet i punkt 2 b i den artikeln.
3. EHFF får bevilja stöd till utveckling och underlättande av innovation i enlighet med artikel 26, rådgivningstjänster i enlighet med artikel 27 samt partnerskap mellan vetenskapsmän och fiskare i enlighet med artikel 38.
4. För att främja diversifiering bland fiskare som bedriver inlandsfiske får EHFF bevilja stöd för diversifiering av inlandsfisket till kompletterande verksamhet på de villkor som anges i artikel 30.
5. För tillämpningen av punkt 1 ska följande gälla:
a)
Hänvisningarna till fiskefartyg i artiklarna 30, 32, 38, 39, 41 och 42 ska läsas som hänvisningar till fartyg som uteslutande fiskar i inlandsvatten.
b)
Hänvisningarna i artikel 38 till havsmiljön ska läsas som hänvisningar till den miljö i vilken inlandsfiskefartygen fiskar.
6. För att skydda och utveckla den akvatiska faunan och floran får EHFF bevilja stöd för följande:
a)
Förvaltning, återställande och övervakning av de Natura 2000-områden som påverkas av fiskeverksamheten samt rehabilitering av inlandsvatten i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 60/2000/EG (30), inbegripet lekområden och vandringsvägar för vandrande arter, utan att detta påverkar tillämpningen av artikel 40.1 e i denna förordning och vid behov med medverkan av fiskare som bedriver inlandsfiske.
b)
Konstruktion, modernisering eller utplacering av fasta eller flyttbara anläggningar för att skydda och utveckla den akvatiska faunan och floran, inklusive vetenskapligt utarbetande, övervakning och utvärdering av dessa.
7. Medlemsstaterna ska se till att de fartyg som beviljas stöd enligt denna artikel fortsätter att endast fiska i inlandsvatten.
KAPITEL II
Hållbar utveckling för vattenbruket
Artikel 45
Specifika mål
Stöd som ges enligt detta kapitel ska bidra till uppnåendet av de specifika målen för unionsprioriteringen i artikel 6.2.
Artikel 46
Allmänna villkor
1. Stöd enligt detta kapitel ska, om inte annat anges i denna förordning, begränsas till vattenbruksföretag.
2. Entreprenörer som är på väg in i sektorn ska vid tillämpning av denna artikel lämna in en affärsplan och, om investeringsbeloppet är högre än 50 000 EUR, en genomförbarhetsstudie som inbegriper en miljöbedömning av insatserna. Stöd enligt detta kapitel får endast beviljas när det i en oberoende marknadsrapport klart har visats att det finns goda och hållbara marknadsutsikter för produkten.
3. Om insatserna består av investeringar i utrustning eller infrastruktur i syfte att säkerställa överensstämmelse med unionsrättens framtida krav för miljö, folk- eller djurhälsa, hygien eller djurskydd, får stöd beviljas fram till den dag då dessa krav blir obligatoriska för företagen.
4. Stöd får inte beviljas till odling av genetiskt modifierade organismer.
5. Stöd får inte beviljas till vattenbruksinsatser i marina skyddsområden, om den behöriga myndigheten i medlemsstaten på grundval av en miljökonsekvensbeskrivning har fastställt att insatsen skulle få en betydande negativ miljöpåverkan som inte på ett tillfredsställande sätt kan lindras.
Artikel 47
Innovation
1. För att stimulera till innovation inom vattenbruket får EHFF bevilja stöd för insatser som syftar till att
a)
utveckla teknisk, vetenskaplig eller organisatorisk kunskap inom vattenbruken som särskilt minskar miljöpåverkan, minskar beroendet av fiskmjöl och fiskolja, främjar ett hållbart utnyttjande av resurserna inom vattenbruket, förbättrar djurens välbefinnande eller underlättar nya hållbara produktionsmetoder,
b)
utveckla eller införa nya vattenbruksarter med god marknadspotential, nya eller avsevärt förbättrade produkter, nya eller förbättrade processer eller nya eller förbättrade förvaltnings- och organisationssystem,
c)
undersöka innovativa produkters eller processers tekniska eller ekonomiska genomförbarhet.
2. Insatserna enligt denna artikel ska genomföras av eller i samarbete med offentliga eller privata vetenskapliga eller tekniska organ, som är erkända av medlemsstaten och som ska validera insatsernas resultat.
3. Resultaten av de insatser som får stöd enligt denna artikel ska på lämpligt sätt ges offentlighet av medlemsstaten i enlighet med artikel 119.
Artikel 48
Produktiva investeringar i vattenbruk
1. EHFF får stödja
a)
produktiva investeringar i vattenbruk,
b)
diversifiering av vattenbruksproduktionen och de arter som produceras,
c)
modernisering av vattenbruksenheterna, inklusive förbättringar av arbets- och säkerhetsvillkoren för arbetstagare inom vattenbruket,
d)
förbättringar och modernisering avseende djurens hälsa och välbefinnande, inklusive inköp av utrustning vars syfte är att skydda odlingarna mot rovdjur,
e)
investeringar för minskning av den negativa inverkan eller ökning av de positiva effekterna på miljön och ökning av resurseffektiviteten,
f)
investeringar för att höja vattenbruksprodukternas kvalitet eller för att höja värdet på dem,
g)
återställning av befintliga vattenbruksdammar och vattenbrukslaguner genom att slam avlägsnas eller investeringar för att motverka slamavlagringar,
h)
diversifiering av vattenbruksföretagens inkomster genom utveckling av kompletterande verksamhet,
i)
investeringar som medför en väsentlig minskning av vattenbruksföretagens inverkan på vattenanvändning och vattenkvalitet, särskilt genom minskning av mängden vatten eller kemikalier, antibiotika eller andra mediciner som används, eller förbättring av kvaliteten på spillvattnet, inbegripet genom användning av multitrofiska vattenbrukssystem,
j)
främjande av slutna vattenbrukssystem, där vattenbruksprodukter odlas i slutna recirkulerande system, som därigenom minimerar vattenanvändningen,
k)
investeringar för att öka energieffektiviteten och främja vattenbrukens övergång till förnybara energikällor.
2. Stöd enligt punkt 1 h får endast beviljas vattenbruksföretag om den kompletterande verksamheten har en koppling till företagets huvudsakliga vattenbruksaktivitet, t.ex. sportfisketurism, vattenbruksrelaterade miljöåtgärder och utbildningsverksamhet med inriktning på vattenbruk.
3. Stöd enligt punkt 1 får beviljas för att öka produktionen och/eller modernisera befintliga vattenbruksföretag eller för uppbyggnad av nya, under förutsättning att utvecklingen överensstämmer med den fleråriga nationella strategiplan för utveckling av vattenbruket som avses i artikel 34 i förordning (EU) nr 1380/2013.
Artikel 49
Förvaltnings-, avbytar- och rådgivningstjänster för vattenbruk
1. För att förbättra vattenbrukens allmänna prestanda och konkurrenskraft och minska insatsernas negativa miljöpåverkan får EHFF bevilja stöd för följande:
a)
Införande av förvaltnings-, avbytar- och rådgivningstjänster för vattenbruk.
b)
Inköp av rådgivningstjänster inom vattenbruket av teknisk, vetenskaplig, juridisk, miljömässig eller ekonomisk art.
2. De rådgivningstjänster som avses i punkt 1 b ska omfatta följande:
a)
Den förvaltning som vattenbruken behöver för att kunna efterleva miljölagstiftningen i unionen och på nationell nivå och kraven på havsplanering.
b)
Miljökonsekvensbedömning enligt Europaparlamentet och rådets direktiv 2001/42/EG (31) och direktiv 92/43/EEG.
c)
Den förvaltning som vattenbruken behöver för att kunna efterleva unionslagstiftningen och den nationella lagstiftningen på områdena djurhälsa och djurskydd för vattenlevande djur och folkhälsa.
d)
Hälso- och säkerhetskrav i enlighet med unionslagstiftningen och nationell lagstiftning.
e)
Saluförings- och affärsstrategier.
3. De rådgivningstjänster som avses i punkt 1 b ska tillhandahållas av i de enskilda medlemsstaterna erkända vetenskapliga eller tekniska organ och enheter som tillhandahåller juridisk eller ekonomisk rådgivning och har nödvändig kompetens.
4. Stöd enligt punkt 1 a får endast beviljas offentligrättsliga organ eller andra enheter som har utsetts av medlemsstaten för att inrätta rådgivningstjänsterna. Stöd enligt punkt 1 b får endast beviljas små och medelstora vattenbruksföretag eller vattenbruksorganisationer, inklusive producentorganisationer inom vattenbruket och sammanslutningar av sådana producentorganisationer.
5. Om stödet inte överstiger 4 000 EUR, får stödmottagaren utses genom ett påskyndat förfarande.
6. Stödmottagare ska endast erhålla stöd en gång per år för varje kategori av rådgivningstjänster som avses i punkt 2.
Artikel 50
Främjande av humankapital och nätverksbyggande
1. För att främja humankapital och nätverksbyggande inom vattenbruket får EHFF bevilja stöd för
a)
yrkesutbildning, livslångt lärande, spridning av vetenskaplig och teknisk kunskap och innovativa metoder, förvärv av nya yrkeskunskaper inom vattenbruket samt med avseende på minskning av vattenbruksinsatsernas miljöpåverkan,
b)
förbättring av arbetsförhållanden och främjande av säkerhet på arbetsplatsen,
c)
nätverksbyggande och utbyte av erfarenheter och bästa praxis mellan vattenbruksföretag och yrkesorganisationer och andra berörda aktörer, inbegripet vetenskapliga och tekniska organ och organ som främjar jämlikhet mellan kvinnor och män.
2. Stöd enligt punkt 1 a får inte beviljas stora vattenbruksföretag, om de inte deltar i kunskapsdelning med små och medelstora företag.
3. Genom undantag från artikel 46 får stöd enligt denna artikel även beviljas offentliga eller halvoffentliga organisationer eller andra organisationer som erkänns av medlemsstaten.
4. Det stöd som avses i denna artikel får också beviljas egenföretagande vattenbrukares makar eller, om och i den utsträckning detta erkänns i nationell rätt, livspartner på de villkor som anges i artikel 2 b i direktiv 2010/41/EU.
Artikel 51
Förbättrad potential för vattenbruksanläggningar
1. För att främja utvecklingen av vattenbruksanläggningar och infrastrukturer för vattenbruk och för att minska insatsernas negativa miljöpåverkan får EHFF bevilja stöd för följande:
a)
Identifiering och kartläggning av områden som är lämpliga för vattenbruk, i förekommande fall med hänsyn tagen till eventuella förfaranden för fysisk planering samt identifiering och kartläggning av områden där vattenbruk inte bör förekomma i syfte att bevara sådana områdens roll för ett fungerande ekosystem.
b)
Förbättring och utveckling av stödfaciliteter och infrastruktur som krävs för att öka vattenbruksanläggningarnas potential och minska vattenbrukets negativa miljöpåverkan, inbegripet investeringar i arrondering och energiförsörjning eller vattenförvaltning.
c)
Åtgärder som vidtas och genomförs av behöriga myndigheter enligt artikel 9.1 i direktiv 2009/147/EG och artikel 16.1 i direktiv 92/43/EEG i syfte att förebygga allvarliga skador på vattenbruk.
d)
Åtgärder som vidtas och genomförs av behöriga myndigheter efter upptäckt av ökad dödlighet eller sjukdomar som avses i artikel 10 i rådets direktiv 2006/88/EG (32). Dessa åtgärder kan omfatta antagande av handlingsplaner för skaldjur som syftar till skydd, återställande och förvaltning, inbegripet stöd till skaldjursproducenter för bevarande av naturliga skaldjursbankar och avrinningsområden.
2. Stöd enligt denna artikel får endast beviljas offentligrättsliga eller privata organ som medlemsstaten tilldelat de uppgifter som avses i punkt 1.
Artikel 52
Främjande av nya vattenbrukare som bedriver hållbart vattenbruk
1. För att främja entreprenörskap inom vattenbruket får EHFF bevilja stöd för etablering av hållbara vattenbruksföretag som startas av nya vattenbrukare.
2. Stöd enligt punkt 1 ska beviljas vattenbrukare som etablerar sig i sektorn, på villkor att
a)
de har tillräcklig yrkeskunskap och yrkesskicklighet,
b)
det är första gången som de, i egenskap av företagsledare, etablerar ett mikroföretag eller ett småföretag inom vattenbrukssektorn, och
c)
de lämnar in en affärsplan för hur de vill utveckla sitt vattenbruk.
3. För att förvärva de nödvändiga yrkeskunskaperna får vattenbrukare som etablerar sig inom sektorn beviljas stöd enligt artikel 50.1 a.
Artikel 53
Omställning till miljöledningsordning, miljörevisionsordning och ekologiskt vattenbruk
1. För att främja utvecklingen av ekologiskt och energieffektivt vattenbruk får EHFF bevilja stöd för
a)
omställning av konventionellt vattenbruk till ekologiskt vattenbruk i den mening som avses i rådets förordning (EG) nr 834/2007 (33) och i enlighet med kommissionens förordning (EG) nr 710/2009 (34),
b)
deltagande i unionens miljölednings- och miljörevisionsordning (Emas), som inrättades genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 761/2001 (35).
2. Stöd får endast beviljas stödmottagare som åtar sig att delta i Emas under minst tre år eller att uppfylla kriterierna för ekologisk produktion under minst fem år.
3. Stödet ska beviljas i form av ersättning under högst tre år under den period under vilken företaget ställs om till ekologisk produktion eller under den period då företaget förbereder sitt deltagande i Emas. Medlemsstaterna ska beräkna ersättningen på grundval av
a)
det inkomstbortfall eller de extrakostnader för stödberättigande insatser enligt punkt 1 a som uppstår under övergångsperioden från konventionell produktion till ekologisk produktion, eller
b)
de extrakostnader för stödberättigande insatser enligt punkt 1 b som uppstår på grund av ansökan om deltagande i Emas och förberedelserna för detta.
Artikel 54
Vattenbruk som tillhandahåller miljötjänster
1. För att främja utvecklingen av vattenbruk som tillhandahåller miljötjänster får EHFF bevilja stöd för
a)
vattenbruksmetoder som är förenliga med specifika miljöbehov och som omfattas av de specifika förvaltningskrav som följer av att Natura 2000-områden har fastställts i enlighet med direktiv 92/43/EEG och direktiv 2009/147/EG,
b)
kostnader som är direkt kopplade till deltagande i ex situ-bevarandeåtgärder och ex situ-reproduktionsåtgärder för vattenlevande djur inom ramen för de program för bevarande och återställande av den biologiska mångfalden som har utarbetats av de offentliga myndigheterna eller som står under dessas överinsyn,
c)
vattenbruksinsatser, inbegripet bevarande och förbättring av miljön, den biologiska mångfalden och förvaltningen av landskapet och traditionella inslag i vattenbruksområden.
2. Stöd enligt punkt 1 a ska beviljas i form av årlig ersättning för extrakostnader som uppstår och/eller inkomstbortfall på grund av verksamhetskraven på de berörda områdena i samband med tillämpningen av direktiv 92/43/EEG eller direktiv 2009/147/EG.
3. Stöd enligt punkt 1 c får endast beviljas stödmottagare som åtar sig att under en period av minst fem år efterleva miljöåtaganden inom vattenbruket som går utöver vad som krävs enligt unionsrätten och nationell rätt. Insatsernas miljövinster ska påvisas genom en förhandsbedömning, som ska göras av de behöriga organ som medlemsstaten utser, utom i de fall då en viss insats ger redan erkända miljövinster.
4. Stöd enligt punkt 1 c ska beviljas i form av en årlig ersättning för de extrakostnader som uppstår och/eller inkomstbortfall.
5. Resultaten av de insatser som får stöd enligt denna artikel ska på lämpligt sätt ges offentlighet av medlemsstaten i enlighet med artikel 119.
Artikel 55
Åtgärder för folkhälsa
1. EHFF får bevilja stöd till blötdjursodlare för att kompensera tillfälliga avbrott i blötdjurskörden, när ett sådant avbrott sker uteslutande av folkhälsoskäl.
2. Stöd får endast beviljas om skördeavbrottet beror på att blötdjuren har förorenats genom spridning av toxinbildande plankton eller förekomst av plankton som innehåller biotoxiner och om
a)
föroreningen pågår i mer än fyra månader i följd, eller
b)
förlusten till följd av skördeavbrottet uppgår till mer än 25 % av det berörda företagets årsomsättning, beräknad utifrån företagets genomsnittliga omsättning under de tre kalenderår som föregår det år under vilket skörden avbröts.
Med avseende på tillämpningen av led b i första stycket, får medlemsstaterna fastställa särskilda beräkningsregler med avseende på företag med kortare verksamhetstid än tre år.
3. Kompensationen får betalas ut i högst tolv månader under hela programperioden. I vederbörligen motiverade fall får den förlängas en gång med högst ytterligare tolv månader upp till sammanlagt högst 24 månader.
Artikel 56
Åtgärder för djurs hälsa och välbefinnande
1. För att främja djurs hälsa och välbefinnande i vattenbruksföretag, bland annat vad gäller förebyggande åtgärder och biosäkerhet, får EHFF bevilja stöd för följande:
a)
Kostnader för kontroll och utrotning av sjukdomar inom vattenbruket i enlighet med rådets beslut 2009/470/EG (36), inklusive de driftskostnader som är nödvändiga för att fullgöra skyldigheterna inom ramen för en utrotningsplan.
b)
Utveckling av allmän och artspecifik bästa praxis eller uppförandekoder för biosäkerhet och för djurens hälsa och välfärd inom vattenbruket.
c)
Initiativ som syftar till att minska vattenbrukets beroende av veterinärmedicinska läkemedel.
d)
Veterinära eller farmaceutiska undersökningar och spridning och utbyte av information och bästa praxis om veterinära sjukdomar inom vattenbruket i syfte att främja en lämplig användning av veterinärmedicinska läkemedel.
e)
Inrättande och drift av hälsoskyddsgrupper som erkänts av medlemsstaterna inom vattenbrukssektorn.
f)
Kompensation till blötdjursodlare för tillfälligt inställande av verksamheten på grund av exceptionell massdödlighet, om dödligheten överstiger 20 % eller om förlusten på grund av inställandet av verksamheten uppgår till mer än 35 % av det berörda företagets årsomsättning, beräknad utifrån företagets genomsnittliga omsättning under de tre kalenderår som föregår det år under vilket verksamheten inställdes tillfälligt.
2. Stöd enligt punkt 1 d får inte omfatta inköp av veterinärmedicinska läkemedel.
3. Resultaten av de undersökningar som finansieras enligt punkt 1 d ska på lämpligt sätt rapporteras och ges offentlighet av medlemsstaten i enlighet med artikel 119.
4. Stöd får även beviljas offentligrättsliga organ.
Artikel 57
Försäkring för vattenbruksbestånd
1. För att skydda vattenbrukarnas inkomster får EHFF bidra till en försäkring för vattenbruksbestånd, som ska täcka ekonomiska förluster till följd av minst en av följande omständigheter:
a)
Naturkatastrofer.
b)
Allvarliga klimathändelser.
c)
Plötsliga förändringar av vattenkvaliteten och vattenmängden som aktören inte är ansvarig för.
d)
Vattenbrukssjukdomar, produktionsstopp eller förstörda produktionsanläggningar som aktören inte är ansvarig för.
2. Förekomsten av de omständigheter som avses i punkt 1 inom vattenbruket ska ha erkänts formellt av den berörda medlemsstaten.
3. Medlemsstaterna får vid behov på förhand fastställa kriterier som ska ligga till grund för det formella erkännande som avses i punkt 2.
4. Stöd får endast beviljas för försäkringsavtal för vattenbruksbestånd som omfattar ekonomiska förluster enligt punkt 1 på mer än 30 % av vattenbrukarens genomsnittliga årsomsättning, beräknad utifrån vattenbrukarens genomsnittliga omsättning under de tre år som föregick det år då de ekonomiska förlusterna inträffade.
KAPITEL III
Hållbar utveckling i fiske- och vattenbruksområden
Avsnitt 1
Tillämpningsområde och mål
Artikel 58
Tillämpningsområde
EHFF ska stödja hållbar utveckling i fiske- och vattenbruksområden med hjälp av en lokalt ledd utvecklingsstrategi enligt artikel 32 i förordning (EU) nr 1303/2013.
Artikel 59
Specifika mål
Stöd enligt detta kapitel ska bidra till uppnåendet av de specifika målen för unionsprioriteringen i artikel 6.4.
Avsnitt 2
Lokalt ledda utvecklingsstrategier och fiskets lokala aktionsgrupper
Artikel 60
Lokalt ledda utvecklingsstrategier
1. För att bidra till att uppnå de mål som avses i artikel 59 ska lokalt ledda utvecklingsstrategier
a)
leda till att fiskeri- och vattenbrukssektorerna deltar maximalt i arbetet med att skapa en hållbar utveckling i fiske- och vattenbruksområden längs kusterna och i inlandet,
b)
säkerställa att de lokala samhällena drar största möjliga nytta av de möjligheter som erbjuds genom utveckling med avseende på hav, kuster och inlandsvatten och i synnerhet genom hjälp till små och eftersatta fiskehamnar att maximera sin marina potential genom att utveckla en diversifierad infrastruktur.
2. Strategin ska överensstämma med de möjligheter och behov som har identifierats i det berörda området och med unionsprioriteringarna i artikel 6. Strategierna kan sträcka sig från att vara fokuserade på fisket till en bredare inriktning på diversifiering av fiskeberoende områden. Strategin ska vara mer än bara en samling insatser eller en uppsättning sektorsanknutna enskilda åtgärder.
Artikel 61
Fiskets lokala aktionsgrupper
1. Vid tillämpning av EHFF ska de lokala aktionsgrupper som avses i artikel 32.2 b i förordning (EU) nr 1303/2013 betecknas fiskets lokala aktionsgrupper (nedan kallade lokala aktionsgrupper).
2. De lokala aktionsgrupperna ska föreslå en lokalt ledd lokal utvecklingsstrategi som åtminstone grundar sig på åtminstone de inslag som anges i artikel 60 i denna förordning och ansvara för att den genomförs.
3. De lokala aktionsgrupperna ska
a)
i bred omfattning spegla huvudinriktningen för sin strategi och det berörda områdets socioekonomiska sammansättning genom en balanserad representation av huvudaktörerna, bland annat den privata sektorn, den offentliga sektorn och civilsamhället,
b)
säkerställa betydande representation för fiskeri- och/eller vattenbrukssektorerna.
4. Om den lokalt ledda lokala utvecklingsstrategin stöds av andra fonder än EHFF, ska den lokala aktionsgruppens urvalsorgan för EHFF-stödda projekt även uppfylla kraven i punkt 3.
5. De lokala aktionsgrupperna får även utföra andra uppgifter utöver de minimiuppgifter som anges i artikel 34.3 i förordning (EU) nr 1303/2013, när sådana uppgifter delegeras till dem av den förvaltande myndigheten.
Avsnitt 3
Stödberättigande insatser
Artikel 62
Stöd från EHFF till lokalt ledd utveckling
1. Följande insatser berättigar till stöd enligt detta avsnitt i enlighet med artikel 35 i förordning (EU) nr 1303/2013:
a)
Förberedande stöd.
b)
Genomförande av lokalt ledda utvecklingsstrategier.
c)
Samarbetsåtgärder.
d)
Löpande kostnader och ledning.
2. De lokala aktionsgrupperna får begära en förskottsbetalning från den förvaltande myndigheten, om en sådan möjlighet anges i det operativa programmet. Förskottsbeloppet får inte överskrida 50 % av det offentliga stöd som avser löpande kostnader och ledning.
Artikel 63
Genomförande av lokalt ledda utvecklingsstrategier
1. Stöd för att genomföra lokalt ledda utvecklingsstrategier får beviljas för följande mål:
a)
Skapa mervärde, skapa arbetstillfällen, locka till sig ungdomar och främja innovation längs hela distributionskedjan för fiskeri- och vattenbruksprodukter.
b)
Stödja diversifiering inom eller utanför kommersiellt fiske, livslångt lärande och skapande av arbetstillfällen i fiske- och vattenbruksområden.
c)
Förbättra de fiske- och vattenbruksområdenas lokala miljövärden och bidra till att de kommer till optimal nytta, bland annat genom insatser för att bekämpa klimatförändringar.
d)
Främja den sociala välfärden och kulturarvet i de fiske- och vattenbruksområdena, inklusive fiske, vattenbruk och det maritima kulturarvet.
e)
Stärka fiskesamhällenas roll i den lokala utvecklingen och förvaltningen av lokala fiskeriresurser och ledningen av havsanknuten verksamhet.
2. Det stöd som avses i punkt 1 får omfatta de åtgärder som anges i kapitlen I, II och IV i denna avdelning, med undantag av artiklarna 66 och 67, förutsatt att det finns en tydlig och logisk grund för förvaltning på lokal nivå. När stöd beviljas för insatser som svarar mot dessa åtgärder, ska de relevanta villkor och de bidragsskalor per insats som föreskrivs i kapitlen I, II och IV i denna avdelning tillämpas.
Artikel 64
Samarbetsåtgärder
1. Stöd enligt artikel 35.1 c i förordning (EU) nr 1303/2013 får beviljas för följande åtgärder:
a)
Interterritoriella och transnationella samarbetsprojekt.
b)
Förberedande tekniskt stöd för interterritoriella och transnationella samarbetsprojekt, på villkor att lokala aktionsgrupper kan visa att de håller på att förbereda genomförandet av ett projekt.
Med begreppet interterritoriellt samarbete avses i denna artikel samarbete inom en och samma medlemsstat, och med begreppet transnationellt samarbete avses samarbete mellan områden i flera medlemsstater eller samarbete mellan åtminstone ett område i en medlemsstat och ett eller flera områden i tredjeländer.
2. Utöver partnerskap med andra lokala aktionsgrupper kan ett partnerskap med en lokal aktionsgrupp inom ramen för EHFF enligt denna artikel vara ett offentlig-privat partnerskap som genomför en lokalt ledd utvecklingsstrategi inom eller utanför unionen.
3. I fall där samarbetsprojekt inte väljs ut av de lokala aktionsgrupperna ska medlemsstaterna inrätta ett lämpligt system för att underlätta samarbetsprojekt. De ska offentliggöra de nationella eller regionala administrativa förfarandena för urval av transnationella samarbetsprojekt och en förteckning över stödberättigande kostnader senast två år efter dagen för godkännandet av det operativa programmet.
4. Förvaltningsbeslut som avser samarbetsprojekt ska fattas senast fyra månader efter den dag då projektet lämnades in.
5. Medlemsstaterna ska anmäla godkända transnationella samarbetsprojekt till kommissionen i enlighet med artikel 110.
KAPITEL IV
Saluförings- och beredningsrelaterade åtgärder
Artikel 65
Specifika mål
Stöd enligt detta kapitel ska bidra till uppnåendet av de specifika målen för unionsprioriteringen i artikel 6.5.
Artikel 66
Produktions- och saluföringsplaner
1. EHFF ska bevilja stöd för utarbetande och genomförande av produktions- och saluföringsplaner enligt artikel 28 i förordning (EU) nr 1379/2013.
2. Utgifter för produktions- och saluföringsplaner ska endast kunna vara berättigade till stöd från EHFF efter det att de behöriga myndigheterna i respektive medlemsstat har godkänt den årsrapport som avses i artikel 28.5 i förordning (EU) nr 1379/2013.
3. Det årliga stödet till en producentorganisation enligt denna artikel får inte överstiga 3 % av det genomsnittliga årsvärdet av saluförd produktion för denna producentorganisation under de tre föregående kalenderåren. För nyligen erkända producentorganisationer får detta stöd inte överstiga 3 % av det genomsnittliga årsvärdet av den produktion som salufördes av denna organisations medlemmar under de tre föregående kalenderåren.
4. Den berörda medlemsstaten får bevilja ett förskott på 50 % av det ekonomiska stödet efter godkännande av produktions- och saluföringsplanen i enlighet med artikel 28.3 i förordning (EU) nr 1379/2013.
5. Det stöd som avses i punkt 1 ska endast beviljas producentorganisationer och sammanslutningar av producentorganisationer.
Artikel 67
Lagringsstöd
1. EHFF får på följande villkor bevilja ersättning till erkända producentorganisationer och sammanslutningar av producentorganisationer som lagrar de fiskeriprodukter som förtecknas i bilaga II till förordning (EU) nr 1379/2013, förutsatt att produkterna lagras i enlighet med artiklarna 30 och 31 i den förordningen:
a)
Beloppet på lagringsstödet får inte överstiga de tekniska och finansiella kostnaderna för de åtgärder som krävs för stabilisering och lagring av de aktuella produkterna.
b)
Kvantiteter som är berättigade till lagringsstöd får inte överstiga 15 % av de årliga kvantiteter av de aktuella produkterna som saluförs av producentorganisationen.
c)
Det årliga ekonomiska stödet får inte överstiga 2 % av det genomsnittliga årsvärdet av den produktion som saluförs av producentorganisationens medlemmar under perioden 2009-2011.
Med avseende på tillämpningen av led c i första stycket, om producentorganisationens medlemmar inte hade någon saluförd produktion under perioden 2009-2011, ska det genomsnittliga värdet av den saluförda produktionen under de tre första åren av medlemmarnas produktion beaktas.
2. Det stöd som avses i punkt 1 ska avslutas senast den 31 december 2018.
3. Det stöd som avses i punkt 1 ska beviljas först när produkterna släpps för användning som livsmedel.
4. Medlemsstaterna ska fastställa det belopp för tekniska och finansiella kostnader som ska vara tillämpligt på deras territorium enligt följande:
a)
Tekniska kostnader ska beräknas varje år på grundval av direkta kostnader för de åtgärder som krävs för att stabilisera och lagra produkterna i fråga.
b)
Finansiella kostnader ska beräknas varje år med hjälp av den räntesats som fastställs årligen i varje medlemsstat.
Dessa tekniska och finansiella kostnader ska offentliggöras.
5. Medlemsstaterna ska genomföra kontroller för att säkerställa att produkter som får lagringsstöd uppfyller villkoren i denna artikel. För dessa kontroller ska mottagare av lagringsstöd föra lagringsregister över varje kategori produkter som tas in i lager och senare åter släpps ut på marknaden för användning som livsmedel.
Artikel 68
Saluföringsåtgärder
1. EHFF får stödja saluföringsåtgärder för fiskeri- och vattenbruksprodukter i syfte att
a)
skapa producentorganisationer, sammanslutningar av producentorganisationer eller branschorganisationer som ska erkännas enligt avsnitt II kapitel II i förordning (EU) nr 1379/2013,
b)
hitta nya marknader och förbättra villkoren för utsläppandet på marknaden av fiskeri- och vattenbruksprodukter, inbegripet
i)
arter med marknadspotential,
ii)
oönskade fångster som landats av kommersiella bestånd i enlighet med tekniska åtgärder, artikel 15 i förordning (EU) nr 1380/2013 och artikel 8.2 b i förordning (EU) nr 1379/2013,
iii)
fiskeri- och vattenbruksprodukter som erhållits med metoder med liten miljöpåverkan eller ekologiska vattenbruksprodukter enligt definitionen i förordning (EG) nr 834/2007,
c)
främja kvaliteten och mervärdet genom att underlätta
i)
ansökan om registrering av en viss produkt och anpassning av berörda aktörer till relevanta efterlevnads- och certifieringskrav i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 (37),
ii)
certifiering och marknadsföring av produkter som erhållits genom hållbart fiske och vattenbruk, inbegripet produkter från småskaligt kustfiske, och genom miljövänliga beredningsmetoder,
iii)
saluföring av fiskeriprodukter direkt av fiskare som bedriver småskaligt kustfiske eller av fiskare som fiskar utan fartyg,
iv)
presentation och förpackning av produkter,
d)
bidra till öppenhet och insyn i fråga om produktion och marknader och genomföra marknadsundersökningar samt studier av unionens importberoende,
e)
bidra till spårbarhet för fiskeri- eller vattenbruksprodukter och i tillämpliga fall framtagandet av ett EU-miljömärke för fiskeri- och vattenbruksprodukter i enlighet med förordning (EU) nr 1379/2013,
f)
utarbeta standardkontrakt för små och medelstora företag som är förenliga med unionsrätten,
g)
genomföra regionala, nationella eller transnationella kommunikations- och marknadsföringskampanjer för att öka allmänhetens medvetenhet om hållbara fiskeri- och vattenbruksprodukter.
2. De insatser som avses i punkt 1 får omfatta produktions-, berednings- och saluföringsverksamhet längs hela distributionskedjan.
De insatser som avses i punkt 1 g får inte vara inriktade på varumärken.
Artikel 69
Beredning av fiskeri- och vattenbruksprodukter
1. EHFF får stödja sådana investeringar i beredningen av fiskeri- och vattenbruksprodukter som
a)
bidrar till energibesparingar eller minskar miljöpåverkan, bland annat avfallshantering,
b)
förbättrar säkerhet, hygien, hälsa och arbetsförhållanden,
c)
stödjer beredning av fångster från kommersiella bestånd som inte får vara avsedd som livsmedel,
d)
avser beredningen av biprodukter från den huvudsakliga beredningsverksamheten,
e)
avser beredning av ekologiska vattenbruksprodukter i enlighet med artiklarna 6 och 7 i förordning (EG) nr 834/2007,
f)
leder till nya eller förbättrade produkter, nya eller förbättrade processer eller nya eller förbättrade system för förvaltning och organisation.
2. När det gäller andra företag än små och medelstora företag ska det stöd som avses i punkt 1 endast beviljas genom de finansiella instrument som föreskrivs i avdelning IV i del två i förordning (EU) nr 1303/2013.
KAPITEL V
Kompensation för extra kostnader i de yttersta randområdena med avseende på fiskeri- och vattenbruksprodukter
Artikel 70
Kompensationssystem
1. EHFF får stödja kompensation för extra kostnader som uppstår för aktörer inom fiske, odling, beredning och saluföring av vissa fiskeri- och vattenbruksprodukter från de yttersta randområden som avses i artikel 349 i EUF-fördraget.
2. Varje berörd medlemsstat ska för sina regioner enligt punkt 1 upprätta en förteckning över de fiskeri- och vattenbruksprodukter samt de kvantiteter av dessa produkter som kan komma i fråga för kompensation.
3. När medlemsstaterna upprättar förteckningen och fastställer kvantiteterna enligt punkt 2, ska de beakta alla relevanta faktorer, särskilt behovet av att säkerställa att kompensationen är fullt förenlig med den gemensamma fiskeripolitikens regler.
4. Kompensation får inte beviljas för fiskeri- och vattenbruksprodukter som
a)
har fångats av fartyg från tredjeland, med undantag av fiskefartyg som för venezuelansk flagg och bedriver verksamhet i unionens vatten,
b)
har fångats av unionsfiskefartyg som inte är registrerade i en hamn i någon av de regioner som avses i punkt 1,
c)
som har importerats från tredjeländer.
5. Punkt 4 b ska inte tillämpas, om den befintliga kapaciteten inom beredningsindustrin i det berörda yttersta randområdet överstiger de kvantiteter råmaterial som levereras i enlighet med kompensationsplanen för den berörda regionen.
6. Följande aktörer ska vara berättigade till kompensation:
a)
Fysiska eller juridiska personer som använder produktionsmedel för att erhålla fiskeri- eller vattenbruksprodukter i syfte att släppa ut dem på marknaden.
b)
Ägare och operatörer av fartyg som är registrerade i hamnar i de områden som avses i punkt 1 och som är verksamma i dessa områden eller sammanslutningar av sådana ägare eller operatörer.
c)
Aktörer inom berednings- eller saluföringssektorn eller sammanslutningar av dessa.
Artikel 71
Beräkning av kompensationen
Kompensationen ska betalas till de aktörer som avses i artikel 70.6 som bedriver verksamhet i de regioner som avses i artikel 70.1 med beaktande av följande:
a)
För varje fiskeri- eller vattenbruksprodukt eller produktkategori, de extra kostnader som uppstår på grund av de specifika nackdelarna i de berörda regionerna.
b)
Eventuella andra typer av offentliga åtgärder som påverkar de extra kostnadernas omfattning.
Artikel 72
Kompensationsplan
1. De berörda medlemsstaterna ska till kommissionen lämna in en kompensationsplan för varje region som avses i artikel 70.1. I denna plan ska ingå den förteckning, de uppgifter om kvantiteter av fiskeri- och vattenbruksprodukter och den typ av aktörer som avses i artikel 70, kompensationens storlek enligt artikel 71 och uppgift om den förvaltande myndighet som avses i artikel 97. Kommissionen ska anta genomförandeakter som innehåller dess beslut om att godkänna kompensationsplanen eller inte.
2. Medlemsstaterna får ändra innehållet i den kompensationsplan som avses i punkt 1. Medlemsstaterna ska lämna in sådana ändringar till kommissionen. Kommissionen ska anta genomförandeakter som innehåller dess beslut om att godkänna dessa ändringar eller inte.
3. Kommissionen ska anta genomförandeakter för att fastställa kompensationsplanens struktur. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 127.3.
4. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 126, om kriterier för beräkningen av de extra kostnader som uppstår på grund av de specifika nackdelarna i de berörda regionerna.
Artikel 73
Statligt stöd för genomförandet av kompensationsplaner
Medlemsstaterna får bevilja ytterligare finansiering för genomförandet av de kompensationsplaner som avses i artikel 72. I sådana fall ska medlemsstaterna anmäla det statliga stödet till kommissionen, som får godkänna detta i enlighet med denna förordning som en del av de planerna. Statligt stöd som anmäls på detta vis ska anses ha anmälts i den mening som avses i första meningen i artikel 108.3 i EUF-fördraget.
KAPITEL VI
Kompletterande åtgärder för den gemensamma fiskeripolitiken inom ramen för delad förvaltning
Artikel 74
Geografiskt tillämpningsområde
Genom undantag från artikel 2 ska detta kapitel även tillämpas på insatser utanför unionens territorium.
Artikel 75
Specifika mål
Stöd enligt detta kapitel ska bidra till uppnåendet av de specifika målen för unionsprioriteringen i artikel 6.3.
Artikel 76
Kontroll och tillsyn
1. EHFF får stödja genomförandet av unionens system för kontroll, inspektion och tillsyn som föreskrivs i artikel 36 i förordning (EU) nr 1380/2013 och som närmare anges i förordning (EG) nr 1224/2009.
2. I synnerhet ska följande typer av insatser vara stödberättigande:
a)
Inköp, installation och/eller utveckling av teknik, inklusive datorutrustning och program, system för positionsbestämning (VDS), övervakningskameror (CCTV-system) och it-nät som gör det möjligt att samla in, administrera, validera, analysera, riskanalysera, presentera (genom kontrollrelaterade webbplatser) och utbyta samt utveckla provtagningsmetoder för data rörande fisket, inklusive sammankoppling med sektorsövergripande system för datautbyte.
b)
Utveckling, inköp och installation av nödvändiga komponenter, inklusive datorutrustning och program, som krävs för att säkerställa dataöverföring från aktörer inom fiske och saluföring av fiskeriprodukter till berörd medlemsstat och relevanta unionsmyndigheter, däribland nödvändiga komponenter för elektroniska registrerings- och rapporteringssystem (ERS), kontrollsystem för fartyg (VMS) och automatiska identifieringssystem (AIS) som installeras för kontrollsyften.
c)
Utveckling, inköp och installation av nödvändiga komponenter, inklusive datorutrustning och program, som krävs för att säkerställa spårbarhet vad gäller fiskeri- och vattenbruksprodukter i enlighet med artikel 58 i förordning (EG) nr 1224/2009.
d)
Genomförande av program för utbyte av data mellan medlemsstater och för analys av dessa data.
e)
Modernisering och inköp av patrullfartyg, patrullflygplan och patrullhelikoptrar, under förutsättning att de används för fiskerikontroll under minst 60 % av den totala användningstiden per år.
f)
Inköp av andra kontrollmedel, inbegripet anordningar för att mäta maskinstyrka och vägningsutrustning.
g)
Utveckling av innovativa kontroll- och övervakningssystem och genomförande av pilotprojekt knutna till fiskerikontroll, bl.a. DNA-analys av fisk eller utveckling av webbplatser med kontrollanknytning.
h)
Fortbildnings- och utbytesprogram, även mellan medlemsstater, för personal med ansvar för kontroll och övervakning av fiskeverksamhet.
i)
Lönsamhetsanalyser och bedömning av genomförda revisioner samt för utgifter som behöriga myndigheter ådrar sig i samband med kontroll och övervakning.
j)
Initiativ, inbegripet seminarier och medieverktyg, som syftar till att höja både fiskares och andra aktörers (t.ex. inspektörer, åklagare och domare) samt allmänhetens medvetenhet om behovet av att motverka olagligt, orapporterat och oreglerat fiske och om genomförandet av den gemensamma fiskeripolitikens regler.
k)
Driftskostnader som uppstår vid ökad kontroll av bestånd som omfattas av särskilda kontroll- och inspektionsprogram som inrättats i enlighet med artikel 95 i förordning (EG) nr 1224/2009 och samordning av kontrollen i enlighet med artikel 15 i rådets förordning (EG) nr 768/2005 (38).
l)
Program som är kopplade till genomförandet av en handlingsplan som upprättats i enlighet med artikel 102.4 i förordning (EG) nr 1224/2009, inbegripet eventuella driftskostnader.
3. De åtgärder som förtecknas i punkt 2 h-l ska endast vara stödberättigande om de avser kontrollverksamhet som utförs av en offentlig myndighet.
4. För de åtgärder som förtecknas i punkt 2 d och h ska de berörda medlemsstaterna utse de förvaltande myndigheter som är ansvariga för projektet.
Artikel 77
Datainsamling
1. EHFF ska stödja insamling, förvaltning och utnyttjande av uppgifter i enlighet med artikel 25.1 och 25.2 i förordning (EU) nr 1380/2013 och såsom ytterligare specificeras i förordning (EG) nr 199/2008.
2. I synnerhet ska följande typer av insatser vara stödberättigande:
a)
Insamling, förvaltning och utnyttjande av data för vetenskaplig analys och genomförande av den gemensamma fiskeripolitiken.
b)
Nationella, transnationella och subnationella fleråriga provtagningsprogram förutsatt att de avser bestånd som omfattas av den gemensamma fiskeripolitiken.
c)
Övervakning till havs av kommersiellt fiske och fritidsfiske, inklusive övervakning av bifångster av marina organismer såsom marina däggdjur och fåglar.
d)
Forskningsstudier till havs.
e)
Medlemsstaters företrädares och regionala myndigheters företrädares deltagande i regionala samordningsmöten, möten i de regionala fiskeriförvaltningsorganisationer där unionen är avtalsslutande part eller observatör eller möten i internationella organ med ansvar för att utfärda vetenskapliga utlåtanden.
f)
Förbättring av systemen för datainsamling och datahantering samt genomförande av pilotstudier för att förbättra befintliga system för insamling av data och datahantering.
KAPITEL VII
Tekniskt stöd på medlemsstaternas initiativ
Artikel 78
Tekniskt stöd på medlemsstaternas initiativ
1. EHFF får på medlemsstaternas initiativ och upp till ett tak på 6 % av det operativa programmets totala belopp stödja
a)
åtgärder för tekniskt stöd enligt artikel 59.1 i förordning (EU) nr 1303/2013,
b)
inrättandet av nationella nätverk som syftar till spridning av information, kapacitetsuppbyggnad och utbyte av bästa praxis samt till att stödja samarbetet mellan fiskets lokala aktionsgrupper på medlemsstatens territorium.
2. I undantagsfall och under vederbörligen motiverade omständigheter får det tak som avses i punkt 1 överskridas.
KAPITEL VIII
Åtgärder rörande den integrerade havspolitiken som finansieras inom ramen för delad förvaltning
Artikel 79
Specifika mål
1. Stöd enligt detta kapitel ska bidra till uppnåendet av de specifika målen för unionsprioriteringen i artikel 6.6, bland annat följande:
a)
Integrerad övervakning till havs, särskilt den gemensamma miljön för informationsutbyte (Cise) för övervakningen av unionens maritima område.
b)
Främjande av skyddet av den marina miljön, särskilt den biologiska mångfalden och marina skyddsområden som Natura 2000-områden, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 37 i denna förordning, och ett hållbart utnyttjande av havs- och kustresurserna och fortsatt fastställande av hållbarhetsgränser för mänsklig verksamhet som påverkar den marina miljön, särskilt inom ramen för direktiv 2008/56/EG.
2. Ändringar av det operativa programmet med avseende på de åtgärder som avses i punkt 1 får inte leda till någon ökning av det totala anslagsbelopp som anges i artikel 13.7.
Artikel 80
Stödberättigande insatser
1. EHFF får stödja insatser som är förenliga med målen i artikel 79, t.ex. insatser som
a)
bidrar till att målen för den integrerade övervakningen till havs uppnås, särskilt målen för den gemensamma miljön för informationsutbyte.
b)
skyddar den marina miljön, särskilt den biologiska mångfalden och marina skyddsområden som Natura 2000-områden, i enlighet med de skyldigheter som fastställs i direktiven 92/43/EEG och 2009/147/EG.
c)
förbättrar kunskaperna om tillståndet för den marina miljön i syfte att upprätta övervakningsprogram och åtgärdsprogram enligt direktiv 2008/56/EG i enlighet med de skyldigheter som fastställs i det direktivet.
2. Lönekostnaderna för personal från nationella förvaltningar ska inte anses vara stödberättigande driftskostnader.
AVDELNING VI
ÅTGÄRDER SOM FINANSIERAS INOM RAMEN FÖR DIREKT FÖRVALTNING
KAPITEL I
Integrerad havspolitik
Artikel 81
Geografiskt tillämpningsområde
Genom undantag från artikel 2 ska detta kapitel även tillämpas på insatser utanför unionens territorium.
Artikel 82
Tillämpningsområde och mål
Stöd enligt detta kapitel ska bidra till att stärka utvecklingen och genomförandet av unionens integrerade havspolitik. Stödet ska
a)
Främja utveckling och genomförande av integrerad förvaltning av havs- och kustrelaterade frågor, särskilt genom att
i)
främja insatser som uppmuntrar medlemsstaterna och deras regioner att utveckla, införa eller genomföra integrerad havsförvaltning,
ii)
främja dialog och samarbete i havsrelaterade frågor med och mellan behöriga myndigheter i medlemsstaterna och berörda aktörer, inbegripet genom utveckling och genomförande av integrerade havsområdesstrategier, med beaktande av ett balanserat synsätt i alla havsområden och särdragen för havsområden och deras subregioner samt i tillämpliga fall relevanta makroregionala strategier,
iii)
främja sektorsövergripande samarbetsplattformar och -nätverk, som omfattar företrädare för offentliga myndigheter på nationell, regional och lokal nivå, näringslivet, inbegripet turismen, forskningsintressenter, medborgare, det civila samhällets organisationer och arbetsmarknadens parter,
iv)
förbättra samarbetet mellan medlemsstaterna genom utbyte av uppgifter och bästa praxis mellan deras behöriga myndigheter,
v)
främja utbyte av bästa praxis och dialog på internationell nivå, inbegripet bilateral dialog med tredjeländer, med beaktande av havsrättskonventionen och relevanta internationella konventioner som baseras på denna, utan att det påverkar andra avtal eller arrangemang som kan vara i kraft mellan unionen och de berörda tredjeländerna; dialogen ska vid behov innefatta effektiv diskussion om ratificeringen och genomförandet av havsrättskonventionen,
vi)
öka synligheten för samt höja offentliga myndigheters, den privata sektorns och allmänhetens medvetenhet om en integrerad strategi för havsfrågor.
b)
Bidra till utvecklingen av sektorsövergripande initiativ som samtidigt gynnar flera olika sektorer inom havsnäringen och/eller olika sektorspolitiska mål, med beaktande av och på grundval av redan existerande verktyg och initiativ, till exempel
i)
integrerad havsövervakning för att förstärka en trygg, säker och hållbar användning av havsområdet, särskilt genom att förbättra ändamålsenligheten och effektiviteten genom informationsutbyte mellan sektorer och över gränser, med vederbörligt beaktande av redan existerande och framtida samarbetsmekanismer och -system,
ii)
processer inom havsplanering och inom integrerad förvaltning av kustområden,
iii)
en progressiv uppbyggnad av en heltäckande och offentligt tillgänglig högkvalitativ data- och kunskapsbas i havsfrågor som ska underlätta delning, vidareutnyttjande och spridning av data och kunskap på området bland olika användargrupper, så att dubbelarbete undviks; i detta syfte ska befintliga unions- och medlemsstatsprogram användas på bästa sätt.
c)
Stödja hållbar ekonomisk tillväxt, sysselsättning, innovation och ny teknik inom nya och framtida sektorer inom de maritima näringarna och i unionens kust- och skärgårdsområden och yttersta randområden, på ett sätt som kompletterar etablerade sektoriella och nationella verksamheter.
d)
Främja skyddet av den marina miljön, särskilt den biologiska mångfalden och marina skyddsområden som t.ex. Natura 2000-områden, främja ett hållbart utnyttjande av havs- och kustresurserna och fortsätta att fastställa hållbarhetsgränser för mänsklig verksamhet som påverkar den marina miljön, i enlighet med målen att uppnå och bevara en god miljöstatus såsom krävs i enlighet med direktiv 2008/56/EG.
Artikel 83
Stödberättigande insatser
1. EHFF får stödja insatser som är förenliga med målen i artikel 82, t.ex. följande:
a)
Undersökningar.
b)
Projekt, inbegripet testprojekt och samarbetsprojekt.
c)
Information till allmänheten och utbyte av bästa praxis, kampanjer för att öka medvetenheten och kommunikations- och spridningsverksamhet i samband med dessa, som t.ex. reklamkampanjer, evenemang, skapande och uppdatering av webbplatser samt plattformar för berörda aktörer.
d)
Konferenser, seminarier, forum och workshoppar.
e)
Samordnande verksamhet, som t.ex. nätverk för informationsdelning och utvecklingsstöd för havsområdesstrategier.
f)
Utveckling, drift och underhåll av it-system och -nätverk som möjliggör insamling, administrering, validering, analys och utbyte av samt utveckling av provtagningsmetoder för data, samt sammankoppling med sektorsövergripande system för datautbyte.
g)
Utbildningsprojekt för att utveckla kunskap, yrkeskvalifikationer och åtgärder som syftar till att främja yrkesutveckling inom de maritima näringarna.
2. För att uppnå det specifika målet att utveckla gränsöverskridande och sektorsövergripande insatser enligt artikel 82 b får EHFF stödja följande områden:
a)
Utveckling och införande av tekniska verktyg för integrerad övervakning till havs, i synnerhet för att stödja utveckling, drift och underhåll av Cise, i syfte att främja ett sektorsövergripande och gränsöverskridande utbyte av övervakningsinformation som sammankopplar samtliga användargrupper, med beaktande av relevanta förändringar av sektorspolitiken avseende övervakning och för att vid behov bidra till dess nödvändiga utveckling.
b)
Samordning och samarbete mellan medlemsstater eller regioner för att utveckla havsplanering och integrerad förvaltning av kustområden, inbegripet utgifter knutna till system och rutiner för datadelning och dataövervakning, utvärderingsverksamhet, etablering och drift av expertnät och inrättande av ett program med målet att bygga upp medlemsstaternas kapacitet att genomföra havsplanering.
c)
Initiativ för att medfinansiera, köpa in och underhålla system för marin observation samt tekniska verktyg för utformning, etablering och drift av ett driftfärdigt europeiskt nätverkssystem för marin observation och datainsamling som syftar till att underlätta insamling, förvärv, sammanställning, bearbetning, kvalitetskontroll, vidareutnyttjande och spridning av marina data och kunskaper genom samarbete mellan de institutioner i medlemsstaterna och/eller internationella institutioner som är berörda.
KAPITEL II
Kompletterande åtgärder för den gemensamma fiskeripolitiken och den integrerade havspolitiken inom ramen för direkt förvaltning
Artikel 84
Geografiskt tillämpningsområde
Genom undantag från artikel 2 ska detta kapitel även tillämpas på insatser utanför unionens territorium.
Artikel 85
Specifika mål
Åtgärder enligt detta kapitel ska underlätta genomförandet av den gemensamma fiskeripolitiken och den integrerade havspolitiken, särskilt i följande avseenden:
a)
Insamling, hantering och spridning av vetenskapliga utlåtanden inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken.
b)
Särskilda kontroll- och tillsynsåtgärder inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken.
c)
Frivilliga bidrag till internationella organisationer.
d)
Rådgivande nämnder.
e)
Marknadsinformation.
f)
Kommunikationsverksamhet i samband med den gemensamma fiskeripolitiken och den integrerade havspolitiken.
Artikel 86
Vetenskapliga utlåtanden och kunskaper
1. EHFF får stödja tillhandahållande av vetenskapliga resultat, särskilt projekt för tillämpad forskning direkt knutna till tillhandahållande av vetenskapliga och socioekonomiska yttranden och utlåtanden, med syftet att grunda den gemensamma fiskeripolitiken på sunda och effektiva fiskeriförvaltningsbeslut.
2. I synnerhet ska följande typer av insatser vara stödberättigande:
a)
Studier och pilotprojekt som behövs för den gemensamma fiskeripolitikens genomförande och utveckling, däribland om alternativ teknik för hållbar fiskeri- och vattenbruksförvaltning, bland annat inom rådgivande nämnder.
b)
De vetenskapliga organens, inklusive de internationella rådgivande organ som ansvarar för beståndsbedömningen, oberoende experters och forskningsinstituts utarbetande och tillhandahållande av vetenskapliga yttranden och utlåtanden.
c)
Experters deltagande i arbetsgruppsmöten om vetenskapliga och tekniska frågor på fiskeriområdet och i expertgrupper, såsom STECF, samt i de internationella rådgivande organen och i möten där det krävs bidrag från fiskeri- och vattenbruksexperter.
d)
Forskningsstudier till havs enligt artikel 12.2 i förordning (EG) nr 199/2008, i områden där unionsfartyg verkar enligt hållbara fiskepartnerskapsavtal enligt artikel 31 i förordning (EU) nr 1380/2013.
e)
Kommissionens utgifter för tjänster som rör insamling, förvaltning och utnyttjande av data, organisation och förvaltning av expertmöten om fiskerifrågor och förvaltning av årliga arbetsprogram knutna till vetenskaplig och teknisk expertis i fiskerifrågor, behandling av dataförfrågningar och datamaterial samt det förberedande arbetet i samband med vetenskapliga yttranden och utlåtanden.
f)
Samarbetsverksamhet mellan medlemsstater på området datainsamling, med deltagande från de olika regionala aktörerna och inbegripet upprättande och drift av regionaliserade databaser för lagring, förvaltning och användning av data som befrämjar regionalt samarbete och förbättrar datainsamlings- och dataförvaltningsverksamhet samt vetenskaplig expertis till stöd för fiskeriförvaltningen.
Artikel 87
Kontroll och tillsyn
1. EHFF får stödja genomförandet av unionens system för kontroll, inspektion och tillsyn, som föreskrivs i artikel 36 i förordning (EU) nr 1380/2013 och som anges närmare i förordning (EG) nr 1224/2009.
2. I synnerhet ska följande typer av insatser vara stödberättigande:
a)
Gemensamma inköp och/eller gemensam inhyrning av flera medlemsstater som tillhör samma geografiska område av patrullfartyg, patrullflygplan och patrullhelikoptrar, under förutsättning att dessa används för fiskerikontroll under minst 60 % av den sammanlagda användningstiden per år.
b)
Utgifter för bedömning och utveckling av ny kontrollteknik samt förfaranden för utbyte av data.
c)
Alla driftsrelaterade utgifter för kommissionens kontroll och utvärdering av genomförandet av den gemensamma fiskeripolitiken, särskilt kontroll-, inspektions- och revisionsuppdrag, utrustning och fortbildning för kommissionstjänstemän, anordnande av eller deltagande i möten, inbegripet medlemsstaternas utbyte av uppgifter och bästa praxis, studier, it-tjänster och -leverantörer, samt inköp eller hyra av utrustning för inspektioner enligt avdelningarna IX och X i förordning (EG) nr 1224/2009.
3. EHFF får i syfte att stärka och standardisera kontrollerna stödja genomförandet av transnationella projekt som syftar till att utveckla och testa de mellanstatliga system för kontroll, inspektion och verkställighet som föreskrivs i artikel 36 i förordning (EU) nr 1380/2013 och som anges närmare i förordning (EG) nr 1224/2009.
Stödberättigande typer av insatser ska i synnerhet inbegripa följande:
a)
Internationella utbildningsprogram för personal med ansvar för att övervaka, kontrollera och övervaka fiskeverksamhet.
b)
Initiativ, inbegripet seminarier och medieverktyg, för att standardisera tolkningen av regler och relaterade kontroller i unionen.
4. När det gäller de insatser som avses i punkt 2 a, ska endast en av de berörda medlemsstaterna utses till stödmottagare.
Artikel 88
Frivilliga finansiella bidrag till internationella organisationer
EHFF får stödja följande typer av insatser på området internationella relationer:
a)
Finansiella bidrag till Förenta nationernas organisationer och frivilliga bidrag till varje internationell organisation som är aktiv på havsrättens område.
b)
Finansiella bidrag till förberedandet av nya internationella organisationer eller utarbetandet av nya internationella fördrag som är av intresse för unionen.
c)
Finansiella bidrag till arbete eller program som genomförs av internationella organisationer som är av särskilt intresse för unionen.
d)
Finansiella bidrag till all sådan verksamhet (t.ex. arbetsmöten och informella och extra möten mellan de fördragsslutande parterna) som tillvaratar unionens intressen i internationella organisationer och stärker samarbetet med unionens partner i sådana organisationer. När unionens intressen kräver närvaro av företrädare från tredjeländer i förhandlingar och möten i internationella forum eller organisationer, får EHFF täcka kostnaderna för deras deltagande.
Artikel 89
Rådgivande nämnder
1. EHFF ska stödja driftskostnaderna för de rådgivande nämnder som inrättats i enlighet med artikel 43 i förordning (EU) nr 1380/2013.
2. En rådgivande nämnd med status som juridisk person får i egenskap av organisation som arbetar för mål av allmänt europeiskt intresse ansöka om stöd från unionen.
Artikel 90
Marknadsinformation
EHFF får stödja kommissionens utarbetande och spridning av marknadsinformation om fiskeri- och vattenbruksprodukter i enlighet med artikel 42 i förordning (EU) nr 1379/2013.
Artikel 91
Kommunikationsverksamhet som rör den gemensamma fiskeripolitiken och den integrerade havspolitiken
EHFF får stödja
a)
kostnader för informations- och kommunikationsverksamhet knuten till den gemensamma fiskeripolitiken och den integrerade havspolitiken, däribland
i)
kostnader för produktion, översättning och spridning av skriftligt, audiovisuellt och elektroniskt material som har skräddarsytts för de olika målgruppernas behov,
ii)
kostnader för förberedande och organisation av evenemang och möten för att informera de olika parter som berörs av den gemensamma fiskeripolitiken och den integrerade havspolitiken eller inhämta deras åsikter,
b)
rese- och inkvarteringskostnader för experter och företrädare för intressenter som kommissionen har bjudit in till möten,
c)
kostnader för spridning av information om unionens politiska prioriteringar i den mån de berör de allmänna målen i denna förordning.
KAPITEL III
Tekniskt stöd
Artikel 92
Tekniskt stöd på kommissionens initiativ
EHFF får på kommissionens initiativ och upp till ett tak på 1,1 % av EHFF stödja följande åtgärder:
a)
Åtgärder för tekniskt stöd enligt artikel 58 i förordning (EU) nr1303/2013 avseende genomförandet av denna förordning.
b)
Utarbetande, övervakning och utvärdering av hållbara fiskepartnerskapsavtal och unionens deltagande i regionala fiskeriförvaltningsorganisationer. De berörda åtgärderna ska bestå av studier, möten, expertdeltagande, kostnader för tillfälligt anställda, informationsverksamhet och andra administrativa kostnader eller kostnader för vetenskapligt eller tekniskt bistånd från kommissionen.
c)
Inrättande av ett europeiskt nätverk för fiskets lokala aktionsgrupper för att främja kapacitetsuppbyggnad, informationsspridning, utbyte av erfarenheter och bästa praxis samt för att stödja samarbete mellan fiskets lokala aktionsgrupper. Nätverket ska samarbeta med de nätverksbildande organ och tekniska stödorgan för lokal utveckling som inrättats av Eruf, ESF och Ejflu för deras verksamhet för lokal utveckling och gränsöverskridande samarbete.
AVDELNING VII
GENOMFÖRANDE INOM RAMEN FÖR DELAD FÖRVALTNING
KAPITEL I
Allmänna bestämmelser
Artikel 93
Tillämpningsområde
Denna avdelning ska tillämpas på åtgärder som finansieras inom ramen för delad förvaltning enligt avdelning V.
KAPITEL II
Genomförandemekanism
Avsnitt 1
Stöd från EHFF
Artikel 94
Fastställande av medfinansieringssatser
1. När kommissionen antar genomförandeakter enligt artikel 19 för att godkänna ett operativt program ska den fastställa det högsta bidraget från EHFF till det operativa programmet.
2. Bidraget från EHFF ska beräknas på grundval av de stödberättigande offentliga utgifterna.
I det operativa programmet ska det fastställas den bidragssats från EHFF som ska tillämpas för unionsprioriteringarna i artikel 6. EHFF-bidragssatsen ska vara högst 75 %, och lägst 20 % av de stödberättigande offentliga utgifterna.
3. Genom undantag från punkt 2 ska EHFF-bidraget vara följande:
a)
100 % av de stödberättigande offentliga utgifterna för stöd enligt det lagringsstöd som avses i artikel 67.
b)
100 % av de stödberättigande offentliga utgifterna för det kompensationssystem som avses i artikel 70.
c)
50 % av de stödberättigande offentliga utgifterna för det stöd som avses i artiklarna 33, 34 och 41.2.
d)
70 % av de stödberättigande offentliga utgifterna för det stöd som avses i artikel 76.2.
e)
90 % av de stödberättigande offentliga utgifterna för det stöd som avses i artikel 76.2 a-d och f-l.
f)
80 % av de stödberättigande utgifterna för det stöd som avses i artikel 77.
4. Genom undantag från punkt 2 ska den högsta EHFF-bidragssats som ska tillämpas för de specifika målen inom en av unionsprioriteringarna höjas med tio procentenheter, om hela unionsprioriteringen enligt artikel 6.4 genomförs genom en lokalt ledd utveckling.
Artikel 95
Stödnivå för offentligt stöd
1. Medlemsstaterna ska tillämpa en högsta stödnivå för offentligt stöd på 50 % av de totala stödberättigande utgifterna för insatsen.
2. Genom undantag från punkt 1 får medlemsstaterna tillämpa en stödnivå för offentligt stöd på 100 % av de stödberättigande utgifterna för insatsen, när
a)
stödmottagaren är ett offentligrättsligt organ eller ett företag som anförtrotts att tillhandahålla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse enligt artikel 106.2 i EUF-fördraget, om stödet beviljas för tillhandahållande av sådana tjänster,
b)
insatsen är knuten till det lagringsstöd som avses i artikel 67,
c)
insatsen är knuten till det kompensationssystem som avses i artikel 70,
d)
insatsen är knuten till den datainsamling som avses i artikel 77,
e)
insatsen är knuten till stöd enligt artikel 33 eller 34 eller till kompensation enligt artikel 54, 55 eller 56.
f)
insatsen är knuten till de åtgärder för den integrerade havspolitiken som avses i artikel 80.
3. Genom undantag från punkt 1 får medlemsstaterna tillämpa en stödnivå för offentligt stöd mellan 50 % och 100 % av de totala stödberättigande utgifterna när
a)
insatsen genomförs inom ramen för avdelning V kapitel I, II eller IV och uppfyller samtliga följande kriterier:
i)
insatsen är av kollektivt intresse,
ii)
det rör sig om en kollektiv stödmottagare,
iii)
det har innovativa inslag, där så är lämpligt, på lokal nivå,
b)
insatsen genomförs inom ramen för avdelning V kapitel III och uppfyller ett av kriterierna i led a i, ii eller iii i denna punkt och ger allmänheten tillgång till dess resultat.
4. Genom undantag från punkt 1 ska ytterligare procentenheter tillämpas på stödnivån för specifika typer av insatser som anges i bilaga I.
5. Kommissionen ska anta genomförandeakter för att fastställa hur de olika procentenheterna ska tillämpas på stödnivån för det offentliga stödet, när flera villkor i bilaga I är uppfyllda. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 127.3.
Artikel 96
Beräkning av extrakostnader och inkomstbortfall
När stöd beviljas på grundval av extrakostnader eller inkomstbortfall ska medlemsstaterna se till att de underliggande beräkningarna är adekvata, korrekta och upprättade i förväg på grundval av en rättvis och kontrollerbar beräkningsmetod.
KAPITEL III
Förvaltnings- och kontrollsystem
Artikel 97
Förvaltande myndighet
1. Utöver de allmänna reglerna i artikel 125 i förordning (EU) nr 1303/2013 ska den förvaltande myndigheten
a)
senast den 31 mars varje år förse kommissionen med relevanta ackumulerade uppgifter om de insatser som valts ut för finansiering fram till utgången av föregående kalenderår, inbegripet grundläggande uppgifter om såväl stödmottagaren som projektet,
b)
se till att det operativa programmet offentliggörs genom att informera potentiella stödmottagare, yrkesorganisationer, ekonomiska parter och arbetsmarknadens parter, organ som arbetar för att främja jämställdhet mellan kvinnor och män samt berörda icke-statliga organisationer, inbegripet miljöorganisationer, om de möjligheter som programmet ger och om reglerna för att få finansieringsstöd via programmet,
c)
se till att det operativa programmet ges publicitet, genom att informera stödmottagare om unionsbidraget och allmänheten om den roll som unionen spelar i programmet.
2. Kommissionen ska anta genomförandeakter för att fastställa regler för hur de uppgifter som avses i punkt 1 a ska presenteras. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 127.2.
Artikel 98
Överföring av finansiella uppgifter
1. Senast den 31 januari respektive den 31 juli ska medlemsstaterna till kommissionen elektroniskt lämna en prognos av det belopp för vilket de förväntas lämna in betalningsansökningar för innevarande och påföljande budgetår.
2. Kommissionen ska anta en genomförandeakt för att fastställa den modell som ska användas för inlämnande av finansiella uppgifter till kommissionen. Denna genomförandeakt ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 127.3.
KAPITEL IV
Medlemsstaternas kontroller
Artikel 99
Medlemsstaternas finansiella korrigeringar
1. Utöver de finansiella korrigeringar som avses i artikel 143 i förordning (EU) nr 1303/2013 ska medlemsstaterna genomföra finansiella korrigeringar om stödmottagaren inte uppfyller de skyldigheter som avses i artikel 10.2 i den här förordningen.
2. För de fall av finansiella korrigeringar som avses i punkt 1 ska medlemsstaterna fastställa korrigeringens belopp, som ska stå i proportion till arten, svårighetsgraden, varaktigheten och upprepningen av stödmottagarens överträdelse eller straffbara gärning och omfattningen av EHFF:s bidrag till stödmottagarens ekonomiska verksamhet.
KAPITEL V
Kommissionens kontroll
Avsnitt 1
Avbrott och tillfälligt inställande
Artikel 100
Avbrott i betalningsfristen
1. Utöver de skäl till avbrytande som anges i artikel 83.1 a, b och c i förordning (EU) nr 1303/2013 får den delegerade utanordnaren i den mening som avses i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 avbryta betalningsfristen för en mellanliggande utbetalning om en medlemsstat har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt den gemensamma fiskeripolitiken och detta kan påverka de utgifter som ingår i en attesterad utgiftsdeklaration för vilken det begärts en mellanliggande utbetalning.
2. Innan betalningsfristen för en mellanliggande utbetalning avbryts enligt punkt 1 ska kommissionen anta en genomförandeakt för att bekräfta att det finns belägg som tyder på allvarlig underlåtenhet att uppfylla skyldigheterna enligt den gemensamma fiskeripolitiken. Kommissionen ska, innan den antar en sådan genomförandeakt, omedelbart informera den berörda medlemsstaten om sådana belägg eller trovärdiga uppgifter, och medlemsstaten ska ges möjlighet att inom en rimlig tidsfrist inkomma med sina synpunkter.
3. Avbrottet i alla eller delar av de mellanliggande betalningar som avser utgifter som avses i punkt 1 och som omfattas av ansökan om utbetalning ska vara proportionellt, med hänsyn till underlåtenhetens typ, svårighetsgrad, varaktighet och upprepning.
Artikel 101
Tillfälligt inställande av utbetalningar
1. Utöver artikel 142 i förordning (EU) nr 1303/2013 får kommissionen anta en genomförandeakt för att helt eller delvis tillfälligt ställa in de mellanliggande utbetalningarna för det operativa programmet i händelse av allvarlig underlåtenhet från en medlemsstats sida att fullgöra skyldigheterna enligt den gemensamma fiskeripolitiken som kan komma att påverka de utgifter som ingår i en attesterad utgiftsdeklaration för vilken det begärts en mellanliggande utbetalning.
2. Innan en mellanliggande utbetalning tillfälligt ställs in enligt punkt 1 ska kommissionen anta en genomförandeakt för att bekräfta att en medlemsstat har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt den gemensamma fiskeripolitiken. Kommissionen ska, innan den antar en sådan genomförandeakt, omedelbart informera den berörda medlemsstaten om sådana belägg eller trovärdiga uppgifter, och medlemsstaten ska ges möjlighet att inkomma med sina synpunkter i frågan.
3. Det tillfälliga inställandet av alla eller delar av de mellanliggande betalningar som avser utgifter som avses i punkt 1 och som omfattas av ansökan om utbetalning ska vara proportionellt, med hänsyn till den allvarliga underlåtenhetens typ, svårighetsgrad, varaktighet och upprepning.
Artikel 102
Kommissionens befogenheter
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 126 för att fastställa de fall av underlåtenhet som avses i artikel 100 och de fall av allvarlig underlåtenhet som avses i artikel 101.1, med grund i de relevanta regler inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken som är av grundläggande betydelse för bevarandet av marina biologiska resurser.
Avsnitt 2
Informationsutbyte och finansiella korrigeringar
Artikel 103
Tillgång till information
Medlemsstaterna ska på kommissionens begäran underrätta kommissionen om alla lagar och andra författningar som de har antagit för att genomföra unionsakter som avser den gemensamma fiskeripolitiken, i den mån dessa akter får ekonomiska följder för EHFF.
Artikel 104
Konfidentialitet
1. Medlemsstaterna och kommissionen ska vidta alla åtgärder som behövs för att säkerställa konfidentialitet för de uppgifter som överlämnas eller erhålls under kontroller på platsen eller inom ramen för avslutande av räkenskaperna som verkställs enligt denna förordning.
2. De principer som avses i artikel 8 i rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 (39) ska tillämpas på de uppgifter som avses i punkt 1 i den här artikeln.
Artikel 105
Kommissionens finansiella korrigeringar
1. Utöver i de fall som anges i artiklarna 22.7, 85 och 144.1 i förordning (EU) nr 1303/2013 ska kommissionen anta genomförandeakter för att genomföra finansiella korrigeringar genom att helt eller delvis ställa in unionens stöd till ett operativt program, när den efter att ha gjort den nödvändiga granskningen drar följande slutsatser:
a)
Det finns utgifter i en attesterad utgiftsdeklaration som påverkas av fall där stödmottagaren inte respekterar skyldigheterna enligt artikel 10.2 i denna förordning och som inte har korrigerats av medlemsstaten innan korrigeringsförfarandet enligt denna punkt inleddes.
b)
Utgifter som ingår i den attesterade utgiftsdeklarationen påverkas av fall av allvarlig bristande efterlevnad av den gemensamma fiskeripolitikens regler från medlemsstatens sida, vilka har lett till inställande av utbetalning enligt artikel 101 i denna förordning, och den berörda medlemsstaten fortfarande inte kan visa att den har vidtagit de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att de tillämpliga reglerna kommer att följas och upprätthållas i framtiden.
2. Vid fastställande av korrigeringsbeloppet ska kommissionen ta hänsyn till arten, svårighetsgraden, varaktigheten och upprepningen av medlemsstatens eller stödmottagarens allvarliga bristande efterlevnad av den gemensamma fiskeripolitikens regler samt omfattningen av EHFF:s bidrag till den berörda stödmottagarens ekonomiska verksamhet.
3. Om det inte är möjligt att exakt fastställa storleken på de utgifter som är kopplade till medlemsstatens bristande efterlevnad av den gemensamma fiskeripolitikens regler, ska kommissionen tillämpa en schablonsats eller göra en extrapolerad finansiell korrigering i enlighet med punkt 4.
4. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 126, för att fastställa kriterier för fastställandet av nivån för den tillämpliga finansiella korrigeringen och kriterier för tillämpningen av schablonbelopp eller extrapolerad finansiell korrigering.
Artikel 106
Förfarande
Artikel 145 i förordning (EU) nr 1303/2013 ska tillämpas med nödvändiga ändringar, om kommissionen föreslår en finansiell korrigering enligt artikel 105 i den här förordningen.
KAPITEL VI
Övervakning, utvärdering, information och kommunikation
Avsnitt 1
Inrättandet av och målen för ett gemensamt övervaknings- och utvärderingssystem
Artikel 107
Övervaknings- och utvärderingssystem
1. Det ska inrättas ett gemensamt övervaknings- och utvärderingssystem för EHFF-insatser inom ramen för delad förvaltning, med vars hjälp man kan mäta hur EHFF fungerar. För att säkerställa en effektiv utvärdering ska kommissionen anta delegerade akter i enlighet med artikel 126 som fastställer systemets innehåll och uppbyggnad.
2. EHFF:s allmänna verkan ska beaktas i förhållande till unionens prioriteringar enligt artikel 6.
Kommissionen får anta genomförandeakter för att fastställa specifika indikatorer för dessa unionsprioriteringar. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 127.3.
3. Medlemsstaterna ska förse kommissionen med all den information som behövs för att de aktuella åtgärderna ska kunna övervakas och utvärderas. Kommissionen ska ta hänsyn till databehovet och synergieffekterna mellan potentiella uppgiftskällor, i synnerhet deras användning för statistiska ändamål när så är lämpligt. Kommissionen ska anta genomförandeakter för att fastställa regler om de uppgifter som ska överlämnas av medlemsstaterna samt om uppgiftsbehoven och synergieffekterna mellan olika potentiella uppgiftskällor. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 127.3.
4. Kommissionen ska vart fjärde år lägga fram en rapport om genomförandet av denna artikel för Europaparlamentet och rådet. Den första rapporten ska läggas fram senast den 31 december 2017.
Artikel 108
Mål
Målen för det gemensamma övervaknings- och utvärderingssystemet ska vara följande:
a)
Att visa landvinningar och framsteg inom den gemensamma fiskeripolitiken och den integrerade havspolitiken samt att beakta EHFF-insatsernas allmänna verkan och utvärdera deras ändamålsenlighet, effektivitet och relevans.
b)
Att bidra till att göra stödet till den gemensamma fiskeripolitiken och den integrerade havspolitiken mer målinriktat.
c)
Att stödja en gemensam kunskapsprocess i samband med övervakning och utvärdering.
d)
Att tillhandahålla solida, faktabaserade utvärderingar av EHFF:s insatser, vilka kan användas i beslutsprocessen.
Avsnitt 2
Tekniska bestämmelser
Artikel 109
Gemensamma indikatorer
1. En förteckning över gemensamma indikatorer som ska vara kopplade till det operativa programmets ursprungssituation samt till dess finansiella genomförande och resultat och som ska vara tillämpliga på varje operativt program ska anges i det övervaknings- och utvärderingssystem som föreskrivs i artikel 107, så att data kan sammanställas på unionsnivå.
2. De gemensamma indikatorerna ska vara kopplade till de delmål och mål som fastställs i det operativa programmet i enlighet med unionens prioriteringar enligt artikel 6. De gemensamma indikatorerna ska användas med avseende på den resultatöversyn som avses i artikel 21.1 i förordning (EU) nr 1303/2013 och ska möjliggöra utvärdering av framsteg, effektivitet och ändamålsenlighet i genomförandet av policyn i förhållande till målsättningar och mål på unionsnivå och programnivå.
Artikel 110
Elektroniskt informationssystem
1. Den centrala information om genomförandet av det operativa programmet, om varje insats som valts ut för finansiering och om avslutade insatser som behövs för övervakning och utvärdering, inbegripet nyckeluppgifter om stödmottagaren och projektet, ska registreras och uppdateras elektroniskt.
2. Kommissionen ska säkerställa att det finns ett ändamålsenligt och säkert elektroniskt system för registrering, uppdatering och förvaltning av central information och ska rapportera om övervakning och utvärdering.
Artikel 111
Tillhandahållande av information
Stödmottagare inom ramen för EHFF, inbegripet fiskets lokala aktionsgrupper, ska till den förvaltande myndigheten och/eller till utsedda utvärderingsorgan eller andra organ som tilldelats befogenheter att utföra uppgifter på dess vägnar, överlämna alla de data och uppgifter som behövs för att övervaka och utvärdera det operativa programmet, särskilt när det gäller hur de särskilda målen och prioriteringarna uppnås.
Avsnitt 3
Övervakning
Artikel 112
Övervakningsförfaranden
1. Den förvaltande myndighet som avses i artikel 97 i denna förordning och den övervakningskommitté som avses i artikel 47 i förordning (EU) nr 1303/2013 ska övervaka programgenomförandets kvalitet.
2. Den förvaltande myndigheten och övervakningskommittén ska övervaka alla operativa program med utgångspunkt i ekonomiska indikatorer samt utfalls-, utgångs- och resultatindikatorer.
Artikel 113
Övervakningskommitténs uppgifter
Utöver de uppgifter som anges i artikel 49 i förordning (EU) nr 1303/2013 ska övervakningskommittén kontrollera resultatnivån för det operativa programmet och att genomförandet är effektivt. Kommittén ska i detta syfte
a)
inom sex månader efter beslutet om godkännande av programmet höras om urvalskriterierna för finansierade insatser och godkänna dessa; urvalskriterierna ska ses över på grundval av programplaneringsbehoven,
b)
granska den verksamhet och de resultat som är kopplade till programmets utvärderingsplan,
c)
granska de åtgärder inom programmet som rör uppfyllandet av särskilda förhandsvillkor,
d)
granska och godkänna de årliga rapporterna om genomförandet, innan de skickas till kommissionen,
e)
granska åtgärder för främjande av jämställdhet mellan män och kvinnor, lika möjligheter och icke-diskriminering, inklusive tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning,
Övervakningskommittén ska inte konsulteras om den arbetsplan för datainsamling som avses i artikel 21.
Artikel 114
Årlig genomföranderapport
1. Senast den 31 maj 2016 och därefter den 31 maj varje år till och med 2023 ska medlemsstaterna till kommissionen lämna en årlig rapport om det operativa programmets genomförande under det föregående kalenderåret. Den rapport som lämnas in 2016 ska avse kalenderåren 2014 och 2015.
2. Utöver bestämmelserna i artikel 50 i förordning (EU) nr 1303/2013 ska de årliga rapporterna om genomförandet innehålla följande:
a)
Information om ekonomiska åtaganden och utgifter per åtgärd.
b)
En sammanfattning av den verksamhet som bedrivits i samband med utvärderingsplanen.
c)
Information om de åtgärder som vidtagits vid fall av allvarliga överträdelser enligt artikel 10.1 i denna förordning samt överträdelser av villkoren i artikel 10.2 i denna förordning, samt korrigerande åtgärder.
d)
Information om åtgärder som vidtagits enligt artikel 41.10 i denna förordning.
e)
Information om åtgärder som vidtagits för att säkerställa att stödmottagarnas namn offentliggörs i enlighet med bilaga V till denna förordning; i fråga om fysiska personer ska detta ske i överensstämmelse med nationell rätt, med eventuella tillämpliga tröskelvärden.
3. Kommissionen ska anta genomförandeakter för att fastställa regler om formatet för och presentationen av de årliga rapporterna om genomförandet. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 127.3.
Avsnitt 4
Utvärdering
Artikel 115
Allmänna bestämmelser
1. Kommissionen ska anta genomförandeakter för att fastställa vad som ska ingå i de förhandsutvärderingar som avses i artikel 55 i förordning (EU) nr 1303/2013 och fastställa minimikrav för den utvärderingsplan som avses i artikel 56 i den förordningen. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 127.3 i den här förordningen.
2. Medlemsstaterna ska säkerställa att utvärderingarna görs i enlighet med det gemensamma övervaknings- och utvärderingssystem som överenskommits i enlighet med artikel 107, organisera framtagning och insamling av de data som krävs och tillhandahålla utvärderingsorganen de olika uppgifter som erhålls genom övervakningssystemet.
3. Medlemsstaterna och kommissionen ska offentliggöra utvärderingsrapporterna på internet respektive på unionens webbplats.
Artikel 116
Förhandsutvärdering
Medlemsstaterna ska sörja för att en förhandsutvärderare redan tidigt är inbegripen i utarbetandet av det operativa programmet, bland annat när det gäller den analys som avses i artikel 18.1 a, utformningen av programmets insatslogik och fastställandet av programmets mål.
Artikel 117
Utvärdering i efterhand
I enlighet med artikel 57 i förordning (EU) nr 1303/2013 ska kommissionen i nära samarbete med medlemsstaterna utarbeta en rapport med en utvärdering i efterhand.
Artikel 118
Utvärderingssammanfattning
Kommissionen ska ansvara för att det görs en sammanfattning på unionsnivå av rapporterna från förhandsutvärderingen. Sammanfattningen av utvärderingsrapporterna ska vara klar senast den 31 december året efter det att de ifrågavarande utvärderingarna lämnades in.
Avsnitt 5
Information och kommunikation
Artikel 119
Information och offentlighet
1. Den förvaltande myndigheten ska vara ansvarig i enlighet med artikel 97.1 b för följande:
a)
Se till att det inrättas en enda webbplats eller en enda webbportal med information om, och tillgång till, det operativa programmet i medlemsstaten.
b)
Informera potentiella stödmottagare om vilka finansieringsmöjligheter som finns inom det operativa programmet.
c)
Hålla allmänheten i unionen underrättad om den roll som EHFF spelar samt om vilka resultat som uppnåtts, genom informations- och kommunikationsåtgärder som belyser resultaten och effekterna av partnerskapsavtal, operativa program och insatser.
d)
Se till att det finns en offentligt tillgänglig sammanfattning över de åtgärder som är avsedda att säkerställa efterlevnad av den gemensamma fiskeripolitikens regler, inklusive de fall där medlemsstaterna eller mottagarna inte uppfyller sina åtaganden, samt över vilka korrigerande åtgärder, såsom finansiella korrigeringar, som har vidtagits.
2. För att säkerställa transparens när det gäller stödet från EHFF ska medlemsstaterna föra en förteckning över insatserna i csv- eller xml-format, som ska finnas tillgänglig via den enda webbsidan eller den enda webbportalen, där det ska finnas en förteckning över insatser och en sammanfattning av det operativa programmet.
Förteckningen över insatser ska uppdateras minst var sjätte månad.
I bilaga V fastställs vilka uppgifter som minst måste ingå i förteckningen över insatser, inbegripet särskild information om insatser enligt artiklarna 26, 39, 47, 54 och 56.
3. Närmare bestämmelser om informations- och offentlighetsåtgärder som riktar sig till allmänheten samt informationsåtgärder för sökande och stödmottagare fastställs i bilaga V.
4. Kommissionen ska anta genomförandeakter för att fastställa tekniska krav för informations- och offentlighetsåtgärderna vad avser verksamheterna, anvisningar för skapande av emblemet och en definition av standardfärger. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 127.2.
AVDELNING VIII
GENOMFÖRANDE INOM RAMEN FÖR DIREKT FÖRVALTNING
KAPITEL I
Allmänna bestämmelser
Artikel 120
Tillämpningsområde
Denna avdelning ska tillämpas på åtgärder som finansieras inom ramen för direkt förvaltning enligt avdelning VI.
KAPITEL II
Kontroll
Artikel 121
Skydd av unionens finansiella intressen
1. Kommissionen ska vidta lämpliga åtgärder för att, vid genomförandet av insatser som finansieras enligt denna förordning, säkerställa att unionens finansiella intressen skyddas genom tillämpning av förebyggande åtgärder mot bedrägeri, korruption och all annan olaglig verksamhet, genom effektiva kontroller och, om oriktigheter upptäcks, genom indrivning av felaktigt utbetalda belopp och, i förekommande fall, genom effektiva proportionella och avskräckande sanktioner.
2. Kommissionen eller dess företrädare och revisionsrätten ska vara bemyndigade att göra revisioner på grundval av dokument och kontroller på platsen, av alla stödmottagare, entreprenörer och underleverantörer som har tagit emot unionsfinansiering.
Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) får utföra kontroller och inspektioner på plats av ekonomiska aktörer som är direkt eller indirekt berörda av unionsfinansiering, i enlighet med de förfaranden som fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 (40) och i förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 i syfte att fastställa om det förekommit bedrägeri, korruption eller någon annan olaglig verksamhet som påverkar unionens ekonomiska intressen i samband med ett bidragsavtal, ett beslut om bidrag eller ett avtal eller rörande unionens finansiering.
3. Utan att det påverkar tillämpningen av punkterna 1 och 2 ska samarbetsavtal med tredjeländer och internationella organisationer, stödavtal, beslut och avtal som följer av genomförandet av denna förordning innehålla bestämmelser som uttryckligen innebär bemyndigande av kommissionen, revisionsrätten och Olaf att utföra ovannämnda revisioner, kontroller på platsen och inspektioner som avses i dessa punkter, i enlighet med sina respektive behörighetsområden.
Artikel 122
Revision
1. Tjänstemän från kommissionen och revisionsrätten, eller deras ombud, får när som helst, men med minst tio arbetsdagars varsel utom i brådskande fall, göra revisioner på plats av de insatser som finansieras enligt denna förordning, upp till tre år efter kommissionens slutliga utbetalning.
2. Tjänstemän från kommissionen och revisionsrätten, eller deras ombud, som i vederbörlig ordning bemyndigats att utföra revisioner på plats, ska få tillgång till böcker och alla andra handlingar, inbegripet handlingar och metadata som sammanställts eller mottagits och registrerats elektroniskt, när det gäller utgifter som finansieras genom denna förordning.
3. De revisionsbefogenheter som avses i punkt 2 ska inte påverka tillämpningen av nationella bestämmelser som reserverar vissa åtgärder för tjänstemän som utses särskilt enligt nationell lagstiftning. Tjänstemän från kommissionen och revisionsrätten, eller deras ombud, får inte delta vid bland annat hembesök eller formella förhör med personer inom ramen för den nationella lagstiftningen i den berörda medlemsstaten. De ska emellertid ha tillgång till den information som erhålls på detta sätt.
4. Om finansiellt unionsstöd som beviljats enligt denna förordning lämnas vidare till tredjepart som slutlig stödmottagare, ska den ursprungliga stödmottagaren i egenskap av mottagare av unionsstöd förse kommissionen med all relevant information om den slutliga stödmottagarens identitet.
Artikel 123
Tillfälligt inställande av utbetalning, minskning och indragning av det ekonomiska bidraget
1. Om kommissionen anser att unionsmedel inte har använts i enlighet med villkoren i denna förordning, eller någon annan tillämplig unionsrättsakt, ska stödmottagarna informeras om detta och ges en månad räknat från dagen för underrättelsen att inkomma med sina synpunkter till kommissionen.
2. Om stödmottagarna inte svarar inom den tid som avses i punkt 1 i denna artikel eller om de synpunkter som de lämnar inte anses tillfredsställande, ska kommissionen minska eller dra in det beviljade ekonomiska bidraget eller tillfälligt ställa in utbetalningarna. Alla felaktigt utbetalda belopp ska återbetalas till unionens allmänna budget. Ränta ska läggas till belopp som inte återbetalas i tid enligt villkoren i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012.
KAPITEL III
Utvärdering och rapportering
Artikel 124
Utvärdering
1. Insatser som finansieras enligt denna förordning ska kontrolleras regelbundet som ett led i övervakningen av deras genomförande.
2. Kommissionen ska sörja för en regelbunden, oberoende och extern utvärdering av de finansierade insatserna.
Artikel 125
Rapportering
Kommissionen ska till Europaparlamentet och till rådet överlämna följande:
a)
Senast den 31 mars 2017: en interimsrapport om uppnådda resultat och om kvalitativa och kvantitativa aspekter av genomförandet av de insatser som finansieras genom denna förordning.
b)
Senast den 31 augusti 2018: ett meddelande om det fortsatta genomförandet av de insatser som finansieras enligt denna förordning.
AVDELNING IX
FÖRFARANDBESTÄMMELSER
Artikel 126
Utövande av delegeringen
1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 10, 14, 32, 40, 41, 72, 102, 105, 107 och129 ska ges till kommissionen till och med den 31 december 2020.
3. Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 10, 14, 32, 40, 41, 72, 102, 105, 107 och 129 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av de befogenheter som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan trätt i kraft.
4. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
5. En delegerad akt som antas enligt artiklarna 10, 14, 32, 40, 41, 72, 102, 105, 107 och 129 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerase akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
Artikel 127
Kommittéförfarande
1. Kommissionen ska biträdas av kommittén för Europeiska havs- och fiskerifonden. Den kommittén ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.
2. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 4 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
3. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
Om kommittén inte yttrar sig om ett utkast till genomförandeakt som ska antas i enlighet med artikel 95.5 i denna förordning ska kommissionen inte anta utkastet till genomförandeakt och artikel 5.4 tredje stycket i förordning (EU) nr 182/2011 ska tillämpas.
AVDELNING X
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 128
Upphävande
1. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 129.2 ska förordningarna (EG) nr 2328/2003, (EG) nr 861/2006, (EG) nr 1198/2006, (EG) nr 791/2007, (EU) nr 1255/2011 och artikel 103 i förordning (EG) nr 1224/2009 upphöra att gälla med verkan den 1 januari 2014.
2. Hänvisningar till de upphävda förordningarna ska betraktas som hänvisningar till denna förordning.
Artikel 129
Övergångsbestämmelser
1. För att underlätta övergången från de stödsystem som fastställs i förordningarna (EG) nr 861/2006, (EG) nr 1198/2006, (EG), (EG) nr 791/2007 och (EU) nr 1255/2011 till det system som fastställs genom denna förordning ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 126 för att fastställa de villkor enligt vilka det stöd som godkänts av kommissionen inom ramen för de förordningarna får integreras i det stöd som föreskrivs i denna förordning, inbegripet tekniskt stöd och stöd för efterhandsutvärderingarna.
2. Denna förordning ska inte påverka vare sig fullföljande eller ändring, inklusive helt eller delvis upphävande, av de projekt, fram till deras avslutande, eller det stöd som godkänns av kommissionen på grundval av förordningarna (EG) nr 2328/2003, (EG) nr 861/2006, (EG) nr 1198/2006, (EG) nr 791/2007 och (EU) nr 1255/2011 och artikel 103 i förordning (EG) nr 1224/2009 eller någon annan lagstiftning som den 31 december 2013 är tillämplig för sådant stöd, som ska fortsätta att tillämpas på sådana projekt eller sådant stöd.
3. Ansökningar i enlighet med förordning (EG) nr 1198/2006 ska förbli giltiga.
Artikel 130
Ikraftträdande och tillämpningsdatum
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning ska tillämpas från och med den 1 januari 2014.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 15 maj 2014.