NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 1152/2014
ze dne 4. června 2014,
kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU, pokud jde o regulační technické normy pro určování zeměpisné oblasti rozhodných úvěrových expozic pro výpočet individuální sazby proticyklické kapitálové rezervy
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky (1), a zejména na čl. 140 odst. 7 třetí pododstavec uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Výpočet individuální sazby proticyklické kapitálové rezervy vyžaduje určení zeměpisné oblasti kapitálových požadavků pro všechny úvěrové expozice dané instituce, včetně expozic držených v obchodním portfoliu a všech sekuritizačních expozic.
(2)
Zeměpisná oblast by měla být určena podle umístění rizika spojeného s expozicemi. Tím bude zajištěno, aby tvorba dodatečných rezerv na základě plnění požadavku na proticyklické rezervy byla přidělena finančnímu systému s nadměrným růstem objemu úvěrů.
(3)
Pro určení zeměpisné oblasti všech úvěrových expozic by se obecně mělo používat místo pobytu povinné osoby nebo dlužníka, neboť se má za to, že nejlépe odráží umístění rizika, což je též důležité pro finanční systém. Určení zeměpisné oblasti úvěrových expozic, jež jsou specializovanými úvěrovými expozicemi ve smyslu čl. 147 odst. 8 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (2), by však mělo vycházet z umístění aktiv vytvářejících příjem, jenž je primárním zdrojem splácení závazku.
(4)
Aby opatření pro účely určování zeměpisné oblasti rozhodných úvěrových expozic byla chápána jasně a jednoznačně, je nezbytné stanovit seznam definic technických pojmů používaných v tomto nařízení.
(5)
Expozice vůči právnické osobě by měly být v zásadě přiřazeny členskému státu nebo třetí zemi, v níž má daná osoba sídlo. Místo skutečného správního ústředí a sídlo právnické osoby se však mohou lišit. To uznal Soudní dvůr ve svých rozhodnutích ve věcech C-81/87 (Daily Mail), C-212/97 (Centros), C-208/00 (Überseering), C-167/01 (Inspire Art), C-411/03 (Sevic) a C-210/06 (Cartesio). Aby se v těchto případech zajistilo řádné přidělení proticyklické kapitálové rezervy, měly by instituce, jež jsou si tohoto nesouladu ohledně povinné osoby vědomy, přidělit příslušné expozice místu skutečného správního ústředí dané právnické osoby.
(6)
Expozice vůči subjektům kolektivního investování je vhodné přidělit místu osoby povinné z podkladové expozice, jak je definováno v tomto nařízení. Představuje-li určení osoby povinné z podkladové expozice nepřiměřenou zátěž, lze expozici vůči subjektu kolektivního investování přidělit domovskému členskému státu instituce.
(7)
Expozice vůči ostatním aktivům by v případech, kdy nelze určit povinnou osobu, měly být přiděleny domovskému členskému státu instituce.
(8)
S ohledem na instituce, jejichž celková zahraniční expozice nebo činnost v rámci obchodního portfolia je omezená, by měly být uplatněny zásady proporcionality a významnosti a tyto instituce by měly mít možnost použít jednodušší metody určování zeměpisné oblasti. Cílem je zmírnit zátěž menších institucí, jejichž zahraniční aktivita a činnosti v rámci obchodního portfolia jsou zpravidla omezené.
(9)
Toto nařízení vychází z návrhu regulačních technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro bankovnictví.
(10)
Evropský orgán pro bankovnictví uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (3),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1)
„obecnou úvěrovou expozicí“ se rozumí objem rizikové expozice vypočtený podle čl. 92 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013 pro expozici uvedenou v čl. 140 odst. 4 písm. a) směrnice 2013/36/EU;
2)
„expozicí obchodního portfolia“ se rozumí objem rizikové expozice vypočtený podle čl. 92 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013 pro expozici uvedenou v čl. 140 odst. 4 písm. b) směrnice 2013/36/EU;
3)
„sekuritizační expozicí“ se rozumí objem rizikové expozice vypočtený podle čl. 92 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013 pro expozici uvedenou v čl. 140 odst. 4 písm. c) směrnice 2013/36/EU;
4)
„místem povinné osoby“ se rozumí členský stát nebo třetí země, kde má fyzická nebo právnická osoba, která je protistranou instituce v obecné úvěrové expozici, emitentem finančního nástroje nezahrnutého do obchodního portfolia nebo protistranou v expozici neobchodního portfolia, obvyklé místo pobytu (v případě fyzické osoby) nebo sídlo (v případě právnické osoby); v případě právnické osoby, jejíž skutečné správní ústředí se nachází v jiném členském státě nebo třetí zemi, než je členský stát nebo země jejího sídla, se „místem povinné osoby“ rozumí členský stát nebo třetí země jejího skutečného správního ústředí;
5)
„místem dlužníka“ se rozumí členský stát nebo třetí země, kde má fyzická nebo právnická osoba, která je emitentem finančního nástroje zahrnutého do obchodního portfolia nebo protistranou v expozici obchodního portfolia, obvyklé místo pobytu (v případě fyzické osoby) nebo sídlo (v případě právnické osoby); v případě právnické osoby, jejíž skutečné správní ústředí se nachází v jiném členském státě nebo třetí zemi, než je členský stát nebo země jejího sídla, se „místem dlužníka“ rozumí členský stát nebo třetí země jejího skutečného správního ústředí;
6)
„místem příjmů“ se rozumí členský stát nebo třetí země, v níž se nacházejí aktiva vytvářející příjem, který je primárním zdrojem splácení závazku ve vztahu ke specializované úvěrové expozici;
7)
„zahraniční expozicí“ se rozumí obecná úvěrová expozice, jejíž povinná osoba se nenachází v domovském členském státu instituce;
8)
„specializovanou úvěrovou expozicí“ se rozumí obecná úvěrová expozice, která má vlastnosti uvedené v čl. 147 odst. 8 nařízení (EU) č. 575/2013.
Článek 2
Zeměpisná oblast obecných úvěrových expozic
1. Všechny obecné úvěrové expozice, které nespadají do odstavců 2 až 5 tohoto článku, se přidělují místu povinné osoby.
2. Obecné úvěrové expozice vůči subjektům kolektivního investování uvedené v čl. 112 písm. o) nařízení (EU) č. 575/2013 se přidělují místu osoby povinné z podkladových expozic. Existuje-li v případě určité expozice vůči subjektu kolektivního investování více než jedno místo osob povinných z podkladových expozic, lze na danou expozici vůči subjektu kolektivního investování uplatnit též čl. 4 odst. 2 tohoto nařízení.
3. Specializované úvěrové expozice uvedené v čl. 147 odst. 8 nařízení (EU) č. 575/2013 se přidělují místu příjmů.
4. Obecné úvěrové expozice vůči ostatním položkám uvedené v čl. 112 písm. q) nařízení (EU) č. 575/2013 se v případě, že instituce nemůže identifikovat příslušnou povinnou osobu, přidělují domovskému členskému státu instituce.
5. Následující obecné úvěrové expozice lze přiřadit domovskému členskému státu instituce:
a)
expozice vůči subjektům kolektivního investování uvedené v čl. 112 písm. o) nařízení (EU) č. 575/2013, pokud instituce nemůže určit místo osoby povinné (osob povinných) z podkladových expozic na základě informací, jež má k dispozici interně nebo jež jsou dostupné externě, aniž by musela vynaložit nepřiměřené úsilí;
b)
zahraniční expozice, jejichž souhrn nepřesahuje 2 % souhrnu obecných úvěrových expozic, expozic obchodního portfolia a sekuritizačních expozic této instituce. Souhrn obecných úvěrových expozic, expozic obchodního portfolia a sekuritizačních expozic se počítá s vyloučením obecných úvěrových expozic umístěných v souladu s písmenem a) tohoto odstavce a odstavcem 4.
6. Instituce počítají procentní podíl uvedený v odst. 5 písm. b) jednou ročně a ad hoc. Výpočet ad hoc se vyžaduje, pokud nastane událost, která ovlivňuje finanční nebo ekonomickou situaci instituce.
Článek 3
Zeměpisná oblast expozic obchodního portfolia
1. S výhradou odstavců 2 a 3 se expozice obchodního portfolia přidělují místu dlužníka.
2. V případě expozic obchodního portfolia, na něž se vztahují kapitálové požadavky podle části třetí hlavy IV kapitoly 5 nařízení (EU) č. 575/2013, instituce určí zeměpisnou oblast vynásobením souhrnného objemu jejich rizikové expozice níže uvedeným poměrem:
a)
kapitálové požadavky stanovené podle modelu v části třetí hlavě IV kapitole 5 nařízení (EU) č. 575/2013 pro subportfolia rozdělená podle zeměpisných oblastí;
b)
součet kapitálových požadavků stanovených podle písmene a) za všechny zeměpisné oblasti.
3. Instituce, jejichž souhrn expozic obchodního portfolia nepřesahuje 2 % souhrnu obecných úvěrových expozic, expozic obchodního portfolia a sekuritizačních expozic, mohou tyto expozice přidělit domovskému členskému státu instituce.
4. Instituce počítají procentní podíl uvedený v odstavci 3 jednou ročně a ad hoc. Výpočet ad hoc se vyžaduje, pokud nastane událost, která ovlivňuje finanční nebo ekonomickou situaci instituce.
Článek 4
Zeměpisná oblast sekuritizačních expozic
1. Sekuritizační expozice se přidělují místu osoby povinné z podkladových expozic.
2. V případě, že existuje více než jedno místo osoby povinné z podkladových expozic dané sekuritizační expozice, lze tuto expozici přidělit místu osoby povinné z podkladových expozic, která má na podkladových sekuritizačních expozicích největší podíl.
3. Sekuritizační expozice, u nichž nejsou dostupné informace o podkladových sekuritizačních expozicích, mohou být přiděleny domovskému členskému státu instituce, pokud instituce nemůže identifikovat osobu povinnou z podkladových expozic na základě existujících informací dostupných z interních nebo externích zdrojů nebo aniž by musela k získání těchto informací vynaložit nepřiměřené úsilí.
Článek 5
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. června 2014.
KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) nr 1152/2014
av den 4 juni 2014
om komplettering av Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU vad gäller tekniska tillsynsstandarder för fastställande av den geografiska platsen för berörda kreditexponeringar för beräkning av institutspecifika kontracykliska kapitalbuffertar
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA DELEGERADE FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU av den 26 juni 2013 om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag (1), särskilt artikel 140.7 tredje stycket, och
av följande skäl:
(1)
Beräkningen av institutspecifika kontracykliska kapitalbuffertar kräver att man geografiskt fastställer platsen för kapitalbaskraven för en specifik institutions alla kreditexponeringar, inklusive exponeringar i handelslagret och alla värdepapperiseringsexponeringar.
(2)
Den geografiska platsen bör fastställas utifrån riskexponeringarnas lokalisering. Detta kommer att garantera att uppbyggnaden av ytterligare reserver från genomförandet av den kontracykliska kapitalbufferten fördelas till det finansiella system med alltför hög kredittillväxt.
(3)
Gäldenärens eller borgenärens hemvist bör generellt användas för att bestämma den geografiska platsen för alla kreditexponeringarna, eftersom detta bäst anses återspegla den plats dit risken kan lokaliseras och som därför är av vikt för det finansiella systemet. Den geografiska platsen för kreditexponeringarna som identifierats som specialutlåningsexponeringar i enlighet med artikel 147.8 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 (2) bör baseras på den plats där tillgångarna ger upphov till inkomster, som är den huvudsakliga finansieringskällan för återbetalningen av lånet.
(4)
För en klar och entydig förståelse av åtgärderna för fastställande av den geografiska platsen för de relevanta kreditexponeringarna, är det viktigt att fastställa en förteckning över definitioner av de tekniska termer som används i denna förordning.
(5)
Exponeringar mot en juridisk person bör i princip tilldelas de medlemsstater i vilka eller det tredjeland i vilket den personen har sitt säte. Den faktiska platsen för en juridisk persons huvudkontor och säte kan skilja sig åt. Domstolen har erkänt detta i sina domar i målen C-81/87 (Daily Mail), C-212/97 (Centros), C-208/00 (Überseering), C-167/01 (Inspire Art), C-411/03 (Sevic) och C-210/06 (Cartesio). För att man i dessa fall ska garantera en korrekt fördelning av de kontracykliska kapitalbuffertarna ska de institut som är medvetna om att en sådan åtskillnad förekommer med avseende på en viss gäldenär, fördela de relevanta exponeringarna till den faktiska plats där den berörda juridiska personen har sitt huvudkontor.
(6)
För exponeringar mot kollektiva investeringar (nedan kallat fondbolag) är det lämpligt att dessa är fördelade till hemvisten för gäldenären med den underliggande exponeringen enligt definitionen i denna förordning. Om definitionen av gäldenären med den underliggande exponeringen är orimligt betungande kan fondbolagets exponering fördelas till institutets hemmedlemsstat.
(7)
Exponeringar mot andra tillgångar bör fördelas till institutets hemmedlemsstat, om deras gäldenär inte kan identifieras.
(8)
Proportionalitets- och väsentlighetsaspekter bör beaktas för institut med begränsad utländsk total exponering eller begränsad handelslagerverksamhet, genom att göra det möjligt för dessa institut att använda enklare fördelningsmetoder. Detta är avsett att minska bördan för mindre institut som tenderar att ha begränsad utländsk exponering och handelslagerverksamhet. Detta är avsett att minska bördan för mindre institut som tenderar att ha begränsad utländsk handel och handelslagerverksamhet.
(9)
Denna förordning bygger på det förslag till tekniska tillsynsstandarder som Europeiska bankmyndigheten har överlämnat till kommissionen.
(10)
Europeiska bankmyndigheten har anordnat ett öppet offentligt samråd om förslaget till tillsynsstandarder som den här förordningen baseras på, analyserat de möjliga kostnaderna och fördelarna samt begärt ett yttrande från den bankintressentgrupp som inrättats i enlighet med artikel 37 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1093/2010 (3).
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Definitioner
I denna förordning gäller följande definitioner:
1. allmän krediteponering : det riskexponeringsbelopp som beräknats i enlighet med artikel 92.3 förordning (EU) nr 575/2013 för en exponering som avses i artikel 140.4 a i direktiv 2013/36/EU.
2. exponering i handelslager : det riskexponeringsbelopp som beräknats i enlighet med artikel 92.3 förordning (EU) nr 575/2013 för en exponering som avses i artikel 140.4 b i direktiv 2013/36/EU.
3. värdepapperiseringsexponering : det riskexponeringsbelopp som beräknats i enlighet med artikel 92.3 förordning (EU) nr 575/2013 för en exponering som avses i artikel 140.4 c i direktiv 2013/36/EU.
4. gäldenärens hemvist : den medlemsstat eller det tredjeland där den fysiska eller juridiska person, som är institutets motpart i en allmän kreditexponering eller emittent av ett finansiellt instrument som inte ingår i handelslagret eller motparten i en exponering utanför handelslagret, har stadigvarande hemvist (om det rör sig om en fysisk person) eller har sitt säte (om det gäller en juridisk person), för en juridisk person vars faktiska huvudkontor ligger i en medlemsstat eller i ett annat tredjeland än den medlemsstat eller det land där den har sitt säte, avser gäldenärens hemvist den medlemsstat eller det tredjeland där det faktiska huvudkontoret ligger.
5. borgenärens hemvist : den medlemsstat eller det tredjeland där den fysiska eller juridiska person som är emittent av det finansiella instrumentet i handelslagret eller motparten i en exponering i handelslagret, har stadigvarande hemvist (om det rör sig om en fysisk person) eller har sitt säte (om det gäller en juridisk person), för en juridisk person vars faktiska huvudkontor ligger i en medlemsstat eller i ett annat tredjeland än den medlemsstat eller det land där den har sitt säte, avser borgenärens hemvist den medlemsstat eller det tredjeland där det faktiska huvudkontoret ligger.
6. område som ger upphov till inkomst : den medlemsstat eller det tredjeland där tillgångarna finns, som ger upphov till inkomster som är den huvudsakliga källan till återbetalning av lånet i förhållande till en specialutlåningsexponering.
7. exponering mot utlandet : en allmän kreditexponering vars gäldenär inte har sin hemvist i institutets hemmedlemsstat.
8. specialutlåningsexponering : allmänna kreditexponeringar med de egenskaper som avses i artikel 147.8 förordning (EU) nr 575/2013.
Artikel 2
Området för allmänna kreditexponeringar
1. Alla allmänna kreditexponeringar, som inte omfattas av punkterna 2-5 i denna artikel, ska fördelas till gäldenärens hemvist.
2. Allmänna kreditexponeringar mot fondföretag som avses i punkt o i artikel 112 i förordning (EU) nr 575/2013 ska fördelas till hemvisten för gäldenären med de underliggande exponeringarna. Om det finns mer än ett område som motsvarar hemvist för gäldenärer av de underliggande exponeringarna för ett givet fondföretags exponering, kan också artikel 4.2 i denna förordning tillämpas på det fondföretagets exponering.
3. Den specialutlåningsexponering som avses i artikel 147.8 i förordning (EU) nr 575/2013 ska fördelas till det område som ger upphov till inkomsten.
4. Allmänna kreditexponeringar mot övriga poster enligt punkt q i artikel 112 förordning (EU) nr 575/2013 ska fördelas till institutets hemmedlemsstat om institutet inte kan identifiera sina gäldenärer.
5. Följande allmänna kreditexponeringar kan fördelas till ett instituts hemmedlemsstat:
a)
Exponeringar mot fondföretag som avses i punkt o i artikel 112 förordning (EU) nr 575/2013, om institutet inte kan identifiera hemvisten för gäldenären eller gäldenärerna med underliggande exponeringar på grundval av befintlig intern eller extern information utan oproportionerliga ansträngningar.
b)
Exponering mot utlandet, som tillsammans inte överstiger 2 % av den sammanlagda allmänna kreditexponeringen, exponeringen i handelslager och värdepapperiseringsexponeringen i denna institution. Den sammanlagda allmänna kreditexponeringen, exponeringen i handelslager och värdepapperiseringsexponeringen beräknas genom att man undantar allmänna kreditexponeringar lokaliserade i enlighet med artikel 4 a.
6. Instituten ska beräkna den procentsats som avses i artikel 5 b, såväl på årsbasis som på ad hoc-basis. En ad hoc-beräkning krävas när en händelse inträffar som påverkar institutets finansiella eller ekonomiska situation.
Artikel 3
Geografisk plats för exponeringar i handelslagret
1. Med förbehåll för punkterna 2 och 3, ska exponeringar i handelslager anses vara lokaliserade till gäldenärens hemvist.
2. För exponeringar i handelslager som omfattas av kapitalbaskraven i del III, avdelning IV, kapitel 5 i förordning (EU) nr 575/2013 ska instituten fastställa deras geografiska plats genom att multiplicera deras sammanlagda riskexponeringsbelopp med det förhållande som anges nedan:
a)
Kapitalbaskraven för underportföljer delas efter upp efter den geografiska plats som fastställs i enlighet med den mall som föreskrivs i kapitel 5, avdelning IV, del tre i förordning (EU) nr 575/2013 i förhållande till
b)
summan av kapitalbaskraven som fastställts i punkt a) för alla geografiska platser.
3. Institut, vars totala exponeringar i handelslagret inte överstiger 2 % av deras totala allmänna kreditexponeringar, exponeringar i handelslager och värdepapperiseringsexponeringar, får fördela dessa exponeringar i institutets hemmedlemsstat.
4. Instituten ska beräkna den procentsats som avses i punkt 3, på såväl årsbasis som på ad hoc-basis. En ad hoc-beräkning krävs när en händelse inträffar som påverkar institutets finansiella eller ekonomiska situation.
Artikel 4
Geografisk plats för värdepapperiseringsexponeringar
1. En värdepapperiseringsexponering ska fördelas till hemvisten för gäldenärerna för de underliggande exponeringarna.
2. Om det finns mer än en geografisk plats som motsvarar hemvisten för gäldenären med de underliggande exponeringarna för en given värdepapperiseringsexponering, kan den exponeringen fördelas till hemvisten för gäldenären med de underliggande exponeringarna med den högsta andelen underliggande värdepapperiseringsexponeringar.
3. Värdepapperiseringsexponeringar för vilka uppgifter om underliggande värdepapperiseringsexponeringar inte finns tillgängliga kan fördelas till institutets hemmedlemsstat om inte institutet kan identigiera gäldenären med underliggande exponeringar på grundval av befintlig tillgänglig information från interna eller externa källor eller utan en oproportionerligt stor ansträngning för att erhålla denna information.
Artikel 5
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 4 juni 2014.