PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 16. října 2014,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1313/2013/EU o mechanismu civilní ochrany Unie a zrušují rozhodnutí Komise 2004/277/ES, Euratom a 2007/606/ES, Euratom
(oznámeno pod číslem C(2014) 7489)
(Text s významem pro EHP)
(2014/762/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1313/2013/EU ze dne 17. prosince 2013 o mechanismu civilní ochrany Unie (1), a zejména na čl. 32 odst. 1 uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Obecným cílem mechanismu civilní ochrany Unie (dále jen „mechanismus Unie“) je posilovat spolupráci mezi Unií a členskými státy a usnadňovat koordinaci v oblasti civilní ochrany s cílem zlepšit účinnost systémů pro předcházení přírodním a člověkem způsobeným katastrofám, připravenost a odezvu na ně.
(2)
Jelikož mohou katastrofy udeřit kdykoli, mělo by středisko pro koordinaci odezvy na mimořádné události (Emergency Response Coordination Centre, ERCC) zřízené podle článku 7 rozhodnutí č. 1313/2013/EU v kteroukoli dobu zajišťovat úzké styky s kontaktními místy v členských státech.
(3)
Společný komunikační a informační systém pro mimořádné události (CECIS) je důležitým prvkem mechanismu Unie, protože by měl zajišťovat pravost, integritu a důvěrnost informací vyměňovaných mezi členskými státy v běžných podmínkách i při mimořádných událostech. Vzhledem ke zvláštnostem reakce na nehody způsobující znečištění moří by měla být vytvořena samostatná verze CECIS umožňující přístup sekretariátům regionálních úmluv pro mořské prostředí a třetím zemím, které mají společné regionální moře s Unií.
(4)
Aby se zajistila provozní účinnost, měly by být stanoveny minimální požadavky pro moduly, další kapacity pro odezvu a odborníky určené podle čl. 9 odst. 1 rozhodnutí č. 1313/2013/EU, jakož i pro operační požadavky, fungování a interoperabilitu těchto modulů, jak je stanoveno v čl. 9 odst. 2 rozhodnutí č. 1313/2013/EU. Zejména pro moduly platí, že by měly být schopny po určitou dobu pracovat samostatně, být rychle připraveny k nasazení a interoperabilní. Za účelem posílení interoperability modulů je třeba zavést opatření na úrovni Unie a členských států.
(5)
V oblasti kapacit by měly být stanoveny a pravidelně přezkoumávány cíle pro evropskou kapacitu pro odezvu na mimořádné události (EERC), aby byl pro nasazení v rámci mechanismu Unie k dispozici dostatečný počet všech potřebných typů modulů, dalších kapacit pro odezvu a odborníků. Aby se zajistila jednotná minimální úroveň kvality a interoperability všech kapacit v rámci EERC, je třeba určit a pravidelně přezkoumávat požadavky na kvalitu a interoperabilitu.
(6)
Aby se potvrdilo, že kapacity v dobrovolném společném souboru kapacit splňují všechny nezbytné požadavky a případně využívají částečné spolufinancování „nákladů na úpravu“ ze strany Unie, je třeba stanovit certifikační a registrační postup, včetně prvků sebehodnocení. Tento certifikační a registrační postup by navíc měl zajišťovat odpovídající zeměpisnou vyváženost kapacit v souladu s rozmístěním rizik a zohlednit účast všech členských států, které projeví zájem.
(7)
Po zjištění potenciálních nedostatků v kapacitě pro odezvu v rámci EERC by Komise a členské státy měly mít možnost společně posoudit, zda nejsou k dispozici odpovídající kapacity v rámci nebo mimo rámec dobrovolného souboru. Členské státy, které je zajišťují jednotlivě nebo prostřednictvím konsorcií, by měly využívat částečného spolufinancování ze strany Unie za předpokladu, že je to nákladově efektivní a potvrzené na základě posouzení rizik.
(8)
Za účelem rozvoje fungování EERC by přístup členských států k dodatečným kapacitám pro řešení dočasných nedostatků při mimořádných katastrofách, tj. katastrofách, které svou povahou a rozsahem překračují to, co lze důvodně předpokládat a na což je možné se připravit, měl být částečně podpořen částkami spolufinancování z Unie prostřednictvím rámcových smluv, rámcových dohod o partnerství nebo podobných ujednání. Tyto kapacity by měly být zahrnuty do dobrovolného souboru kapacit pro nasazení v rámci mechanismu Unie.
(9)
Program odborné přípravy v rámci mechanismu Unie i nadále představuje zásadní prvek připravenosti pracovníků působících v oblasti civilní ochrany a zvládání katastrof a nasazených v souvislosti s mechanismem Unie. Rozsah programu je definován v čl. 13 odst. 1 rozhodnutí č. 1313/2013/EU a měl by zahrnovat fáze předcházení katastrofám, připravenosti a odezvy na ně.
(10)
Program mechanismu Unie zaměřený na cvičení by měl i nadále hrát důležitou úlohu pro praktickou připravenost na nasazení se zapojením mechanismu Unie a sdílení zkušeností získaných z provedených opatření v oblasti civilní ochrany v rámci mechanismu Unie. Program zaměřený na cvičení by se měl řídit strategickým rámcem, který stanoví cíle a úlohu cvičení v rámci mechanismu Unie, jakož i specifickými prioritami začleněnými do ročních pracovních programů.
(11)
Měl by být zaveden systematický, cílený a soudržný přístup ke shromažďování, analýze, šíření a uplatňování získaných zkušeností, který by se vztahoval na celý cyklus zvládání katastrof.
(12)
V rámci mechanismu Unie jsou pro zajištění účinné pomoci v případě katastrof důležité jasné operativní postupy pro odezvu na katastrofy, mimo jiné i pro příslušné mezinárodní organizace určené v souladu s čl. 16 odst. 1 rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
(13)
Aby bylo dosaženo maximální účinnosti a účelnosti mechanismu Unie, měly by být všechny žádosti o pomoc a nabídky pomoci formulovány co nejkonkrétnějším způsobem, včetně všech nezbytných informací.
(14)
Za účelem zajištění účinné koordinace pomoci by ERCC mělo sdílet svá posouzení zásadních potřeb a svá doporučení pro nasazení prostředků z dobrovolného souboru kapacit se všemi členskými státy a vypracovávat odpovídající plány nasazení pro každou žádost o pomoc. Výběr kapacit z dobrovolného souboru by měl vycházet ze specifických a objektivních kritérií, jejichž priorita by měla být posouzena na základě stávajících operačních potřeb.
(15)
Aby se v rámci mechanismu Unie případně zlepšil čas potřebný na odezvu, měly by členské státy přijmout nezbytná předběžná opatření pro nasazení svých kapacit registrovaných v dobrovolném souboru.
(16)
Důležitým prvkem mechanismu Unie je dostupnost technických odborníků a odborníků v oblasti hodnocení a koordinace, včetně vedoucích týmů. Je třeba vymezit úkoly a funkce odborníků a postup pro jejich nasazení.
(17)
Článek 23 rozhodnutí č. 1313/2013/EU stanoví zvláštní ustanovení ohledně poskytování podpory na dopravu v případě katastrofy s cílem usnadnit rychlou a účinnou odezvu s pomocí mechanismu Unie. Je třeba stanovit pravidla a postupy vztahující se k žádostem členských států pro získání finanční podpory z Unie na dopravu pomoci do postižené země a ke zpracování těchto žádostí Komisí.
(18)
Z důvodů transparentnosti, soudržnosti a účinnosti je nutné vymezit informace, jež členské státy a Komise musí uvádět v žádostech o podporu na dopravu a v příslušných odpovědích.
(19)
V případě, že může být finanční pomoc Unie poskytnuta v souladu s rozhodnutím č. 1313/2013/EU, členské státy by měly mít možnost požádat buď o grant, nebo o dopravní službu.
(20)
Rozhodnutí Komise 2004/277/ES, Euratom (2) a 2007/606/ES, Euratom (3) by měla být zrušena.
(21)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro civilní ochranu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA 1
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto rozhodnutí stanoví podrobná prováděcí pravidla k rozhodnutí č. 1313/2013/EU, pokud jde o:
a)
komunikaci střediska pro koordinaci odezvy na mimořádné události (ERCC) s kontaktními místy členských států;
b)
složky společného komunikačního a informačního systému pro případy mimořádných událostí (CECIS), jakož i organizaci sdílení informací prostřednictvím CECIS;
c)
určení modulů, dalších kapacit pro odezvu a odborníků, jakož i operačních požadavků na fungování a interoperabilitu modulů, včetně jejich úkolů, kapacit, hlavních složek, soběstačnosti a nasazení;
d)
cíle v oblasti kapacit, požadavky na kvalitu a interoperabilitu a certifikační a registrační postup nezbytné pro fungování EERC, včetně finančních ujednání;
e)
určení a odstranění nedostatků v EERC;
f)
organizaci programu odborné přípravy, rámce pro cvičení a programu vyhodnocení získaných zkušeností;
g)
operativní postupy použitelné pro reakci na katastrofy uvnitř Unie, jakož i mimo Unii, včetně určení příslušných mezinárodních organizací;
h)
postup pro nasazování odborných týmů;
i)
organizování podpory při dopravě pomoci.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
1)
„žadatelem o pomoc“ členský stát nebo třetí země, které jsou zasažené katastrofou nebo bezprostředně ohrožené katastrofou nebo které očekávají, že budou bezprostředně ohrožené katastrofou, jakož i OSN a její agentury a další příslušné mezinárodní organizace specifikované v příloze VII;
2)
„pomocí v oblasti civilní ochrany“ týmy, odborníci nebo moduly určené k civilní ochraně s jejich vybavením a dále materiál nebo zásoby pro pomoc nutnou ke zmírnění okamžitých následků katastrofy;
3)
„rezervními kapacitami“ kapacity pro odezvu na katastrofy, jejichž dostupnost a rychlý přístup k těmto kapacitám jsou spolufinancovány podle čl. 21 odst. 2 písm. d) rozhodnutí č. 1313/2013/EU;
4)
„zásahovými týmy“ lidské a materiální zdroje, včetně modulů, vytvořené jedním nebo několika členskými státy pro zásahy v oblasti civilní ochrany;
5)
„týmem pro technickou pomoc a podporu“ lidské a materiální zdroje vytvořené jedním nebo několika členskými státy pro vykonávání pomocných prací, jak je uvedeno v příloze II.
KAPITOLA 2
STŘEDISKO PRO KOORDINACI ODEZVY NA MIMOŘÁDNÉ UDÁLOSTI (ERCC)
Článek 3
Komunikace ERCC s kontaktními místy členských států
1. Každý členský stát určí národní kontaktní místo pro ERCC, které bude mít nepřetržitý provoz. Za tímto účelem použije „profilovou kartu země“ podle přílohy I.
2. ERCC udržuje úzké styky s kontaktními místy členských států za účelem plnění svých obvyklých povinností a provádění operací odezvy podle tohoto rozhodnutí a rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
KAPITOLA 3
SPOLEČNÝ KOMUNIKAČNÍ A INFORMAČNÍ SYSTÉM PRO MIMOŘÁDNÉ UDÁLOSTI (CECIS)
Článek 4
Struktura CECIS
Systém CECIS se skládá z těchto tří složek:
a)
síťová vrstva, která propojuje příslušné orgány a kontaktní místa v členských státech a ERCC;
b)
aplikační vrstva, která se skládá z databází a jiných informačních systémů potřebných pro fungování mechanismu Unie, a zejména databází nutných k:
i)
sdělování oznámení;
ii)
zajišťování komunikace a sdílení informací mezi ERCC a příslušnými orgány a kontaktními místy;
iii)
šíření zkušeností získaných při zásazích;
c)
bezpečnostní vrstva, která se skládá ze souboru systémů, pravidel a postupů potřebných k zajišťování pravosti, integrity a důvěrnosti údajů uložených v systému CECIS a vyměňovaných jeho prostřednictvím.
Článek 5
Bezpečnost informací
1. Systém CECIS je schopen bezpečně nakládat s dokumenty, databázemi a informačními systémy prostřednictvím celoevropské sítě pro zabezpečenou výměnu dat mezi státními správami (sTESTA) nebo srovnatelné sítě.
2. Dokumenty a informace klasifikované jako „EU CONFIDENTIAL“ nebo vyšší třídy důvěrnosti se předávají podle zvláštních ujednání mezi jejich původcem a příjemcem nebo příjemci, jak je stanoveno v rozhodnutí Komise 2001/844/ES, ESUO, Euratom (4).
Článek 6
Poskytování informací a aktualizace
1. Členské státy předávají Komisi příslušné informace na „profilové kartě země“, která je uvedena v příloze I.
2. Členské státy poskytnou informace o kontaktních místech a v případě potřeby o dalších službách, které se zabývají přírodními, technologickými a radiologickými katastrofami a haváriemi ohrožujícími životní prostředí, včetně znečištění moří v důsledku havárií.
3. Členské státy neprodleně oznámí Komisi veškeré změny informací uvedených v odstavcích 1 a 2.
4. Databáze CECIS obsahuje vymezený oddíl s informacemi o registraci a dostupnosti kapacit pro odezvu v rámci EERC. Komise zajistí nepřetržitý přístup do této databáze národním kontaktním místům civilní ochrany.
5. Členské státy zajistí, aby vymezený oddíl v databázi CECIS byl vždy aktualizován, pokud jde o status dostupnosti a všechny nezbytné faktické údaje týkající se příslušných vlastností všech registrovaných kapacit pro odezvu v rámci EERC.
6. Členské státy případně mohou udělit přístup do CECIS pouze k nahlížení dalším příslušným vnitrostátním orgánům.
Článek 7
Skupina uživatelů CECIS
Skupina uživatelů, která se skládá ze zástupců jmenovaných členskými státy, napomáhá Komisi při ověřování, zkoušení a dalším rozvoji systému CECIS.
Článek 8
Provádění a další rozvoj
1. Komise spravuje a dále rozvíjí systém CECIS, přičemž zohledňuje potřeby a požadavky členských států.
2. Členské státy zavedou pro CECIS na svém území v souladu se závazky učiněnými na základě „profilové karty země“ podle přílohy I odpovídající informační prostředí.
Článek 9
Systém CECIS na pomoc při znečištění moří
1. Komise zajistí, aby měly členské státy a Evropská agentura pro námořní bezpečnost prostřednictvím internetu k dispozici speciální aplikaci CECIS na pomoc při znečištění moří, která zohlední zvláštnosti reakce na mimořádné události na moři.
2. Aplikace je prostřednictvím internetu přístupná rovněž třetím zemím, které mají společné regionální moře s Unií. Sekretariátům příslušných regionálních úmluv pro mořské prostředí lze umožnit přístup ad hoc.
KAPITOLA 4
MODULY, TÝMY PRO TECHNICKOU POMOC A PODPORU, DALŠÍ KAPACITY PRO ODEZVU A ODBORNÍCI
Článek 10
Registrace modulů, týmů pro technickou pomoc a podporu, dalších kapacit pro odezvu a odborníků
1. Členské státy zaregistrují své moduly, týmy pro technickou pomoc a podporu, další kapacity pro odezvu a odborníky zjištěné podle čl. 9 odst. 6 rozhodnutí č. 1313/2013/EU v databázi CECIS.
2. Moduly, týmy pro technickou pomoc a podporu, další kapacity pro odezvu a odborníci předem vyčlenění pro EERC se zaregistrují do již dříve vymezeného oddílu databáze CECIS.
3. Informace uvedené v odstavcích 1 a 2 se v případě potřeby aktualizují.
Článek 11
Složení modulů, týmů pro technickou pomoc a podporu, dalších kapacit pro odezvu a odborníků
1. Moduly i týmy pro technickou pomoc a podporu mohou být složeny ze zdrojů jednoho nebo několika členských států.
2. Pokud se modul nebo tým pro technickou pomoc a podporu skládá z více než jedné složky, nasazení uvedeného modulu nebo týmu pro technickou pomoc a podporu může být při zásahu omezeno na složky nutné pro uvedený zásah.
Článek 12
Soběstačnost modulů
1. Podle přílohy II platí pro jednotlivé moduly tyto prvky soběstačnosti:
a)
vhodná ochrana před povětrnostními vlivy;
b)
zdroj elektrické energie a světla pokrývající spotřebu operační základny a vybavení nutného ke splnění mise;
c)
hygienická zařízení určená pro personál modulu;
d)
dostupnost potravin a vody pro personál modulu;
e)
vyšší a střední zdravotnický personál, zdravotnická zařízení a zdravotnické vybavení pro personál modulu;
f)
zařízení pro skladování a údržbu vybavení modulu;
g)
vybavení pro komunikaci s příslušnými partnery, zejména s těmi, kteří mají na starosti koordinaci na místě;
h)
místní přeprava;
i)
logistika, vybavení a personál, které umožňují zřídit operační základnu a zahájit plnění mise bezprostředně po příjezdu na místo.
2. Soulad s požadavky na soběstačnost zaručí členský stát nabízející pomoc některým z těchto způsobů:
a)
vybaví modul potřebným personálem, vybavením a spotřebním materiálem;
b)
provede nezbytná opatření na místě operace;
c)
provede nezbytná předběžná opatření pro spojení nesoběstačného zásahového týmu s týmem pro technickou pomoc a podporu, aby byly splněny požadavky uvedené v článku 13 před registrací příslušného modulu v souladu s čl. 10 odst. 1.
3. Doba, po kterou musí být na počátku plnění mise zaručena soběstačnost, nesmí být kratší než:
a)
96 hodin;
b)
období stanovená v příloze II.
Článek 13
Požadavky na moduly a týmy pro technickou pomoc a podporu
1. Moduly musí být v souladu s obecnými požadavky stanovenými v příloze II.
2. Týmy pro technickou pomoc a podporu musí splňovat obecné požadavky stanovené v příloze II.
3. Obecné požadavky stanovené v příloze II se občas revidují.
4. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zajistily, že:
a)
moduly jsou schopné spolupracovat s jinými moduly;
b)
týmy pro technickou pomoc a podporu jsou schopné spolupracovat s jinými týmy pro technickou pomoc a podporu a příslušnými aktéry přímo na místě;
c)
složky modulu jsou schopné spolupracovat jako jeden modul;
d)
složky týmu pro technickou pomoc a podporu jsou schopné spolupracovat jako jeden tým pro technickou pomoc a podporu;
e)
moduly a týmy pro technickou pomoc a podporu jsou v případě nasazení mimo Unii schopny spolupracovat s mezinárodními kapacitami pro reakci na katastrofy, které pomáhají postižené zemi;
f)
vedoucí týmů, jejich zástupci a styčné osoby modulů a týmů pro technickou pomoc a podporu se účastní vhodných vzdělávacích kurzů a cvičení podle článků 26 až 32, které organizuje Komise.
KAPITOLA 5
VÝVOJ EVROPSKÉ KAPACITY PRO ODEZVU NA MIMOŘÁDNÉ UDÁLOSTI (EERC) V PODOBĚ DOBROVOLNÉHO SOUBORU
Článek 14
Cíle kapacity
1. Cíle EERC v oblasti kapacit jsou stanoveny v příloze III.
2. Komise ve spolupráci s členskými státy nejméně jednou za dva roky posoudí vhodnost cílů v oblasti kapacit a případně je změní na základě rizik vyplývajících z vnitrostátních posouzení rizik nebo jiných příslušných vnitrostátních nebo mezinárodních zdrojů informací.
3. Členské státy poskytnou Komisi relevantní informace o rizicích potřebné pro posouzení cílů v oblasti kapacit.
Článek 15
Požadavky na kvalitu a interoperabilitu
1. Požadavky na kvalitu a interoperabilitu uvedené v příloze IV platí pro moduly, týmy pro technickou pomoc a podporu, další kapacity pro odezvu a odborníky v EERC.
2. Komise ve spolupráci s členskými státy nejméně jednou za dva roky posoudí vhodnost požadavků na kvalitu a interoperabilitu a případně je změní. Požadavky na kvalitu vycházejí ze zavedených mezinárodních norem, pokud tyto normy již existují.
Článek 16
Certifikační a registrační postup
1. Certifikační a registrační postupy uvedené v odstavcích 2 až 8 platí pro moduly, týmy pro technickou pomoc a podporu, další kapacity pro odezvu a odborníky v EERC.
2. K certifikaci a registraci dochází po splnění požadavků na kvalitu stanovených v příloze IV, s výjimkou rezervních kapacit, na které se vztahuje čl. 25 odst. 3.
3. Členské státy, které dávají pro začlenění do EERC k dispozici specifický modul, tým pro technickou pomoc a podporu, další kapacitu pro odezvu nebo odborníka, poskytnou informační prvky uvedené v příloze V.
4. Komise posoudí, zda začlenění daného modulu, týmu pro technickou pomoc a podporu, dalších kapacit pro odezvu nebo daného odborníka do EERC připadá v úvahu, a své závěry neprodleně oznámí příslušnému členskému státu. Komise v tomto posouzení zejména zohlední splnění požadavků na kvalitu, cíle v oblasti kapacit, úplnost předložených informací, zeměpisnou blízkost a účast všech členských států, jakož i další relevantní faktory, které stanoví předem a které lze použít na všechny srovnatelné moduly, týmy pro technickou pomoc a podporu, další kapacity pro odezvu nebo odborníky.
5. Připadá-li na základě poskytnutých informací nebo jakýchkoli dalších informací, které si Komise může od příslušného orgánu členského státu vyžádat, začlenění modulu, týmu pro technickou pomoc a podporu, další kapacity pro odezvu nebo odborníka do EERC v úvahu, zahájí Komise certifikační postup. V případech, kdy Komise na základě dostupných informací považuje požadavky na kvalitu a interoperabilitu za splněné, může modul, tým pro technickou pomoc a podporu, další kapacitu pro odezvu nebo odborníka zaregistrovat do dobrovolného souboru.
6. Komise příslušnému orgánu členského státu písemně sdělí své hodnocení požadavků ohledně požadované odborné přípravy, cvičení a/nebo pracovních seminářů a dalších relevantních podmínek pro certifikaci a registraci.
7. Jsou-li splněny všechny podmínky pro certifikaci, Komise prohlásí modul, tým pro technickou pomoc a podporu, další kapacitu pro odezvu nebo odborníka za certifikované pro EERC a sdělí tuto skutečnost členskému státu.
8. Certifikace modulu, týmu pro technickou pomoc a podporu, další kapacity pro odezvu nebo odborníka by měla být opětovně vyhodnocena nejpozději po třech letech, jsou-li přihlášeny k opětovné registraci do EERC.
9. Komise ve spolupráci s členskými státy nejméně jednou za dva roky posoudí vhodnost certifikačních a registračních postupů a případně je změní.
Článek 17
Finanční ujednání ohledně nákladů na úpravu
1. Členské státy mohou požádat o grant na financování nákladů na úpravu individuálně na jednotlivé moduly, týmy pro technickou pomoc a podporu nebo další kapacity pro odezvu, aniž by Komise zveřejnila výzvu k předkládání návrhů. Náklady na úpravu zahrnou nákladové položky stanovené v čl. 21 odst. 2 písm. c) rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
2. Pro odůvodnění své žádosti členské státy Komisi předloží prováděcí plány pro náklady na úpravu, včetně odhadovaných nákladů a harmonogramu.
3. Komise posoudí a - pokud budou splněny příslušné požadavky - schválí prováděcí plány uvedené v odstavci 2 a stanoví, které z uvedených nákladů jsou způsobilé jako náklady na úpravu.
4. Po posouzení žádosti Komise rozhodne o udělení finanční pomoci.
5. Členské státy sdělí Komisi podrobnosti k nákladům vzniklým v souvislosti s náklady na úpravu.
KAPITOLA 6
ŘEŠENÍ NEDOSTATKŮ V KAPACITÁCH PRO ODEZVU
Článek 18
Monitorování pokroku vzhledem k cílům v oblasti kapacit
Komise ve spolupráci s členskými státy soustavně monitoruje pokrok, pokud jde o cíle v oblasti kapacit, zohledňuje přitom kapacity určené podle článku 20 a pravidelně informuje členské státy o svém hodnocení dosaženého pokroku. Komise dostatečně podrobně informuje členské státy o všech přetrvávajících nedostatcích v kapacitách pro odezvu.
Článek 19
Postup zjišťování nedostatků v kapacitách pro odezvu
1. V rámci monitorování pokroku, pokud jde o cíle v oblasti kapacit, Komise ve spolupráci s členskými státy hodnotí rozdíly mezi kapacitami členských států registrovanými v EERC a cíli v oblasti kapacit uvedenými v příloze III.
2. Komise a členské státy považují za kapacity vyčleněné pro EERC pouze ty kapacity, které byly registrovány jako kapacity poskytnuté členskými státy do EERC v souladu s článkem 16.
Článek 20
Postup zjišťování kapacit pro odezvu mimo EERC
1. Pokud Komise spolu s členskými státy zjistila potenciálně významné nedostatky v kapacitách pro odezvu podle článku 19 tohoto rozhodnutí, přezkoumá v souladu s čl. 12 odst. 2 rozhodnutí č. 1313/2013/EU spolu s členskými státy, zda jsou nezbytné kapacity k dispozici mimo EERC.
2. Komise považuje za kapacity, které jsou k dispozici mimo EERC, pouze tyto kapacity:
a)
kapacity registrované v CECIS;
b)
rezervní kapacity nebo
c)
kapacity, které nespadají pod písmena a) nebo b), avšak které mohou být členskému státu či členským státům snadno poskytnuty v požadovaném objemu a na požadovaném místě, v požadované lhůtě a na potřebnou dobu.
3. Za účelem zjištění kapacit uvedených v odst. 2 písm. c) Komise zašle žádost vnitrostátním kontaktním místům, v níž vyloží podrobnosti posouzení potenciálně významných nedostatků v kapacitách pro odezvu a vyzve členské státy, aby poskytly informace o všech kapacitách dostupných mimo EERC podle odst. 2 písm. c).
4. Komise v žádosti stanoví lhůtu k zaslání odpovědi až 60 kalendářních dnů; její přesná délka bude odpovídat očekávané složitosti zjištění kapacit uvedených v odstavci 2 ze strany členských států.
5. Členské státy ve stanovené lhůtě písemně informují Komisi o podrobnostech ohledně všech kapacit uvedených v odstavci 2.
6. Pokud členský stát neodpoví písemně ve stanovené lhůtě, má Komise pro účely tohoto posouzení za to, že v daném členském státě nejsou k dispozici žádné kapacity podle odstavce 2.
7. Na základě informací sdělených členskými státy a při zohlednění pouze těch kapacit, které jsou uvedeny v odstavci 2, Komise posoudí, zda tyto kapacity doplní nedostatečné kapacity pro odezvu zjištěné v souladu s článkem 19 tohoto rozhodnutí. Komise považuje nedostatky v kapacitách za odstraněné pouze tehdy, pokud součet objemu kapacit v rámci EERC a kapacit podle odstavce 2 odpovídá cílům v oblasti kapacit podle přílohy III, nebo tyto cíle překračuje.
Článek 21
Postup při řešení nedostatků v kapacitách pro odezvu
1. Pokud Komise spolu s členskými státy zjistila potenciálně významné nedostatky v kapacitách pro odezvu podle článku 19, které nelze odstranit v souladu s článkem 20, informuje písemně členské státy, přičemž specifikuje, co považuje za strategické nedostatky v kapacitách pro odezvu.
2. Komise písemně vyzve členské státy, aby strategické nedostatky v kapacitách pro odezvu podle čl. 12 odst. 3 rozhodnutí č. 1313/2013/EU odstranily.
3. Členské státy Komisi sdělí, zda, kdy a jak hodlají strategické nedostatky v kapacitách pro odezvu buď samostatně, nebo ve spolupráci s dalšími členskými státy řešit.
Článek 22
Podpora Komise při odstraňování nedostatků v kapacitách pro odezvu
1. Je-li pro odstranění strategických nedostatků v kapacitách pro odezvu podle čl. 12 odst. 3 a čl. 21 odst. 1 písm. j) rozhodnutí č. 1313/2013/EU potřebná finanční podpora ze strany Unie, zveřejní Komise výzvu k předkládání návrhů na podporu členských států.
2. Při odpovídání na výzvu k předkládání návrhů členské státy jednají v souladu čl. 21 odst. 1 písm. j) body iii) a iv) rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
3. Členské státy mimo jiné uvedou požadované procento spolufinancování ze strany Unie.
Článek 23
Způsobilé náklady pro účely podpory při odstraňování nedostatků v kapacitách pro odezvu
1. Způsobilé jsou všechny náklady na vybavení, služby nebo lidské zdroje nezbytné pro prvotní vytvoření kapacit pro odezvu.
2. Způsobilé nejsou průběžné náklady na údržbu nebo provozní náklady.
KAPITOLA 7
ŘEŠENÍ DOČASNÝCH NEDOSTATKŮ PŘI MIMOŘÁDNÝCH KATASTROFÁCH
Článek 24
Finanční ujednání
1. Komise v ročním pracovním programu obecně vymezí požadovaný druh a množství rezervních kapacit, přičemž vezme v úvahu možnost určitých mimořádných typů katastrof v členských státech, či jejich mimořádnou intenzitu, nebo jiné faktory, které činí katastrofu mimořádnou, jako je souběžnost s jinou katastrofou, jakož i možnost přechodných nedostatků v těchto scénářích.
2. Komise pravidelně zahajuje potřebné finanční postupy k pokrytí nákladů stanovených v čl. 21 odst. 2 písm. d) rozhodnutí č. 1313/2013/EU, aby zajistila rychlý přístup k rezervním kapacitám vymezeným v ročním pracovním programu.
3. Rezervní kapacity spolufinancované Komisí doplňují stávající kapacity pro odezvu, které mají členské státy k dispozici v rámci své připravenosti na vnitrostátní úrovni; nenahrazují tedy stávající kapacity pro odezvu.
Článek 25
Podmínky pro poskytnutí finančního příspěvku Unie
1. Finanční příspěvek Unie se poskytne za podmínky, že členské státy, které se účastní finančních postupů podle čl. 24 odst. 2, akceptují podmínky vymezené v odstavcích 2 až 9. Komise může ve finančních postupech stanovit další podmínky.
2. Členské státy dají rezervní kapacity k dispozici jako součást dobrovolného souboru.
3. Rezervní kapacity splňují nezbytné požadavky na kvalitu a certifikaci vymezené ve finančních postupech podle čl. 24 odst. 2.
4. Rezervní kapacity jsou v dobrovolném souboru registrovány po celou dobu stanovenou v příslušných rámcových smlouvách, rámcových dohodách o partnerství nebo podobných ujednáních. Všechny podmínky a omezení uložené členským státem či členskými státy registrujícími kapacity musí být řádně odůvodněny operačními požadavky.
5. Rezervní kapacity nejsou způsobilé pro finanční pomoc podle článku 17.
6. Komise neprodleně informuje všechny členské státy prostřednictvím CECIS o rezervních kapacitách registrovaných v dobrovolném souboru.
7. Podle článku 11 rozhodnutí č. 1313/2013/EU jsou rezervní kapacity registrované v dobrovolném souboru k dispozici pro nasazení v rámci mechanismu Unie za stejných všeobecných podmínek jako ostatní kapacity registrované v dobrovolném souboru.
8. Rezervní kapacity registrované v dobrovolném souboru se na základě žádosti o pomoc prostřednictvím ERCC nasazují v souladu s operativními postupy pro reakci na katastrofy vymezenými v kapitole 11.
9. Rezervní kapacity registrované v dobrovolném souboru jsou k dispozici pro vnitrostátní využití v členských státech, které dostupnost kapacit spolufinancovaly. Před vnitrostátním využitím tyto členské státy konzultují středisko ERCC, aby se ubezpečily, že:
i)
nedošlo současně k žádné mimořádné katastrofě ani bezprostředně nehrozí taková katastrofa, která by si mohla vyžádat nasazení rezervní kapacity;
ii)
vnitrostátní využití nebude nepřiměřeně bránit rychlému přístupu dalších členských států v případě, že dojde k nové mimořádné katastrofě.
KAPITOLA 8
PROGRAM ODBORNÉ PŘÍPRAVY
Článek 26
Program odborné přípravy
1. Zavádí se program odborné přípravy, který zahrnuje předcházení katastrofám, připravenost a odezvu na ně. Program zahrnuje obecné a zvláštní kurzy a systém výměny odborníků. Program je zaměřen na cílové skupiny uvedené v článku 27.
2. Komise odpovídá za koordinaci a organizaci a za stanovení obsahu a rozvrhu programu odborné přípravy.
Článek 27
Účastníci
1. Cílovými skupinami programu odborné přípravy jsou:
a)
pracovníci členských států působící v oblasti civilní ochrany a zvládání katastrof, zejména vedoucí týmů, jejich zástupci a styčné osoby, odborníci členských států ve smyslu článku 41, včetně odborníků v oblasti předcházení a připravenosti, a klíčoví zaměstnanci národních kontaktních míst;
b)
zaměstnanci orgánů a agentur Unie;
c)
vybraní odborníci ze zemí evropské politiky sousedství, kandidátských zemí a potenciálních kandidátských zemí.
2. Kurzů odborné přípravy se mohou účastnit rovněž vybraní odborníci z:
a)
OSN a jejích agentur;
b)
mezinárodních organizací uvedených v příloze VII;
c)
třetích zemí, případně další relevantní činitelé.
3. Členské státy a Komise určí účastníky každé vzdělávací akce.
Článek 28
Kurzy odborné přípravy
1. Program se skládá ze souboru kurzů - úvodních, operativních a kurzů na řídicí úrovni.
2. Komise ve spolupráci s členskými státy stanoví počet kurzů, jejich obsah, osnovy a harmonogram, včetně podmínek přihlášení.
3. Komise zajistí, aby instruktoři a přednášející měli aktuální informace o relevantním vývoji mechanismu Unie.
Článek 29
Výměna odborníků
Systém výměny odborníků mezi členskými státy nebo s Komisí odborníkům umožňuje:
a)
získávat a sdílet zkušenosti;
b)
seznámit se s různými technikami a používanými pracovními postupy;
c)
studovat koncepce ostatních zúčastněných složek a institucí pro řešení mimořádných událostí.
Článek 30
Další vzdělávací akce
V případě potřeby a v souladu s ročním pracovním programem se zajistí další možnosti vzdělávání, aby byly pokryty potřeby, které prokazatelně přispívají k hladkému a účinnému provádění opatření civilní ochrany a zvládání katastrof.
Článek 31
Systém hodnocení
Komise zajistí soulad mezi úrovní vzdělávání a jeho obsahem. Za tímto účelem Komise zavede vhodný systém hodnocení prováděných vzdělávacích akcí.
KAPITOLA 9
RÁMEC PRO CVIČENÍ
Článek 32
Program cvičení, strategický rámec a priority
1. Komise zavede a bude řídit program cvičení civilní ochrany.
2. Program cvičení civilní ochrany je určován strategickým rámcem, který stanoví cíle a úlohy cvičení v rámci mechanismu Unie.
3. Cílem programu cvičení je především:
a)
zlepšit kapacity členských států pro odezvu, zejména pokud jde o týmy a další zdroje poskytované při asistenčních zásazích v rámci mechanismu Unie;
b)
zlepšit a ověřit postupy a zavést společný přístup pro koordinaci asistenčních zásahů v rámci mechanismu Unie a snížit dobu odezvy v případě závažných katastrof;
c)
posílit spolupráci mezi složkami civilní ochrany členských států a Komisí;
d)
vyvodit ponaučení ze získaných zkušeností a šířit je;
e)
otestovat uplatňování získaných zkušeností.
4. Obecné priority programu cvičení jsou stanoveny v dlouhodobém komplexním plánu. Tento plán obsahuje prvky příslušných krizových scénářů a související kapacity.
5. Komise:
a)
vypracuje ve spolupráci s členskými státy strategický rámec a dlouhodobý komplexní plán při současném zohlednění programu vyhodnocení získaných zkušeností a dalších relevantních informací;
b)
stanoví cíle cvičení, jakož i jejich úlohu ve vztahu k ostatním složkám mechanismu Unie a
c)
v pracovním programu každoročně předloží návrh specifických priorit cvičení v souladu s dlouhodobým komplexním plánem.
KAPITOLA 10
PROGRAM VYHODNOCENÍ ZÍSKANÝCH ZKUŠENOSTÍ
Článek 33
Sledování, analýza a hodnocení
1. Komise a členské státy sdílejí údaje, informace a hodnocení, které jsou pro ně nezbytné pro sledování, analýzu a hodnocení všech relevantních opatření civilní ochrany v rámci mechanismu Unie.
2. Komise vytvoří a spravuje databázi, kterou mohou členské státy a Komise využívat při sběru a sdílení údajů, při šíření zjištěných zkušeností a vytváření přehledu o stavu jejich uplatňování.
3. Komise usnadní zjišťování zkušeností od příslušných zúčastněných stran, mimo jiné prostřednictvím pořádání zasedání.
Článek 34
Podpora uplatňování zjištěných zkušeností
1. Komise zajistí, aby se zkušeností zjištěné Komisí, členskými státy a příslušnými zúčastněnými stranami promítly do rozhodovacího procesu s cílem dále rozvíjet mechanismus Unie.
2. Zjištěné zkušenosti mají zejména přispět ke stanovení:
a)
priorit programu odborné přípravy, případně včetně obsahu a osnov kurzů odborné přípravy, a programu cvičení;
b)
priorit každoročních výzev k předkládání návrhů na projekty v oblasti předcházení a připravenosti a
c)
priorit plánování činností uvedených v článku 10 rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
3. Komise pravidelně informuje o programu vyhodnocení získaných zkušeností, včetně seznamu zjištěných poznatků, plánovaných nápravných opatření, pravomocí a lhůt, jakož i o stavu uplatňování zkušeností.
4. Členské státy pravidelně informují o pokroku, kterého bylo dosaženo při uplatňování zjištěných poznatků, které spadají do jejich vnitrostátní pravomoci.
KAPITOLA 11
OPERATIVNÍ POSTUPY PRO ODEZVU NA KATASTROFY
Článek 35
Žádosti o podporu a odezva
1. V případě katastrofy uvnitř Unie nebo v případě bezprostřední hrozby takové katastrofy Komise po obdržení žádosti o pomoc prostřednictvím CECIS provede podle situace a neprodleně opatření podle čl. 15 odst. 3 rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
2. V případě katastrofy mimo Unii nebo v případě bezprostřední hrozby takové katastrofy, která může vyžadovat pomoc v oblasti civilní ochrany, může Komise informovat třetí zemi o možnosti požádat o pomoc v rámci mechanismu Unie.
3. Členský stát nebo třetí země, které jsou zasažené katastrofou nebo bezprostředně ohrožené katastrofou, zašlou, pokud chtějí požádat o pomoc v rámci mechanismu Unie, prostřednictvím svých příslušných vnitrostátních orgánů písemnou žádost o pomoc v oblasti civilní ochrany středisku ERCC. Pokud chce o pomoc v rámci mechanismu Unie požádat OSN a její agentury nebo jakákoli mezinárodní organizace uvedená v příloze VII, zašlou písemnou žádost o pomoc v oblasti civilní ochrany středisku ERCC.
4. Žadatel o pomoc poskytne ERCC všechny příslušné informace o situaci a zejména o zvláštních potřebách, požadované pomoci a místě zásahu.
5. Žadatel o pomoc informuje ERCC o harmonogramu, místě vstupu a lokalitě, pro kterou se žádá o pomoc, a o místním operativním kontaktním místě pro řízení katastrofy.
6. ERCC dle možností vypracuje specifické plány nasazení pro každou žádost o pomoc. Tyto plány obsahují doporučení pro poskytování pomoci, včetně výzev k nasazení modulů, týmů pro technickou pomoc a podporu, dalších kapacit pro odezvu a odborníků registrovaných v EERC, a posouzení možných zásadních potřeb. Specifické plány nasazení se řídí strukturou a popisem uvedeným v příloze VI a vycházejí z obecných předem vytvořených plánů podle čl. 15 odst. 3 písm. c) a čl. 16 odst. 3 písm. b) rozhodnutí č. 1313/2013/EU, které pokrývají nejdůležitější druhy rizik katastrof a berou v úvahu rizikové scénáře uvedené v posouzení rizik členských států. Specifické plány nasazení se předávají všem členským státům.
7. Při výběru kapacit z EERC se zohlední tato kritéria, jejichž důležitost může být závislá na zvláštnostech žádosti o pomoc:
a)
dostupnost;
b)
vhodnost;
c)
lokalita/vzdálenost;
d)
odhadované trvání dopravy a náklady na dopravu;
e)
předchozí zkušenosti;
f)
dřívější využití zdroje;
g)
další relevantní kritéria jako jazykové schopnosti nebo kulturní blízkost.
8. Není-li s členskými státy dohodnuto jinak, ERCC nevyzve členské státy, aby nasadily specifické kapacity z EERC do oblastí, kde probíhá nebo hrozí ozbrojený konflikt nebo kde nastaly okolnosti, kdy je ohrožena bezpečnost týmů.
9. Členské státy, které byly vyzvány k nasazení kapacit z EERC, sdělí EERC své konečné rozhodnutí o jejich nasazení podle čl. 11 odst. 7 rozhodnutí č. 1313/2013/EU. ERCC stanoví lhůtu, ve které by měl členský stát odpovědět. Tato lhůta vychází z povahy katastrofy a v žádném případě není kratší než dvě hodiny.
10. Žadatel o pomoc informuje ERCC, které nabídky pomoci přijal.
11. Pokud je pomoc nezbytná pro řešení zásadní potřeby a není dostupná nebo není dostupná v dostatečné míře v EERC, Komise prostřednictvím CECIS neprodleně informuje všechna vnitrostátní kontaktní místa o dostupné finanční podpoře Unie na dopravu podle čl. 23 odst. 3 písm. b) nařízení č. 1313/2013/EU.
12. Pokud jde o žádosti o zásahové týmy a prostředky, ERCC informuje členské státy o výběru žadatele o pomoc. Členské státy poskytující pomoc pravidelně informují ERCC o vysílání zásahových týmů a prostředků, včetně všech kapacit, které jsou součástí EERC.
13. Komise může v souladu s článkem 17 rozhodnutí č. 1313/2013/EU vybrat, jmenovat a vyslat tým odborníků pro podporu na místě.
Článek 36
Mise odborníků
1. Vyslaní odborníci provádějí úkoly stanovené v čl. 8 písm. d) rozhodnutí č. 1313/2013/EU. Pravidelně podávají zprávy orgánům žádajícího státu a ERCC.
2. ERCC průběžně informuje členské státy o pokroku mise odborníků.
3. Žadatel o pomoc pravidelně informuje ERCC o průběhu činností na místě.
4. V případě zásahů v třetích zemích vedoucí týmu pravidelně informuje ERCC o průběhu činností na místě.
5. ERCC shromažďuje všechny obdržené informace a předává je kontaktním místům a příslušným orgánům členských států.
Článek 37
Ukončení zásahu
1. Žádající členský stát nebo kterýkoli z členských států poskytujících pomoc informuje co nejdříve ERCC a vyslané odborníky a zásahové týmy, pokud se domnívá, že jeho pomoc již není zapotřebí nebo nemůže být déle poskytována. Řádné ukončení zásahu organizují vhodným způsobem žadatel o pomoc a členské státy. ERCC je o tom informováno.
2. Ve třetích zemích vedoucí týmu co nejdříve informuje ERCC v případě, že se po přiměřené konzultaci s žadatelem o pomoc domnívá, že pomoci již není zapotřebí, nebo že existují překážky bránící účinnému poskytování pomoci. ERCC předá tyto informace delegaci Unie v dané zemi, jakož i příslušným útvarům Komise, Evropské službě pro vnější činnost a členským státům. ERCC v koordinaci s žadatelem o pomoc zajistí řádné ukončení zásahu vyslaných odborníků a intervenčních týmů.
Článek 38
Podávání zpráv a získané zkušenosti
1. Příslušné orgány žadatele o pomoc a členských států, které poskytly pomoc, a také vyslaní odborníci mají možnost předložit své závěry ke všem aspektům zásahu ERCC. ERCC vypracuje souhrnnou zprávu o poskytnuté pomoci a všech relevantních získaných zkušenostech.
2. Dodatečně k ustanovením článků 33 a 34 sleduje ERCC spolu s členskými státy uplatňování získaných zkušeností za účelem zlepšení asistenčních zásahů v rámci mechanismu Unie.
Článek 39
Náklady
1. Není-li dohodnuto jinak, nese náklady na pomoc poskytnutou členskými státy žadatel o pomoc.
2. Každý členský stát poskytující pomoc může s přihlédnutím k povaze katastrofy a rozsahu škody nabídnout svou pomoc zcela nebo zčásti bezplatně. Daný členský stát se také může kdykoli zcela nebo zčásti vzdát náhrady svých nákladů.
3. Není-li dohodnuto jinak, žadatel o pomoc po dobu trvání zásahu zajistí asistenčním týmům ubytování a stravu a bezplatně jim doplňuje zásoby. Asistenční týmy jsou nicméně zpočátku logisticky nezávislé a soběstačné po určitou rozumnou dobu závisející na použitých prostředcích a o své situaci informují ERCC.
4. Náklady na vyslání odborníků a příslušnou logistickou podporu se hradí v souladu s čl. 22 písm. a) rozhodnutí č. 1313/2013/EU. Tyto náklady jsou způsobilé pro financování z prostředků Unie.
Článek 40
Náhrada škody
1. Členský stát žádající pomoc nebude od ostatních členských států žádat náhradu škody v případě, že daná škoda vznikne následkem asistenčního zásahu v rámci mechanismu Unie a tohoto rozhodnutí, neprokáže-li se, že vznikla podvodem či závažným pochybením.
2. V případě škody, kterou utrpěly třetí strany v důsledku asistenčních zásahů, spolupracuje členský stát žádající pomoc s členským státem poskytujícím pomoc, aby usnadnily náhradu této škody v souladu s platnými právními předpisy a příslušnými rámci.
KAPITOLA 12
POSTUP PRO NASAZOVÁNÍ ODBORNÝCH TÝMŮ
Článek 41
Kategorie odborníků
Členské státy zařadí odborníky do těchto kategorií:
a)
techničtí odborníci;
b)
odborníci na hodnocení;
c)
odborníci na koordinaci;
d)
vedoucí týmů.
Článek 42
Úkoly a funkce
1. Techničtí odborníci jsou schopni poskytovat poradenství o specifických, vysoce technických tématech a souvisejících rizicích a jsou k dispozici misím.
2. Odborníci na hodnocení jsou schopni provést hodnocení situace a poskytnout poradenství o vhodné reakci a jsou k dispozici misím.
3. Odborníky na koordinaci mohou být zástupci vedoucích týmu, osoby odpovědné za logistiku a komunikaci a případně další pracovníci. V případě potřeby mohou být techničtí odborníci a odborníci na hodnocení začleněni do koordinačního týmu, aby pomáhali vedoucímu týmu po celou dobu trvání mise.
4. Vedoucí týmu odpovídá za vedení hodnoticího a koordinačního týmu během zásahu. Udržuje kontakty s orgány dotčené země, s ERCC včetně styčného úředníka ERCC, s ostatními mezinárodními organizacemi a v případě asistenčních zásahů v rámci mechanismu Unie mimo členské státy také s delegací Unie v dané zemi.
5. Odborníci vysílaní na přípravné mise mohou být Komisí po dohodě s jejich jmenujícím členským státem pověřeni každou funkcí uvedenou v článku 41 a musejí být schopni poskytovat poradenství ohledně přiměřených opatření na zlepšení připravenosti, včetně správních kapacit, potřeby včasného varování, odborné přípravy, cvičení a zvyšování povědomí, a poskytovat o nich zprávy.
6. Odborníci vysílaní na preventivní mise mohou být Komisí po dohodě s jejich jmenujícím členským státem pověřeni každou funkcí uvedenou v článku 41 a musejí být schopni poskytovat poradenství ohledně přiměřených preventivních opatření a schopnosti zvládání rizik a poskytovat o nich zprávy.
Článek 43
Databáze odborníků
1. Údaje o odbornících uloží Komise v databázi odborníků a zpřístupní je prostřednictvím systému CECIS.
2. Odborníci registrovaní v EERC jsou v databázi podle odstavce 1 konkrétně identifikováni.
Článek 44
Požadavky na odbornou přípravu
Odborníci v případě potřeby absolvují program odborné přípravy zavedený v souladu s článkem 26.
Článek 45
Jmenování
V případě žádosti o pomoc jsou za jmenování dostupných odborníků a sdílení jejich kontaktních údajů s ERCC odpovědné členské státy.
Článek 46
Mobilizace a dohoda o poskytování služeb
1. ERCC je schopné mobilizovat a vyslat určené odborníky během velmi krátké doby po jejich jmenování do konkrétní mise členskými státy.
2. Komise s každým odborníkem podepíše dohodu o poskytování služeb, která obsahuje tyto prvky:
a)
cíle mise;
b)
mandát;
c)
předpokládané trvání mise;
d)
informace o místní kontaktní osobě;
e)
podmínky pojistného krytí;
f)
denní příspěvky na náhradu výdajů;
g)
specifické platební podmínky;
h)
pokyny pro technické odborníky, odborníky na hodnocení, odborníky na koordinaci a vedoucí týmů.
KAPITOLA 13
PODPORA DOPRAVY
Článek 47
Formy podpory dopravy
Podpora dopravy může mít tuto formu:
a)
sdružování a sdílení dopravních kapacit;
b)
zjištění zdrojů dopravy na komerčním trhu nebo z jiných zdrojů a usnadnění přístupu členských států k těmto zdrojům; nebo
c)
poskytnutí unijní podpory členským státům prostřednictvím grantů nebo dopravních služeb od soukromých či jiných subjektů.
Článek 48
Postup při podpoře dopravy prostřednictvím mechanismu Unie
1. U každé žádosti o podporu dopravy se použijí postupy uvedené v článcích 49 a 50.
2. Žádosti podává příslušný orgán uvedený v článku 56 a zasílá je v písemné podobě Komisi. Žádosti musí obsahovat informace stanovené v části A přílohy VIII.
3. V případě sdružování dopravních kapacit může jeden členský stát převzít vedoucí úlohu a požádat o finanční podporu ze strany Unie na celou operaci.
4. Všechny žádosti o podporu dopravy podle tohoto rozhodnutí a související odpovědi a výměna informací mezi členskými státy a Komisí se předávají ERCC, které je zpracovává.
5. Žádosti se předávají prostřednictvím CECIS nebo elektronickou poštou. Žádosti o financování z prostředků Unie zaslané systémem CECIS, faxem nebo elektronickou poštou se přijímají za předpokladu, že jsou Komisi neprodleně poskytnuty originály podepsané příslušným orgánem.
6. Komise však může podle článku 179 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (5) zavést elektronický systém pro veškerou výměnu informací s příjemci, včetně uzavírání grantových dohod, oznamování rozhodnutí o udělení grantu a jejich případných změn.
Článek 49
Žádosti o podporu dopravy
1. Komise po obdržení žádosti o podporu tuto skutečnost ihned oznámí kontaktním místům určeným členskými státy podle čl. 9 odst. 7 rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
2. V oznámení může Komise případně vyzvat členské státy, aby ji podrobně informovaly o všech dopravních zdrojích, které mohou dát žádajícímu členskému státu k dispozici, či o všech dalších alternativních řešeních, která mohou pro uspokojení potřeb vyjádřených dotčenou zemí navrhnout. Komise může pro poskytnutí těchto informací stanovit maximální lhůtu.
3. Poté, co Komise informovala kontaktní místa podle odstavce 1, se požadovaná podpora dopravy stává způsobilou pro spolufinancování ze strany Unie, aniž by byl dotčen článek 53.
Článek 50
Odpovědi na žádosti o podporu dopravy
1. Členské státy, které mohou poskytnout podporu dopravy, informují Komisi co nejdříve, nejpozději však do 24 hodin po obdržení oznámení podle článku 49, není-li v oznámení stanoveno jinak, o veškerých dopravních zdrojích, které mohou dát dobrovolně k dispozici v reakci na žádost o podporu při sdružování nebo zjišťování dopravních zdrojů. Tyto informace obsahují prvky uvedené v části B přílohy VIII a zahrnují informace o finančních podmínkách nebo dalších případných omezeních.
2. Komise co nejdříve shrne informace o dostupných dopravních zdrojích a předá je členskému státu, který podává žádost.
3. Kromě informací uvedených v odstavci 2 sdělí Komise členským státům veškeré ostatní informace o dopravních zdrojích, které má k dispozici z jiných zdrojů, včetně komerčního trhu, a usnadní členským státům přístup k těmto dodatečným zdrojům.
4. Členský stát, který podává žádost, informuje Komisi o dopravních řešeních, která zvolil, a udržuje spojení s členskými státy, jež tuto podporu poskytují, nebo s hospodářským subjektem určeným Komisí.
5. O volbě členského státu, který podává žádost, Komise informuje všechny členské státy. Tento členský stát Komisi pravidelně informuje o tom, jak pokračuje poskytování jemu určené pomoci v oblasti civilní ochrany.
Článek 51
Žádost o grant
1. V případě, že některý členský stát nalezl možné dopravní řešení, avšak pro dopravu pomoci v oblasti civilní ochrany je nutné financování z prostředků Unie, může tento členský stát požádat Unii o grant.
2. Členský stát ve své žádosti uvede požadované procento spolufinancování ze strany Unie, které nepřekročí 55 % způsobilých nákladů na opatření související s dopravou podle čl. 23 odst. 2 rozhodnutí č. 1313/2013/EU a nepřekročí 85 % způsobilých nákladů na opatření související s dopravou podle čl. 23 odst. 3 písm. a) a b) rozhodnutí č. 1313/2013/EU. Komise o žádosti neprodleně informuje všechny členské státy.
3. Komise může podle článku 178 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 navazovat rámcová partnerství s relevantními příslušnými orgány členských států.
Článek 52
Žádost o dopravní službu
1. V případech, kdy členský stát žádající o podporu dopravy nenalezl žádné dopravní řešení, může Komisi požádat, aby za účelem dopravy pomoci v oblasti civilní ochrany do postižené země uzavřela smlouvu na dopravní službu se soukromým nebo jiným subjektem.
2. Jakmile Komise žádost uvedenou v odstavci 1 obdrží, neprodleně o ní informuje všechny členské státy a zároveň informuje členský stát, který o dopravní službu žádá, o všech dostupných dopravních řešeních a jejich nákladech.
3. Na základě výměny informací uvedené v odstavcích 1 a 2 členský stát svou žádost o dopravní službu písemně potvrdí spolu se závazkem uhradit Komisi vzniklé náklady v souladu s ustanoveními článku 54. Členský stát uvede, jaké procento nákladů uhradí. Tento procentní podíl nesmí být nižší než 45 % na opatření související s dopravou podle čl. 23 odst. 2 rozhodnutí č. 1313/2013/EU a 15 % na opatření související s dopravou podle čl. 23 odst. 3 písm. a) a b) rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
4. Členský stát neprodleně oznámí Komisi všechny změny v žádosti o dopravní službu.
Článek 53
Rozhodnutí o financování podpory dopravy z prostředků Unie
1. Za účelem zjištění, zda jsou splněna kritéria stanovená v čl. 23 odst. 1 písm. d) rozhodnutí č. 1313/2013/EU a zásady hospodárnosti, účinnosti a účelnosti podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6), se vezmou v úvahu:
a)
informace obsažené v žádosti o finanční podporu z prostředků Unie předložené členským státem v souladu s čl. 48 odst. 2;
b)
potřeby vyjádřené postiženou zemí;
c)
veškerá posouzení potřeb provedená odborníky, kteří během katastrofy podávají zprávy Komisi;
d)
další relevantní a spolehlivé informace, jež má Komise v době rozhodnutí k dispozici od členských států a mezinárodních organizací;
e)
údaje o účinnosti a účelnosti dopravních řešení, která mají zajistit včasné poskytnutí pomoci v oblasti civilní ochrany;
f)
možnosti zajištění dopravy na místě;
g)
jiné akce prováděné Komisí.
2. Členské státy poskytnou všechny další informace nutné k vyhodnocení toho, jak jsou plněna kritéria stanovená v čl. 23 odst. 1 písm. d) rozhodnutí č. 1313/2013/EU. Jakmile členské státy obdrží žádost Komise o tyto informace, informují Komisi co nejdříve.
3. Komise uvede výši předběžného financování, které má být vyplaceno a které může dosáhnout až 85 % požadovaného finančního příspěvku Unie za předpokladu, že jsou k dispozici rozpočtové prostředky. Předběžné financování není možné u grantů nižších než limit stanovený pro granty nízké hodnoty ve smyslu článku 185 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012, ledaže by členský stát požadující finanční podporu prokázal, že by bez předběžného financování bylo ohroženo provedení akce.
4. Rozhodnutí o finanční podpoře bude neprodleně sděleno členskému státu, který o finanční podporu žádá. Bude sděleno i všem ostatním členským státům.
5. Jednotlivé žádosti o granty na dopravu, u nichž je požadovaný finanční příspěvek Unie nižší než 2 500 EUR, nejsou způsobilé pro spolufinancování ze strany Unie s výjimkou případů, kdy se na ně vztahují rámcová partnerství uvedená v čl. 51 odst. 3.
Článek 54
Vyplacení finančních prostředků Unie na podporu dopravy
Na náklady, jež Komisi vzniknou postupem podle článku 52, Komise členským státům, které uvedenou finanční podporu Unie přijaly, vystaví do 90 dnů od ukončení dopravní operace, na niž byla finanční podpora Unie poskytnuta, inkasní příkaz na částku, která je uvedena v rozhodnutí vydaném Komisí na žádost o dopravní službu a představuje alespoň 15 % nákladů na dopravu pro opatření související s dopravou podle čl. 23 odst. 3 rozhodnutí č. 1313/2013/EU a 45 % pro opatření související s dopravou podle čl. 23 odst. 2 rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
Článek 55
Náhrada škody
Členský stát žádající o podporu dopravy nebude Unii žádat o náhradu škody způsobené na jeho majetku nebo obslužném personálu v případě, že tato škoda vznikne následkem poskytnutí podpory dopravy, jež se řídí tímto rozhodnutím, neprokáže-li se, že vznikla podvodem či závažným pochybením.
Článek 56
Určení příslušných orgánů
Členské státy určí příslušné orgány oprávněné žádat a přijímat finanční podporu od Komise podle tohoto rozhodnutí a o tomto jmenování informují Komisi do 60 dnů od zveřejnění tohoto rozhodnutí. Jakékoliv změny v těchto informacích je třeba Komisi neprodleně oznámit.
Oznámení příslušných orgánů učiněná členskými státy podle článku 12 rozhodnutí 2007/606/ES, Euratom však zůstávají v platnosti, dokud dotčený členský stát neučiní další oznámení.
KAPITOLA 14
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 57
Zrušení
Zrušují se rozhodnutí 2004/277/ES, Euratom a 2007/606/ES, Euratom. Odkazy na zrušená rozhodnutí se považují za odkazy na toto rozhodnutí v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze IX.
Článek 58
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 16. října 2014.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT
av den 16 oktober 2014
om tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentets och rådets beslut nr 1313/2013/EU om en civilskyddsmekanism för unionen och om upphävande av kommissionens beslut 2004/277/EG, Euratom och 2007/606/EG, Euratom
[delgivet med nr C(2014) 7489]
(Text av betydelse för EES)
(2014/762/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets beslut nr 1313/2013/EU av den 17 december 2013 om en civilskyddsmekanism för unionen (1), särskilt artikel 32.1, och
av följande skäl:
(1)
Unionens civilskyddsmekanism (nedan kallad civilskyddsmekanismen) har som allmänt mål att stärka samarbetet mellan unionen och medlemsstaterna och underlätta samordningen på civilskyddsområdet i syfte att förbättra effektiviteten hos systemen för förebyggande av, beredskap för och insatser vid naturkatastrofer och katastrofer som orsakats av människor.
(2)
Eftersom katastrofer kan inträffa när som helst bör det centrum för samordning av katastrofberedskap (ERCC) som inrättats genom artikel 7 i beslut nr 1313/2013/EU hålla ständig kontakt med kontaktpunkterna i medlemsstaterna.
(3)
Det gemensamma kommunikations- och informationssystemet för olyckor (Cecis) är ett nödvändigt inslag i civilskyddsmekanismen eftersom det garanterar att den information som utbyts mellan medlemsstaterna både under normala förhållanden och vid olyckor är äkta, riktig och konfidentiell. En separat version av Cecis som ger sekretariaten för de regionala havskonventionerna och de tredjeländer som delar ett regionalt havsområde med unionen tillgång till Cecis bör skapas med tanke på särdragen i insatserna vid marina föroreningar.
(4)
För att säkra den operativa effektiviteten bör det fastställas minimikrav för moduler, annan insatskapacitet och experter som utsetts i enlighet med artikel 9.1 i beslut nr 1313/2013/EU, samt för deras operativa krav, funktion och samverkansförmåga såsom anges i artikel 9.2 i beslut nr 1313/2013/EU. I synnerhet bör moduler kunna vara autonoma under en viss tid, gå snabbt att placera ut och kunna samverka. För att förbättra samverkansförmågan för moduler behövs det åtgärder på EU-nivå och på medlemsstatsnivå.
(5)
Kapacitetsmålen för den europeiska insatskapaciteten vid nödsituationer (EERC) bör definieras och regelbundet ses över för att ett tillräckligt antal av samtliga nödvändiga modultyper, annan insatskapacitet och experter ska vara tillgängliga för utplacering inom ramen för civilskyddsmekanismen. Kraven på kvalitet och samverkansförmåga bör definieras och regelbundet ses över för att garantera en enhetlig miniminivå på kvalitet och samverkan för all den kapacitet som deltar i EERC.
(6)
Ett certifierings- och registreringsförfarande där inslag av självutvärdering ingår bör utarbetas för att se till att kapaciteten i den frivilliga poolen uppfyller alla nödvändiga krav och, vid behov, dra nytta av unionens begränsade samfinansiering av ”anpassningskostnader”. Detta certifierings- och registreringsförfarande bör också garantera en lämplig geografisk balans av kapacitet beroende på var riskerna finns och man bör överväga att låta alla intresserade medlemsstater delta.
(7)
Identifieringen av eventuella kapacitetsbrister inom EERC bör göra det möjligt för kommissionen och medlemsstaterna att tillsammans fastställa var det saknas lämplig kapacitet inom eller utanför den frivilliga poolen. Medlemsstater som tar itu med bristerna själva eller genom konsortier bör kunna få begränsad samfinansiering från unionen förutsatt att det är kostnadseffektivt och får stöd i riskbedömningar.
(8)
För att utveckla EERC:s funktion bör begränsad samfinansiering genom ramavtal, ramavtal om partnerskap eller liknande arrangemang stödja medlemsstaternas tillgång till ytterligare kapacitet för att ta itu med tillfälliga brister vid allvarliga katastrofer, dvs. katastrofer av en sådan art och storleksordning som går utöver vad som rimligen kan förväntas inträffa och som man rimligen kan förbereda sig inför. Denna kapacitet ska ingå i den frivilliga poolen för insatser inom civilskyddsmekanismen.
(9)
Civilskyddsmekanismens utbildningsprogram fortsätter att vara en viktig del av beredskapen för den civilskydds- och katastrofhanteringspersonal som sänds ut inom ramen för civilskyddsmekanismen. I överensstämmelse med det tillämpningsområde som definieras i artikel 13.1 i beslut nr 1313/2013/EU bör det omfatta förebyggande åtgärder, beredskap och insatser.
(10)
Civilskyddsmekanismens övningsprogram bör även fortsättningsvis ha en viktig roll för den praktiska beredskapen vid insatser där civilskyddsmekanismen ingår och vid utbyte av erfarenheter från civilskyddsinsatser som har genomförts inom civilskyddsmekanismen. Övningsprogrammet bör styras av en strategisk ram som fastställer målen och rollerna för övningar inom civilskyddsmekanismen, samt av särskilda prioriteringar som anges i de årliga arbetsprogrammen.
(11)
Det bör inrättas en systematisk, fokuserad och sammanhängande strategi för insamling, analys, spridning och utnyttjande av erfarenheter som täcker katastrofhanteringens samtliga stadier.
(12)
Inom civilskyddsmekanismen är det viktigt att det finns tydliga operativa förfaranden för katastrofhantering för att garantera ett väl fungerande bistånd vid katastrofer, däribland för de relevanta internationella organisationer som anges i artikel 16.1 i beslut nr 1313/2013/EU.
(13)
För att civilskyddsmekanismen ska fungera maximalt effektivt och ändamålsenligt bör alla ansökningar och erbjudanden om bistånd vara så specifika som möjligt och innehålla all nödvändig information.
(14)
För att säkra att biståndet samordnas effektivt bör ERCC dela med sig av bedömningen av kritiska behov och rekommendationerna för insatser från den frivilliga poolen med alla medlemsstater och ta fram lämpliga insatsplaner vid varje begäran om bistånd. Urvalet av kapacitet från den frivilliga poolen bör baseras på specifika och objektiva kriterier, och prioritetsordningen bör bedömas mot bakgrund av aktuella operativa behov.
(15)
I syfte att i förekommande fall förbättra svarstiderna inom civilskyddsmekanismen bör medlemsstaterna göra nödvändiga förberedelser för utplacering av den kapacitet som registrerats i den frivilliga poolen.
(16)
Tillgången till experter på teknik, bedömningar och samordning, däribland lagledare, utgör en viktig del av civilskyddsmekanismen. Experternas uppgifter och funktion bör fastställas och förfarandet för deras utsändning bör avgöras.
(17)
I artikel 23 i beslut nr 1313/2013/EU fastställs särskilda bestämmelser för tillhandahållande av transportstöd vid en katastrof för att underlätta en snabb och effektiv insats med hjälp av civilskyddsmekanismen. Det är nödvändigt att fastställa bestämmelser och förfaranden för medlemsstaternas begäran om finansiellt stöd från unionen som avser transportstöd till det berörda landet och för kommissionens handläggning av en sådan begäran.
(18)
För insynens, samstämmighetens och effektivitetens skull bör det fastställas vilka uppgifter som ska lämnas i begäran om transportstöd och i de därmed sammanhängande svaren från medlemsstaterna och kommissionen.
(19)
Ifall finansiellt stöd från unionen får tillhandahållas i enlighet med beslut nr 1313/2013/EU bör medlemsstaterna kunna välja mellan att antingen begära ett bidrag eller en transporttjänst.
(20)
Kommissionens beslut 2004/277/EG, Euratom (2) och 2007/606/EG, Euratom (3) bör upphöra att gälla.
(21)
De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från räddningstjänstkommittén.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL 1
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
Artikel 1
Syfte
I detta beslut fastställs detaljerade bestämmelser för genomförande av beslut nr 1313/2013/EU vad gäller
a)
samverkan mellan centrumet för samordning av katastrofberedskap (ERCC) och medlemsstaternas kontaktpunkter,
b)
komponenterna i det gemensamma kommunikations- och informationssystemet för olyckor (Cecis) och organisationen av informationsutbyte via Cecis,
c)
fastställande av moduler, annan insatskapacitet och experter samt de operativa kraven för modulernas funktion och samverkansförmåga, däribland uppgifter, kapacitet, huvudkomponenter, fristående arbete och utplacering,
d)
kapacitetsmålen, kvalitets- och samverkanskraven samt det certifierings- och registreringsförfarande som krävs för att EERC ska fungera, däribland de finansiella arrangemangen,
e)
fastställande och avhjälpande av brister i EERC,
f)
organisationen av utbildningsprogrammet, övningsramen och programmet för tillvaratagna erfarenheter,
g)
de operativa förfarandena för katastrofinsatser inom och utanför unionen, däribland kartläggning av relevanta internationella organisationer,
h)
förfarandet för utplacering av expertgrupper,
i)
organisationen av stöd för transport av bistånd.
Artikel 2
Definitioner
I detta beslut gäller följande definitioner:
1. sökande av bistånd : den medlemsstat eller det tredjeland som drabbats av en katastrof, hotas av en katastrof eller förväntar sig att drabbas av en katastrof samt Förenta nationerna och dess organ och andra relevanta internationella organisationer som anges i bilaga VII.
2. Civilskyddsbistånd : grupper, experter eller moduler avsedda för civilskydd och deras utrustning samt den utrustning eller det materiel som behövs för att lindra de omedelbara följderna av en katastrof.
3. Buffertkapacitet : insatskapacitet vid katastrofer där tillgången och den snabba åtkomsten till insatskapaciteten samfinansieras enligt artikel 21.2 d i beslut nr 1313/2013/EU.
4. Insatsenhet : de mänskliga och materiella resurser, bland annat moduler, som inrättats av en eller flera medlemsstater för civilskyddsinsatser.
5. grupp för tekniskt stöd : de mänskliga och materiella resurser som inrättats i en eller flera medlemsstater för att utföra de stöduppgifter som avses i bilaga II.
KAPITEL 2
CENTRUM FÖR SAMORDNING AV KATASTROFBEREDSKAP (ERCC)
Artikel 3
Samverkan mellan ERCC och medlemsstaternas kontaktpunkter
1. Varje medlemsstat ska utse en nationell kontaktpunkt för ERCC som ska vara tillgänglig dygnet runt alla dagar i veckan. Kontaktpunkten ska utses med hjälp av ”blanketten för meddelande om deltagande” i bilaga I.
2. ERCC ska hålla nära kontakt med medlemsstaternas kontaktpunkter för att utföra sina ordinarie arbetsuppgifter och de insatser som föreskrivs i detta beslut och beslut nr 1313/2013/EU.
KAPITEL 3
DET GEMENSAMMA KOMMUNIKATIONS- OCH INFORMATIONSSYSTEMET FÖR OLYCKOR (CECIS)
Artikel 4
Dimensionerna i Cecis
Cecis ska bestå av följande tre komponenter:
a)
En nätverksdimension som kopplar samman de behöriga myndigheterna och medlemsstaternas kontaktpunkter samt ERCC.
b)
En tillämpningsdimension som består av de databaser och andra informationssystem som behövs för att civilskyddsmekanismen ska fungera och särskilt för följande uppgifter:
i)
Vidarebefordran av anmälningar.
ii)
Utbyte av meddelanden och information mellan ERCC, de behöriga myndigheterna och kontaktpunkterna.
iii)
Spridning av erfarenheter från insatser.
c)
En säkerhetsdimension som består av de system, regler och förfaranden som krävs för att man ska garantera äkthet, riktighet och konfidentialitet hos de uppgifter som lagras i och utbyts via Cecis.
Artikel 5
Informationssäkerhet
1. Cecis ska kunna hantera handlingar, databaser och informationssystem på ett säkert sätt via säkra transeuropeiska telematiktjänster för myndigheter (sTESTA) eller ett jämförbart nätverk.
2. Handlingar och information med sekretessgraden ”EU CONFIDENTIAL” eller högre ska överföras enligt särskilda arrangemang mellan den som tillhandahåller dokumenten och deras mottagare i enlighet med kommissionens beslut 2001/844/EG, EKSG, Euratom (4).
Artikel 6
Information och uppdateringar
1. Medlemsstaterna ska lämna vederbörliga upplysningar till kommissionen med hjälp av ”blanketten för meddelande om deltagande” i bilaga I.
2. Medlemsstaterna ska lämna upplysningar om sina kontaktpunkter och, om det krävs, andra organ som hanterar naturkatastrofer, tekniska och radiologiska katastrofer eller miljöolyckor, däribland oavsiktlig förorening av havet.
3. Medlemsstaterna ska omgående underrätta kommissionen om alla ändringar i den information som avses i punkterna 1 och 2.
4. Cecis-databasen ska innehålla ett särskilt avsnitt med information om registrering och tillgången till insatskapacitet inom EERC. Kommissionen ska se till att nationella kontaktpunkter för civilskydd kontinuerligt har åtkomst till databasen.
5. Medlemsstaterna ska se till att det särskilda avsnittet i Cecis-databasen alltid är aktuellt vad gäller tillgång till kapacitet och alla nödvändiga faktauppgifter om relevanta egenskaper hos registrerad insatskapacitet inom EERC.
6. När det är lämpligt får medlemsstaterna bevilja skrivskyddad åtkomst till Cecis för andra relevanta nationella myndigheter.
Artikel 7
Cecis användargrupp
En användargrupp som består av företrädare som utsetts av medlemsstaterna ska biträda kommissionen vid valideringen, provningen och vidareutvecklingen av Cecis.
Artikel 8
Genomförande och vidareutveckling
1. Kommissionen ska förvalta och vidareutveckla Cecis med beaktande av medlemsstaternas behov och krav.
2. Medlemsstaterna ska tillhandahålla en lämplig informationsteknisk miljö för Cecis på deras territorium i enlighet med de åtaganden som gjorts med hjälp av ”blanketten för meddelande om deltagande” i bilaga I.
Artikel 9
Havsföroreningar i Cecis
1. Kommissionen ska se till att medlemsstaterna och Europeiska sjösäkerhetsbyrån via internet har tillgång till en särskild Cecis-tillämpning för havsföroreningar, för att följa de särskilda insatserna vid incidenter till sjöss.
2. Tillämpningen ska också vara öppen via internet för de tredjeländer som delar ett regionalt havsområde med unionen. Tillträde kan också ges på ad hoc-basis till sekretariaten för relevanta regionala havskonventioner.
KAPITEL 4
MODULER, GRUPPER FÖR TEKNISKT STÖD, ANNAN INSATSKAPACITET OCH EXPERTER
Artikel 10
Registrering av moduler, grupper för tekniskt stöd, annan insatskapacitet och experter
1. Medlemsstaterna ska registrera sina moduler, grupper för tekniskt stöd, annan insatskapacitet och experter som kartlagts i enlighet med artikel 9.6 i beslut nr 1313/2013/EU i Cecis-databasen.
2. Modulerna, grupperna för tekniskt stöd, annan insatskapacitet och experter som på förhand ställs till förfogande för EERC ska registreras i ett särskilt avsnitt av Cecis-databasen.
3. Den information som avses i punkterna 1 och 2 ska vid behov uppdateras.
Artikel 11
Sammansättning av moduler, grupper för tekniskt stöd, annan insatskapacitet och experter
1. Moduler och grupper för tekniskt stöd får vara sammansatta av resurser från en eller flera medlemsstater.
2. Om en modul eller en grupp för tekniskt stöd består av mer än en komponent får utsändningen av modulen eller gruppen vid en insats begränsas till de komponenter som krävs för den insatsen.
Artikel 12
Autonomi hos moduler
1. Autonomin hos varje modul ska avse följande enligt specifikationen i bilaga II:
a)
Lämpligt skydd för rådande väderförhållanden.
b)
Elförsörjning och belysning som täcker behovet i baslägret och för den utrustning som krävs för att fullfölja uppdraget.
c)
Sanitär utrustning för modulens personal.
d)
Tillgång till mat och vatten för modulens personal.
e)
Sjukvårdspersonal eller paramedicinsk personal, sjukvårdsinrättningar och sjukvårdsmateriel för modulens personal.
f)
Lagring och underhåll av modulens utrustning.
g)
Utrustning för kommunikation med relevanta partner, i synnerhet de som ansvarar för samordningen på plats.
h)
Lokal transport.
i)
Logistik, materiel och personal för att ett basläger ska kunna upprättas och för att arbetet omedelbart ska kunna påbörjas vid ankomsten till platsen.
2. Den biståndsgivande medlemsstaten ska på något av följande sätt se till att kraven på autonomi uppfylls:
a)
Förse modulen med den personal, den materiel och de förnödenheter som krävs.
b)
Vidta nödvändiga åtgärder på platsen för insatsen.
c)
Vidta nödvändiga åtgärder för att kombinera en icke-autonom insatsgrupp med en grupp för tekniskt stöd för att uppfylla kraven i artikel 13 innan den berörda modulen registreras i enlighet med artikel 10.1.
3. Modulens garanterade autonomi vid insatsens början får inte vara kortare än
a)
96 timmar, eller
b)
den tid som fastställs i bilaga II.
Artikel 13
Krav på moduler och grupper för tekniskt stöd
1. Modulerna ska uppfylla de allmänna krav som anges i bilaga II.
2. Grupperna för tekniskt stöd ska uppfylla de allmänna krav som anges i bilaga II.
3. De allmänna kraven i bilaga II ska med jämna mellanrum ses över.
4. Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att se till att
a)
modulerna har kapacitet att drivas med andra moduler,
b)
grupperna för tekniskt stöd har kapacitet att fungera med andra grupper för tekniskt stöd och med relevanta aktörer på plats,
c)
komponenterna i en modul har kapacitet att fungera tillsammans som en enda modul,
d)
komponenterna i en grupp för tekniskt stöd har kapacitet att fungera tillsammans som en enda grupp,
e)
modulerna och grupperna för tekniskt stöd, vid uppdrag utanför EU, kan fungera tillsammans med internationella resurser för katastrofinsatser som stödjer det berörda landet,
f)
gruppledare, ställföreträdande gruppledare och sambandsmän för moduler och grupper för tekniskt stöd deltar i lämplig utbildning och lämpliga övningar som anordnas av kommissionen i enlighet med artiklarna 26-32.
KAPITEL 5
UTVECKLING AV EN EUROPEISK INSATSKAPACITET VID NÖDSITUATIONER (EERC) I FORM AV EN FRIVILLIG POOL
Artikel 14
Kapacitetsmål
1. EERC:s kapacitetsmål ska vara de som anges i bilaga III.
2. Kommissionen ska i samarbete med medlemsstaterna bedöma kapacitetsmålens lämplighet minst vartannat år och vid behov se över dem på grundval av risker som kartlagts i nationella riskbedömningar eller andra lämpliga nationella och internationella informationskällor.
3. Medlemsstaterna ska ge kommissionen sådan relevant information om risker som är nödvändig för att bedöma kapacitetsmålen.
Artikel 15
Kvalitets- och samverkanskrav
1. De kvalitets- och samverkanskrav som anges i bilaga IV ska tillämpas på moduler, grupper för tekniskt stöd, annan insatskapacitet och experter inom EERC.
2. Kommissionen ska i samarbete med medlemsstaterna bedöma lämpligheten hos kvalitets- och samverkanskraven minst vartannat år och vid behov se över dem. Kvalitetskraven ska grundas på erkända internationella standarder om sådana redan finns.
Artikel 16
Certifierings- och registreringsförfarande
1. De certifierings- och registreringsförfaranden som anges i punkterna 2-8 ska tillämpas på moduler, grupper för tekniskt stöd, annan insatskapacitet och experter inom EERC.
2. Certifiering och registrering ska uppfylla de kvalitetskrav som anges i bilaga IV, med undantag för buffertkapacitet där artikel 25.3 ska tillämpas.
3. De medlemsstater som erbjuder en särskild modul, en grupp för tekniskt stöd, annan insatskapacitet eller en expert som ska ingå i EERC ska lämna den information som anges i bilaga V.
4. Kommissionen ska bedöma huruvida modulen, gruppen för tekniskt stöd, den övriga insatskapaciteten eller experten i fråga kan komma att tas med i EERC och utan dröjsmål meddela sina slutsatser till den berörda medlemsstaten. Vid denna bedömning ska kommissionen särskilt undersöka hur kvalitetskraven och kapacitetsmålen uppfyllts, om den information som lämnats är fullständig, den geografiska närheten och om samtliga medlemsstater deltar samt andra relevanta faktorer som ska fastställas på förhand och tillämpas på alla jämförbara moduler, grupper för tekniskt stöd, annan insatskapacitet och experter.
5. Om kommissionen överväger att ta med modulen, gruppen för tekniskt stöd, annan insatskapacitet eller en expert ska kommissionen inleda certifieringsförfarandet på grundval av den information som lämnats och ytterligare information som kommissionen kan begära av den behöriga myndigheten i medlemsstaten. Om kommissionen på grundval av tillgänglig information anser att kvalitetskraven och samverkanskraven är uppfyllda får modulen, gruppen för tekniskt stöd, annan insatskapacitet eller en expert registreras i den frivilliga poolen.
6. Kommissionen ska skriftligen meddela den berörda myndigheten i medlemsstaten sin bedömning av vilken utbildning, vilka övningar och/eller workshoppar som krävs och andra relevanta villkor för certifiering och registrering.
7. Om alla krav är uppfyllda ska kommissionen ange att modulen, gruppen för tekniskt stöd, den övriga insatskapaciteten eller experten är certifierad för EERC och meddela medlemsstaten detta.
8. Certifieringen av en modul, en grupp för tekniskt stöd, annan insatskapacitet eller en expert bör utvärderas på nytt senast efter tre år, om tillgången lämnas in för omregistrering i EERC.
9. Kommissionen ska i samarbete med medlemsstaterna bedöma lämpligheten hos certifierings- och registreringsförfarandet minst vartannat år och vid behov se över det.
Artikel 17
Finansiella bestämmelser för anpassningskostnader
1. Medlemsstaterna kan begära bidrag för finansiering av anpassningskostnader individuellt per modul, grupp för tekniskt stöd eller annan insatskapacitet utan att kommissionen offentliggör en ansökningsomgång. Anpassningskostnaderna omfattar de kostnader som anges i artikel 21.2 c i beslut nr 1313/2013/EU.
2. Till stöd för denna begäran ska medlemsstaterna till kommissionen lämna in genomförandeplaner för anpassningskostnader, bland annat kostnadsberäkningar och tidsplan.
3. Kommissionen ska utvärdera och, om de relevanta kraven är uppfyllda, godkänna de genomförandeplaner som avses i punkt 2, samt ange vilka av de respektive kostnaderna som är berättigande som anpassningskostnader.
4. Efter det att det gjorts en bedömning av begäran ska kommissionen fatta ett beslut om tilldelning.
5. Medlemsstaterna ska till kommissionen rapportera detaljer om anpassningskostnaderna.
KAPITEL 6
ÅTGÄRDANDE AV BRISTER I INSATSKAPACITETEN
Artikel 18
Övervakning av framstegen med kapacitetsmålen
Kommissionen ska i samarbete med medlemsstaterna fortlöpande övervaka vilka framsteg som görs vad gäller att uppfylla kapacitetsmålen, med beaktande av den kapacitet som anges i artikel 20, och ska regelbundet informera medlemsstaterna om sin bedömning av de framsteg som gjorts. Kommissionen ska informera medlemsstaterna i den mån det behövs om eventuella kapacitetsbrister som finns kvar.
Artikel 19
Förfarande för att identifiera brister i insatskapaciteten
1. Som en del av uppföljningen av framstegen med kapacitetsmålen ska kommissionen i samarbete med medlemsstaterna bedöma skillnaden mellan medlemsstaternas registrerade kapacitet i EERC och de kapacitetsmål som fastställs i bilaga III.
2. Kommissionen och medlemsstaterna ska endast bedöma den kapacitet som registrerats som tillgänglig för EERC av medlemsstaterna i enlighet med artikel 16.
Artikel 20
Förfarande för att identifiera insatskapacitet utanför EERC
1. Om kommissionen tillsammans med medlemsstaterna har kartlagt potentiellt allvarliga brister i insatskapaciteten i enlighet med artikel 19 i detta beslut ska den, i samarbete med medlemsstaterna, undersöka om det finns nödvändig kapacitet utanför EERC, i enlighet med artikel 12.2 i beslut nr 1313/2013/EU.
2. Kommissionen ska endast bedöma följande kapacitet utanför EERC:
a)
kapacitet som registrerats i Cecis,
b)
buffertkapacitet, eller
c)
kapacitet som inte omfattas av punkterna a eller b men som medlemsstaten eller medlemsstaterna snabbt kan få tillgång till i erforderlig mängd, på önskad plats, inom angiven tid och under erforderlig tid.
3. För att fastställa den kapacitet som avses i punkt 2 c ska kommissionen begära att de nationella kontaktpunkterna anger detaljerna för bedömningen av potentiellt allvarliga brister i insatskapaciteten och uppmana medlemsstaterna att lämna information om all sådan kapacitet tillgänglig utanför EERC som avses i punkt 2 c.
4. Kommissionen ska i begäran ange en tidsfrist för svar på högst 60 kalenderdagar; fristens exakta längd ska bero på hur komplicerat det anses vara för medlemsstaterna att fastställa den kapacitet som avses i punkt 2.
5. Medlemsstaterna ska skriftligen informera kommissionen om den kapacitet som avses i punkt 2 inom den fastställda tidsfristen.
6. Om en medlemsstat inte svarar skriftligen inom den angivna tidsfristen ska kommissionen anta att det inte finns någon kapacitet som avses i punkt 2 tillgänglig i den medlemsstaten.
7. På grundval av den information som mottagits från medlemsstaterna och med beaktande av endast den kapacitet som avses i punkt 2 ska kommissionen bedöma om denna kapacitet täcker de brister i insatskapaciteten som fastställts i enlighet med artikel 19 i detta beslut. Kommissionen ska bedöma att kapacitetsbristerna har täckts först när antalet kapaciteter inom EERC samt de kapaciteter som avses i punkt 2 är lika med eller överstiger de kapacitetsmål som fastställs i bilaga III.
Artikel 21
Förfarande för att åtgärda brister i insatskapaciteten
1. Om kommissionen tillsammans med medlemsstaterna har identifierat potentiellt allvarliga brister i insatskapaciteten i enlighet med artikel 19, som inte kan åtgärdas i enlighet med artikel 20, ska den underrätta medlemsstaterna skriftligt om detta och ange vilka de strategiska bristerna i insatskapaciteten anses vara.
2. Kommissionen ska skriftligt uppmana medlemsstaterna att åtgärda de strategiska bristerna i insatskapaciteten i enlighet med artikel 12.3 i beslut nr 1313/2013/EU.
3. Medlemsstaterna ska meddela kommissionen huruvida, när och hur de planerar att åtgärda de strategiska bristerna i insatskapaciteten, antingen individuellt eller genom att samarbeta med andra medlemsstater.
Artikel 22
Kommissionens stöd för att åtgärda strategiska brister i insatskapaciteten
1. När det krävs EU-finansiering för att åtgärda strategiska brister i insatskapaciteten i enlighet med artiklarna 12.3 och 21.1 j i beslut nr 1313/2013/EU ska kommissionen offentliggöra en ansökningsomgång till stöd för medlemsstaterna.
2. När medlemsstaterna besvarar ansökningsomgången ska de följa artikel 21.1 j iii och 21.1 j iv i beslut nr 1313/2013/EU.
3. Medlemsstaterna ska bland annat ange vilken procentandel av samfinansiering från EU som behövs.
Artikel 23
Stödberättigande kostnader för att åtgärda brister i insatskapaciteten
1. Alla kostnader för utrustning, tjänster eller personal som krävs för att inrätta insatskapaciteten ska vara stödberättigande.
2. Kostnader för underhåll eller löpande kostnader ska inte vara stödberättigande.
KAPITEL 7
ÅTGÄRDANDE AV TILLFÄLLIGA BRISTER VID ALLVARLIGA KATASTROFER
Artikel 24
Finansiella bestämmelser
1. Kommissionen ska i det årliga arbetsprogrammet i allmänna ordalag definiera vilken typ av och hur mycket buffertkapacitet som krävs med beaktande av möjligheten för vissa särskilda, allvarliga typer av katastrofer i medlemsstaterna samt särskilt omfattande katastrofer eller andra faktorer som gör en katastrof allvarlig, t.ex. att den inträffar samtidigt som en annan katastrof samt potentialen för tillfälliga brister i sådana situationer.
2. Kommissionen ska regelbundet inleda nödvändiga finansiella förfaranden för att täcka de kostnader som definieras i artikel 21.2 d i beslut nr 1313/2013/EU för att garantera snabb tillgång till den buffertkapacitet som anges i det årliga arbetsprogrammet.
3. Den buffertkapacitet som medfinansieras av kommissionen ska vara ett tillägg till den befintliga insatskapacitet som medlemsstaterna förfogar över som del av deras nationella beredskap och ska inte ersätta befintlig insatskapacitet.
Artikel 25
Villkor för unionens finansiella bidrag
1. Unionens finansiella bidrag är beroende av att de deltagande medlemsstaterna godtar de finansiella förfaranden som avses i artikel 24.2 på de villkor som anges i punkterna 2-9. Kommissionen får fastställa ytterligare villkor i de finansiella förfarandena.
2. Medlemsstaterna ska göra en buffertkapacitet tillgänglig som ska ingå i den frivilliga poolen.
3. Buffertkapaciteten ska uppfylla de nödvändiga kvalitets- och certifieringskrav som avses i de finansiella förfarandena i artikel 24.2.
4. Buffertkapaciteten ska registreras i den frivilliga poolen för hela den period som fastställs i relevanta ramavtal, ramavtal om partnerskap eller liknande arrangemang. Eventuella villkor och begränsningar som fastställs av den eller de medlemsstater som registrerar kapaciteten ska vederbörligen motiveras av operativa krav.
5. Buffertkapacitet berättigar inte till det finansiella stöd som avses i artikel 17.
6. Kommissionen ska genast underrätta alla medlemsstater via Cecis om buffertkapacitet som registrerats i den frivilliga poolen.
7. Buffertkapacitet som registrerats i den frivilliga poolen ska vara tillgänglig för insatser inom civilskyddsmekanismen på samma allmänna villkor som annan kapacitet som registrerats i den frivilliga poolen, i enlighet med artikel 11 i beslut nr 1313/2013/EU.
8. Efter det att en begäran om bistånd mottagits genom ERCC ska utplaceringen av buffertkapacitet som registrerats i den frivilliga poolen följa de operativa förfaranden för katastrofinsatser som föreskrivs i kapitel 11.
9. Buffertkapacitet som registrerats i den frivilliga poolen ska vara tillgänglig för bruk inom landet i de medlemsstater som har samfinansierat kapaciteten. Före bruket inom landet ska dessa medlemsstater samråda med ERCC för att bekräfta att
i)
en allvarlig katastrof inte hotar eller inträffat samtidigt vilket kan leda till en begäran om utplacering av buffertkapaciteten,
ii)
bruket inom landet inte otillbörligt hindrar att andra medlemsstater snabbt kan få tillgång till kapaciteten om nya allvarliga katastrofer inträffar.
KAPITEL 8
UTBILDNINGSPROGRAM
Artikel 26
Utbildningsprogram
1. Ett utbildningsprogram som omfattar förebyggande av, beredskap för och insatser vid katastrofer ska inrättas. Utbildningsprogrammet ska omfatta allmänna kurser, specialkurser och ett system för utbyte av experter. Utbildningsprogrammet ska vara riktat mot målgrupperna i artikel 27.
2. Kommissionen ska ansvara för samordning och organisation och för utbildningsprogrammets innehåll och schema.
Artikel 27
Deltagare
1. Utbildningsprogrammet ska ha följande målgrupper:
a)
Medlemsstaternas personal inom civilskydd och katastrofhantering, särskilt lagledare, deras ställföreträdare och sambandsmän samt medlemsstaternas experter enligt artikel 41, däribland experter på förebyggande åtgärder och beredskap samt central personal vid nationella kontaktpunkter.
b)
Anställda vid unionens institutioner och organ.
c)
Utvalda experter från de länder som ingår i den europeiska grannskapspolitiken samt kandidatländer och potentiella kandidatländer.
2. Deltagande i kurserna ska också vara öppet för utvalda experter från
a)
Förenta nationerna och dess organ,
b)
de internationella organisationer som anges i bilaga VII,
c)
tredjeländer och i förekommande fall andra relevanta aktörer.
3. Medlemsstaterna och kommissionen ska utse praktikanter för varje utbildningsomgång.
Artikel 28
Utbildningskurser
1. Programmet ska bestå av ett antal kurser på introduktionsnivå, operativ nivå och ledningsnivå.
2. Kommissionen ska i samarbete med medlemsstaterna fastställa kurser, innehåll, kursplaner och tidsplan för kurserna, däribland tillträdeskrav.
3. Kommissionen ska se till att lärare och utbildare har uppdaterats om den relevanta utvecklingen av unionens civilskyddsmekanism.
Artikel 29
Utbyte av experter
Systemet för utbyte av experter mellan medlemsstaterna eller med kommissionen ska göra det möjligt för experter att
a)
erhålla och utbyta erfarenheter,
b)
få kunskap om olika tekniska lösningar och operativa förfaranden,
c)
studera andra deltagande räddningstjänsters och institutioners metoder.
Artikel 30
Ytterligare utbildning
När det är lämpligt och i enlighet med det årliga arbetsprogrammet ska det tillhandahållas ytterligare utbildningstillfällen som uppfyller de behov som kartlagts för att smidigt och effektivt genomföra åtgärder för civilskydd och katastrofhantering.
Artikel 31
Utvärderingssystem
Kommissionen ska se till att utbildningens nivå och innehåll är sammanhängande. Kommissionen ska därför ta fram ett lämpligt system för utvärdering av utbildningsverksamheten.
KAPITEL 9
ÖVNINGSRAM
Artikel 32
Övningsprogram, strategisk ram och prioriteringar
1. Ett program för civilskyddsövningar ska inrättas och förvaltas av kommissionen.
2. Programmet för civilskyddsövningar ska styras av en strategisk ram som fastställer mål och roller för övningarna inom civilskyddsmekanismen.
3. Programmet ska särskilt ha till syfte att
a)
förbättra medlemsstaternas insatskapacitet, särskilt när det gäller grupper och andra tillgångar som tillhandahålls vid biståndsinsatser inom civilskyddsmekanismen,
b)
förbättra och kontrollera förfarandena, införa en gemensam strategi för samordningen av biståndsinsatser inom civilskyddsmekanismen och minska insatstiden vid större katastrofer,
c)
förbättra samarbetet mellan medlemsstaternas civilskyddstjänster och kommissionen,
d)
kartlägga och utbyta erfarenheter,
e)
testa utnyttjandet av tillvaratagna erfarenheter.
4. Övningsprogrammets allmänna prioriteringar ska fastställas i en långsiktig övergripande plan. I den ska ingå relevanta katastrofscenarier och kapacitet.
5. Kommissionen ska
a)
i samarbete med medlemsstaterna utveckla den strategiska ramen och långsiktiga övergripande planen med beaktande av programmet för tillvaratagna erfarenheter och annan relevant information,
b)
fastställa målen för övningarna och deras roll i förhållande till andra delar av civilskyddsmekanismen och
c)
årligen lägga fram ett förslag i arbetsprogrammet om särskilda prioriteringar för övningar i enlighet med den långsiktiga övergripande planen.
KAPITEL 10
PROGRAMMET MED TILLVARATAGNA ERFARENHETER
Artikel 33
Övervakning, analys och utvärdering
1. Kommissionen och medlemsstaterna ska utbyta de uppgifter, den information och de bedömningar som krävs för att övervaka, analysera och utvärdera alla relevanta civilskyddsåtgärder inom civilskyddsmekanismen.
2. Kommissionen ska inrätta och förvalta en databas som kan användas av medlemsstaterna och kommissionen för att samla in och utbyta uppgifter, sprida erfarenheter och upprätthålla en överblick över genomförandet.
3. Kommissionen ska underlätta kartläggningen av erfarenheter med relevanta berörda parter, bland annat genom att anordna möten.
Artikel 34
Främjande av utnyttjandet
1. Kommissionen ska se till att de erfarenheter som har kartlagts av kommissionen, medlemsstaterna och relevanta berörda parter beaktas i beslutsprocessen för att ytterligare utveckla civilskyddsmekanismen.
2. De erfarenheter som kartlagts ska särskilt bidra till fastställandet av
a)
utbildningsprogrammets prioriteringar, däribland, i tillämpliga fall, kursernas och övningsprogrammets innehåll och läroplaner,
b)
de årliga ansökningsomgångarnas prioriteringar avseende projekt för förebyggande åtgärder och beredskap, och
c)
prioriteringarna för den planeringsverksamhet som avses i artikel 10 i beslut nr 1313/2013/EU.
3. Kommissionen ska regelbundet rapportera om programmet med tillvaratagna erfarenheter och förteckna relevanta erfarenheter, vilka avhjälpande åtgärder som planeras, ansvar och tidsramar samt hur erfarenheterna utnyttjats.
4. Medlemsstaterna ska regelbundet rapportera om de framsteg som görs med de erfarenheter som kartlagts och som omfattas av deras nationella ansvar.
KAPITEL 11
OPERATIVA FÖRFARANDEN VID KATASTROFINSATSER
Artikel 35
Begäran om bistånd och svar
1. När en katastrof inträffar eller vid överhängande fara för en katastrof inom unionen ska kommissionen, efter att ha mottagit en begäran om bistånd via Cecis, på lämpligt sätt och utan dröjsmål genomföra de åtgärder som fastställs i artikel 15.3 i beslut nr 1313/2013/EU.
2. När en katastrof inträffar eller vid överhängande fara före en katastrof utanför unionen som kan kräva civilskyddsbistånd får kommissionen underrätta tredjelandet om möjligheterna att begära bistånd inom civilskyddsmekanismen.
3. En medlemsstat eller ett tredjeland som drabbats av en katastrof eller hotas av överhängande fara före en katastrof ska, om de vill begära bistånd genom civilskyddsmekanismen, rikta en skriftlig begäran om bistånd till ERCC via de behöriga nationella myndigheterna. Om de vill begära bistånd genom civilskyddsmekanismen, Förenta nationerna och dess organ eller ett av de internationella organisationer som anges i bilaga VII, ska de rikta en skriftlig begäran om bistånd till ERCC.
4. Det biståndsbegärande landet ska ge ERCC alla relevanta uppgifter om situationen och framför allt om specifika behov, det stöd som begärs och platsen.
5. Sökanden ska underrätta ERCC om tidsplanen, kontaktpunkten, den plats för vilken biståndet begärs och den operativa kontaktpunkten på plats som hanterar katastrofen.
6. ERCC ska i möjligaste mån utarbeta särskilda insatsplaner för varje begäran om bistånd. De ska innehålla rekommendationer för tillhandahållande av bistånd, bland annat uppmaningar att utplacera moduler, grupper för tekniskt stöd, annan insatskapacitet och experter som registrerats i EERC och en utvärdering av eventuella kritiska behov. Särskilda planer för utplacering ska följa den struktur och beskrivning som anges i bilaga VI och baseras på allmänna redan utarbetade planer som avses i artiklarna 15.3 c och 16.3 b i beslut nr 1313/2013/EU, som ska omfatta de mest relevanta typerna av katastrofrisker och beakta de riskscenarier som identifieras i medlemsstaternas riskbedömningar. De särskilda planerna för utplacering ska översändas till alla medlemsstater.
7. Följande kriterier, vilkas prioritet kan bero på omständigheterna i begäran om bistånd, ska beaktas vid valet av kapacitet i EERC:
a)
Tillgänglighet.
b)
Lämplighet.
c)
Plats/närhet.
d)
Uppskattade transporttider och kostnader.
e)
Tidigare erfarenhet.
f)
Tidigare användning av tillgången.
g)
Andra relevanta kriterier, såsom språkkunskaper, kulturell närhet.
8. Om inte annat överenskommits med medlemsstaterna, ska ERCC inte uppmana medlemsstaterna att sända ut särskild kapacitet från ERCC i områden med väpnade konflikter, områden där det finns hot om väpnade konflikter eller områden där andra förhållanden kan utsätta grupperna för fara.
9. De medlemsstater som uppmanas att sända ut kapacitet från EERC ska i enlighet med artikel 11.7 i beslut nr 1313/2013/EU meddela sitt slutliga beslut till ERCC. ERCC ska ange den tidsfrist inom vilken medlemsstaten i princip ska svara. Denna tidsfrist ska baseras på katastrofens art och ska i varje fall uppgå till minst två timmar.
10. Sökanden av bistånd ska informera ERCC om vilka erbjudanden om bistånd som den har godtagit.
11. När biståndet är nödvändigt för att tillgodose ett kritiskt behov och biståndet inte är tillgängligt eller inte är tillgängligt i tillräcklig omfattning i EERC, ska kommissionen omedelbart informera alla nationella kontaktpunkter via Cecis om unionens tillgängliga finansiella stöd till transporter, i enlighet med artikel 23.3 b i beslut nr 1313/2013/EU.
12. När det gäller begäran om insatsenheter och hjälpmedel, ska ERCC informera medlemsstaterna om det val som sökanden av bistånd har gjort. De medlemsstater som tillhandahåller bistånd ska regelbundet informera ERCC om utsända insatsenheter och hjälpmedel, däribland all kapacitet som är en del av EERC.
13. Kommissionen får välja ut, utse och sända ut en expertgrupp för stöd på plats i enlighet med artikel 17 i beslut nr 1313/2013/EU.
Artikel 36
Expertuppdrag
1. De utsända experterna ska utföra de uppgifter som anges i artikel 8 d i beslut nr 1313/2013/EU. De ska regelbundet rapportera till den biståndsbegärande statens myndigheter och till ERCC.
2. ERCC ska informera medlemsstaterna om expertuppdragets framsteg.
3. Sökanden av bistånd ska regelbundet informera ERCC om utvecklingen av den pågående verksamheten på plats.
4. Vid insatser i tredjeländer ska gruppledaren regelbundet informera ERCC om utvecklingen av den pågående verksamheten på plats.
5. ERCC ska sammanställa all inkommen information och vidarebefordra den till medlemsstaternas kontaktpunkter och behöriga myndigheter.
Artikel 37
Operativ avslutning
1. Om den biståndssökande medlemsstaten eller någon av de medlemsstater som tillhandahåller bistånd anser att det inte längre krävs något bistånd, eller att bistånd inte längre kan tillhandahållas, ska den snarast möjligt informera ERCC, de utsända experterna och insatsenheterna om detta. Sökanden av bistånd och medlemsstaterna ska organisera den faktiska avslutningen på lämpligt sätt. ERCC ska informeras om detta.
2. I tredjeländer ska gruppledaren snarast möjligt underrätta ERCC om han eller hon anser, efter lämpligt samråd med sökanden av bistånd, att det inte längre krävs något bistånd eller om något hindrar ett effektivt tillhandahållande av bistånd. ERCC ska vidarebefordra denna information till unionens delegation i det landet samt till kommissionens relevanta avdelningar, Europeiska utrikestjänsten och medlemsstaterna. ERCC ska i samarbete med sökanden av bistånd säkra den faktiska avslutningen för utsända experter och insatsenheterna.
Artikel 38
Rapportering och gjorda erfarenheter
1. De behöriga myndigheterna i den stat som söker bistånd och i de medlemsstater som har tillhandahållit bistånd, liksom de utsända experterna, ska ha möjlighet att lägga fram sina slutsatser om samtliga aspekter av insatsen för ERCC. En sammanfattande rapport ska utarbetas av ERCC om det bistånd som tillhandahållits och eventuella relevanta erfarenheter.
2. Utöver artiklarna 33 och 34 ska ERCC tillsammans med medlemsstaterna följa upp utnyttjandet av erfarenheterna för att förbättra biståndsinsatserna inom civilskyddsmekanismen.
Artikel 39
Kostnader
1. Om inget annat har avtalats ska sökanden av bistånd bära kostnaderna för det bistånd som tillhandahålls av medlemsstaterna.
2. Med hänsyn till bland annat katastrofens art och skadornas omfattning får en medlemsstat helt eller delvis tillhandahålla sitt bistånd kostnadsfritt. Medlemsstaten får också när som helst helt eller delvis avstå från ersättning för sina kostnader.
3. Om inget annat har avtalats ska sökanden av bistånd under den tid som insatsen varar förse biståndsgrupperna med kost och logi samt kostnadsfritt fylla på deras proviant. Biståndsgrupperna ska dock inledningsvis vara logistiskt oberoende och självförsörjande under en rimlig tid, beroende på vilka tillgångar som används, och underrätta ERCC om detta.
4. Kostnaderna för att sända ut experter och relevant logistiskt stöd ska behandlas i enlighet med artikel 22 a i beslut nr 1313/2013/EU. Dessa kostnader ska berättiga till unionsfinansiering.
Artikel 40
Ersättning för skador
1. De medlemsstater som söker bistånd ska avstå från att begära ersättning av medlemsstaterna för skador som orsakas av en biståndsinsats som tillhandahållits inom civilskyddsmekanismen och enligt detta beslut, utom i bevisade fall av bedrägeri eller grov oaktsamhet.
2. De medlemsstater som söker bistånd och de medlemsstater som tillhandahåller bistånd ska samarbeta för att göra det lättare för tredje part att få ersättning för sådan skada som är en följd av biståndsinsatser i enlighet med tillämplig lagstiftning och relevanta ramar.
KAPITEL 12
FÖRFARANDET FÖR UTSÄNDNING AV EXPERTGRUPPER
Artikel 41
Kategorier av experter
Medlemsstaterna ska klassificera experterna i följande kategorier:
a)
Tekniska experter.
b)
Bedömningsexperter.
c)
Samordningsexperter.
d)
Gruppledare.
Artikel 42
Arbetsuppgifter och funktioner
1. Tekniska experter ska kunna ge råd i specifika, högteknologiska frågor samt relaterade risker och stå till förfogande för uppdrag.
2. Bedömningsexperter ska kunna bedöma situationen samt ge råd om vilka åtgärder som bör vidtas och stå till förfogande för uppdrag.
3. Samordningsexperter kan vid behov omfatta ställföreträdande gruppledare, logistik- och kommunikationsansvariga och annan nödvändig personal. De tekniska experterna och bedömningsexperterna kan på begäran ingå i samordningsgruppen för att bistå gruppledaren under hela uppdraget.
4. Gruppledaren ska ansvara för bedömnings- och samordningsgruppens ledning under uppdraget. Gruppledaren ska hålla kontakt med myndigheterna i det berörda landet, med ERCC, däribland ERCC:s sambandsman, med andra internationella organisationer samt, vid biståndsinsatser inom civilskyddsmekanismen utanför medlemsstaterna, även med unionens delegation i det landet.
5. Experter som sänts ut på beredskapsuppdrag får av kommissionen, i samförstånd med den medlemsstat som utsett dem, bemyndigas att åta sig någon av de funktioner som anges i artikel 41 och ska kunna ge råd och rapportera om lämpliga beredskapsåtgärder, inklusive administrativ kapacitet, behovet av tidig varning, utbildning, övningar och insatser för att öka medvetenheten.
6. Experter som sänts ut på beredskapsuppdrag får av kommissionen, i samförstånd med den medlemsstat som utsett dem, bemyndigas att åta sig någon av de funktioner som anges i artikel 41 och ska kunna ge råd och rapportera om lämpliga förebyggande åtgärder och riskhanteringsförmågan.
Artikel 43
Expertdatabas
1. Kommissionen ska sammanställa informationen om experterna i en expertdatabas och göra den tillgänglig genom Cecis.
2. De experter som ingår i EERC ska specifikt identifieras i den databas som avses i punkt 1.
Artikel 44
Krav på utbildning
Experterna ska vid behov genomgå det utbildningsprogram som upprättats i enlighet med artikel 26.
Artikel 45
Utnämning
Vid en begäran om bistånd ska medlemsstaterna ansvara för att utse tillgängliga experter och dela deras kontaktuppgifter med ERCC.
Artikel 46
Mobilisering och serviceavtal
1. ERCC ska kunna mobilisera och sända ut de utvalda experterna med mycket kort varsel efter det att experterna har utsetts för det specifika uppdraget av medlemsstaterna.
2. Kommissionen ska underteckna ett serviceavtal med varje expert som omfattar följande delar:
a)
Uppdragets mål.
b)
Uppdragsbeskrivning.
c)
Den tid uppdraget beräknas ta i anspråk.
d)
Information om lokala kontaktpersoner.
e)
Information om försäkring.
f)
Dagtraktamente.
g)
Särskilda betalningsvillkor.
h)
Riktlinjer för tekniska experter, bedömningsexperter, samordningsexperter och gruppledare.
KAPITEL 13
TRANSPORTSTÖD
Artikel 47
Former för transportstöd
Transportstöd kan ges i form av
a)
sammanförande och delning av transportkapacitet,
b)
identifiering och underlättande av medlemsstaternas tillgång till transportresurser på den kommersiella marknaden eller från andra källor, eller
c)
tillhandahållande av unionens stöd till medlemsstaterna genom bidrag eller transporttjänster som skaffats från privata eller andra enheter.
Artikel 48
Förfarande för transportstöd genom civilskyddsmekanismen
1. De förfaranden som fastställs i artiklarna 49 och 50 ska tillämpas när en begäran om transportstöd görs.
2. Begäran ska utfärdas av den behöriga myndighet som avses i artikel 56 och skickas till kommissionen skriftligen. Den ska innehålla de uppgifter som anges i del A i bilaga VIII.
3. Om transportkapacitet sammanförs, får en medlemsstat agera som huvudansvarig genom att begära unionens finansiella stöd för hela insatsen.
4. Varje begäran om transportstöd enligt detta beslut samt därmed sammanhängande svar och informationsutbyten mellan medlemsstaterna och kommissionen ska skickas till och behandlas av ERCC.
5. Begäran ska sändas via Cecis eller elektronisk post. Begäran om unionsfinansiering får lämnas med fax, elektronisk post eller genom Cecis, förutsatt att handlingar i original undertecknade av den behöriga myndigheten därefter utan dröjsmål lämnas till kommissionen.
6. Kommissionen kan emellertid införa ett elektroniskt system för informationsutbyte som omfattar alla informationsutbyten med bidragsmottagare, däribland ingående av bidragsavtal, anmälan av bidragsbeslut och eventuella ändringar av dem i enlighet med artikel 179 i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1268/2012 (5).
Artikel 49
Begäran om transportstöd
1. När kommissionen tar emot en begäran om stöd ska den omedelbart underrätta de kontaktpunkter som utses av medlemsstaterna enligt artikel 9.7 i beslut nr 1313/2013/EU.
2. I underrättelsen får kommissionen, i förekommande fall, uppmana medlemsstaterna att lämna närmare upplysningar om de transportresurser som de kan ställa till förfogande för den medlemsstat som lagt fram begäran eller någon annan alternativ lösning de kan föreslå för att tillgodose de behov som uttryckts av det drabbade landet. Kommissionen får ange en tidsfrist för att lämna denna information.
3. När kontaktpunkterna underrättats av kommissionen i enlighet med punkt 1 ska det begärda transportstödet berättiga till unionens samfinansiering, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 53.
Artikel 50
Svar på begäran om transportstöd
1. De medlemsstater som kan tillhandahålla transportstöd ska underrätta kommissionen så snart som möjligt och senast 24 timmar efter mottagandet av den underrättelse som avses i artikel 49, om inte annat anges i underrättelsen, om alla transportresurser som de på frivillig basis kan ställa till förfogande som svar på en begäran om stöd för sammanförande eller identifiering av transportresurser. Underrättelsen ska innehålla det som anges i del B i bilaga VIII och information om eventuella finansiella villkor eller andra begränsningar.
2. Kommissionen ska snarast sammanställa informationen om tillgängliga transportresurser och vidarebefordra den till den medlemsstat som lämnat begäran.
3. Förutom den information som avses i punkt 2 ska kommissionen till medlemsstaterna vidarebefordra all annan information den har om tillgängliga transportresurser från andra källor, bl.a. den kommersiella marknaden, och underlätta medlemsstaternas tillgång till dessa kompletterande resurser.
4. Den medlemsstat som lämnat begäran ska underrätta kommissionen om de transportlösningar den har valt och hålla kontakt med de medlemsstater som lämnar stöd eller den operatör som kommissionen angett.
5. Kommissionen ska underrätta alla medlemsstater om det alternativ som den medlemsstat som lämnat begäran har valt. Den medlemsstaten ska regelbundet underrätta kommissionen om läget vad gäller tillhandahållandet av civilskyddshjälpen.
Artikel 51
Begäran om bidrag
1. När en tänkbar transportlösning har valts av en medlemsstat, men det krävs unionsfinansiering för transport av civilskyddshjälpen, kan medlemsstaten begära bidrag från unionen.
2. Medlemsstaten ska i sin begäran ange vilken procentandel medfinansiering som den ansöker om; men högst 55 % av de stödberättigande kostnaderna för transportåtgärder enligt artikel 23.2 i beslut nr 1313/2013/EU och högst 85 % av de stödberättigande kostnaderna för transportåtgärder enligt artikel 23.3 a och 23.3 b i beslut nr 1313/2013/EU. Kommissionen ska omedelbart underrätta alla medlemsstater om begäran.
3. Kommissionen får inrätta rampartnerskap med relevanta behöriga myndigheter i medlemsstaterna i enlighet med artikel 178 i delegerad förordning (EU) nr 1268/2012.
Artikel 52
Begäran om transporttjänster
1. Om ingen transportlösning har valts av den medlemsstat som begär transportstöd kan den be kommissionen att ingå avtal om transporttjänster med privata eller andra enheter för att kunna transportera sin civilskyddshjälp till det berörda landet.
2. När kommissionen tar emot en sådan begäran som avses i punkt 1 ska den omedelbart underrätta alla medlemsstater om begäran och informera den medlemsstat som begär transporttjänster om alla tillgängliga transportlösningar och kostnaderna för dem.
3. På grundval av det informationsutbyte som avses i punkterna 1 och 2 ska medlemsstaten skriftligen bekräfta sin begäran om transporttjänster och sitt åtagande att återbetala till kommissionen i enlighet med bestämmelserna i artikel 54. Medlemsstaten ska ange vilken andel av kostnaderna den kommer att återbetala. Denna andel ska vara minst 45 % för transportåtgärder enligt artikel 23.2 i beslut nr 1313/2013/EU och 15 % för transportåtgärder enligt artikel 23.3 a och 23.3 b i beslut nr 1313/2013/EU.
4. Medlemsstaten ska omedelbart underrätta kommissionen om alla ändringar i sin begäran om transporttjänster.
Artikel 53
Beslut om unionsfinansiering av transportstöd
1. För att avgöra om de kriterier som anges i artikel 23.1 d i beslut nr 1313/2013/EU och principerna om sparsamhet, effektivitet och ändamålsenlighet i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (6) är uppfyllda, ska följande beaktas:
a)
Upplysningarna i den begäran om unionsfinansiering som medlemsstaten lämnar enligt artikel 48.2.
b)
De behov som det berörda landet framför.
c)
Alla behovsbedömningar gjorda av experter som rapporterar till kommissionen under olyckan.
d)
Annan relevant och tillförlitlig information som kommissionen har tillgång till vid tidpunkten för beslutet som lämnats av medlemsstater och internationella organisationer.
e)
Effektiviteten och ändamålsenligheten hos de transportlösningar som ska leverera civilskyddshjälp i rätt tid.
f)
Möjligheter till lokala införskaffningar.
g)
Andra åtgärder som vidtas av kommissionen.
2. Medlemsstaterna ska lämna alla kompletterande upplysningar som behövs för att bedöma hur kriterierna i artikel 23.1 d i beslut nr 1313/2013/EU uppfyllts. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen så snart som möjligt efter att ha tagit emot en begäran från kommissionen om sådana upplysningar.
3. Kommissionen ska ange den förfinansiering som ska betalas vilken kan uppgå till 85 % av det finansiella bidrag som sökts från unionen, under förutsättning att det finns tillgängliga budgetmedel. Ingen förfinansiering ska tillhandahållas för bidrag under den tröskel som fastställts för bidrag till låga belopp enligt definitionen i artikel 185 i delegerad förordning (EU) nr 1268/2012, såvida inte den medlemsstat som begär finansiellt stöd kan visa att avsaknaden av förfinansiering skulle äventyra genomförandet av åtgärden.
4. Beslutet om finansiellt stöd ska omedelbart lämnas till den medlemsstat som begär finansiellt stöd. Det ska också lämnas till alla andra medlemsstater.
5. Enskilda ansökningar om bidrag till transporter för vilka det finansiella bidrag som begärs från unionen är mindre än 2 500 euro berättigar inte till medfinansiering från unionen, om de inte omfattas av det rampartnerskap som avses i artikel 51.3.
Artikel 54
Återbetalning av unionsfinansiering av transportstöd
För kostnader som belastar kommissionen enligt förfarandet i artikel 52 ska kommissionen inom 90 dagar efter avslutandet av den transportinsats för vilken finansiellt stöd från unionen beviljades utfärda en återbetalningsorder till de medlemsstater som fått unionsfinansiering till ett belopp som motsvarar bestämmelserna i kommissionens beslut om begäran om transporttjänster och som uppgår till minst 15 % av transportkostnaderna för transportåtgärder enligt artikel 23.3 i beslut nr 1313/2013/EU och 45 % för transportåtgärder enligt artikel 23.2 i beslut nr 1313/2013/EU.
Artikel 55
Ersättning för skador
Den medlemsstat som begär transportstöd ska avhålla sig från att begära kompensation från unionen för skada som vållats dess egendom eller personal, om sådan skada är följden av tillhandahållande av transportstöd i enlighet med detta beslut, utom i bevisade fall av bedrägeri eller grov oaktsamhet.
Artikel 56
Utnämning av behöriga myndigheter
Medlemsstaterna ska utse behöriga myndigheter som är bemyndigade att begära och ta emot finansiellt stöd från kommissionen i enlighet med detta beslut, och ska underrätta kommissionen om detta inom 60 dagar efter det att detta beslut har anmälts. Alla ändringar av den informationen ska omedelbart anmälas till kommissionen.
De anmälningar om behöriga myndigheter som gjorts av medlemsstaterna i enlighet med artikel 12 i beslut 2007/606/EG, Euratom ska gälla till dess att den berörda medlemsstaten meddelar något annat.
KAPITEL 14
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 57
Upphävande
Beslut 2004/277/EG, Euratom och beslut 2007/606/EG, Euratom ska upphöra att gälla. Hänvisningar till de upphävda besluten ska anses som hänvisningar till detta beslut och ska läsas enligt jämförelsetabellen i bilaga IX.
Artikel 58
Adressater
Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Bryssel den 16 oktober 2014.