NAŘÍZENÍ (EU, EURATOM) č. 966/2012 EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
ze dne 25. října 2012,
kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a o zrušení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002
OBSAH
ČÁST PRVNÍ
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
HLAVA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Článek 2
Definice
Článek 3
Soulad sekundárních právních předpisů s tímto nařízením
Článek 4
Lhůty, data, termíny
Článek 5
Ochrana osobních údajů
HLAVA II
ROZPOČTOVÉ ZÁSADY
Článek 6
Dodržování rozpočtových zásad
Kapitola 1
Zásady jednotnosti a správnosti rozpočtu
Článek 7
Oblast působnosti rozpočtu
Článek 8
Zvláštní pravidla o zásadě jednotnosti a správnosti rozpočtu
Kapitola 2
Zásada ročního rozpočtu
Článek 9
Definice
Článek 10
Druhy prostředků
Článek 11
Účtování příjmů a prostředků
Článek 12
Přidělení prostředků na závazky
Článek 13
Zrušení a přenos prostředků
Článek 14
Pravidla pro přenos účelově vázaných příjmů
Článek 15
Zrušení přidělení prostředků na závazek
Článek 16
Pravidla vztahující se na případy pozdního přijetí rozpočtu
Kapitola 3
Zásada vyrovnanosti
Článek 17
Definice a oblast působnosti
Článek 18
Zůstatek rozpočtového roku
Kapitola 4
Zásada zúčtovací jednotky
Článek 19
Používání eura
Kapitola 5
Zásada univerzálnosti
Článek 20
Definice a oblast působnosti
Článek 21
Účelově vázané příjmy
Článek 22
Darované částky
Článek 23
Pravidla pro odečty a úpravy v důsledku kurzových rozdílů
Kapitola 6
Zásada specifikace
Článek 24
Obecná ustanovení
Článek 25
Převody uskutečňované orgány s výjimkou Komise
Článek 26
Převody uskutečňované Komisí
Článek 27
Návrhy na převody předložené orgány Evropskému parlamentu a Radě
Článek 28
Zvláštní pravidla pro převody
Článek 29
Převody, na něž se vztahují zvláštní ustanovení
Kapitola 7
Zásada řádného finančního řízení
Článek 30
Zásady hospodárnosti, účinnosti a účelnosti
Článek 31
Povinné sestavování finančního výkazu
Článek 32
Vnitřní kontrola plnění rozpočtu
Článek 33
Nákladově efektivní kontrolní systémy
Kapitola 8
Zásada transparentnosti.
Článek 34
Zveřejňování účtů, rozpočtů a zpráv
Článek 35
Zveřejňování informací o příjemcích finančních prostředků a dalších informací
HLAVA III
SESTAVOVÁNÍ A SKLADBA ROZPOČTU
Kapitola 1
Sestavování rozpočtu
Článek 36
Odhady příjmů a výdajů
Článek 37
Odhad rozpočtu subjektů uvedených v článku 208
Článek 38
Návrh rozpočtu
Článek 39
Návrh na změnu návrhu rozpočtu
Článek 40
Povinnosti členských států vyplývající z přijetí rozpočtu
Článek 41
Návrh opravného rozpočtu
Článek 42
Dřívější předání odhadů a návrhu rozpočtu
Kapitola 2
Skladba a předkládání rozpočtu
Článek 43
Skladba rozpočtu
Článek 44
Rozpočtová nomenklatura
Článek 45
Zákaz záporných příjmů
Článek 46
Předběžné prostředky
Článek 47
Záporná rezerva
Článek 48
Rezerva na pomoc při mimořádných událostech
Článek 49
Předkládání rozpočtu
Článek 50
Pravidla pro plány pracovních míst
Kapitola 3
Rozpočtová kázeň
Článek 51
Soulad s víceletým finančním rámcem
Článek 52
Soulad právních aktů Unie s rozpočtem
HLAVA IV
PLNĚNÍ ROZPOČTU
Kapitola 1
Obecná ustanovení
Článek 53
Plnění rozpočtu v souladu se zásadou řádného finančního nařízení
Článek 54
Základní právní akt a výjimky
Článek 55
Plnění rozpočtu jinými orgány než Komisí
Článek 56
Pověření výkonem rozpočtových pravomocí
Článek 57
Střet zájmů
Kapitola 2
Způsoby plnění rozpočtu
Článek 58
Způsoby plnění rozpočtu
Článek 59
Sdílené řízení s členskými státy
Článek 60
Nepřímé řízení
Článek 61
Hodnocení ex ante a pověřovací dohody
Článek 62
Výkonné agentury
Článek 63
Meze pověřování
Kapitola 3
Účastníci finančních operací
Oddíl 1
Zásada oddělení funkcí
Článek 64
Oddělení funkcí
Oddíl 2
Schvalující osoba
Článek 65
Schvalující osoba
Článek 66
Pravomoci a povinnosti schvalující osoby
Článek 67
Pravomoci a povinnosti vedoucích delegací Unie
Oddíl 3
Účetní
Článek 68
Pravomoci a povinnosti účetního
Článek 69
Pověření výkonem pravomocí účetního
Oddíl 4
Správce zálohových účtů
Článek 70
Zálohové účty
Kapitola 4
Odpovědnost účastníků finančních operací
Oddíl 1
Obecná pravidla
Článek 71
Odnětí pověření uděleného účastníkům finančních operací a jejich zbavení povinností
Článek 72
Odpovědnost schvalující osoby za protiprávní jednání, podvod nebo korupci
Oddíl 2
Pravidla vztahující se na příslušné schvalující osoby
Článek 73
Pravidla vztahující se na schvalující osoby
Oddíl 3
Pravidla vztahující se na účetní a správce zálohových účtů
Článek 74
Pravidla vztahující se na účetní
Článek 75
Pravidla vztahující se na správce zálohových účtů
Kapitola 5
Příjmové operace
Oddíl 1
Poskytování vlastních zdrojů
Článek 76
Vlastní zdroje
Oddíl 2
Odhady pohledávek
Článek 77
Odhady pohledávek
Oddíl 3
Stanovení pohledávek
Článek 78
Stanovení pohledávky
Oddíl 4
Schválení inkasa
Článek 79
Schválení inkasa
Oddíl 5
Inkaso
Článek 80
Pravidla pro inkaso
Článek 81
Promlčecí lhůta
Článek 82
Řešení pohledávek Unie na vnitrostátní úrovni
Článek 83
Pokuty, sankce a úroky uložené Komisí
Kapitola 6
Výdajové operace
Článek 84
Rozhodnutí o financování
Oddíl 1
Přidělení výdajů na závazek
Článek 85
Druhy závazků
Článek 86
Pravidla vztahující se na závazky
Článek 87
Kontrola závazků
Oddíl 2
Potvrzení výdajů
Článek 88
Potvrzení výdaje
Oddíl 3
Schválení výdajů
Článek 89
Schválení výdaje
Oddíl 4
Úhrada výdajů.
Článek 90
Druhy plateb
Článek 91
Platby omezené na dostupné finanční prostředky
Oddíl 5
Lhůty pro výdajové operace
Článek 92
Lhůty pro výdaje
Kapitola 7
Systémy informačních technologií a elektronická správa
Článek 93
Elektronické řízení operací
Článek 94
Předávání dokumentů
Článek 95
Elektronická správa (e-Government)
Kapitola 8
Zásady správy
Článek 96
Řádná správa
Článek 97
Údaje o opravných prostředcích
Kapitola 9
Interní auditor
Článek 98
Jmenování interního auditora
Článek 99
Pravomoci a povinnosti interního auditora
Článek 100
Nezávislost interního auditora
HLAVA V
ZADÁVÁNÍ VEŘEJNÝCH ZAKÁZEK
Kapitola 1
Obecná ustanovení
Oddíl 1
Oblast působnosti a zásady zadávání
Článek 101
Definice veřejných zakázek
Článek 102
Zásady vztahující se na veřejné zakázky
Oddíl 2
Uveřejňování veřejných zakázek
Článek 103
Uveřejňování veřejných zakázek
Oddíl 3
Zadávací řízení
Článek 104
Zadávací řízení
Článek 105
Obsah dokumentace k zadávacímu řízení
Článek 106
Kritéria pro vyloučení z účasti v zadávacím řízení
Článek 107
Kritéria pro vyloučení z probíhajícího zadávacího řízení
Článek 108
Ústřední databáze vyloučených zájemců a uchazečů
Článek 109
Správní a finanční sankce
Článek 110
Kritéria pro zadávání veřejných zakázek
Článek 111
Podávání nabídek
Článek 112
Zásady rovného zacházení a transparentnosti
Článek 113
Rozhodnutí o zadání veřejné zakázky
Článek 114
Zrušení zadávacího řízení
Oddíl 4
Jistoty a nápravná opatření
Článek 115
Jistoty
Článek 116
Chyby, nesrovnalosti a podvody v zadávacím řízení
Kapitola 2
Ustanovení použitelná pro veřejné zakázky zadávané orgány na vlastní účet
Článek 117
Veřejný zadavatel
Článek 118
Finanční limity
Článek 119
Pravidla účasti na zadávacím řízení
Článek 120
Pravidla Světové obchodní organizace pro zadávání veřejných zakázek
HLAVA VI
GRANTY
Kapitola 1
Oblast působnosti a forma grantů
Článek 121
Oblast působnosti grantů
Článek 122
Příjemci grantu
Článek 123
Formy grantů
Článek 124
Jednorázové částky, jednotkové náklady a paušální financování
Kapitola 2
Zásady
Článek 125
Obecné zásady pro udělování grantů
Článek 126
Způsobilé náklady
Článek 127
Spolufinancování ve formě věcného plnění
Článek 128
Transparentnost
Článek 129
Zákaz kumulace
Článek 130
Zákaz retroaktivity
Kapitola 3
Řízení o udělení grantu
Článek 131
Žádosti o grant
Článek 132
Kritéria pro výběr a udělení grantu
Článek 133
Hodnocení
Kapitola 4
Platby a kontrola
Článek 134
Jistota pro účely předběžného financování
Článek 135
Vyplácení grantů a kontroly
Článek 136
Uchovávání dokladů
Kapitola 5
Provádění
Článek 137
Smlouvy o provedení a finanční podpora třetím osobám
HLAVA VII
CENY
Článek 138
Obecná pravidla
HLAVA VIII
FINANČNÍ NÁSTROJE
Článek 139
Oblast působnosti
Článek 140
Zásady a podmínky platné pro finanční nástroje
HLAVA IX
PŘEDKLÁDÁNÍ ÚČETNÍ ZÁVĚRKY A ÚČETNICTVÍ
Kapitola 1
Předložení účetní závěrky
Článek 141
Skladba účetní závěrky
Článek 142
Zpráva o rozpočtovém a finančním řízení
Článek 143
Pravidla pro účetní závěrku
Článek 144
Účetní zásady
Článek 145
Finanční výkazy
Článek 146
Zprávy o plnění rozpočtu
Článek 147
Předběžná účetní závěrka
Článek 148
Schválení konečné konsolidované účetní závěrky
Kapitola 2
Informace o plnění rozpočtu
Článek 149
Zpráva o rozpočtových zárukách a rizicích
Článek 150
Informování o plnění rozpočtu
Kapitola 3
Účetnictví
Oddíl 1
Společná ustanovení
Článek 151
Účetní systém
Článek 152
Společné požadavky týkající se účetního systému orgánů
Oddíl 2
Obecné účty
Článek 153
Obecné účty
Článek 154
Účetní zápisy v obecných účtech
Článek 155
Účetní opravy
Oddíl 3
Rozpočtové účty
Článek 156
Rozpočtové účetnictví
Kapitola 4
Inventární soupisy majetku
Článek 157
Inventární soupis
HLAVA X
EXTERNÍ AUDIT A ABSOLUTORIUM
Kapitola 1
Externí audit
Článek 158
Externí audit prováděný Účetním dvorem
Článek 159
Pravidla a postupy auditu
Článek 160
Kontroly cenných papírů a hotovosti
Článek 161
Právo Účetního dvora na přístup
Článek 162
Výroční zpráva Účetního dvora
Článek 163
Zvláštní zprávy Účetního dvora
Kapitola 2
Absolutorium
Článek 164
Harmonogram postupu udělování absolutoria
Článek 165
Postup udělování absolutoria
Článek 166
Následná opatření
Článek 167
Zvláštní ustanovení o Evropské službě pro vnější činnost
ČÁST DRUHÁ
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ
HLAVA I
EVROPSKÝ ZEMĚDĚLSKÝ ZÁRUČNÍ FOND
Článek 168
Zvláštní ustanovení o Evropském zemědělském záručním fondu
Článek 169
Přidělování prostředků EZZF na závazky
Článek 170
Předběžné souhrnné závazky z prostředků EZZF
Článek 171
Plán a časový rozvrh rozpočtových závazků EZZF
Článek 172
Účtování výdajů EZZF
Článek 173
Převod prostředků EZZF
Článek 174
Účelově vázané příjmy EZZF
HLAVA II
STRUKTURÁLNÍ FONDY, FOND SOUDRŽNOSTI, EVROPSKÝ RYBÁŘSKÝ FOND, EVROPSKÝ ZEMĚDĚLSKÝ FOND PRO ROZVOJ VENKOVA A FONDY PRO OBLAST SVOBODY, BEZPEČNOSTI A PRÁVA, KTERÉ JSOU SPRAVOVÁNY V RÁMCI SDÍLENÉHO ŘÍZENÍ
Článek 175
Zvláštní ustanovení
Článek 176
Závaznost přidělení prostředků na závazky
Článek 177
Platby příspěvků, průběžné platby a vrácené prostředky
Článek 178
Rušení prostředků přidělených na závazky
Článek 179
Převod prostředků
Článek 180
Řízení, výběr projektů a audit
HLAVA III
VÝZKUM
Článek 181
Prostředky na výzkum
Článek 182
Přidělování prostředků na výzkum
Článek 183
Společné výzkumné středisko
HLAVA IV
VNĚJŠÍ ČINNOST
Kapitola 1
Obecná ustanovení
Článek 184
Vnější akce
Kapitola 2
Provádění akcí
Oddíl 1
Obecná ustanovení
Článek 185
Provádění vnějších akcí
Oddíl 2
Rozpočtová podpora a svěřenské fondy sdružující více dárců
Článek 186
Použití rozpočtové podpory
Článek 187
Svěřenské fondy Unie pro vnější akce
Oddíl 3
Jiné způsoby plnění rozpočtu
Článek 188
Provádění vnějších akcí v rámci nepřímého řízení
Článek 189
Finanční dohody o provádění vnějších akcí
Kapitola 3
Zadávání veřejných zakázek
Článek 190
Zadávání veřejných zakázek na vnější akce
Článek 191
Pravidla účasti v zadávacím řízení
Kapitola 4
Granty
Článek 192
Financování vnějších akcí v plném rozsahu
Článek 193
Pravidla použitelná pro granty na vnější akce
Kapitola 5
Kontrola účtů
Článek 194
Kontrola v oblasti vnějších akcí prováděná Unií
HLAVA V
EVROPSKÉ ÚŘADY
Článek 195
Evropské úřady
Článek 196
Prostředky evropských úřadů
Článek 197
Schvalující osoba v evropských úřadech
Článek 198
Účetnictví interinstitucionálních evropských úřadů
Článek 199
Pověřování pravomocemi schvalující osoby u interinstitucionálních evropských úřadů
Článek 200
Služby poskytované třetím osobám
HLAVA VI
SPRÁVNÍ PROSTŘEDKY
Článek 201
Obecná ustanovení
Článek 202
Závazky
Článek 203
Zvláštní ustanovení o správních prostředcích
HLAVA VII
ODBORNÍCI
Článek 204
Placení externí odborníci
ČÁST TŘETÍ
ZÁVĚREČNÁ A PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
Článek 205
Přechodná ustanovení
Článek 206
Žádosti Evropského parlamentu a Rady o informace
Článek 207
Finanční limity a částky
Článek 208
Rámcové finanční nařízení pro subjekty zřízené Smlouvou o fungování EU a Smlouvou o Euratomu
Článek 209
Vzorové finanční nařízení pro subjekty partnerství veřejného a soukromého sektoru
Článek 210
Výkon přenesené pravomoci
Článek 211
Přezkum
Článek 212
Zrušení
Článek 213
Přezkum týkající se ESVČ
Článek 214
Vstup v platnost
PŘÍLOHA
SROVNÁVACÍ TABULKA
Společné prohlášení o otázkách spojených s VFR
Společné prohlášení o výdajích na nemovitosti s odvoláním na článek 203
Společné prohlášení Evropského parlamentu, Rady a Komise k čl. 203 odst. 3
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 322 této smlouvy, ve spojení se Smlouvou o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména s článkem 106a této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Účetního dvora (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3), bylo několikrát podstatně změněno. Vzhledem k tomu, že mají být provedeny další změny, včetně změn zohledňujících vstup v platnost Lisabonské smlouvy, mělo by být nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 v zájmu srozumitelnosti a přehlednosti zrušeno a nahrazeno tímto nařízením.
(2)
Nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 stanovilo rozpočtové zásady a finanční pravidla, která upravují sestavování a plnění souhrnného rozpočtu Unie (dále jen „rozpočet“), zajišťují řádné a efektivní řízení, kontrolu a ochranu finančních zájmů Unie a zvyšují transparentnost a jejichž dodržování je závazné pro všechny právní akty a všechny orgány. Tyto hlavní zásady, koncepce a struktura uvedeného nařízení, jakož i základní pravidla rozpočtového a finančního řízení by měly být zachovány. Odchylky od těchto hlavních zásad by měly být přezkoumány a co nejvíc zjednodušeny s tím, že je nutno přihlédnout k jejich trvalému významu, přínosu pro rozpočet a k zátěži, kterou představují pro zúčastněné strany. Je třeba zachovat a posílit hlavní prvky finančních pravidel, k nimž patří úloha účastníků finančních operací, začlenění kontrolních opatření do činnosti operačních útvarů, interní auditoři, sestavování rozpočtu podle činností, modernizace účetních zásad a pravidel, jakož i hlavní zásady, jimiž se řídí granty.
(3)
Evropská centrální banka (ECB) by vzhledem ke své specifické povaze a úkolům, zejména pokud jde o její nezávislost ve správě vlastních financí, měla být z působnosti tohoto nařízení vyňata, není-li v něm stanoveno jinak.
(4)
Na základě zkušeností z praxe by měla být do tohoto nařízení zapracována pravidla, která budou reagovat na vyvíjející se požadavky plnění rozpočtu, například pokud jde o spolufinancování s jinými dárci, dále v zájmu zefektivnění vnější pomoci, usnadnění využívání zvláštních finančních nástrojů, včetně nástrojů Evropské investiční banky (EIB), a usnadnění plnění rozpočtu prostřednictvím partnerství veřejného a soukromého sektoru.
(5)
Nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 se omezilo na stanovení obecných rozpočtových zásad a finančních pravidel v souladu se Smlouvami, zatímco prováděcí ustanovení byla upravena v nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (4), aby byla ujasněna hierarchie norem a zlepšila se přehlednost nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002. Článek 290 Smlouvy o fungování EU stanoví, že legislativním aktem lze na Komisi přenést pravomoc přijímat pouze ty nelegislativní akty, kterými se doplňují nebo mění některé prvky uvedeného legislativního aktu, které nejsou podstatné. Do tohoto nařízení by proto měla být začleněna některá ustanovení nařízení (ES, Euratom) č. 2342/2002.
(6)
Policejní a justiční spolupráce v trestních věcech se stala nedílnou součástí jiných politik a vnitřních činností Unie. Existence zvláštních ustanovení o financování této oblasti politiky již proto není odůvodněna, a toto nařízení by ji proto nemělo obsahovat.
(7)
K zajištění transparentnosti by měly být v rozpočtu zaznamenány záruky pro výpůjční a úvěrové operace, které Unie uskutečnila, včetně operací v rámci evropského mechanismu finanční stabilizace a systému pomoci platebním bilancím.
(8)
Měla by být zjednodušena stávající pravidla pro úrokové výnosy z plateb předběžného financování, neboť představují pro příjemce finančních prostředků i útvary Komise nadměrnou administrativní zátěž a způsobují mezi těmito útvary a příjemci finančních prostředků nedorozumění. V zájmu zjednodušení, zejména s ohledem na příjemce grantů, a v souladu se zásadou řádného finančního řízení by již neměla existovat povinnost úročit platby předběžného financování a inkasovat naběhlé úroky. Měla by však existovat možnost upravit tuto povinnost v pověřovací dohodě, aby mohly být úroky z plateb předběžného financování opětovně použity na programy, odečteny od žádostí o platbu nebo získány zpět.
(9)
Pravidla pro přenášení účelově vázaných příjmů by měla zohledňovat rozdíl mezi účelově vázanými příjmy vnějšími a vnitřními. K vyhovění účelu, na nějž dárce dané prostředky určil, by měly být vnější účelově vázané příjmy přenášeny automaticky a používány až do doby, kdy budou provedeny veškeré operace související s daným programem či akcí, na něž byly tyto příjmy vázány. Vnější účelově vázané příjmy získané během posledního roku trvání daného programu či akce by mělo být možno použít rovněž v prvním roce trvání následného programu či akce. Měla by existovat možnost přenášet vnitřní účelově vázané příjmy pouze do následujícího roku, nestanoví-li toto nařízení jinak.
(10)
Pravidla o prozatímních dvanáctinách by měla být vyjasněna co do počtu dalších dvanáctin, jež mohou být požadovány, a případů, kdy Evropský parlament rozhodne o snížení částky na další výdaje nad rámec prozatímních dvanáctin, kterou schválila Rada.
(11)
Odchylka od zásady univerzality, jež platí pro účelově vázané příjmy, by měla být upravena tak, aby zohledňovala specifika vnitřních účelově vázaných příjmů, jež plynou z prostředků schválených Evropským parlamentem a Radou na jedné straně a vnějších účelově vázaných příjmů plynoucích od různých dárců, jež tito dárcové váží na konkrétní program či akci, na straně druhé. Vnější dárcové by měli mít mimoto možnost spolufinancovat vnější, zejména operace humanitární pomoci, a to i v případech, kdy základní právní akt takové spolufinancování výslovně nestanoví.
(12)
Uvádění účelově vázaných příjmů v návrhu rozpočtu by mělo být ztransparentněno stanovením pravidla, že tyto částky jsou v návrhu rozpočtu uváděny ve výši, která je ke dni jeho sestavení jistá.
(13)
Pokud jde o zásadu specifikace, jelikož se povinné a nepovinné výdaje nadále nerozlišují, je třeba odpovídajícím způsobem upravit pravidla týkající se převodů prostředků.
(14)
Rovněž pravidla týkající se převodu prostředků by měla být upravena s ohledem na změny vyplývající ze vstupu Lisabonské smlouvy v platnost. Nedávné zkušenosti navíc ukázaly, jak je důležité zvýšit flexibilitu převodů prostředků na platby na konci roku, zejména v případě strukturálních fondů. Je nezbytné zajistit lepší plnění rozpočtu, zejména pokud jde o prostředky na platby, účelově vázané příjmy a správní prostředky, jež jsou společné několika rozpočtovým hlavám. Za tímto účelem by měla být zjednodušena úprava kategorií převodů a zpružněno schvalování některých převodů. Jako užitečná a efektivní se ukázala zejména možnost, aby Komise rozhodovala o převodech nevyužitých prostředků v případech mezinárodních humanitárních katastrof a krizí. Tato možnost by proto měla platit i v případě podobných událostí, k nimž dojde po 1. prosinci rozpočtového roku. V takových případech by měla Komise z důvodu transparentnosti o svém rozhodnutí převést nevyužité prostředky neprodleně vyrozumět Evropský parlament a Radu.
(15)
Pokud jde o ustanovení o řádném finančním řízení, pověřená schvalující osoba by měla při vypracovávání legislativních návrhů a vytváření příslušných systémů řízení a kontroly přihlédnout k očekávané míře rizika výskytu chyb a k nákladům a přínosům kontrol. Pověřená schvalující osoba by měla ve výroční zprávě o činnosti poskytovat informace o výsledcích kontrol a jejich nákladech a přínosech. Nutným předpokladem efektivity vnitrostátních systémů řízení a kontroly jsou prohlášení řídícího subjektu týkající se těchto systémů, která předkládají subjekty určené členskými státy odpovídající za správu a kontrolu finančních prostředků Unie.
(16)
Zásada transparentnosti zakotvená v článku 15 Smlouvy o fungování EU, jež požaduje, aby orgány jednaly co nejotevřeněji, předpokládá, že pokud jde o plnění rozpočtu, mohou občané vědět, kde a za jakým účelem jsou prostředky Unie vynakládány. Tyto informace podporují demokratickou diskuzi, přispívají k účasti občanů v rozhodovacím procesu Unie a posilují institucionální kontrolu a dohled nad výdaji Unie. Těchto cílů by mělo být dosaženo zveřejněním relevantních informací týkajících se konečných zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů a příjemců prostředků Unie, nejlépe využitím moderních komunikačních nástrojů, kdy by byly zohledněny legitimní zájmy těchto zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů a příjemců grantů s ohledem na důvěrnou povahu a bezpečnost informací a v případě fyzických osob na jejich právo na soukromí a ochranu osobních údajů. Orgány by proto měly při zveřejňování informací uplatňovat v souladu se zásadou proporcionality selektivní přístup. Rozhodnutí zveřejnit informace by měla vycházet z relevantních kritérií, aby byly poskytované informace užitečné.
(17)
V souladu s článkem 316 Smlouvy o fungování EU by měl Evropské radě a Radě příslušet týž oddíl rozpočtu.
(18)
Toto nařízení by mělo zohlednit roční rozpočtový proces tak, jak jej stanovuje Smlouva o fungování EU.
(19)
V souvislosti se sestavováním rozpočtu je důležité jednoznačně vymezit skladbu a předkládání jeho návrhu, který vypracovává Komise. Obsah obecného úvodu, který vlastnímu návrhu rozpočtu předchází, by měl být popsán přesněji. Do nařízení je dále nutno zapracovat ustanovení o finančním plánu na nadcházející léta a o možnosti, aby Komise předkládala na podporu rozpočtových požadavků pracovní dokumenty.
(20)
S ohledem na zvláštní prvky společné zahraniční a bezpečnostní politiky by měly být aktualizovány formy základních právních aktů v této oblasti podle Smlouvy o fungování EU a podle hlav V a VI Smlouvy o EU. Rovněž postupy pro schvalování přípravných opatření v oblasti vnější by měly být upraveny podle Smlouvy o fungování EU.
(21)
Pravidla týkající se způsobů plnění rozpočtu, jimiž se řídí zejména podmínky pro pověřování třetích osob plněním rozpočtu, se v průběhu let příliš zkomplikovala a měla by být zjednodušena. Současně by měl být zachován původní cíl, který toto pověřování třetích osob mělo, totiž zajistit, aby bez ohledu na konkrétní způsob plnění rozpočtu byly výdaje plněny s takovou úrovní kontroly a transparentnosti, která je rovnocenná úrovni, jež se očekává od útvarů Komise.
(22)
Mělo by se jednoznačně rozlišovat mezi případy, kdy je rozpočet plněn přímo Komisí či jejími výkonnými agenturami, případy, kdy rozpočet plní členské státy v rámci sdíleného řízení, a případy, kdy je rozpočet plněn nepřímo prostřednictvím třetích osob. To by mělo umožnit ustavení harmonizovaného režimu pro sdílené a nepřímé řízení, jež bude možné upravovat v souladu s odvětvovými pravidly, zejména plní-li rozpočet členské státy v rámci sdíleného řízení. Tento harmonizovaný režim by měl stanovit zejména hlavní zásady, jimiž se má Komise řídit při rozhodování o nepřímém plnění rozpočtu nebo o jeho plnění v rámci sdíleného řízení, a hlavní zásady, jimiž se mají řídit osoby pověřené úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu. Komise by měla mít možnost uplatňovat pravidla a postupy Unie nebo akceptovat uplatňování pravidel a postupů pověřené osoby za předpokladu, že jí tato osoba zaručí rovnocennou ochranu finančních zájmů Unie. V rámci úkolů dohledu, jež Komise plní, je rovněž zapotřebí stanovit soubor povinností kontroly a auditu, včetně kontroly a schválení účetní závěrky, a to pro všechny způsoby plnění rozpočtu.
(23)
Pravidla pro hodnocení ex ante u subjektů a osob pověřených úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu v rámci nepřímého řízení by měla být změněna tak, aby všechny pověřené subjekty a osoby zajišťovaly takovou úroveň ochrany finančních zájmů, která je rovnocenná úrovni požadované podle tohoto nařízení.
(24)
Jak ukazuje zkušenost se zahrnutím partnerství veřejného a soukromého sektoru mezi subjekty Unie podle článku 185 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002, měly by být v tomto nařízení upraveny další kategorie těchto partnerství, aby bylo možno vybírat z širšího spektra nástrojů a zahrnout subjekty, jejichž úprava je pružnější než úprava, kterou se řídí orgány Unie, a která je pro soukromoprávní partnery přístupnější. Tyto dodatečné kategorie by měly zahrnovat soukromoprávní subjekty členského státu a subjekty zřízené základním právním aktem a mající finanční pravidla, jež dodržují zásady nutné k zajištění řádného finančního řízení při správě finančních prostředků Unie.
(25)
Pro účely článku 317 Smlouvy o fungování EU by toto nařízení mělo zpřísnit základní povinnosti kontroly a auditu, jež mají členské státy v případě plnění rozpočtu v rámci sdíleného řízení, protože v současnosti jsou tyto povinnosti upraveny pouze v odvětvových pravidlech. Je proto nezbytné zapracovat do něj ustanovení o harmonizované správní struktuře na vnitrostátní úrovni, jež stanoví jednotný rámec pro všechny dotčené oblasti politiky. Tento rámec by neměl vytvářet další kontrolní struktury, nýbrž by měl umožnit členským státům, aby určily subjekty pověřené řízením a kontrolou finančních prostředků Unie. Dále by měla být v tomto nařízení obsažena ustanovení o společných povinnostech řízení a kontroly, jež pro tyto struktury platí, každoroční prohlášení řídícího subjektu, kterým řídící subjekty přebírají odpovědnost za správu finančních prostředků Unie, jíž byly pověřeny, kontrola a schvalování účetní závěrky a mechanismy oprav a pozastavování plateb, které uplatňuje Komise, aby byl vytvořen ucelený legislativní rámec, který by poskytoval také vyšší celkovou právní jistotu a zajišťoval účinnost kontrol a nápravných opatření i větší ochranu finančních zájmů Unie. Podrobná ustanovení by měla zůstat předmětem úpravy odvětvových nařízení. V rámci přístupu jednotného auditu a s cílem omezit další administrativní zátěž vyplývající z opakovaných kontrol mohou členské státy poskytnout Komisi prohlášení, která budou v souladu s příslušnými ústavními požadavky podepsána na vhodné celostátní nebo regionální úrovni.
(26)
Některá ustanovení o povinnostech pověřené schvalující osoby by měla být jasněji vymezena, zejména ta o kontrolách ex ante a ex post, jež pověřená schvalující osoba zavádí, a o jejích povinnostech podávat zprávy. V tomto ohledu by měl být obsah výroční zprávy pověřené schvalující osoby o činnosti aktualizován v souladu s praxí, podle níž tato zpráva obsahuje požadované finanční informace a informace o řízení, jimiž pověřená schvalující osoba dokládá své prohlášení o věrohodnosti k výkonu svých povinností.
(27)
Měla by být jasněji vymezena odpovědnost účetního Komise. Zejména by mělo být specifikováno, že pouze účetní Komise je oprávněn stanovovat účetní pravidla a harmonizované účtové osnovy, zatímco účetní ostatních orgánů vymezují postupy účtování pro své příslušné orgány.
(28)
V zájmu snazšího provádění určitých programů nebo akcí, jímž jsou pověřeny zejména finanční instituce, by mělo toto nařízení stanovit možnost zřizovat svěřenské účty. Tyto bankovní účty by měly být zřizovány jménem Komise nebo na její účet v účetním systému finanční instituce. Spravovat by je měla tato finanční instituce, odpovědnost za tuto správu by měla nést příslušná schvalující osoba a mělo by být možné je zřizovat v jiných měnách než v eurech.
(29)
Pokud jde o příjmové operace, je vzhledem k rozpočtovým potřebám nutno zefektivnit pravidla, jimiž se řídí odhady pohledávek. Tyto odhady by se měly povinně zaznamenávat v případě, lze-li příslušné příjmy očekávat s určitou mírou pravděpodobnosti a přiměřeně je kvantifikovat. V zájmu zjednodušení by měla být zavedena některá zvláštní ustanovení o postupech pro úpravu a rušení odhadů pohledávek.
(30)
Měla by být jasněji vymezena i zpřísněna pravidla pro inkaso. Zejména by mělo být upřesněno, že zrušení stanovené pohledávky neznamená vzdání se stanoveného nároku Unie. Mimoto by k posílení ochrany finančních zájmů Unie členské státy neměly s nároky na vrácení finančních prostředků Unie zacházet méně výhodně, než je tomu u nároků veřejných subjektů na jejich území.
(31)
S přihlédnutím k nutnosti snížit riziko související se správou dočasně vybraných pokut, sankcí a veškerých příjmů z nich plynoucích by tyto částky měly být zaznamenávány jako příjem rozpočtu co nejdříve a nejpozději v rozpočtovém roce, jenž následuje po vyčerpání všech opravných prostředků proti rozhodnutí o uložení pokuty nebo sankce.
(32)
V souladu se zásadou řádného finančního řízení by měly být jasněji vymezeny jednotlivé druhy plateb. Platby předběžného financování by navíc měla pravidelně zúčtovávat příslušná schvalující osoba v souladu s účetními pravidly, která vymezí účetní Komise. Za tímto účelem by měly smlouvy, rozhodnutí o udělení grantu, grantové dohody a pověřovací dohody obsahovat příslušná ustanovení.
(33)
Toto nařízení by mělo podporovat cíl vytvoření elektronické správy, a zejména využívání elektronických údajů při výměně informací mezi orgány a třetími osobami.
(34)
Za určitých podmínek by měla být povolena možnost společných zadávacích řízení se státy Evropského sdružení volného obchodu (ESVO) nebo se zeměmi kandidujícími na členství v Unii.
(35)
Pravidla pro vyloučení, zejména z účasti na zadávacích řízeních, by měla být zdokonalena, aby se posílila ochrana finančních zájmů Unie.
(36)
Vzhledem k tomu, že využívání vlastních zdrojů ECB a EIB je předmětem finančního zájmu Unie, měly by tyto finanční instituce získat přístup k informacím z ústřední databáze zřízené k ochraně finančních zájmů Unie.
(37)
Pro uveřejňování rozhodnutí o uložení správních a finančních sankcí, zejména ve vztahu k veřejným zakázkám, je třeba přijmout řádný právní základ, který bude v souladu s požadavky na ochranu údajů. Z důvodu ochrany údajů a bezpečnosti by uveřejňování těchto rozhodnutí mělo zůstat i nadále nepovinné.
(38)
Požadavek, aby zhotovitelé, dodavatelé a poskytovatelé poskytnuli záruky, by již neměl být automatický, nýbrž by měl být založen na analýze rizik.
(39)
Z důvodu právní jistoty je nutné jasně stanovit rozsah grantů a finančních nástrojů. Podrobnější vymezení zvláštních podmínek vztahujících se na granty na jedné straně a na finanční nástroje na straně druhé by rovněž mělo přispět k maximalizaci dopadu obou typů finanční podpory.
(40)
Pravidla pro udělování grantů, která se vztahují na subjekty vytvořené zvlášť za účelem určité akce, by měla být upravena, aby usnadnila přístup k financování Unií a správu grantů žadatelům o grant a příjemcům grantů, kteří se dohodli pracovat společně v rámci společenství nebo seskupení zřízeného v souladu s vnitrostátním právem, zejména pokud zvolená právní forma poskytuje pevné a spolehlivé prostředí spolupráce. Kromě toho, s ohledem na omezená finanční rizika pro Unii a nutnost vyhnout se přidání další vrstvy smluvních požadavků ke stávajícím strukturálním ujednáním, by měly mít subjekty přidružené k příjemci grantu trvalým kapitálovým nebo právním vztahem právo vykazovat náklady způsobilé k financování z grantu, aniž by musely splňovat veškeré povinnosti, které má příjemce grantu.
(41)
Zkušenosti s financováním za použití jednorázových částek a paušálů ukázaly, že tyto formy financování značně zjednodušily správní postupy a podstatně snížily riziko chyb. Vedle toho se pro některé typy akcí ukázalo vhodným financování na základě výstupů. V této souvislosti by se měly zpružnit podmínky využívání zjednodušených forem grantů stanovených na základě jednorázových částek, jednotkových nákladů a paušálů. Zejména by mělo být povoleno stanovovat částky na základě individuálního přístupu k příjemcům grantu, a to i v případech, kdy daný příjemce tyto částky vykazuje v souladu se svými obvyklými postupy účtování nákladů, aby se snížily administrativní zátěž a náklady nesené příjemcem grantu zvlášť za účelem poskytování finančních zpráv Unii.
(42)
S cílem odstranit překážky účasti na grantových programech Unie osobám, které mají nutnou odbornost, avšak nejsou odměňovány formou mzdy, jak tomu může být u osob pracujících v malých strukturách, by pravidla vztahující se na granty měla přihlížet ke konkrétním systémům odměňování, které uplatňují malé a střední podniky, jak jsou vymezeny v doporučení Komise 2003/361/ES ze dne 6. května 2003 týkajícím se vymezení mikropodniků a malých a středních podniků (5).
(43)
Zásady neziskovosti a spolufinancování by měly být upraveny s ohledem na praktické zkušenosti a na rozdíly v jejich výkladu a uplatňování, jež vedou k chybám a příležitostně i k nezamýšleným účinkům. Zejména je nutné zaměřit definici zisku na způsobilé náklady a příjmy získané k jejich financování, aby došlo ke zjednodušení podávání zpráv příjemci grantů a aby tito příjemci diverzifikovali své zdroje financování. Komise by navíc neměla předpokládat, že další dárci nebudou chtít získat přebytek, který by vznikl na základě jejich příspěvku, zpět, a proto by měla inkasovat pouze zisk, který je úměrný udělenému grantu. A konečně, ukázalo se, že zásada postupného snižování grantů na provozní náklady není účinným nástrojem k omezení závislosti příjemců grantů na finančních prostředcích Unie. Navíc po nezbytném zavedení výjimek v řadě základních právních aktů a v případě zjednodušené formy udělování grantů došlo k podstatnému omezení použitelnosti zásady postupného snižování. Proto by se měl vzhledem k těmto nevýhodám zrušit požadavek na postupné snižování grantů udělených na provozní náklady.
(44)
Subjektům s omezenými administrativními zdroji, které mohou být přednostní cílovou skupinou některých grantových programů a být nezbytné pro dosažení politických cílů Unie, by měl být přístup k finančním prostředkům Unie usnadněn dalším zjednodušením postupů týkajících se grantů nízké hodnoty.
(45)
Za účelem zajištění právní jistoty a vytvoření jediného souboru základních finančních pravidel, o který se mohou příjemci grantů opírat při všech programech Unie, by mělo toto nařízení stanovit kritéria pro způsobilost nákladů a konkrétní podmínky, které se vztahují na určité kategorie nákladů, a mělo by vyžadovat jejich důsledné uplatňování.
(46)
Měly by být harmonizovány podmínky spolufinancování formou přijímání věcného plnění od třetích osob a podmínky stanovování jeho hodnoty, aby se snížila rizika chyb a sporů.
(47)
Z důvodu transparentnosti a aby byly zohledněny jejich specifická omezení vzhledem k plánování, měli by být žadatelé o grant ve výzvě k podávání návrhů informováni o době, která podle očekávání uplyne do podpisu grantové dohody nebo do oznámení o udělení grantu. Z téhož důvodu by toto nařízení mělo stanovit referenční dobu založenou na zkušenostech a na očekávaných důsledcích zavedených zjednodušujících opatření.
(48)
Jsou-li zjištěny systémové nebo opakující se chyby, které mají významný dopad na řadu grantů, mělo by být za přísných podmínek povoleno rozšíření zjištění auditu na neauditované granty, na něž mají tyto chyby dopad, aby se snížila finanční a administrativní zátěž spojená s kontrolami a audity na místě. K extrapolaci míry snížení grantů nebo míry získání prostředků vyplacených v rámci grantů zpět u těch grantů, u nichž byly zjištěny systémové nebo opakované chyby, by se Komise měla uchýlit pouze v případě, kdy není možné nebo účelné za vynaložení přiměřeného úsilí pro každý z těchto grantů přesně zjistit výši nezpůsobilých nákladů.
(49)
Toto nařízení by mělo stanovit standardní doby, po které jsou příjemci grantu povinni uchovávat dokumenty týkající se grantů poskytnutých Unií, aby se zabránilo rozdílným nebo neúměrným smluvním požadavkům a současně poskytl Komisi a Účetnímu dvoru dostatek času k získání přístupu k těmto údajům a k provedení kontrol ex post a auditů nezbytných pro ochranu finančních zájmů Unie.
(50)
Za určitých podmínek by měla být rozšířena možnost příjemce grantu poskytovat finanční podporu třetím osobám, aby se usnadnilo řádné provádění programů zaměřených mimo jiné na velkou skupinu fyzických osob, jichž lze dosáhnout pouze za pomoci grantů přidělovaných na kaskádovém principu. Nicméně je nutné zachovat zásadu, podle níž příjemce grantu nesmí při poskytování finanční podpory třetím osobám jednat dle vlastního uvážení, zejména s cílem zamezit záměně možnosti dané příjemcům grantů, aby na vlastní odpovědnost navrhovali a prováděli akce, jež obdrží finanční podporu jakožto činnosti způsobilé k financování, s možností pověřit určité subjekty nebo osoby úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu v rámci sdíleného nebo nepřímého řízení.
(51)
Mělo by se usnadnit využívání cen jakožto cenné formy finanční podpory a ujasnit příslušná pravidla, aby byly ceny odděleny od systému grantů a aby byl odstraněn odkaz na předpokládané náklady. Ceny však nejsou vhodné pro všechny cíle politiky Unie, a měly by se proto považovat za doplněk dalších finančních nástrojů, jako jsou granty, nikoli za jejich náhradu.
(52)
Finanční nástroje mohou přispívat k maximalizaci účinku finančních prostředků Unie, jestliže jsou tyto finanční prostředky spojeny s dalšími zdroji a aktivují je. Vzhledem k tomu, že tyto finanční nástroje nelze považovat za služby nebo granty, je zapotřebí zavést nový druh finanční podpory. Finanční nástroje by měly být využívány pouze za přísných podmínek, aby pro rozpočet nevznikala žádná rozpočtová rizika a aby nemohlo dojít k narušování trhu, které by bylo v rozporu s pravidly pro státní podporu.
(53)
V rámci ročního přídělu prostředků schváleného Evropským parlamentem a Radou na určitý program by se měly finanční nástroje využívat pouze doplňkově, a to na základě hodnocení ex ante, které prokáže, že z hlediska dosažení politických cílů Unie jsou tyto finanční nástroje účinnější než jiné formy financování Unií, včetně grantů.
(54)
Finanční nástroje by měly být schváleny základním právním aktem, který stanoví zejména jejich cíle a dobu použití. Jsou-li v řádně odůvodněných případech finanční nástroje vytvořeny jinak než základním právním aktem, měly by být v rámci rozpočtu schváleny Evropským parlamentem a Radou.
(55)
Měly by být vymezeny nástroje spadající potenciálně pod část první hlavu VIII, jako jsou půjčky, záruky, kapitálové investice, kvazikapitálové investice a nástroje pro sdílení rizik. Definice nástrojů pro sdílení rizik by měla umožňovat zařazení podpory úvěrů v případě projektových dluhopisů, pokrytí rizika spojeného s obsluhou dluhu a omezení úvěrových rizik držitelů dluhopisů na základě podpory úvěrů ve formě půjčky nebo záruky.
(56)
Roční splátky, včetně splátek kapitálu, poskytnutých záruk a splátek jistin půjček by měly představovat vnitřní účelově vázané příjmy. Příjmy včetně dividend, kapitálového zisku, poplatků za poskytnutí záruk a úroků z půjček a z prostředků uložených na svěřenských účtech by se měly do rozpočtu zahrnout až po odečtení nákladů řízení a poplatků za řízení. Toto nařízení by mělo stanovit zásady a podmínky týkající se finančních nástrojů a pravidla pro omezení finanční odpovědnosti Unie, boj proti podvodům a praní peněz, likvidaci finančních nástrojů a výkaznictví.
(57)
Předkládání účetních závěrek by mělo být zjednodušeno tím, že účetní závěrky Unie budou obsahovat pouze konsolidované finanční výkazy a souhrnné rozpočtové účty. Rovněž by mělo být vyjasněno, že se proces konsolidace týká pouze orgánů, subjektů zřízených na základě Smlouvy o fungování EU a Smlouvy o Euratomu, které mají právní subjektivitu a dostávají příspěvky z rozpočtu, a ostatních subjektů, jejichž účetní závěrky musí být konsolidovány v souladu s účetními pravidly stanovenými účetním.
(58)
Jak vyžadují mezinárodně uznávané účetní standardy, z nichž vycházejí účetní předpisy Unie, měly by se penzijní závazky a další závazky týkající se zaměstnaneckých výhod zaznamenávat v účtech Unie, samostatně vykazovat v rozvaze Unie a podrobněji vysvětlit v příloze k účetním výkazům.
(59)
Aby se jasně oddělily úkoly a odpovědnost účetního Komise od úkolů a odpovědnosti, jimiž jsou pověřeni účetní orgánů, subjektů zřízených na základě Smlouvy o fungování EU a Smlouvy o Euratomu, které mají právní subjektivitu a dostávají příspěvky z rozpočtu, a ostatních subjektů, jejichž účetní závěrky musí být konsolidovány v souladu s účetními pravidly stanovenými účetním, měl by každý orgán nebo subjekt připravit zprávu o rozpočtovém a finančním řízení za rozpočtový rok a do 31. března následujícího rozpočtového roku ji zaslat Evropskému parlamentu, Radě a Účetnímu dvoru.
(60)
Je nezbytné aktualizovat pravidla a zásady Unie týkající se účetnictví, aby se zajistil jejich soulad s Mezinárodními účetními standardy pro veřejný sektor.
(61)
Účetní dvůr by měl zajistit, aby jakákoli jeho zjištění, která by mohla mít vliv na účetní závěrku auditovaných subjektů nebo na legalitu anebo správnost uskutečněných operací, byla předána dotčeným orgánům nebo subjektům včas, aby měly dostatek času na tato zjištění reagovat.
(62)
Měla by být aktualizována ustanovení týkající se předběžné a konečné účetní závěrky, aby byly především pro účely výkaznictví poskytovány informace, jež by měly doprovázet účetní závěrky zaslané účetnímu Komise za účelem konsolidace.
(63)
Pokud jde o informace, které má Komise předkládat v souvislosti s udílením absolutoria, měla by Komise Evropskému parlamentu a Radě předložit zejména hodnotící zprávu o financích Unie podle článku 318 Smlouvy o fungování EU.
(64)
Pokud jde o zvláštní ustanovení tohoto nařízení týkající se strukturálních fondů, fondů soudržnosti, Evropského rybářského fondu, Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova a fondů pro oblast svobody, bezpečnosti a práva spravovaných v rámci sdíleného řízení, je třeba zachovat možnost vrácení plateb předběžného financování a opětovného dání k dispozici prostředků za podmínek uvedených v prohlášení Komise v příloze k nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 ze dne 21. června 1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech (6). Odchylně od pravidla pro přenos prostředků by Komise rovněž měla mít možnost přenášet prostředky na závazky, které jsou k dispozici na konci rozpočtového roku a které plynou z vracení plateb uhrazených v rámci předběžného financování, a to až do ukončení programu, a využít tyto prostředky na závazky, pokud jiné prostředky na závazky již nejsou k dispozici.
(65)
Je třeba vyjasnit účast Společného výzkumného střediska (SVS) na zadávacích řízeních a řízeních o udělování grantů. Příjmy vyplývající z činností, které souvisejí s účastí na těchto řízeních, by navíc měly být výjimečně považovány za vnější účelově vázané příjmy, aby byly tyto související činnosti prováděny efektivně.
(66)
Zvláštní ustanovení o provádění vnějších akcí by měla být přizpůsobena změnám způsobů plnění rozpočtu a měl by být stanoven diferencovaný přístup pro případy, kdy Unie musí reagovat na naléhavé humanitární situace, mezinárodní krize nebo potřeby třetích zemí, které procházejí procesem demokratizace.
(67)
Toto nařízení by mělo stanovit obecné podmínky, za nichž je možné poskytnout rozpočtovou podporu jako nástroj v rámci vnější činnosti. Tyto podmínky by se měly vztahovat k zajišťování dostatečně transparentního, spolehlivého a účinného hospodaření s veřejnými finančními prostředky. Komise by měla navíc v rozhodnutích o financování rozhodnout o cílech a očekávaných výsledcích, na jejichž dosažení by měla být vázána výplata rozpočtové podpory. Tyto prvky a podmínky, za nichž má být rozpočtová podpora vyplácena, by měly být obsaženy ve finanční dohodě uzavřené s přijímající zemí.
(68)
Komise by měla mít pravomoc vytvářet a spravovat svěřenské fondy Unie pro akce v případě mimořádných událostí, po odeznění těchto událostí a pro tematicky zaměřené akce, aby se posílila mezinárodní úloha Unie v oblasti vnějších akcí a rozvoje, jakož i zvýšila její viditelnost a efektivita její činnosti. Ačkoli tyto svěřenské fondy nebudou začleněny do rozpočtu, měly by být spravovány podle tohoto nařízení v míře, která je zapotřebí pro zajištění bezpečnosti a transparentnosti při využívání finančních prostředků Unie. Komise by za tímto účelem měla předsedat správní radě jednotlivých svěřenských fondů, aby zajistila zastoupení dárců a rozhodovala o využívání finančních prostředků. Funkci účetního pro všechny svěřenské fondy by měl navíc vykonávat účetní Komise.
(69)
Lhůta pro uzavírání smluv a schvalování grantů subjekty, jimž bylo v rámci nepřímého řízení svěřeno provádění vnějších akcí, by měla být omezena na tři roky od podpisu pověřovací dohody, pokud nenastanou konkrétní naléhavé vnější okolnosti. Tato lhůta by se však neměla vztahovat na víceleté programy prováděné v rámci postupů pro strukturální fondy. Pravidla pro zrušení prostředků v případě těchto víceletých programů by měla stanovit odvětvová pravidla.
(70)
S ohledem na zvláštní pravidla o zadávání veřejných zakázek týkající se vnějších akcí by se mělo státním příslušníkům třetích zemí usazeným v přijímajících zemích umožnit, aby se účastnili zadávacích řízení, a to i tehdy, je-li určitý program prováděn bez základního právního aktu a je to řádně odůvodněno výjimečnými okolnostmi.
(71)
Způsob, jakým orgány v současnosti hlásí Evropskému parlamentu a Radě projekty v oblasti nemovitostí, by měl být zlepšen. Orgány by měly Evropský parlament a Radu předem informovat o svých budoucích projektech v oblasti nemovitostí a o různých fázích těchto projektů. V případě projektů v oblasti nemovitostí se značným dopadem na rozpočet by se mělo vyžadovat schválení Evropským parlamentem a Radou, a nikoli jejich pouhé stanovisko.
(72)
Orgány by měly mít možnost vytvořit si dlouhodobou strategii v oblasti nemovitostí a využívat nižších úrokových sazeb, které se uplatňují v důsledku příznivého úvěrovému ratingu Unie na finančních trzích. Za tímto účelem by měly mít možnost brát si půjčky na nákup nemovitostí. To by umožnilo řešit složitost stávajícího systému a zároveň ušetřit na nákladech a zavést větší transparentnost.
(73)
Na základě zkušeností by toto nařízení mělo jasně stanovit rozsah činnosti, výběrové řízení a platové podmínky týkající se fyzických osob, které jsou vybírány jako odborníci.
(74)
Za účelem doplnění a změn některých prvků tohoto nařízení by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU. Obsah a rozsah každého přenesení pravomocí jsou podrobně uvedeny v příslušných článcích. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci vypracovávání aktů v přenesené pravomoci vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(75)
Toto nařízení by mělo být revidováno jen tehdy, je-li to nezbytné, ale nejpozději dva roky před uplynutím platnosti prvního víceletého finančního rámce následujícího po roce 2013. Příliš časté revize jsou spojeny s nepřiměřenými náklady na přizpůsobení správních struktur a postupů novým pravidlům. Platná pravidla mohou být navíc uplatňována příliš krátkou dobu na to, aby z toho bylo možné vyvodit platné závěry.
(76)
Měla by se stanovit přechodná ustanovení. Toto nařízení by se mělo uplatňovat pouze po přijetí aktů v přenesené pravomoci, které mají obsahovat pravidla pro jeho uplatňování, jež by měly vstoupit v platnost v prosinci 2012. S cílem vyhnout se tomu, že by se nové finanční nařízení začalo uplatňovat poslední měsíc v roce, je vhodné jeho použitelnost odložit na 1. leden 2013. Navíc je vhodné odložit použitelnost ustanovení týkajících se způsobů plnění rozpočtu a finančních nástrojů na 1. leden 2014, aby byl zajištěn soulad s odvětvovými pravidly. A konečně, aby bylo možné ustanovení o převodu prostředků na platby v rámci strukturálních fondů na konci roku uplatňovat již v rozpočtu na rok 2012, je vhodné, aby se uvedená ustanovení použila již ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
(77)
Toto nařízení by mělo vstoupit v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie, aby bylo možné včas přijmout akty v přenesené pravomoci podle tohoto nařízení. Včasný vstup tohoto nařízení v platnost je nezbytný k tomu, aby byla pravidla obsažená v aktech v přenesené pravomoci použitelná od 1. ledna 2013, a nenastaly tak obtíže spojené se změnou finančních pravidel v průběhu rozpočtového roku.
(78)
Evropský inspektor ochrany údajů byl konzultován v souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (7) a vydal stanovisko dne 15. dubna 2011 (8),
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
ČÁST PRVNÍ
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
HLAVA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět
1. Toto nařízení stanovuje pravidla pro sestavování a plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie a pro předkládání účetnictví a jeho audit.
2. Toto nařízení se vztahuje na plnění rozpočtu Zásobovací agentury Euratomu.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„Unií“ Evropská unie, Evropské společenství pro atomovou energii nebo obojí, podle souvislostí;
b)
„orgánem“ Evropský parlament, Evropská rada, Rada, Evropská komise, Soudní dvůr Evropské unie, Účetní dvůr, Evropský hospodářský a sociální výbor, Výbor regionů, evropský veřejný ochránce práv, evropský inspektor ochrany údajů a Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ); Evropská centrální banka se za orgán Unie nepovažuje;
c)
„rozpočtem“ nástroj, jímž se pro každý rozpočtový rok stanovují a schvalují veškeré příjmy a výdaje, které se pro Unii považují za nezbytné;
d)
„základním právním aktem“ právní akt, který stanovuje právní základ pro činnost a pro plnění odpovídajících výdajů zapsaných do rozpočtu.
Základní právní akt může mít kteroukoli z těchto forem:
i)
při uplatňování Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) a Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii (dále jen „Smlouva o Euratomu“) formu nařízení, směrnice nebo rozhodnutí ve smyslu článku 288 Smlouvy o fungování EU, nebo
ii)
při uplatňování hlavy V Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“) jednu z forem uvedených v čl. 26 odst. 2, čl. 28 odst. 1, článku 29, čl. 31 odst. 2 a v článcích 33 a 37 Smlouvy o EU.
Doporučení a stanoviska se nepovažují za základní právní akty;
e)
„způsobem plnění rozpočtu“ způsob plnění rozpočtu popsaný v článku 58, 59 nebo 60;
f)
„pověřovací dohodou“ dohoda uzavřená se subjekty a osobami pověřenými úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodů i) až viii);
g)
„příjemcem grantu“ fyzická nebo právnická osoba, s níž byla podepsána grantová dohoda nebo které bylo oznámeno rozhodnutí o udělení grantu;
h)
„zhotovitelem, dodavatelem nebo poskytovatelem“ fyzická nebo právnická osoba, jíž byla zadána veřejná zakázka;
i)
„příjemcem finančních prostředků“ příjemce grantu, zhotovitel, dodavatel nebo poskytovatel anebo kterákoli fyzická či právnická osoba, která získá ceny nebo finanční prostředky v rámci určitého finančního nástroje;
j)
„cenou“ finanční příspěvek udílený jako odměna za úspěch v soutěži;
k)
„půjčkou“ smlouva, která zavazuje poskytovatele půjčky k tomu, aby dal příjemci půjčky k dispozici peněžní částku v dohodnuté výši a na dohodnutou dobu, již je příjemce půjčky povinen splatit v dohodnuté době;
l)
„zárukou“ písemný závazek, kterým ručitel přebírá odpovědnost za všechny či některé závazky či povinnosti třetí osoby anebo nebo za úspěšné splnění povinností touto třetí osobou, nastane-li událost, která vede k uplatnění takové záruky, například prodlení při splácení půjčky;
m)
„kapitálovou investicí“ poskytnutí kapitálu společnosti investorem přímo či nepřímo výměnou za celkové nebo částečné vlastnictví této společnosti, při němž může investor převzít určitou kontrolu nad řízením společnosti a podílet se na jejím zisku;
n)
„kvazikapitálovou investicí“ takový typ financování, které stojí mezi kapitálovou investicí a dluhem, je rizikovější než přednostní dluh a méně rizikové než běžná kapitálová investice. Kvazikapitálové investice mohou mít strukturu dluhu, obvykle nezajištěného a podřízeného, který lze převést na kapitál nebo na preferenční kapitál;
o)
„nástrojem ke sdílení rizik“ finanční nástroj, který umožňuje sdílet definované riziko mezi dvěma či více subjekty, případně výměnou za dohodnutou odměnu;
p)
„finančními nástroji“ opatření finanční podpory Unie poskytovaná z rozpočtu na doplňkovém základě a zaměřená na plnění jednoho nebo více konkrétních politických cílů Unie. Tyto nástroje mohou mít formu kapitálových či kvazikapitálových investic, půjček nebo záruk anebo jiných nástrojů ke sdílení rizik a tam, kde je to vhodné, mohou být spojeny s granty;
q)
„služebním řádem“ služební řád úředníků Evropské unie a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropské unie stanovený nařízením Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (9);
r)
„kontrolou“ jakékoli opatření přijaté za účelem poskytnutí přiměřené záruky účinnosti, účelnosti a hospodárnosti operací, spolehlivosti výkaznictví, ochrany majetku a informací, předcházení podvodům a nesrovnalostem, jejich odhalování a náprava a následná opatření reagující na tyto podvody a nesrovnalosti, jakož i náležité řízení rizik souvisejících s legalitou a správností uskutečněných operací, s přihlédnutím k víceleté povaze programů a k povaze dotyčných plateb. Kontroly mohou zahrnovat různá ověření, jakož i provádění jakýchkoli strategií a postupů k dosažení cílů uvedených v první větě;
s)
„ověřením“ ověření konkrétního aspektu příjmové nebo výdajové operace.
Článek 3
Soulad sekundárních právních předpisů s tímto nařízením
1. Ustanovení, která se týkají plnění příjmů a výdajů rozpočtu a jsou obsažena v základním aktu, musí dodržovat rozpočtové zásady stanovené v části první hlavě II.
2. Aniž je dotčen odstavec 1, musí být ve všech návrzích nebo jejich změnách předložených legislativnímu orgánu jasně vyznačena ustanovení obsahující odchylky od ustanovení jiných než části první hlavy II nebo od aktů v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení a v příslušných bodech odůvodnění a v důvodové zprávě ke každému takovému návrhu musí být uvedeny konkrétní důvody těchto odchylek.
Článek 4
Lhůty, data a termíny
Není-li stanoveno jinak, vztahuje se na lhůty stanovené v tomto nařízení nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1182/71 ze dne 3. června 1971, kterým se určují pravidla pro lhůty, data a termíny (10).
Článek 5
Ochrana osobních údajů
Tímto nařízením nejsou dotčeny požadavky směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (11) a nařízení (ES) č. 45/2001.
HLAVA II
ROZPOČTOVÉ ZÁSADY
Článek 6
Dodržování rozpočtových zásad
Rozpočet musí být sestavován a plněn v souladu se zásadami jednotnosti, správnosti rozpočtu, ročního rozpočtu, vyrovnanosti, zúčtovací jednotky, univerzálnosti, specifikace, řádného finančního řízení vyžadujícího účinnou a účelnou vnitřní kontrolu a transparentnosti, jak jsou stanoveny v tomto nařízení.
KAPITOLA 1
Zásada jednotnosti a správnosti rozpočtu
Článek 7
Oblast působnosti rozpočtu
1. Rozpočet zahrnuje:
a)
příjmy a výdaje Unie včetně správních výdajů, které vznikají orgánům z ustanovení Smlouvy o EU v oblasti společné zahraniční a bezpečnostní politiky, a operačních výdajů, které vzniknou z uplatňování uvedených ustanovení, pokud jdou k tíži rozpočtu;
b)
příjmy a výdaje Evropského společenství pro atomovou energii.
2. V rozpočtu se v souladu s čl. 49 odst. 1 písm. d) zaznamenávají záruky pro výpůjční a úvěrové operace Unie, včetně operací v rámci evropského mechanismu finanční stabilizace a systému pomoci platebním bilancím.
Článek 8
Zvláštní pravidla o zásadě jednotnosti a správnosti rozpočtu
1. Aniž je dotčen článek 83, lze příjem vybrat nebo výdaj uskutečnit pouze tehdy, je-li zaznamenán v některé rozpočtové položce.
2. Výdaje mohou být přiděleny na závazek nebo schváleny pouze v rámci schválených prostředků.
3. Do rozpočtu mohou být zapsány jen prostředky, které odpovídají výdajům považovaným za nezbytné.
4. Úrokové výnosy z plateb předběžného financování uskutečněných z rozpočtu nepřísluší Unii, pokud to nevyplývá z pověřovacích dohod jiných než pověřovacích dohod uzavřených s třetími zeměmi nebo subjekty jimi určenými. V případech, pro které je tak stanoveno, se úrok buď znovu použije na příslušnou činnost, nebo se v souladu s čl. 23 odst. 1 prvním pododstavcem písm. c) odečte od žádostí o platby, nebo se získá zpět.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zúčtování úrokových výnosů z plateb předběžného financování.
KAPITOLA 2
Zásada ročního rozpočtu
Článek 9
Definice
Prostředky zapsané do rozpočtu se schvalují na dobu jednoho rozpočtového roku, který začíná 1. ledna a končí 31. prosince.
Článek 10
Druhy prostředků
1. Rozpočet obsahuje rozlišené prostředky, které sestávají z prostředků na závazky a z prostředků na platby, a nerozlišené prostředky.
2. S výhradou čl. 86 odst. 4 a čl. 189 odst. 2 kryjí prostředky na závazky v průběhu rozpočtového roku celkové náklady přijatých právních závazků.
3. Prostředky na platby kryjí platby prováděné ke splnění právních závazků přijatých během rozpočtového roku nebo v předchozích rozpočtových rocích.
4. Odstavci 1 a 2 tohoto článku nejsou dotčena zvláštní ustanovení části druhé hlav I, IV a VI ani možnost, aby byly prostředky přiděleny na závazek jako celek nebo aby byly rozpočtové závazky rozděleny na roční splátky.
Článek 11
Účtování příjmů a prostředků
1. Příjmy rozpočtového roku se zaúčtují za daný rozpočtový rok na základě částek vybraných v průběhu tohoto rozpočtového roku. Vlastní zdroje na měsíc leden následujícího rozpočtového roku lze však poskytnout předem podle nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 ze dne 22. května 2000, kterým se provádí rozhodnutí 2007/436/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Evropských společenství (12).
2. Vlastní zdroj vycházející z daně z přidané hodnoty, doplňkový zdroj založený na hrubém národním důchodu a případné finanční příspěvky mohou být účetně upraveny podle nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000.
3. Prostředky schválené na určitý rozpočtový rok se použijí výhradně k pokrytí výdajů přidělených na závazek a zaplacených v dotčeném rozpočtovém roce a k pokrytí dlužných částek na základě závazků z předchozích rozpočtových roků.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se prostředků přidělených na daný rozpočtový rok.
4. Závazky se zaúčtují na základě právních závazků přijatých do 31. prosince. Výjimkou jsou souhrnné rozpočtové závazky uvedené v čl. 86 odst. 4 a finanční dohody uvedené v čl. 189 odst. 2 a uzavřené s třetími zeměmi, které se zaúčtují na základě rozpočtových závazků přijatých do 31. prosince.
5. Platby se zaúčtují do rozpočtového roku na základě plateb provedených účetním do 31. prosince uvedeného roku.
6. Odchylně od odstavců 3, 4 a 5 se výdaje Evropského zemědělského záručního fondu účtují do rozpočtového roku podle pravidel uvedených v části druhé hlavě I.
Článek 12
Přidělení prostředků na závazky
Prostředky zapsané v rozpočtu lze přidělit na závazky s účinkem od 1. ledna, jakmile byl rozpočet s konečnou platností přijat, není-li v části druhé hlavách I a VI stanoveno jinak.
Článek 13
Zrušení a přenos prostředků
1. Prostředky, které nebyly použity do konce rozpočtového roku, pro který byly zapsány v rozpočtu, se ruší.
Prostředky však mohou být přeneseny, a to výlučně do následujícího rozpočtového roku, v souladu s odstavci 2 a 3 na základě rozhodnutí dotčeného orgánu přijatého do 15. února, anebo mohou být přeneseny automaticky v souladu s odstavcem 4.
2. U rozlišených prostředků na závazky a nerozlišených prostředků, které nejsou na konci rozpočtového roku dosud přiděleny na závazky, lze přenést:
a)
částky odpovídající prostředkům na závazky nebo nerozlišeným prostředkům na závazky týkajícím se projektů v oblasti nemovitostí, u kterých byla většina přípravných etap přidělení na určitý závazek dokončena do 31. prosince. Tyto částky mohou být přiděleny na závazek do 31. března následujícího roku nebo, v případě částek týkajících se projektů v oblasti nemovitostí, do 31. prosince následujícího roku;
b)
částky, které jsou nezbytné, poněvadž legislativní orgán přijal základní právní akt v průběhu posledního čtvrtletí rozpočtového roku a Komise nebyla schopna prostředky určené na tento účel přidělit na závazky do 31. prosince.
3. U prostředků na platby lze přenést částky nezbytné ke krytí stávajících závazků nebo závazků spojených s přenášenými prostředky na závazky, pokud prostředky na platby stanovené v příslušných rozpočtových položkách na příští rozpočtový rok nedostačují požadavkům.
Dotčený orgán použije přednostně prostředky schválené na běžný rozpočtový rok a teprve po jejich vyčerpání použije prostředky přenesené.
4. Nerozlišené prostředky, které na konci rozpočtového roku odpovídají řádně smluvně podloženým povinnostem, se automaticky přenášejí výlučně do následujícího rozpočtového roku.
5. O přijatém rozhodnutí o přenosu prostředků uvědomí dotčený orgán Evropský parlament a Radu do 15. března a pro každou rozpočtovou položku uvede, jak byla kritéria uvedená v odstavcích 2 a 3 použita na každý přenos.
6. Aniž je dotčen článek 14, prostředky zapsané do rezervy a prostředky na výdaje na zaměstnance se nepřenášejí. Pro účely tohoto článku zahrnují výdaje na zaměstnance odměny a příspěvky pro členy a zaměstnance orgánů, na které se vztahuje služební řád.
7. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se rušení prostředků a jejich přenášení do dalšího rozpočtového roku.
Článek 14
Pravidla pro přenos účelově vázaných příjmů
Přenos účelově vázaných příjmů uvedených v článku 21 a z nich plynoucích prostředků, které k 31. prosinci zůstaly nevyužity a jsou k dispozici, se řídí těmito pravidly:
a)
vnější účelově vázané příjmy se přenášejí automaticky a musí být zcela využity dříve, než jsou ukončeny všechny operace související s programem nebo akcí, na něž byly tyto příjmy účelově vázány. Vnější účelově vázané příjmy obdržené v průběhu posledního roku trvání programu nebo akce se mohou využít v prvním roce trvání následujícího programu nebo akce;
b)
vnitřní účelově vázané příjmy se přenášejí výlučně do následujícího rozpočtového roku, s výjimkou vnitřních účelově vázaných příjmů vymezených v čl. 21 odst. 3 písm. g), které se přenášejí automaticky.
Článek 15
Zrušení přidělení prostředků na závazek
Aniž jsou dotčeny články 178 a 182, pokud je přidělení prostředků na závazek v kterémkoli rozpočtovém roce následujícím po zápisu prostředků do rozpočtu zrušeno, protože akce, na niž byly prostředky určeny, nebyla provedena nebo byla provedena jen částečně, odpovídající prostředky se zruší.
Článek 16
Pravidla vztahující se na případy pozdního přijetí rozpočtu
1. Není-li na začátku rozpočtového roku rozpočet s konečnou platností přijat, použije se postup stanovený v čl. 315 prvním pododstavci Smlouvy o fungování EU (systém prozatímních dvanáctin). Závazky lze přijímat a platby lze uskutečňovat v mezích stanovených v odstavci 2 tohoto článku.
2. Závazky lze přijímat podle kapitol do výše jedné čtvrtiny celkové výše prostředků schválených v odpovídající kapitole rozpočtu na předchozí rozpočtový rok, zvýšené o jednu dvanáctinu za každý ukončený měsíc.
Horní mez prostředků stanovená v návrhu rozpočtu nesmí být překročena.
Platby lze uskutečňovat měsíčně podle kapitol až do výše jedné dvanáctiny prostředků schválených v odpovídající kapitole rozpočtu na předchozí rozpočtový rok. Tato částka však nesmí překročit jednu dvanáctinu prostředků zapsaných ve stejné kapitole návrhu rozpočtu.
3. Prostředky schválenými v odpovídající kapitole rozpočtu na předchozí rozpočtový rok, jak je uvedeno v odstavcích 1 a 2, se rozumějí prostředky, které byly odsouhlaseny v rozpočtu, včetně opravných rozpočtů, po úpravě o převody uskutečněné v daném rozpočtovém roce.
4. Pokud to kontinuita činnosti Unie a potřeby řízení vyžadují, může Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou, s výjimkou řádně odůvodněných případů, schválit výdaje nad rámec jedné prozatímní dvanáctiny, které však nepřekračují součet čtyř prozatímních dvanáctin, pro závazky i pro platby nad rámec prozatímních dvanáctin poskytnutých automaticky podle odstavců 1 a 2. Rozhodnutí o schválení výdajů předá Rada neprodleně Evropskému parlamentu.
Uvedené rozhodnutí vstupuje v platnost třicet dnů po přijetí, pokud Evropský parlament:
a)
v této lhůtě nerozhodne většinou hlasů všech svých členů o snížení těchto výdajů, přičemž v tomto případě Komise předloží nový návrh; nebo
b)
neinformuje Radu a Komisi o tom, že tyto výdaje snížit nechce, přičemž v tomto případě rozhodnutí vstoupí v platnost před uplynutím třiceti dnů.
Dodatečné dvanáctiny se schvalují jako celek a nelze je rozdělovat.
5. Nestačí-li pro určitou kapitolu schválení čtyř prozatímních dvanáctin poskytnutých v souladu s odstavcem 4 ke krytí nezbytných výdajů tak, aby nedošlo k přerušení kontinuity činnosti Unie v dané oblasti, lze výjimečně schválit překročení výše prostředků zapsaných v odpovídající kapitole rozpočtu na předchozí rozpočtový rok. Evropský parlament a Rada v takovém případě postupují podle odstavce 4. Celková výše prostředků dostupných v rozpočtu na předchozí rozpočtový rok nebo v předloženém návrhu rozpočtu však nesmí být v žádném případě překročena.
KAPITOLA 3
Zásada vyrovnanosti
Článek 17
Definice a oblast působnosti
1. Rozpočet musí být vyrovnaný co do příjmů a prostředků na platby.
2. Unie a subjekty uvedené v článku 208 si nesmějí v rámci rozpočtu brát půjčky.
Článek 18
Zůstatek rozpočtového roku
1. Zůstatek každého rozpočtového roku se zapisuje do rozpočtu následujícího rozpočtového roku jako příjem v případě přebytku nebo jako prostředky na platby v případě schodku.
2. Odhady takových příjmů nebo prostředků na platby se zapisují do rozpočtu během rozpočtového procesu prostřednictvím návrhu na změnu předloženého v souladu s článkem 39. Odhady se vypracovávají v souladu s nařízením (ES, Euratom) č. 1150/2000.
3. Po předložení předběžné účetní závěrky za každý rozpočtový rok se rozdíl mezi touto závěrkou a odhady zapisuje do rozpočtu pro následující rozpočtový rok prostřednictvím opravného rozpočtu, jehož jediným předmětem je právě uvedený rozdíl. V tomto případě Komise předloží návrh opravného rozpočtu do patnácti dnů po předložení předběžné účetní závěrky současně Evropskému parlamentu a Radě.
KAPITOLA 4
Zásada zúčtovací jednotky
Článek 19
Používání eura
1. Víceletý finanční rámec a rozpočet se sestavují a plní v eurech a účty se vedou v eurech. Pro účely peněžních toků uvedených v čl. 68 odst. 1 jsou však účetní, v případě zálohových účtů správci zálohových účtů a pro účely správního řízení Komise a ESVČ příslušná schvalující osoba oprávněni provádět operace v jiných měnách za podmínek stanovených v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se přepočítacího kurzu mezi eurem a ostatními měnami.
KAPITOLA 5
Zásada univerzálnosti
Článek 20
Definice a oblast působnosti
Aniž je dotčen článek 21, celkové příjmy pokrývají celkové prostředky na platby. Aniž je dotčen článek 23, všechny příjmy a výdaje se vykazují v plné výši bez jakýchkoli vzájemných zápočtů.
Článek 21
Účelově vázané příjmy
1. Pro financování specifických výdajů se použijí vnější účelově vázané příjmy a vnitřní účelově vázané příjmy.
2. Vnější účelově vázané příjmy jsou tyto:
a)
finanční příspěvky členských států na určité výzkumné programy v souladu s nařízením (ES, Euratom) č. 1150/2000;
b)
finanční příspěvky členských států a třetích zemí, v obou případech včetně jejich veřejných agentur, a finanční příspěvky právnických nebo fyzických osob na určité projekty nebo programy vnější pomoci financované Unií a spravované Komisí jejich jménem;
c)
úroky z vkladů a pokuty stanovené v nařízení Rady (ES) č. 1467/97 ze dne 7. července 1997 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku (13);
d)
příjmy určené na zvláštní účely, například příjmy z nadací, dotací, darů a odkazů, včetně vlastních účelově určených příjmů orgánů;
e)
finanční příspěvky třetích zemí nebo subjektů mimo Unii, které nespadají pod písmeno b), určené na činnost Unie;
f)
účelově vázané příjmy uvedené v čl. 181 odst. 2 a čl. 183 odst. 2;
g)
vnitřní účelově vázané příjmy uvedené v odstavci 3 v rozsahu, v jakém jsou doplňkem jiných příjmů uvedených v tomto odstavci.
3. Vnitřní účelově vázané příjmy jsou tyto:
a)
příjmy od třetích osob za dodávky zboží, poskytnutí služeb nebo stavební práce provedené na jejich žádost;
b)
výnosy z prodeje vozidel, vybavení, zařízení, materiálů a vědeckých a technických přístrojů, které jsou nahrazeny novými nebo vyřazeny, je-li jejich účetní hodnota plně odepsána;
c)
příjmy plynoucí ze zpětného získání neoprávněně vyplacených částek v souladu s článkem 80;
d)
příjmy z úrokových výnosů z plateb předběžného financování, s výhradou čl. 8 odst. 4;
e)
výnosy z dodávek zboží a poskytnutí služeb a stavebních prací ostatním útvarům uvnitř orgánu, orgánům nebo subjektům, včetně náhrad poskytnutých těmito orgány nebo subjekty za služební cesty, jež byly zaplaceny jejich jménem;
f)
přijaté platby pojistného plnění;
g)
příjmy z pronájmu;
h)
příjmy z prodeje tiskovin a filmů, včetně tiskovin a filmů na elektronických nosičích;
i)
finanční prostředky vrácené v rámci určitého finančního nástroje podle čl. 140 odst. 6;
j)
příjmy z následné úhrady daní podle čl. 23 odst. 3 písm. b).
4. Základní právní akt může také stanovit, že příjmy, které stanoví, jsou účelově vázány na specifické výdaje. Tyto příjmy představují vnitřní účelově vázané příjmy, nestanoví-li základní právní akt jinak.
5. V rozpočtu jsou pro vnější účelově vázané příjmy a vnitřní účelově vázané příjmy založeny odpovídající rozpočtové položky, a pokud je to možné, uvedena odpovídající částka.
Do návrhu rozpočtu lze zapisovat jen ty částky účelově vázaných příjmů, jejichž výše je ke dni sestavení návrhu rozpočtu jistá.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210 týkající se vytvoření struktury pro vnější a vnitřní účelově vázané příjmy a poskytování odpovídajících prostředků a stanovící pravidla pro příspěvky členských států na výzkumné programy. Komisi je dále svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210 týkající se výnosů ze sankcí uložených podle čl. 126 odst. 11 Smlouvy o fungování EU a účelově vázaných příjmů plynoucích z účasti států ESVO na některých programech Unie.
Článek 22
Darované částky
1. Komise smí přijímat jakékoli částky darované Unii, zejména nadační fondy, dotace, dary a odkazy.
2. Přijetí darovaných částek v hodnotě nejméně 50 000 EUR, které je spojeno s finančními náklady (včetně navazujících nákladů) převyšujícími 10 % hodnoty darované částky, podléhá předchozímu schválení Evropským parlamentem a Radou, jež se usnesou do dvou měsíců od obdržení žádosti Komise. Pokud v této lhůtě nejsou vzneseny námitky, přijme Komise konečné rozhodnutí o přijetí daru.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se přijímání částek darovaných Unii.
Článek 23
Pravidla pro odečty a úpravy v důsledku kurzových rozdílů
1. Od výše žádostí o platbu, které se v tomto případě schválí jako čisté částky, lze odečíst:
a)
sankce uložené stranám zadaných veřejných zakázek nebo příjemcům grantů;
b)
slevy, náhrady a rabaty z jednotlivých faktur a výkazů nákladů;
c)
úrokové výnosy z plateb předběžného financování;
d)
úpravy v souvislosti s neoprávněně vyplacenými částkami.
Úpravy uvedené v prvním pododstavci písm. d) lze provést přímým snížením nové průběžné platby nebo platby zůstatku poukázané stejnému příjemci platby ve stejné kapitole, ve stejném článku a ve stejném rozpočtovém roce, kdy došlo k přeplatku.
Na odečty uvedené v prvním pododstavci písm. c) a d) se vztahují účetní pravidla Unie.
2. Ceny dodávaného zboží a služeb poskytovaných Unii, ve kterých jsou zahrnuty daně, jež vracejí členské státy podle Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie, jsou do rozpočtu zaúčtovány bez daně.
3. Ceny dodávaného zboží a služeb poskytovaných Unii, ve kterých jsou zahrnuty daně, jež vracejí třetí země na základě příslušných dohod, lze do rozpočtu zaúčtovat:
a)
bez daně, nebo
b)
včetně daně. V tomto případě se s následně vrácenou daní nakládá jako s vnitřním účelově vázaným příjmem.
4. Kurzové rozdíly, které vznikají při plnění rozpočtu, mohou být navzájem započteny. Konečný výsledek, zisk nebo ztráta, se zahrne do zůstatku rozpočtového roku.
5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se účtů pro vrácené daně.
KAPITOLA 6
Zásada specifikace
Článek 24
Obecná ustanovení
Prostředky se věcně člení do hlav a kapitol. Kapitoly se dále člení do článků a bodů.
Článek 25
Převody uskutečňované orgány s výjimkou Komise
1. Každý orgán s výjimkou Komise může ve svém oddíle rozpočtu převádět prostředky:
a)
z jedné hlavy do druhé do maximální výše 10 % prostředků pro daný rozpočtový rok uvedených v rozpočtové položce, ze které se převod provádí;
b)
z jedné kapitoly do druhé a z jednoho článku do druhého bez omezení.
2. Dotčený orgán uvědomí Evropský parlament a Radu o svém úmyslu provést převod uvedený v odstavci 1 tři týdny předem. Uplatní-li Evropský parlament nebo Rada v této lhůtě závažné důvody, použije se postup stanovený v článku 27.
3. Každý orgán s výjimkou Komise může Evropskému parlamentu a Radě navrhnout ve svém oddíle rozpočtu převody z jedné hlavy do druhé převyšující 10 % prostředků pro daný rozpočtový rok uvedených v rozpočtové položce, ze které se má převod provést. Tyto převody podléhají postupu stanovenému v článku 27.
4. Každý orgán s výjimkou Komise může ve svém oddíle rozpočtu provádět převody v rámci jednotlivých článků bez předchozího vyrozumění Evropského parlamentu a Rady.
5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se výpočtu procentních podílů převodů uskutečňovaných orgány jinými než Komisí.
Článek 26
Převody uskutečňované Komisí
1. Komise může ve svém oddíle rozpočtu samostatně provádět:
a)
převody prostředků v rámci kapitol;
b)
pokud jde o výdaje na zaměstnance a správní výdaje, které jsou společné pro několik hlav, převody prostředků z jedné hlavy do druhé do maximální výše 10 % prostředků pro daný rozpočtový rok uvedených v rozpočtové položce, ze které se převod provádí, a do maximální výše 30 % prostředků pro daný rozpočtový rok uvedených v rozpočtové položce, do které se převod provádí;
c)
pokud jde o provozní výdaje, převody prostředků mezi kapitolami v rámci jedné hlavy do maximální výše 10 % prostředků na daný rozpočtový rok uvedených v rozpočtové položce, ze které se převod provádí.
Komise uvědomí Evropský parlament a Radu o svém úmyslu provést převody uvedené v prvním pododstavci písm. b) tři týdny předem. Uplatní-li Evropský parlament nebo Rada v této lhůtě závažné důvody, použije se postup stanovený v článku 27.
Výjimkou z druhého pododstavce může Komise během posledních dvou měsíců daného rozpočtového roku samostatně převést prostředky související s výdaji na zaměstnance, externí pracovníky a jiné pracovníky z jedné hlavy do druhé až do celkové výše 5 % prostředků na dotčený rozpočtový rok. Komise o těchto převodech uvědomí Evropský parlament a Radu do dvou týdnů od přijetí rozhodnutí.
2. Za předpokladu, že o svém rozhodnutí bezodkladně uvědomí Evropský parlament a Radu, může Komise ve svém oddíle rozpočtu rozhodnout o těchto převodech prostředků z jedné hlavy do druhé:
a)
o převodech prostředků z hlavy „předběžné prostředky“, jak je uvedeno v článku 46, přičemž jediná podmínka pro použití rezervy spočívá v přijetí základního právního aktu podle článku 294 Smlouvy o fungování EU;
b)
v řádně odůvodněných výjimečných případech, jako jsou mezinárodní humanitární katastrofy a krize, které nastanou po 1. prosinci daného rozpočtového roku, o převodech nevyčerpaných prostředků pro tento rozpočtový rok, které jsou dosud k dispozici v rozpočtových hlavách spadajících do okruhu 4 víceletého finančního rámce, do rozpočtových hlav týkajících se operací pro řešení krizí a operací humanitární pomoci.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se výpočtu procentních podílů interních převodů uskutečňovaných Komisí a důvody žádostí o tyto převody.
Článek 27
Návrhy na převody předložené orgány Evropskému parlamentu a Radě
1. Každý orgán předloží své návrhy na převod současně Evropskému parlamentu a Radě.
2. Evropský parlament a Rada rozhodují o převodech prostředků za podmínek uvedených v odstavcích 3 až 6 tohoto článku, není-li v části druhé hlavě I stanoveno jinak.
3. S výjimkou naléhavých případů rozhodnou Evropský parlament a Rada, jež rozhoduje kvalifikovanou většinou, o každém návrhu na převod do šesti týdnů ode dne jeho obdržení oběma orgány.
4. Návrh na převod je schválen, pokud během uvedených šesti týdnů nastane některý z těchto případů:
a)
Evropský parlament a Rada jej schválí;
b)
schválí jej buď Evropský parlament, nebo Rada a druhý orgán se zdrží jednání;
c)
Evropský parlament i Rada se zdrží jednání nebo nepřijmou rozhodnutí, kterým by návrh na převod pozměnily nebo zamítly.
5. Pokud si Evropský parlament nebo Rada nevyžádají jinak, zkracuje se lhůta šesti týdnů uvedená v odstavci 3 na tři týdny v kterémkoli z těchto případů:
a)
převody činí méně než 10 % prostředků rozpočtové položky, z níž se převod provádí, a nepřesahuje 5 000 000 EUR;
b)
převod se týká pouze prostředků na platby a celková výše převáděné částky nepřesahuje 100 000 000 EUR.
6. Pokud Evropský parlament nebo Rada pozmění výši převodu, který druhý orgán schválil nebo v jehož případě se zdržel jednání, nebo pokud výši převodu pozmění Evropský parlament i Rada, považuje se nižší z obou částek za schválenou, ledaže dotčený orgán svůj návrh na převod vezme zpět.
Článek 28
Zvláštní pravidla pro převody
1. Prostředky lze převádět pouze do rozpočtových položek, pro něž jsou v rozpočtu schváleny prostředky nebo které nesou označení „pro memoria“.
2. Prostředky, které odpovídají účelově vázaným příjmům, lze převádět pouze tehdy, pokud se takový příjem použije k účelu, na který je vázán.
Článek 29
Převody, na něž se vztahují zvláštní ustanovení
1. Na převody uvnitř hlav rozpočtu týkajících se Evropského zemědělského záručního fondu, strukturálních fondů, Fondu soudržnosti, Evropského rybářského fondu, Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova a výzkumu se vztahují zvláštní ustanovení části druhé hlav I, II a III.
2. O převodech, které umožňují použití rezervy na pomoc při mimořádných událostech, rozhoduje na návrh Komise Evropský parlament a Rada. Pro každé opatření při mimořádné události se předkládá zvláštní návrh.
Pro účely tohoto odstavce se použije postup podle čl. 27 odst. 3 a 4. Nesouhlasí-li Evropský parlament a Rada s návrhem Komise a nemohou dospět ke společnému postoji o použití této rezervy, upustí od rozhodnutí o návrhu Komise na převod.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se žádostí o převod finančních prostředků z rezervy na pomoc při mimořádných událostech.
KAPITOLA 7
Zásada řádného finančního řízení
Článek 30
Zásady hospodárnosti, účinnosti a účelnosti
1. Používání prostředků musí být v souladu se zásadou řádného finančního řízení, tj. se zásadami hospodárnosti, účinnosti a účelnosti.
2. Zásada hospodárnosti vyžaduje, aby zdroje používané orgánem k výkonu jeho činnosti byly dány k dispozici ve správnou dobu, v dostatečném množství a přiměřené kvalitě a za nejvýhodnější cenu.
Zásada účinnosti se týká dosažení co nejlepšího vztahu mezi použitými zdroji a dosaženými výsledky.
Zásada účelnosti se týká dosažení konkrétních stanovených cílů a zamýšlených výsledků.
3. Pro všechny oblasti činností, na které se vztahuje rozpočet, musí být stanoveny konkrétní, měřitelné, dosažitelné, relevantní a časově vymezené cíle. Dosažení těchto cílů se kontroluje pomocí ukazatelů výkonnosti pro každou činnost a útvary příslušné pro výdaje předávají informace uvedené v čl. 38 odst. 3 písm. e) Evropskému parlamentu a Radě. Tyto informace se předávají každoročně a nejpozději s dokumenty přiloženými k návrhu rozpočtu.
4. Ke zdokonalení rozhodovacího procesu provádějí orgány hodnocení ex ante a ex post podle pokynů vydaných Komisí. Tato hodnocení se provádějí u všech programů a činností, které jsou spojeny se značnými výdaji, a výsledky těchto hodnocení se zasílají Evropskému parlamentu, Radě a útvarům příslušným pro výdaje.
5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se hodnocení ex ante, v polovině období a ex post.
Článek 31
Povinné sestavení finančního výkazu
1. Ke každému návrhu nebo podnětu, který legislativnímu orgánu předloží Komise, vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“) nebo členský stát a který by mohl mít vliv na rozpočet, včetně změn počtu pracovních míst, musí být připojen finanční výkaz a hodnocení ex ante podle čl. 30 odst. 4.
Ke každé změně návrhu nebo podnětu předložené legislativnímu orgánu, která by mohla mít značné dopady na rozpočet, včetně změn počtu pracovních míst, musí být připojen finanční výkaz vypracovaný orgánem, který tuto změnu navrhuje.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se požadavků na finanční výkaz.
2. V průběhu rozpočtového procesu poskytuje Komise v návaznosti na vývoj jednání o návrhu nebo iniciativě předložené rozpočtovým orgánem informace nezbytné pro srovnání změn požadovaných prostředků s původními odhady uvedenými ve finančním výkazu.
3. Ke snížení nebezpečí podvodů a nesrovnalostí se ve finančním výkazu podle odstavce 1 uvádějí informace o zavedeném systému vnitřní kontroly, odhad nákladů a přínosů kontrol, který takový systém obnáší, posouzení očekávané míry rizika výskytu chyb a dále informace o stávajících a zamýšlených opatřeních pro předcházení podvodům a ochranu proti nim.
V této analýze se přihlédne k pravděpodobné míře a typu chyb, ke specifickým podmínkám v dané politické oblasti a k pravidlům, která se na ně vztahují.
Článek 32
Vnitřní kontrola plnění rozpočtu
1. Rozpočet je plněn s uplatněním účinné a účelné vnitřní kontroly, která odpovídá jednotlivým způsobům plnění rozpočtu, a v souladu s příslušnými odvětvovými pravidly.
2. Pro účely plnění rozpočtu se vnitřní kontrolou rozumí postup použitelný na všech úrovních řízení, jehož smyslem je poskytovat přiměřenou jistotu, že bylo dosaženo těchto cílů:
a)
účinnosti, účelnosti a hospodárnosti operací;
b)
spolehlivosti výkazů;
c)
ochrany majetku a informací;
d)
předcházení podvodům a nesrovnalostem, jejich odhalování a nápravy a následných opatření reagujících na tyto podvody a nesrovnalosti;
e)
náležitého řízení rizik souvisejících s legalitou a správností uskutečněných operací, s přihlédnutím k víceleté povaze programů a k povaze dotčených plateb.
3. Účinná vnitřní kontrola vychází z osvědčených mezinárodních postupů a zahrnuje zejména:
a)
rozdělení úkolů;
b)
vhodné řízení rizik a strategii kontroly zahrnující kontroly na úrovni příjemců finančních prostředků;
c)
zabránění střetu zájmů;
d)
přiměřené auditní stopy a úplnost údajů v datových systémech;
e)
postupy sledování dosažených výsledků a následná opatření reagující na zjištěné nedostatky a výjimky ve vnitřních kontrolách;
f)
pravidelné posuzování řádného fungování systému vnitřní kontroly.
4. Základem účelné vnitřní kontroly je:
a)
provádění vhodné strategie kontroly a řízení rizik koordinované na úrovni příslušných článků kontrolního řetězce;
b)
poskytnutí přístupu k výsledkům provedených kontrol všem příslušným článkům kontrolního řetězce;
c)
tam, kde je to vhodné, spolehnutí se na prohlášení řídícího subjektu od partnerů v plnění rozpočtu a výroků nezávislého auditora za předpokladu, že kvalita odvedené práce je odpovídající a přijatelná a že práce byla provedena v souladu se schválenými standardy;
d)
včasné uplatňování nápravných opatření, včetně uložení odrazujících sankcí tam, kde je to vhodné;
e)
jasné a jednoznačné právní předpisy tvořící základ politik;
f)
odstranění několikanásobných kontrol;
g)
zlepšování poměru nákladů a přínosů kontrol.
5. V případě dlouhodobě vysoké chybovosti při provádění určitého programu zjistí Komise nedostatky v kontrolních systémech, analyzuje náklady a přínosy případných nápravných opatření a přijme nebo navrhne vhodná opatření, jako je zjednodušení platných ustanovení, zdokonalení systémů kontrol a přepracování programu nebo prováděcího rámce.
Článek 33
Nákladově efektivní kontrolní systémy
Při předkládání revidovaných nebo nových návrhů výdajů provede Komise odhad nákladů a přínosů kontrolních systémů a odhad míry rizika výskytu chyb, jak je uvedeno v čl. 31 odst. 3.
KAPITOLA 8
Zásada transparentnosti
Článek 34
Zveřejňování účtů, rozpočtů a zpráv
1. Rozpočet se sestavuje a plní a účty se předkládají v souladu se zásadou transparentnosti.
2. Rozpočet a opravné rozpočty přijaté s konečnou platností se z podnětu předsedy Evropského parlamentu vyhlásí v Úředním věstníku Evropské unie.
Rozpočty se vyhlásí do tří měsíců ode dne, kdy jsou prohlášeny za přijaté s konečnou platností.
Konsolidovaná roční účetní závěrka a zprávy o rozpočtovém a finančním řízení vypracované jednotlivými orgány se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se předběžného zveřejnění rozpočtu.
Článek 35
Zveřejňování informací o příjemcích finančních prostředků a dalších informací
1. Informace o výpůjčních a úvěrových operacích Unie ve prospěch třetích zemí se uvádějí v příloze k rozpočtu.
2. Komise vhodným způsobem včas zpřístupní informace o příjemcích finančních prostředků a o povaze a účelu opatření financovaného z rozpočtu, je-li prováděno přímo v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. a), a informace o příjemcích finančních prostředků, které poskytnou subjekty, osoby a členské státy, jež byly pověřeny úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu v rámci jiných způsobů plnění rozpočtu.
Povinnost stanovená v prvním pododstavci, pokud jde o příjemce finančních prostředků, platí i pro ostatní orgány.
3. Při zpřístupnění těchto informací musí být řádně dodrženy požadavky na zachování důvěrnosti a bezpečnosti, zejména pokud je o ochranu osobních údajů.
V případě fyzických osob se zveřejní pouze jméno příjemce finančních prostředků a jeho lokalita, přidělená částka a účel přidělených prostředků. Zveřejnění těchto údajů vychází z příslušných kritérií, jako je periodicita přidělovaných prostředků nebo jejich druh či význam. Kritéria pro zveřejňování a rozsah podrobných údajů musí zohledňovat zvláštnosti odvětví a jednotlivé způsoby plnění rozpočtu.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zveřejňování informací o příjemcích finančních prostředků. V případě nutnosti se rozsah podrobných údajů a kritéria pro zveřejnění stanoví v příslušných odvětvových pravidlech.
HLAVA III
SESTAVOVÁNÍ A SKLADBA ROZPOČTU
KAPITOLA 1
Sestavování rozpočtu
Článek 36
Odhady příjmů a výdajů
1. Každý orgán s výjimkou Komise sestaví každý rok odhad svých příjmů a výdajů, který do 1. července předá Komisi a současně pro informaci Evropskému parlamentu a Radě.
2. Vysoký představitel vede konzultace se členy Komise, kteří zodpovídají za rozvojovou politiku, politiku sousedství a mezinárodní spolupráci, humanitární pomoc a reakci na krize, ohledně věcí spadajících do jejich působnosti.
3. Komise sestaví své vlastní odhady, které také předá ihned po přijetí Evropskému parlamentu a Radě.
Při přípravě svých odhadů použije Komise informace uvedené v článku 37.
Článek 37
Odhad rozpočtu subjektů uvedených v článku 208
Každý subjekt uvedený v článku 208 předává Komisi, Evropskému parlamentu a Radě každý rok do 31. března v souladu se svým zřizujícím aktem odhad svých příjmů a výdajů, včetně svého plánu pracovních míst a návrhu pracovního programu.
Článek 38
Návrh rozpočtu
1. Komise předkládá návrh rozpočtu Evropskému parlamentu a Radě do 1. září roku, který předchází roku plnění rozpočtu. Pro informaci tento návrh předá rovněž vnitrostátním parlamentům.
Návrh rozpočtu obsahuje souhrnný celkový výkaz příjmů a výdajů Unie a souhrn odhadů uvedených v článku 36. Může obsahovat rovněž odhady odlišné od odhadů učiněných orgány.
Skladba a předkládání návrhu rozpočtu se řídí články 44 až 49.
Každému oddílu návrhu rozpočtu předchází úvod vypracovaný dotčeným orgánem.
Komise vypracovává obecný úvod k návrhu rozpočtu. Obecný úvod obsahuje finanční tabulky s nejdůležitějšími údaji, které jsou rozděleny podle hlav, a odůvodnění změn ve výši prostředků oproti předchozímu rozpočtovému roku, rozdělené podle výdajových kategorií víceletého finančního rámce.
2. V zájmu přesnějších a spolehlivějších předpovědí dopadu platných právních předpisů a dosud nepřijatých legislativních návrhů na rozpočet připojuje Komise k návrhu rozpočtu finanční plán na následující roky.
Tento finanční plán se aktualizuje po přijetí rozpočtu, kdy se do něj začlení výsledky rozpočtového procesu a všechna další důležitá rozhodnutí.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se vypracování finančního plánu.
3. K návrhu rozpočtu Komise přikládá:
a)
případné důvody toho, proč návrh rozpočtu obsahuje odhady odlišné od odhadů učiněných orgány;
b)
každý pracovní dokument, který považuje za užitečný pro plány pracovních míst orgánů a příspěvky, které Komise poskytuje subjektům podle článku 208 a evropským školám. Každý takový pracovní dokument, v němž bude uveden nejaktuálnější schválený plán pracovních míst, zachycuje:
i)
veškeré zaměstnance Unie, včetně jejích právně samostatných subjektů, rozčleněné podle druhu smlouvy,
ii)
prohlášení o obecném přístupu, pokud jde o pracovní místa, externí pracovníky a rovnoměrné zastoupení mužů a žen,
iii)
počet skutečně obsazených pracovních míst na začátku roku, v němž se návrh rozpočtu předkládá, v členění podle platové třídy a správního útvaru,
iv)
seznam pracovních míst podle oblasti politiky,
v)
u každé kategorie externích pracovníků původní odhad počtu ekvivalentů plného pracovního úvazku na základě schválených prostředků a počet osob, které na začátku roku, v němž je návrh rozpočtu předkládán, místo skutečně zastávají, v členění podle jednotlivých funkčních skupin a případně platových tříd;
c)
pracovní dokument týkající se plnění prostředků za rozpočtový rok, plnění zbývajících závazků, subjektů uvedených v článku 208, evropských škol, pilotních projektů a přípravných akcí;
d)
pokud se jedná o financování mezinárodních organizací, pracovní dokument obsahující:
i)
souhrnný přehled všech příspěvků rozdělených podle jednotlivých programů nebo fondů Unie a podle mezinárodních organizací,
ii)
vysvětlení, proč bylo pro Unii účelnější poskytnout těmto mezinárodním organizacím finanční prostředky než jednat přímo;
e)
zprávy o činnosti či jakýkoli jiný důležitý dokument obsahující:
i)
informace o dosažení všech předem stanovených konkrétních, měřitelných, dosažitelných, relevantních a časově vymezených cílů pro různé činnosti i o nových cílech měřených pomocí ukazatelů,
ii)
plné odůvodnění včetně rozboru nákladů a přínosů navrhovaných změn ve výši prostředků,
iii)
jasné odůvodnění zásahu na úrovni Unie v souladu, mimo jiné, se zásadou subsidiarity,
iv)
informace o míře plnění činnosti v předchozím roce a o míře jejího plnění v běžném roce,
v)
shrnutí výsledků hodnocení, které mají význam z hlediska rozpočtových změn,
vi)
informace o cenách, jejichž jednotková hodnota činí nejméně 1 000 000 EUR;
f)
souhrnný výkaz časového rozpisu plateb v následujících rozpočtových rocích určených ke splnění rozpočtových závazků přijatých v předchozích rozpočtových rocích.
4. Pokud Komise svěří plnění rozpočtu partnerstvím veřejného a soukromého sektoru, připojí k návrhu rozpočtu pracovní dokument, v němž uvede:
a)
výroční zprávu o výsledcích stávajících partnerství veřejného a soukromého sektoru v předchozím rozpočtovém roce, včetně informací o právní formě a o podílnících subjektů pověřených podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodu vii);
b)
cíle stanovené pro rozpočtový rok, ke kterému se návrh rozpočtu vztahuje, s uvedením konkrétních rozpočtových potřeb spojených s dosažením daného cíle;
c)
správní náklady a celkové plnění rozpočtu i jeho plnění podle subjektu uvedeného v článku 209 a podle partnerství veřejného a soukromého sektoru v předchozím rozpočtovém roce;
d)
výši finančních příspěvků z rozpočtu, jakož i výši finančních příspěvků a hodnotu věcného plnění ostatních partnerů u každého partnerství veřejného a soukromého sektoru.
Pokud však partnerství veřejného a soukromého sektoru používají finanční nástroje, obsahuje informace o těchto nástrojích pracovní dokument uvedený v odstavci 5.
5. Pokud Komise používá finanční nástroje, připojí k návrhu rozpočtu pracovní dokument, v němž uvede:
a)
celkové rozpočtové závazky a platby z rozpočtu na každý finanční nástroj;
b)
příjmy a splátky podle čl. 140 odst. 6 a přírůstek dalších zdrojů ve finančním roce;
c)
celkovou výši rezerv na rizika a závazky a veškeré informace o finančních rizicích, kterým je Unie vystavena;
d)
znehodnocení aktiv kapitálových nástrojů nebo nástrojů pro sdílení rizik a uplatněné záruky pro záruční nástroje nejen za předchozí rok, ale i příslušné kumulované hodnoty;
e)
průměrnou dobu, která uplyne mezi vznikem rozpočtového závazku k finančním nástroji a vznikem právního závazku vůči jednotlivým projektům ve formě kapitálových účastí nebo dluhu, pokud tato doba přesahuje tři roky. Komise ve zprávě uvedené v čl. 140 odst. 8 vysvětlí příslušné důvody, a je-li to vhodné, předloží v rámci každoročního postupu udělování absolutoria akční plán na zkrácení této doby;
f)
správní výdaje vyplývající ze správních poplatků a jiných finančních a provozních poplatků vyplácených za správu finančních nástrojů, pokud byla svěřena třetím osobám, a to celkově i podle jednotlivých spravujících stran a spravovaných finančních nástrojů.
6. K návrhu rozpočtu Komise přiloží také jakékoli další pracovní dokumenty, které považuje za užitečné pro podporu svých rozpočtových požadavků.
7. V souladu s čl. 8 odst. 5 rozhodnutí Rady 2010/427/EU ze dne 26. července 2010 o organizaci a fungování Evropské služby pro vnější činnost (14) a s cílem zajistit transparentnost rozpočtu v oblasti vnější činnosti Unie předkládá Komise Evropskému parlamentu a Radě společně s návrhem rozpočtu pracovní dokument, který komplexním způsobem zachycuje:
a)
veškeré správní a operační výdaje financované z rozpočtu, které souvisejí s vnější činností Unie, včetně úkolů v oblasti společné zahraniční a bezpečnostní politiky a společné bezpečnostní a obranné politiky;
b)
celkové správní výdaje ESVČ za předchozí rok, rozčleněné na výdaje jednotlivých delegací Unie a výdaje ústředí ESVČ, společně s operačními výdaji v členění podle zeměpisných oblastí (regionů, zemí), tematických oblastí, delegací Unie a misí.
8. V pracovním dokumentu uvedeném v odstavci 7 se rovněž uvádí:
a)
počet pracovních míst pro každou platovou třídu v jednotlivých kategoriích a počet stálých a dočasných pracovních míst, včetně smluvních a místních zaměstnanců, která byla v mezích rozpočtových prostředků povolena jednotlivým delegacím Unie i ústředí ESVČ;
b)
zvýšení nebo snížení počtu pracovních míst pro každou platovou třídu v jednotlivých kategoriích v ústředí ESVČ a ve všech delegacích Unie na základě údajů z předchozího rozpočtového roku;
c)
počet pracovních míst povolených v daném i v předchozím rozpočtovém roce a počet pracovních míst obsazených diplomaty, kteří byli vysláni členskými státy, a zaměstnanci Rady a Komise;
d)
podrobný přehled všech zaměstnanců v delegacích Unie v době předložení návrhu rozpočtu, včetně členění podle zeměpisných oblastí, pohlaví, jednotlivých zemí a misí, v němž se rozliší místa podle plánu pracovních míst, smluvní zaměstnanci, místní zaměstnanci a vyslaní národní odborníci a prostředky požadované v návrhu rozpočtu na takovéto jiné kategorie zaměstnanců s odpovídajícími odhady počtu osob, které by mohly být v mezích požadovaných prostředků zaměstnány na plný pracovní úvazek.
Článek 39
Návrh na změnu návrhu rozpočtu
Na základě jakýchkoli nových informací, které nebyly k dispozici v době sestavování návrhu rozpočtu, může Komise z vlastního podnětu nebo na žádost některého jiného orgánu, pokud jde o jeho oddíl, předložit současně Evropskému parlamentu a Radě návrhy na změnu návrhu rozpočtu před svoláním dohodovacího výboru uvedeného v článku 314 Smlouvy o fungování EU. Tyto návrhy mohou obsahovat návrh na změnu rozpočtu aktualizující zejména odhady výdajů na zemědělství.
Článek 40
Povinnosti členských států vyplývající z přijetí rozpočtu
1. Předseda Evropského parlamentu prohlásí rozpočet za přijatý s konečnou platností postupem stanoveným v čl. 314 odst. 9 Smlouvy o fungování EU a v článku 106a Smlouvy o Euratomu.
2. Jakmile je rozpočet prohlášen za přijatý s konečnou platností, je každý členský stát od 1. ledna následujícího rozpočtového roku nebo ode dne prohlášení o přijetí rozpočtu s konečnou platností, pokud je pozdější než 1. leden, povinen odvést Unii částky splatné podle nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000.
Článek 41
Návrh opravného rozpočtu
1. Komise může předložit návrh opravného rozpočtu, který je podmíněn především změnou v příjmech, s některým z těchto cílů:
-
zapsat do rozpočtu postupem stanoveným v článku 18 zůstatek z předchozího rozpočtového roku,
-
přehodnotit odhad vlastních zdrojů na základě aktualizovaných hospodářských prognóz a
-
aktualizovat upravené prognózy vlastních zdrojů a jiných příjmů a přehodnotit dostupnost a potřebu prostředků na platby.
V případě nevyhnutelných, výjimečných a nepředvídaných okolností, zejména s ohledem na uvolňování prostředků z Fondu solidarity Evropské unie, může Komise předložit návrh opravného rozpočtu, který je podmíněn především změnou ve výdajích.
2. Žádosti o opravný rozpočet, jež za týchž okolností jako v odstavci 1 předloží jiné orgány než Komise, se podávají Komisi.
Před předložením návrhu opravného rozpočtu prověří Komise a ostatní orgány možnosti přerozdělení příslušných prostředků, zejména s přihlédnutím k očekávanému nižšímu čerpání prostředků.
Článek 40 se použije na opravné rozpočty. Opravné rozpočty musí být odůvodněny odkazem na rozpočet, jehož odhady mění.
3. S výjimkou řádně odůvodněných mimořádných okolností nebo případu uvolnění prostředků z Fondu solidarity Evropské unie, kdy může být návrh opravného rozpočtu předložen kdykoli během roku, předkládá Komise své návrhy opravného rozpočtu současně Evropskému parlamentu a Radě do 1. září každého rozpočtového roku. K žádostem o opravný rozpočet od jiných orgánů může přiložit své stanovisko.
4. Evropský parlament a Rada při projednávání návrhů opravného rozpočtu berou dostatečně v úvahu jejich naléhavost.
5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se návrhů opravného rozpočtu.
Článek 42
Dřívější předání odhadů a návrhu rozpočtu
Komise se s Evropským parlamentem a Radou může dohodnout na zkrácení některých lhůt pro předávání odhadů a přijímání i předávání návrhu rozpočtu. Toto ujednání však nesmí vést ke zkrácení nebo prodloužení lhůt stanovených pro posouzení těchto textů v článku 314 Smlouvy o fungování EU a článku 106a Smlouvy o Euratomu.
KAPITOLA 2
Skladba a předkládání rozpočtu
Článek 43
Skladba rozpočtu
Rozpočet se skládá z:
a)
celkového výkazu příjmů a výdajů;
b)
jednotlivých oddílů pro každý orgán, s výjimkou Evropské rady a Rady, které mají společný oddíl, rozdělených na výkazy příjmů a výdajů.
Článek 44
Rozpočtová nomenklatura
1. Příjmy Komise a příjmy a výdaje ostatních orgánů zařadí Evropský parlament a Rada do hlav, kapitol, článků a bodů podle druhu nebo použití, ke kterému jsou určeny.
2. Výkaz výdajů oddílu „Komise“ se sestavuje podle nomenklatury přijaté Evropským parlamentem a Radou a je rozčleněn podle účelu.
Každá hlava odpovídá oblasti politiky a každá kapitola odpovídá zpravidla oblasti činnosti.
Každá hlava může obsahovat operační prostředky a správní prostředky.
Správní prostředky jsou v rámci hlavy seskupeny v samostatné kapitole.
3. Pokud jsou správní prostředky předkládány podle svého účelu, jsou v jednotlivých hlavách členěny takto:
a)
výdaje na zaměstnance schválené v plánu pracovních míst, přičemž je vždy třeba uvést výši prostředků a počet pracovních míst odpovídající uvedeným výdajům;
b)
výdaje na externí pracovníky a jiné výdaje uvedené v čl. 26 odst. 1 prvním pododstavci písm. b) a financované z okruhu „Správa“ víceletého finančního rámce;
c)
výdaje na budovy a ostatní související výdaje, včetně úklidu a údržby, pronájmu, telekomunikací, vody, plynu a elektřiny;
d)
výdaje na externí pracovníky a odbornou pomoc bezprostředně související s prováděním programů.
Jakékoli správní výdaje Komise, jejichž druh je společný několika hlavám rozpočtu, se uvádějí v odděleném souhrnném výkazu rozčleněném podle druhu výdajů.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se členění rozpočtu.
Článek 45
Zákaz záporných příjmů
1. Rozpočet nesmí obsahovat záporné příjmy.
2. Vlastní zdroje obdržené podle rozhodnutí Rady 2007/436/ES, Euratom ze dne 7. června 2007 o systému vlastních zdrojů Evropských společenství (15) jsou čisté částky a vykazují se jako takové v souhrnném výkazu příjmů v rozpočtu.
Článek 46
Předběžné prostředky
1. Každý oddíl rozpočtu může obsahovat hlavu „předběžné prostředky“. Prostředky se do této hlavy zapisují, pokud:
a)
v době sestavování rozpočtu neexistuje pro dotyčnou činnost základní právní akt, nebo
b)
existují závažné důvody k pochybnostem o tom, zda jsou prostředky dostačující nebo zda mohou být prostředky zapsané v daných rozpočtových položkách použity v souladu se zásadou řádného finančního řízení.
Prostředky v uvedené hlavě smějí být použity pouze po převodu postupem podle čl. 26 odst. 1 prvního pododstavce písm. c) tohoto nařízení v případech, kdy je základní právní akt přijímán postupem podle článku 294 Smlouvy o fungování EU, a postupem podle článku 27 tohoto nařízení v ostatních případech.
2. V případě závažných obtíží při plnění rozpočtu může Komise v průběhu rozpočtového roku navrhnout, aby byly prostředky převedeny do hlavy „předběžné prostředky“. Evropský parlament a Rada rozhodnou o tomto převodu v souladu s článkem 27.
Článek 47
Záporná rezerva
Oddíl rozpočtu „Komise“ může obsahovat „zápornou rezervu“, jejíž maximální výše činí 200 000 000 EUR. Tato rezerva, která bude zapsána ve zvláštní hlavě, obsahuje pouze prostředky na platby.
Tato záporná rezerva musí být vyčerpána před koncem rozpočtového roku prostřednictvím převodu postupem podle článků 26 a 27.
Článek 48
Rezerva na pomoc při mimořádných událostech
1. Oddíl rozpočtu „Komise“ obsahuje rezervu na pomoc třetím zemím při mimořádných událostech.
2. Rezerva uvedená v odstavci 1 musí být vyčerpána před koncem rozpočtového roku prostřednictvím převodu postupem podle článků 27 a 29.
Článek 49
Předkládání rozpočtu
1. Rozpočet uvádí:
a)
v celkovém výkazu příjmů a výdajů:
i)
odhadované příjmy Unie za daný rozpočtový rok (rok „n“);
ii)
odhadované příjmy za rok n - 1 a příjmy za rozpočtový rok n - 2;
iii)
prostředky na závazky a na platby za rok n;
iv)
prostředky na závazky a na platby za rok n -1;
v)
výdaje přidělené na závazky a výdaje uskutečněné v rozpočtovém roce n - 2, přičemž uskutečněné výdaje se vyjadřují také jako procentní podíl rozpočtu pro rok n;
vi)
patřičné poznámky ke každé úrovni dělení, jak jsou uvedeny v čl. 44 odst. 1;
b)
v jednotlivých oddílech příjmy a výdaje ve stejné skladbě jako v písmenu a);
c)
pokud se jedná o zaměstnance:
i)
pro každý oddíl plán pracovních míst, který stanovuje počet pracovních míst pro každou platovou třídu v jednotlivých kategoriích a útvarech a počet stálých a dočasných pracovních míst schválených v mezích prostředků;
ii)
plán pracovních míst placených z prostředků na výzkum a technický rozvoj pro přímé akce a plán pracovních míst placených z týchž prostředků pro nepřímé akce; plány pracovních míst jsou členěny podle kategorií a platových tříd a rozlišují mezi stálými a dočasnými pracovními místy schválenými v mezích prostředků;
iii)
pokud jde o vědecké a technické zaměstnance, může být jejich členění založeno na skupinách platových tříd v souladu s podmínkami stanovenými v příslušném rozpočtu; plán pracovních míst uvádí počet vysoce kvalifikovaných vědeckých nebo technických pracovníků, kterým jsou poskytovány zvláštní výhody podle zvláštních ustanovení služebního řádu;
iv)
plán pracovních míst, který stanovuje počet pracovních míst podle platových tříd a kategorií pro jednotlivé subjekty uvedené v článku 208, které obdrží příspěvek z rozpočtu. Plány pracovních míst obsahují kromě počtu pracovních míst schválených pro rozpočtový rok rovněž počet pracovních míst schválených pro předchozí rozpočtový rok;
d)
pokud jde o výpůjční a úvěrové operace:
i)
v celkovém výkazu příjmů rozpočtové položky, které odpovídají příslušným operacím a které jsou určené k zaznamenání případných vrácených plateb od příjemců finančních prostředků, kteří byli původně v prodlení, což vedlo k uplatnění záruky za splnění. Tyto položky se označují výrazem „pro memoria“ a jsou doplněny patřičnými poznámkami;
ii)
v oddíle „Komise“:
-
rozpočtové položky obsahující záruky Unie za splnění, které se týkají dotčených operací. Tyto položky se označují výrazem „pro memoria“ za podmínky, že rozpočet není zatížen konkrétní částkou, která z něj musí být s konečnou platností uhrazena;
-
poznámky, které odkazují na základní právní akt a objem předpokládaných operací, dobu trvání i na finanční záruku poskytnutou Unií na tyto operace;
iii)
v dokumentu přiloženém k oddílu „Komise“ jako informativní údaje:
-
probíhající kapitálové operace a správu dluhu,
-
kapitálové operace a správa dluhu v roce n;
e)
pokud jde o finanční nástroje podle části první hlavy VIII:
i)
odkaz na základní právní akt;
ii)
rozpočtové položky odpovídající příslušným operacím;
iii)
všeobecný popis finančních nástrojů, včetně doby jejich platnosti a jejich dopadu na rozpočet;
iv)
plánované operace, včetně cílových objemů založených na aktivaci mimorozpočtových zdrojů v důsledku působení stávajících finančních nástrojů;
f)
pokud jde o financování subjektů pověřených podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodu vii):
i)
odkaz na základní právní akt příslušného programu;
ii)
odpovídající rozpočtové položky;
iii)
všeobecný popis svěřených úkolů, včetně doby jejich platnosti a jejich dopadu na rozpočet;
g)
celkovou výši výdajů na společnou zahraniční a bezpečnostní politiku zapsanou do jedné kapitoly rozpočtu nazvané „Společná zahraniční a bezpečnostní politika“, jež se člení na konkrétní rozpočtové články. Tyto články pokrývají výdaje společné zahraniční a bezpečnostní politiky a obsahují konkrétní rozpočtové položky, které vymezují alespoň jednotlivé hlavní mise.
2. Vedle dokumentů uvedených v odstavci 1 mohou Evropský parlament a Rada k rozpočtu připojit jakékoli jiné související dokumenty.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se předkládání rozpočtu, včetně definice skutečně vynaložených výdajů v posledním rozpočtovém roce, jehož účty byly uzavřeny, poznámek k rozpočtu a plánů pracovních míst.
Článek 50
Pravidla pro plány pracovních míst
1. Plány pracovních míst uvedené v čl. 49 odst. 1 písm. c) stanoví pro každý orgán nebo subjekt pevný limit; nesmí být provedeno žádné jmenování, které by jej překračovalo.
Každý orgán nebo subjekt však může, s výjimkou platových tříd AD 16, AD 15 a AD 14, učinit ve svém plánu pracovních míst změny do výše 10 % počtu schválených pracovních míst při splnění těchto podmínek:
a)
není ovlivněn objem prostředků pro zaměstnance za celý rozpočtový rok;
b)
není překročen limit celkového počtu pracovních míst schválených plánem pracovních míst a
c)
orgán nebo subjekt se zúčastnil srovnávání s jinými orgány a subjekty Unie v rámci prověrky stavu zaměstnanců uspořádané Komisí.
Tři týdny před provedením změn uvedených v druhém pododstavci informují orgány o svém záměru Evropský parlament a Radu. Pokud Evropský parlament nebo Rada uvede v této lhůtě závažné důvody, orgány změny neprovedou a použije se postup uvedený v článku 41.
2. Odchylně od odst. 1 prvního pododstavce mohou být účinky práce na částečný úvazek, kterou orgán oprávněný ke jmenování povolil v souladu se služebním řádem, vyváženy provedením jiných jmenování.
KAPITOLA 3
Rozpočtová kázeň
Článek 51
Soulad s víceletým finančním rámcem
Rozpočet musí být v souladu s víceletým finančním rámcem.
Článek 52
Soulad právních aktů Unie s rozpočtem
Je-li v důsledku provádění právního aktu Unie překročena výše prostředků, jež jsou k dispozici v rozpočtu, může být takový právní akt finančně proveden až po odpovídající změně rozpočtu.
HLAVA IV
PLNĚNÍ ROZPOČTU
KAPITOLA 1
Obecná ustanovení
Článek 53
Plnění rozpočtu v souladu se zásadou řádného finančního řízení
1. Komise plní příjmy a výdaje rozpočtu v souladu s tímto nařízením, na vlastní odpovědnost a v mezích schválených prostředků.
2. Členské státy spolupracují s Komisí tak, aby byly prostředky využívány v souladu se zásadou řádného finančního řízení.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se plnění rozpočtu v souladu se zásadou řádného finančního řízení a informací o předávání osobních údajů pro účely auditu.
Článek 54
Základní právní akt a výjimky
1. Prostředky zapsané v rozpočtu pro jakoukoli činnost Unie mohou být použity pouze po přijetí základního právního aktu.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou být bez základního právního aktu použity následující prostředky, pokud akce, které jimi mají být financovány, spadají do pravomoci Unie:
a)
prostředky na pilotní projekty experimentální povahy určené k posouzení proveditelnosti a užitečnosti určité akce. Příslušné prostředky na závazky mohou být v rozpočtu zapsány nejdéle po dva po sobě následující rozpočtové roky.
Celková výše prostředků na pilotní projekty nesmí v žádném rozpočtovém roce překročit částku 40 000 000 EUR;
b)
prostředky na přípravné akce v oblasti působnosti Smlouvy o fungování EU a Smlouvy o Euratomu určené k přípravě návrhů pro přijetí budoucích činností. Přípravné akce mohou mít různou formu a řídí se vnitřně provázaným přístupem. Příslušné prostředky na závazky mohou být v rozpočtu zapsány nejdéle po tři po sobě následující rozpočtové roky. Postup pro přijetí příslušného základního právního aktu musí být ukončen před koncem třetího rozpočtového roku. V průběhu tohoto procesu musí přidělování prostředků na závazky odpovídat zvláštním rysům přípravných akcí, pokud jde o plánované činnosti, sledované cíle a příjemce finančních prostředků. Vynaložené finanční prostředky proto nesmějí svým objemem odpovídat finančním prostředkům navrhovaným pro financování samotné konečné činnosti.
Celková výše prostředků na nové přípravné akce uvedené v tomto písmenu nepřekročí v žádném rozpočtovém roce částku 50 000 000 EUR a celková výše prostředků skutečně přidělených na přípravné akce nepřekročí částku 100 000 000 EUR;
c)
prostředky na přípravná opatření v oblasti působnosti hlavy V Smlouvy o EU. Tato opatření se omezují na krátké období a jsou určena na vytvoření podmínek pro akci Unie ke splnění cílů společné zahraniční a bezpečnostní politiky a přijetí potřebných právních nástrojů.
Pro účely operací Unie pro řešení krizí jsou přípravná opatření určena mimo jiné k posouzení operačních požadavků, k vytvoření podmínek pro rychlé úvodní nasazení zdrojů nebo k tomu, aby byly na místě vytvořeny podmínky pro zahájení operace.
Přípravná opatření schvaluje Rada na návrh vysokého představitele.
K zajištění rychlého provedení přípravných opatření uvědomí vysoký představitel bez zbytečného odkladu Evropský parlament a Komisi o záměru Rady zahájit přípravné opatření, a zejména o odhadovaných zdrojích, kterých je pro tento účel zapotřebí. Komise přijme veškerá opatření potřebná k tomu, aby zajistila rychlé uvolnění finančních prostředků.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se financování přípravných opatření v oblasti společné zahraniční a bezpečnostní politiky;
d)
prostředky na jednorázové akce nebo akce s neurčitou dobou trvání prováděné Komisí na základě úkolů vyplývajících z jejích institucionálních výsad podle Smlouvy o fungování EU a Smlouvy o Euratomu jiných, než je její právo legislativní iniciativy podle písmene b), a na základě zvláštních pravomocí, které jí uvedené smlouvy přímo svěřují a jejichž seznam má být uveden v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení;
e)
prostředky na provoz každého orgánu v rámci jeho správní samostatnosti.
Při předložení návrhu rozpočtu podá Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o projektech a akcích uvedených v prvním pododstavci písm. a) a b), která obsahuje i hodnocení dosažených výsledků a plánovaná následná opatření.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se základního právního aktu a výjimek vyjmenovaných v odstavci 2 tohoto článku.
Článek 55
Plnění rozpočtu jinými orgány než Komisí
Komise přiznává ostatním orgánům potřebné pravomoci pro plnění těch oddílů rozpočtu, které se jich týkají.
ESVČ a Komise mohou uzavřít podrobné ujednání, aby se zjednodušilo vynakládání správních prostředků delegacemi Unie. Toto ujednání se nesmí odchylovat od tohoto nařízení ani od aktů v přenesené pravomoci přijatých podle něj.
Článek 56
Pověření výkonem rozpočtových pravomocí
1. Komise a každý z ostatních orgánů mohou pověřit své útvary výkonem svých pravomocí při plnění rozpočtu za podmínek stanovených v tomto nařízení a v jejich vnitřních předpisech a v mezích, které samy stanoví v pověřovacím aktu. Pověřené osoby jednají pouze v mezích pravomocí, jejichž výkonem byly výslovně pověřeny.
2. Komise však může výkonem svých pravomocí při plnění rozpočtu ve vztahu k operačním prostředkům zapsaným v jejím oddíle rozpočtu pověřit vedoucí delegací Unie. Zároveň o tom uvědomí vysokého představitele. Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby Komise, jsou povinni dodržovat stejná pravidla pro plnění rozpočtu a mají stejné úkoly, povinnosti a odpovědnost jako kterákoli jiná dále pověřená schvalující osoba Komise.
Komise může v souladu se svými vlastními pravidly toto pověření odejmout.
Pro účely prvního pododstavce přijme vysoký představitel potřebná opatření k usnadnění spolupráce mezi delegacemi Unie a útvary Komise.
Článek 57
Střet zájmů
1. Účastníci finančních operací a jiné osoby podílející se na plnění rozpočtu a na jeho správě, včetně přípravy na tuto činnost, na auditu nebo na kontrole se zdrží jakéhokoli jednání, jež by mohlo uvést jejich zájmy do střetu se zájmy Unie.
Pokud toto riziko existuje, upustí dotčená osoba od takového jednání a předloží věc pověřené schvalující osobě, která vydá písemné potvrzení o tom, zda střet zájmů existuje. Dotčená osoba informuje rovněž svého přímého nadřízeného. Pokud se zjistí střet zájmů, ukončí dotčená osoba veškerou svou činnost ve věci. Pověřená schvalující osoba učiní sama veškeré další vhodné kroky.
2. Pro účely odstavce 1 ke střetu zájmů dochází, je-li z rodinných důvodů, z důvodů citových vazeb, z důvodů politické nebo národní spřízněnosti, z důvodů hospodářského zájmu nebo z důvodů jiného společného zájmu s příjemcem finančních prostředků ohrožen nestranný a objektivní výkon funkcí účastníka finančních operací nebo jiné osoby podle odstavce 1.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými určí jednání, jež mohou představovat střet zájmů, a postup, který se má v těchto případech použít.
KAPITOLA 2
Způsoby plnění rozpočtu
Článek 58
Způsoby plnění rozpočtu
1. Komise plní rozpočet těmito způsoby:
a)
přímo (dále jen „přímé řízení“) prostřednictvím svých útvarů, včetně svých zaměstnanců v delegacích Unie pod dohledem příslušného vedoucího delegace podle čl. 56 odst. 2, nebo prostřednictvím výkonných agentur uvedených v článku 62;
b)
v rámci sdíleného řízení s členskými státy (dále jen „sdílené řízení“) nebo
c)
nepřímo (dále jen „nepřímé řízení“) v případech, kdy tak stanoví základní právní akt, nebo v případech uvedených v čl. 54 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) až d) tak, že pověří úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu:
i)
třetí země nebo subjekty určené těmito zeměmi;
ii)
mezinárodní organizace a jejich agentury;
iii)
EIB a Evropský investiční fond;
iv)
subjekty uvedené v článcích 208 a 209;
v)
veřejnoprávní subjekty;
vi)
soukromoprávní subjekty pověřené výkonem veřejné služby v rozsahu, v jakém poskytují dostatečné finanční záruky;
vii)
soukromoprávní subjekty členského státu pověřené uskutečňováním partnerství soukromého a veřejného sektoru a poskytující dostatečné finanční záruky;
viii)
osoby pověřené prováděním zvláštních činností v rámci společné zahraniční a bezpečnostní politiky podle hlavy V Smlouvy o EU a určené v příslušném základním právním aktu.
2. Komise nadále odpovídá za plnění rozpočtu v souladu s článkem 317 Smlouvy o fungování EU a informuje Evropský parlament a Radu o operacích, které provádějí subjekty nebo osoby pověřené podle odst. 1 písm. c) tohoto článku. Je-li pověřený subjekt nebo pověřená osoba určen v základním právním aktu, finanční výkaz podle článku 31 zahrnuje plné odůvodnění toho, proč byl vybrán právě tento subjekt nebo tato osoba.
3. Subjekty a osoby pověřené podle odst. 1 písm. c) plně spolupracují při ochraně finančních zájmů Unie. Pověřovací dohody zajistí Účetnímu dvoru a Evropskému úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) právo komplexně vykonávat při auditu těchto finančních prostředků své pravomoci podle Smlouvy o fungování EU.
Komise pověří subjekty a osoby uvedené v odst. 1 písm. c) úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu za podmínky, že existují transparentní, nediskriminační, účelné a účinné postupy přezkoumání skutečného plnění těchto úkolů.
4. Veškeré pověřovací dohody se na požádání zpřístupní Evropskému parlamentu a Radě.
5. Subjekty a osoby pověřené podle odst. 1 písm. c) tohoto článku zajistí v souladu s čl. 35 odst. 2 náležité každoroční následné zveřejňování informací o příjemcích finančních prostředků. Opatření přijatá v tomto smyslu se oznamují Komisi.
6. Subjekty a osoby pověřené podle odst. 1 písm. c) nemají postavení pověřené schvalující osoby.
7. Komise nepověří třetí osoby výkonnými pravomocemi, pokud je s těmito pravomocemi spojena značná míra uvážení, které předpokládá politickou volbu.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se způsobů plnění rozpočtu, včetně přímého řízení, výkonu pravomocí svěřených výkonným agenturám, a zvláštní ustanovení upravující nepřímé řízení s mezinárodními organizacemi, se subjekty uvedenými v článcích 208 a 209, s veřejnoprávními subjekty a soukromoprávními subjekty pověřenými výkonem veřejné služby, se soukromoprávními subjekty členského státu pověřenými uskutečňováním partnerství soukromého a veřejného sektoru a se subjekty pověřenými prováděním zvláštních činností v rámci společné zahraniční a bezpečnostní politiky.
Článek 59
Sdílené řízení s členskými státy
1. Plní-li Komise rozpočet v rámci sdíleného řízení, jsou úkoly související s plněním rozpočtu pověřeny členské státy. Komise a členské státy dodržují zásady řádného finančního řízení, transparentnosti a zákazu diskriminace a zajišťují viditelnost činnosti Unie při správě jejích finančních prostředků. Za tímto účelem Komise a členské státy plní své povinnosti spojené s kontrolou a auditem a přebírají z toho vyplývající odpovědnost stanovenou tímto nařízením. Doplňková ustanovení jsou obsažena v odvětvových pravidlech.
2. Při provádění úkolů souvisejících s plněním rozpočtu členské státy přijmou veškerá opatření, včetně právních, regulačních a správních, která jsou nezbytná pro ochranu finančních zájmů Unie, zejména:
a)
zajistí, aby byly činnosti financované z rozpočtu prováděny správně, účinně a v souladu s platnými odvětvovými pravidly, a určí pro tento účel v souladu s odstavcem 3 subjekty odpovědné za řádnou správu a kontrolu finančních prostředků Unie a dohlížejí na ně;
b)
předcházejí nesrovnalostem a podvodům, odhalují je a napravují.
Za účelem ochrany finančních zájmů Unie členské státy při dodržení zásady proporcionality a v souladu s tímto článkem a s příslušnými odvětvovými pravidly provádějí kontroly ex ante a ex post, je-li to vhodné, včetně kontrol na místě na reprezentativním vzorku nebo na vzorku vybraném na základě rizika výskytu chyb. Kromě toho zpětně získávají neoprávněně vyplacené finanční prostředky, a je-li to za tímto účelem nezbytné, zahajují správní a soudní řízení.
Členské státy ukládají příjemcům finančních prostředků účinné, odrazující a přiměřené sankce, pokud tak stanovují odvětvová pravidla a zvláštní ustanovení vnitrostátních právních předpisů.
Komise v rámci posouzení rizik a v souladu s odvětvovými pravidly sleduje systémy řízení a kontroly zavedené v členských státech. Komise při své kontrolní činnosti dodržuje zásadu proporcionality a v souladu s odvětvovými pravidly přihlíží k míře zjištěného rizika.
3. V souladu s kritérii a postupy stanovenými v odvětvových pravidlech určí členské státy subjekty na vhodné úrovni, které mají odpovídat za správu a kontrolu finančních prostředků Unie. Tyto subjekty mohou plnit také úkoly nesouvisející se správou finančních prostředků Unie a mohou pověřit plněním některých úkolů jiné subjekty.
Při rozhodování o určení subjektů mohou členské státy vycházet z toho, zda jsou jejich systémy řízení a kontroly v podstatě totožné s již existujícími systémy z předchozího období a zda řádně fungují.
Pokud výsledky auditu a kontroly prokáží, že určené subjekty již nesplňují kritéria stanovená v odvětvových pravidlech, přijmou členské státy opatření nezbytná k zajištění nápravy nedostatků při plnění úkolů těmito subjekty, včetně toho, že v souladu s odvětvovými pravidly jejich určení zruší.
Odvětvová pravidla vymezí úlohu Komise při postupu stanoveném v tomto odstavci.
4. Subjekty určené podle odstavce 3:
a)
vytvoří účinný a účelný systém vnitřní kontroly a zajistí jeho fungování;
b)
používají systém účetnictví, který včas poskytuje přesné, úplné a spolehlivé údaje;
c)
poskytují informace požadované podle odstavce 5;
d)
v souladu s čl. 35 odst. 2 zajišťují následné zveřejňování. Jakékoli zpracovávání osobních údajů musí být v souladu s vnitrostátními předpisy, kterými se provádí směrnice 95/46/ES.
5. Subjekty určené podle odstavce 3 poskytnou Komisi do 15. února následujícího rozpočtového roku tyto dokumenty:
a)
výkaz výdajů, které byly v příslušném referenčním období vymezeném v odvětvových pravidlech vynaloženy při plnění stanovených úkolů a předloženy Komisi k úhradě. Tento výkaz zahrnuje předběžné financování i částky, u nichž probíhá nebo již proběhlo řízení o jejich zpětném získání. Přikládá se k němu prohlášení řídícího subjektu, v němž se potvrdí, že podle názoru osob pověřených správou finančních prostředků:
i)
jsou tyto informace řádně předkládány a jsou úplné a přesné;
ii)
výdaje byly použity k zamýšlenému účelu, jak je vymezen v odvětvových pravidlech;
iii)
zavedené kontrolní systémy poskytují nezbytné záruky legality a správnosti uskutečněných operací;
b)
každoroční souhrn závěrečných zpráv o auditu a informací o provedených kontrolách, včetně rozboru povahy a rozsahu chyb a nedostatků zjištěných v systémech a přijatých či plánovaných nápravných opatření.
K výkazu uvedenému v prvním pododstavci písm. a) a k souhrnu uvedenému v prvním pododstavci písm. b) se připojí výrok nezávislého auditora vypracovaný v souladu s mezinárodně uznávanými auditorskými standardy. Tento výrok uvede, zda výkaz podává věrný a poctivý obraz skutečnosti, zda výdaje, o jejichž úhradu byla Komise požádána, jsou legální a správné a zda zavedené kontrolní systémy fungují řádně. Tento výrok rovněž uvede, zda kontrolní činnost nezpochybňuje tvrzení obsažená v prohlášení řídícího subjektu uvedeném v prvním pododstavci písm. a).
Lhůtu stanovenou na 15. únor může Komise na základě sdělení dotčeného členského státu výjimečně prodloužit až do 1. března.
Členské státy mohou na vhodné úrovni zveřejnit informace uvedené v tomto odstavci.
Členské státy kromě toho mohou na základě informací uvedených v tomto odstavci vydat prohlášení podepsané na patřičné úrovni.
6. Aby bylo zajištěno, že finanční prostředky Unie jsou používány v souladu s platnými pravidly, Komise:
a)
uplatňuje postupy zaměřené na kontrolu a schválení účetní závěrky určených subjektů, aby zajistila, aby byla tato účetní závěrka úplná, přesná a věrná;
b)
vyloučí z financování výdajů Unií úhrady provedené v rozporu s platným právem;
c)
přeruší běh platebních lhůt nebo pozastaví platby v případech stanovených v odvětvových pravidlech.
Komise ukončí úplné nebo částečné přerušení běhu platebních lhůt nebo pozastavení plateb poté, co členský stát předloží své připomínky, a jakmile přijme jakákoli nezbytná opatření. Výroční zpráva o činnosti uvedená v čl. 66 odst. 9 obsahuje informace o veškerých povinnostech vyplývajících z tohoto pododstavce.
7. Odvětvová pravidla vezmou v úvahu potřeby programů v rámci evropské územní spolupráce, zejména pokud jde o obsah prohlášení řídícího subjektu, o postup stanovený v odstavci 3 a o funkci auditu.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se sdíleného řízení s členskými státy, včetně vytvoření rejstříku subjektů odpovědných za řízení a kontrolu finančních prostředků Unie, a opatření zaměřených na podporu šíření osvědčených postupů.
Článek 60
Nepřímé řízení
1. Subjekty a osoby pověřené úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu podle čl. 58 odst. 1 písm. c) dodržují zásady řádného finančního řízení, transparentnosti a zákazu diskriminace a při správě finančních prostředků Unie zajišťují viditelnost její činnosti. Při správě finančních prostředků Unie zaručují úroveň ochrany finančních zájmů Unie rovnocennou úrovni ochrany vyžadované podle tohoto nařízení, přičemž náležitě zohlední:
a)
povahu jim svěřených úkolů a výši příslušných částek;
b)
související finanční rizika;
c)
míru jistoty vyplývající z jejich systémů, pravidel a postupů ve spojení s opatřeními, která přijala Komise pro účely dohledu nad plněním jim svěřených úkolů a podpory tohoto plnění.
2. Za účelem ochrany finančních zájmů Unie subjekty a osoby pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) v souladu se zásadou proporcionality:
a)
zřídí účinný a účelný systém vnitřní kontroly a zajistí jeho fungování;
b)
používají systém účetnictví, který včas poskytuje přesné, úplné a spolehlivé údaje;
c)
podléhají nezávislému externímu auditu prováděnému auditorem funkčně nezávislým na dotčeném subjektu či osobě v souladu s mezinárodně uznávanými auditorskými standardy;
d)
používají náležitá pravidla a postupy pro poskytování finančních prostředků Unie prostřednictvím grantů, veřejných zakázek a finančních nástrojů;
e)
v souladu s čl. 35 odst. 2 zajišťují následné zveřejňování informací o příjemcích finančních prostředků;
f)
zajišťují přiměřenou ochranu osobních údajů, jak je stanoveno ve směrnici 95/46/ES a v nařízení (ES) č. 45/2001.
Osoby pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodu viii) přijmou svá finanční pravidla s předchozím souhlasem Komise. Požadavky uvedené v prvním pododstavci písm. a) až e) tohoto odstavce splní nejpozději šest měsíců po zahájení svého mandátu. Pokud na konci tohoto období uvedené požadavky splňují pouze částečně, přijme Komise vhodná nápravná opatření zaměřená na dohled nad plněním úkolů, které byly těmto osobám svěřeny, a na podporu tohoto plnění.
3. Při plnění úkolů souvisejících s plněním rozpočtu předcházejí subjekty a osoby pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) nesrovnalostem a podvodům, odhalují je a napravují. Za tímto účelem provádějí při dodržení zásady proporcionality kontroly ex ante a ex post, je-li to vhodné, včetně kontrol na místě na reprezentativním vzorku nebo na vzorku vybraném na základě rizika výskytu chyb, aby se zajistilo skutečné provedení činností financovaných z rozpočtu a jejich řádné plnění. Kromě toho zpětně získávají neoprávněně vyplacené finanční prostředky, a je-li to za tímto účelem nezbytné, zahajují správní a soudní řízení.
4. Subjektům a osobám pověřeným podle čl. 58 odst. 1 písm. c) může Komise pozastavit platby, zejména jsou-li zjištěny systémové chyby, jež zpochybňují spolehlivost systémů vnitřní kontroly dotčeného subjektu či osoby nebo legalitu a správnost uskutečněných operací.
Bez ohledu na článek 92 může příslušná schvalující osoba zcela nebo zčásti přerušit platby takovým subjektům či osobám za účelem provedení další kontroly, pokud:
i)
získá informace, které svědčí o významném nedostatku ve fungování systému vnitřní kontroly nebo naznačují, že výdaje, k nimž dotčený subjekt či osoba vydal osvědčení, jsou spojeny s vážnou nesrovnalostí a nebyly opraveny;
ii)
je přerušení plateb nezbytné k tomu, aby se zabránilo závažnému poškození finančních zájmů Unie.
5. Aniž je dotčen odstavec 7, předloží subjekty a osoby pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) Komisi tyto dokumenty:
a)
zprávu o plnění jim svěřených úkolů;
b)
svůj výkaz výdajů vynaložených při plnění jim svěřených úkolů. Přikládá se k němu prohlášení řídícího subjektu, v němž se potvrdí, že podle názoru osob pověřených správou finančních prostředků:
i)
jsou tyto informace řádně předkládány a jsou úplné a přesné;
ii)
výdaje byly použity k zamýšlenému účelu, jak je vymezeno v pověřovacích dohodách nebo tam, kde je to relevantní, v odvětvových pravidlech;
iii)
zavedené kontrolní systémy poskytují nezbytné záruky legality a správnosti uskutečněných operací;
c)
souhrn závěrečný zpráv o auditu a informací o provedených kontrolách, včetně rozboru povahy a rozsahu chyb a nedostatků zjištěných v systémech a přijatých či plánovaných nápravných opatření.
K dokumentům uvedeným v prvním pododstavci se připojí výrok nezávislého auditora vypracovaný v souladu s mezinárodně uznávanými auditorskými standardy. Tento výrok uvede, zda výkaz podává věrný a poctivý obraz skutečnosti, zda zavedené kontrolní systémy řádně fungují a zda jsou uskutečněné transakce legální a správné. Tento výrok rovněž uvede, zda kontrolní činnost nezpochybňuje tvrzení obsažená v prohlášení řídícího subjektu uvedeném v prvním pododstavci písm. b).
Dokumenty uvedené v prvním pododstavci se předloží Komisi do 15. února následujícího rozpočtového roku. Výrok uvedený v druhém pododstavci se Komisi předloží do 15. března.
Povinnostmi uvedenými v tomto odstavci nejsou dotčeny dohody uzavřené s mezinárodními organizacemi a třetími zeměmi. Tyto dohody musí obsahovat alespoň povinnost, aby tyto mezinárodní organizace a třetí země každoročně předkládaly Komisi prohlášení, že během dotčeného rozpočtového roku byl příspěvek Unie využit a zaúčtován v souladu s požadavky stanovenými v odstavci 2 a s povinnostmi stanovenými v těchto dohodách.
6. Aniž je dotčen odstavec 7, Komise:
a)
dohlíží na to, aby tyto osoby a subjekty plnily své úkoly zejména tím, že plnění daného programu podrobují auditům a hodnocení;
b)
uplatňuje postupy zaměřené na kontrolu a schválení účetní závěrky pověřených subjektů a osob, aby zajistila, aby byla tato účetní závěrka úplná, přesná a věrná;
c)
vyloučí z financování výdajů Unií úhrady v rozporu s platnými pravidly.
7. Odstavce 5 a 6 se nepoužijí na příspěvky Unie poskytnuté subjektům, na něž se podle článku 208 vztahuje zvláštní postup udělení absolutoria.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se nepřímého řízení, včetně stanovení podmínek nepřímého řízení, na základě kterých mají být systémy, pravidla a postupy těchto subjektů a osob rovnocenné systémům, pravidlům a postupům Komise, a dále prohlášení řídícího subjektu a prohlášení o dodržení postupů, postupy pro kontrolu a schvalování účetní závěrky a vyloučení z možnosti financování Unií výdajů vynaložených v rozporu s použitelnými pravidly.
Článek 61
Hodnocení ex ante a pověřovací dohody
1. Komise předtím, než pověří úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu subjekty či osoby podle čl. 58 odst. 1 písm. c), získá doklady o splnění požadavků stanovených v čl. 60 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) až d).
Pokud dojde k závažné změně v systémech nebo pravidlech subjektu nebo osoby pověřeného podle čl. 58 odst. 1 písm. c) nebo v postupech, které souvisejí se správou finančních prostředků Unie, jež byla tomuto subjektu nebo této osobě svěřena, dotčený subjekt nebo osoba o ní neprodleně uvědomí Komisi. Komise přezkoumá pověřovací dohody uzavřené s dotčeným subjektem či osobou, aby bylo i nadále zajištěno plnění požadavků stanovených v čl. 60 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) až d).
2. Není-li pověřený subjekt určen v základním právním aktu, vybere Komise subjekt z některé z kategorií uvedených v čl. 58 odst. 1 písm. c) bodech ii), v), vi) a vii) s náležitým ohledem na povahu úkolů, které mu mají být svěřeny, i na zkušenosti a provozní a finanční způsobilost dotčených subjektů. Výběr musí být transparentní, podložený objektivními důvody a nesmí vést ke střetu zájmů.
3. Pověřovací dohody stanoví požadavky podle čl. 60 odst. 2 prvního pododstavce písm. a) až d). Jasně vymezí úkoly svěřené subjektu a musí obsahovat závazek dotčených subjektů či osob splnit povinnosti stanovené v čl. 60 odst. 2 prvním pododstavci písm. e) a f) a zdržet se jakéhokoli jednání, které by mohlo vést ke střetu zájmů.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se hodnocení ex ante pravidel a postupů v rámci nepřímého řízení a obsahu pověřovacích dohod.
Článek 62
Výkonné agentury
1. Komise může svěřit pravomoc provádět jejím jménem a na její odpovědnost, zcela nebo zčásti, program nebo projekt Unie výkonným agenturám v souladu s nařízením Rady (ES) č. 58/2003 ze dne 19. prosince 2002, kterým se stanoví statut výkonných agentur pověřených některými úkoly správy programů Společenství (16). Výkonné agentury se zřizují rozhodnutím Komise a jsou právnickými osobami podle práva Unie.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající výkonu pravomoci svěřené výkonným agenturám.
2. Odpovídající operační prostředky vynakládá ředitel výkonné agentury v rámci přímého řízení.
Článek 63
Meze pověřování
1. Komise nepověří plněním úkolů souvisejícími s vynakládáním finančních prostředků Unie, včetně vyplácení a inkasa, externí soukromoprávní subjekty, s výjimkou případů uvedených v čl. 58 odst. 1 písm. c) bodech v), vi) a vii) nebo zvláštních případů týkajících se plateb:
i)
které mají být provedeny ve prospěch příjemců určených Komisí;
ii)
jejichž podmínky a výše byly určeny Komisí a
iii)
jejichž provádění nezahrnuje uvážení subjektu uskutečňujícího platbu.
2. Externím soukromoprávním subjektům, které nejsou pověřeny výkonem veřejné služby, může Komise svěřit tyto úkoly: technické poradenství a správní, přípravné nebo doplňující úkoly, které nezahrnují ani výkon veřejné moci, ani použití pravomoci volného uvážení.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se pověřování některých vnějších soukromých subjektů nebo osob úkoly v souladu s pravidly pro zadávání veřejných zakázek stanovenými v části první hlavě V.
KAPITOLA 3
Účastníci finančních operací
Oddíl 1
Zásada oddělení funkcí
Článek 64
Oddělení funkcí
1. Funkce schvalující osoby a účetního jsou oddělené a vzájemně neslučitelné.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se práv a povinností všech účastníků finančních operací.
Oddíl 2
Schvalující osoba
Článek 65
Schvalující osoba
1. Každý orgán vykonává povinnosti schvalující osoby.
2. Pro účely této hlavy se „zaměstnancem“ rozumí osoba, na niž se vztahuje služební řád.
3. Každý orgán pověří v souladu s podmínkami svého jednacího řádu plněním úkolů schvalující osoby zaměstnance na náležité pozici. Ve svých vnitřních správních předpisech určí zaměstnance, které plněním těchto úkolů pověří, a stanoví rozsah pověření a to, zda mohou osoby pověřené plněním těchto úkolů dále pověřit jiné osoby.
4. Plněním úkolů schvalující osoby mohou být pověřeni nebo dále pověřeni pouze zaměstnanci.
5. Příslušné schvalující osoby jednají pouze v mezích stanovených v pověřovacím aktu. Příslušné schvalující osobě může být nápomocen jeden nebo více zaměstnanců, jejichž úkolem je uskutečňovat některé operace nezbytné pro plnění rozpočtu a předkládání účtů v rámci odpovědnosti schvalující osoby.
6. Pokud jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 56 odst. 2 jednají vedoucí delegací Unie, podléhají Komisi jako orgánu odpovědnému za stanovení, výkon, sledování a hodnocení jejich úkolů a povinností jakožto dále pověřených schvalujících osob. Komise o tom zároveň uvědomí vysokého představitele.
7. Příslušné schvalující osobě mohou být nápomocni zaměstnanci, kteří jsou v rámci její odpovědnosti pověřeni plnit některé úkoly nezbytné pro plnění rozpočtu a poskytování finančních informací a informací o řízení. Na zaměstnance pomáhající příslušné schvalující osobě se vztahuje článek 57.
8. Každý orgán informuje Účetní dvůr, Evropský parlament a Radu o jmenování a odvolání pověřených schvalujících osob, interních auditorů a účetních a o veškerých vnitřních předpisech, které přijme s ohledem na finanční záležitosti.
9. Každý orgán informuje Účetní dvůr o jmenování správců zálohových účtů a o rozhodnutích o pověření podle čl. 69 odst. 1 a článku 70.
10. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se pomoci poskytované příslušným schvalujícím osobám a vnitřních předpisů, jimiž se pověřování řídí.
Článek 66
Pravomoci a povinnosti schvalující osoby
1. Schvalující osoba je v každém orgánu odpovědná za plnění příjmů a výdajů v souladu se zásadou řádného finančního řízení a za zajišťování jejich legality a správnosti.
2. Pro účely odstavce 1 pověřená schvalující osoba v souladu s článkem 32 a minimálními standardy přijatými jednotlivými orgány a s náležitým ohledem na rizika spojená s prostředím řízení a povahou financovaných akcí zavede organizační strukturu a systémy vnitřní kontroly, které jsou vhodné pro plnění jejích úkolů. Vytvoření takové struktury a systémů vychází z komplexní analýzy rizik, která zohledňuje jejich nákladovou efektivitu.
3. K plnění výdajů přijímá příslušná schvalující osoba rozpočtové i právní závazky, potvrzuje výdaje, schvaluje platby a provádí předběžné úkony nezbytné pro vynakládání prostředků.
4. Plnění příjmů zahrnuje sestavení odhadů pohledávek, stanovení inkasních nároků a vydávání inkasních příkazů. Případně zahrnuje vzdání se stanovených nároků.
5. U každé operace se provede alespoň kontrola ex ante, která je založena na dokumentární prověrce a na dostupných výsledcích již provedených kontrol a týká se provozních a finančních hledisek dané operace.
Předmětem kontrol ex ante je zahájení a ověření operace.
Ověření určité operace provádějí zaměstnanci jiní než ti, kteří ji zahájili. Zaměstnanci, kteří provádějí ověření, nesmějí být podřízenými zaměstnanců, kteří ověření zahájili.
6. Pověřená schvalující osoba může zavést kontroly ex post za účelem ověření operací, které již byly schváleny na základě kontrol ex ante. V závislosti na míře rizika mohou být takové kontroly prováděny na vzorku.
Kontroly ex ante nesmějí provádět zaměstnanci odpovědní za kontroly ex post. Zaměstnanci odpovědní za kontroly ex post nesmějí být podřízeni zaměstnancům odpovědným za kontroly ex ante.
Pokud pověřená schvalující osoba provádí v rámci kontrol ex post finanční audity příjemců grantu, používá jasná, důsledná a transparentní auditní pravidla a dodržuje práva Komise i auditovaného subjektu.
7. Zaměstnanci odpovědní za kontrolu řízení finančních operací musí mít nezbytné odborné znalosti. Dodržují zvláštní kodex profesních standardů, který daný orgán přijal.
8. Pokud se zaměstnanec pověřený finančním řízením a kontrolou operací domnívá, že rozhodnutí, které má na žádost nadřízeného učinit nebo schválit, vykazuje nesrovnalost nebo porušuje zásadu řádného finančního řízení nebo profesní pravidla, která tito zaměstnanci musí dodržovat, uvědomí o tom svého přímého nadřízeného. Učiní-li tak písemně, přímý nadřízený mu také odpoví písemně. Pokud přímý nadřízený nepřijme žádná opatření nebo potvrdí počáteční rozhodnutí či pokyny a pokud se zaměstnanec domnívá, že toto potvrzení není dostatečnou reakcí na jeho obavy, informuje o tom zaměstnanec písemně pověřenou schvalující osobu. V případě nečinnosti této osoby informuje zaměstnanec příslušnou komisi uvedenou v čl. 73 odst. 6.
V případě jakéhokoli protiprávního jednání, podvodu nebo korupce, které by mohly poškodit zájmy Unie, zaměstnanec uvědomí orgány a subjekty určené platnými právními předpisy. Smlouvy s externími auditory provádějícími audity finančního řízení Unie musí obsahovat povinnost externího auditora informovat pověřenou schvalující osobu o jakékoli podezřelé činnosti, podvodu nebo korupci, které by mohly poškodit zájmy Unie.
9. Pověřená schvalující osoba podává svému orgánu každoročně zprávu o plnění svých povinností ve formě výroční zprávy o činnosti, která obsahuje finanční informace a informace o řízení, včetně výsledků kontrol, a v níž tato osoba prohlásí, že není-li ve výhradách týkajících se vymezených oblastí příjmů a výdajů uvedeno jinak, má přiměřenou jistotu, že:
a)
údaje obsažené ve zprávě podávají věrný a poctivý obraz skutečnosti;
b)
zdroje vyčleněné na činnosti popsané ve zprávě byly použity ke stanovenému účelu a v souladu se zásadou řádného finančního řízení;
c)
zavedené kontrolní postupy poskytují nezbytné záruky legality a správnosti uskutečněných operací.
Zpráva o činnosti uvádí výsledky operací vzhledem ke stanoveným cílům, rizika spojená s těmito operacemi, využití zdrojů, které byly k dispozici, a účinnost a účelnost systémů vnitřní kontroly, včetně celkového zhodnocení nákladů a přínosů kontrol.
Do 15. června každého roku předá Komise Evropskému parlamentu a Radě shrnutí výročních zpráv o činnosti za předchozí rok. Evropskému parlamentu a Radě jsou rovněž zpřístupněny výroční zprávy o činnosti každé pověřené schvalující osoby.
10. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se kontrol ex ante a ex post, uchovávání podkladů, kodexu profesních standardů, nečinnosti pověřené schvalující osoby, předávání informací účetnímu a zpráv o jednacích řízeních.
Článek 67
Pravomoci a povinnosti vedoucích delegací Unie
1. Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 56 odst. 2, úzce spolupracují s Komisí v zájmu náležitého vynakládání finančních prostředků s ohledem na zajištění zejména legality a správnosti finančních operací, dodržování zásady řádného finančního řízení při správě finančních prostředků a účinné ochrany finančních zájmů Unie.
Za tímto účelem přijmou potřebná opatření, aby zamezili jakékoli situaci, která by mohla ohrozit odpovědnost Komise za plnění rozpočtu, kterým byli dále pověřeni, jakož i jakémukoli střetu priorit, který může mít vliv na plnění úkolů finančního řízení, kterými byli dále pověřeni.
Pokud vyvstane situace nebo střet priorit uvedené v druhém pododstavci, vedoucí delegací Unie o nich neprodleně informují příslušné generální ředitele Komise a ESVČ. Tito generální ředitelé přijmou vhodná opatření k nápravě situace.
2. Pokud se vedoucí delegací Unie ocitnou v situaci uvedené v čl. 66 odst. 8, obrátí se na specializovanou komisi pro řešení finančních nesrovnalostí zřízenou podle čl. 73 odst. 6. V případě jakéhokoli protiprávního jednání, podvodu nebo korupce, které by mohly poškodit zájmy Unie, uvědomí orgány a subjekty určené platnými právními předpisy.
3. Vedoucí delegací Unie jednající jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 56 odst. 2 podávají zprávu své pověřené schvalující osobě, která tuto zprávu zahrne do své výroční zprávy o činnosti podle čl. 66 odst. 9. Zprávy vedoucích delegací Unie obsahují informace o účinnosti a účelnosti systémů vnitřní kontroly, které byly v delegaci zavedeny, jakož i o řízení operací, jimiž byli dále pověřeni, a vydávají prohlášení o věrohodnosti uvedené v čl. 73 odst. 5 třetího pododstavce. Tyto zprávy se přikládají k výroční zprávě pověřené schvalující osoby o činnosti a zpřístupní se Evropskému parlamentu a Radě s náležitým ohledem na jejich případnou důvěrnou povahu.
Vedoucí delegací Unie plně spolupracují s orgány, které se účastní postupu udělování absolutoria, a poskytují jim podle potřeby nezbytné doplňující informace. V této souvislosti mohou být požádáni o účast na jednáních příslušných subjektů a být nápomocni příslušné pověřené schvalující osobě.
4. Vedoucí delegací Unie jednající jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 56 odst. 2 zodpovědí jakékoli dotazy pověřené schvalující osoby Komise, dotazy Komise samotné a v souvislosti s udělováním absolutoria dotazy Evropského parlamentu.
5. Komise zajistí, aby k dalšímu pověřování nedocházelo na úkor postupu udělování absolutoria podle článku 319 Smlouvy o fungování EU.
Oddíl 3
Účetní
Článek 68
Pravomoci a povinnosti účetního
1. Každý orgán jmenuje účetního, který odpovídá za:
a)
řádné provádění plateb, vybírání příjmů a inkaso stanovených pohledávek;
b)
přípravu a předkládání účetní závěrky v souladu s částí první hlavou IX;
c)
vedení účtů v souladu s částí první hlavou IX;
d)
stanovení účetních postupů včetně účtové osnovy v souladu s částí první hlavou IX;
e)
stanovení a validaci účetních systémů a případně validaci systémů stanovených schvalující osobou a určených k poskytování nebo odůvodňování účetních údajů; v tomto ohledu je účetní zmocněn kdykoli ověřovat dodržování kritérií pro validaci;
f)
správu pokladny.
Účetní ESVČ odpovídá pouze za oddíl rozpočtu „ESVČ“, který ESVČ plní. Účetní Komise nadále odpovídá za celý oddíl rozpočtu „Komise“, včetně účetních operací s prostředky, jejichž správou jsou dále pověřeni vedoucí delegací Unie.
Účetní Komise jedná s výhradou článku 213 rovněž jako účetní ESVČ, pokud jde o plnění oddílu rozpočtu „ESVČ“.
2. Účetní Komise odpovídá za stanovení účetních pravidel a harmonizovaných účtových osnov v souladu s částí první hlavou IX.
3. Účetní získávají od schvalujících osob veškeré informace, které jsou nezbytné k sestavování účetních závěrek poskytujících věrný a poctivý obraz finanční situace orgánů a plnění rozpočtu. Schvalující osoby zaručují spolehlivost poskytovaných informací.
4. Než orgán nebo subjekt uvedený v článku 208 přijme účetní závěrku, schválí ji nejprve účetní, který osvědčí, že účetní závěrka s přiměřenou jistotou poskytuje věrný a poctivý obraz finanční situace orgánu nebo subjektu uvedeného v článku 208.
K tomuto účelu účetní ověří, že účetní závěrka byla zpracována v souladu s účetními pravidly uvedenými v článku 143 a účetními postupy uvedenými v odst. 1 písm. d) tohoto článku a že do ní byly zaznamenány veškeré příjmy a výdaje.
Pověřené schvalující osoby poskytnou veškeré informace, které účetní potřebuje ke splnění svých povinností.
Schvalující osoby nesou i nadále plnou odpovědnost za řádné využívání finančních prostředků, které spravují, za legalitu a správnost výdajů uskutečněných v jejich pravomoci a za úplnost a přesnost údajů předaných účetnímu.
5. Účetní má pravomoc provést kontrolu obdržených informací a jakoukoli další kontrolu, již považuje za nezbytnou ke schválení účetní závěrky.
V případě potřeby vznese účetní výhrady a přesně vysvětlí jejich povahu a rozsah.
6. Není-li v tomto nařízení stanoveno jinak, spravovat hotovost a ekvivalenty hotovosti je oprávněn výhradně účetní. Účetní odpovídá za jejich úschovu.
7. Při provádění programu nebo akce mohou být jménem a na účet Komise zřízeny svěřenské účty, aby je mohl spravovat subjekt pověřený podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodu ii), iii), v) nebo vi).
Za zřízení těchto účtů odpovídá schvalující osoba pověřená prováděním programu nebo akce, se souhlasem účetního Komise.
Za správu těchto bankovních účtů odpovídá schvalující osoba.
8. Účetní Komise stanoví pravidla pro otevírání, správu, uzavírání a používání svěřenských účtů.
9. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se pravomocí a povinností účetního, včetně jeho jmenování a ukončení výkonu funkce, jeho stanoviska k účetním a inventárním systémům, správy pokladny a bankovních účtů, podpisového práva k účtům, správy zůstatků na účtech, převodních a přepočtových operací, způsobů plateb, souborů údajů o právnických osobách a uchovávání podkladů.
Článek 69
Pověření výkonem pravomocí účetního
1. Účetní může při plnění svých povinností pověřit některými úkoly podřízené zaměstnance.
Tyto úkoly musí být uvedeny v pověřovacím aktu.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se osob oprávněných spravovat účty v místních jednotkách.
Oddíl 4
Správce zálohových účtů
Článek 70
Zálohové účty
1. Pro vybírání jiných příjmů než vlastních zdrojů a pro platby malých částek, vymezených v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení mohou být zřízeny zálohové účty.
V oblasti operací pro řešení krizí a v oblasti operací humanitární pomoci ve smyslu článku 128 však lze zálohové účty využívat bez omezení částky, při dodržení výše prostředků schválených Evropským parlamentem a Radou pro příslušnou rozpočtovou položku pro běžný rozpočtový rok.
2. Finanční prostředky na zálohové účty poskytuje účetní daného orgánu a jejich vedením jsou pověřeni správci zálohových účtů jmenovaní účetním orgánu.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podmínky zálohových účtů, včetně maximálních částek, které mohou platit správci těchto účtů, a pravidla pro vnější akce, včetně pravidel týkajících se výběru správce zálohových účtů, poskytování finančních prostředků na tyto účty, kontrol ze strany schvalující osoby a účetního a dodržování postupů při zadávání veřejných zakázek. Komisi je dále svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zřizování zálohových účtů a správců těchto účtů v delegacích Unie.
KAPITOLA 4
Odpovědnost účastníků finančních operací
Oddíl 1
Obecná pravidla
Článek 71
Odnětí pověření uděleného účastníkům finančních operací a jejich zbavení povinností
1. Příslušným schvalujícím osobám může orgán, který je jmenoval, kdykoli dočasně nebo s konečnou platností odejmout pověření.
2. Účetní nebo správce zálohových účtů nebo oba mohou být kdykoli dočasně nebo s konečnou platností zbaveni svých povinností orgánem, který je jmenoval.
3. Tímto článkem nejsou dotčena žádná disciplinární opatření přijatá vůči účastníkům finančních operací uvedeným v odstavcích 1 a 2.
Článek 72
Odpovědnost schvalující osoby za protiprávní jednání, podvod nebo korupci
1. Touto kapitolou není dotčena trestní odpovědnost, kterou mají účastníci finančních operací uvedení v článku 71 za podmínek stanovených použitelným vnitrostátním právem a platnými předpisy týkajícími se ochrany finančních zájmů Unie a boje proti korupci úředníků Unie a úředníků členských států.
2. Aniž jsou dotčeny články 73, 74 a 75 tohoto nařízení, nese každá příslušná schvalující osoba, účetní či správce zálohových účtů disciplinární a finanční odpovědnost za podmínek stanovených služebním řádem. V případě jakéhokoli protiprávního jednání, podvodu nebo korupce, které mohou poškodit zájmy Unie, je věc předložena orgánům a subjektům určeným platnými právními předpisy, zejména Evropskému úřadu pro boj proti podvodům.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se odpovědnosti schvalujících osob, účetních a správců zálohových účtů v případě protiprávního jednání, podvodu nebo korupce.
Oddíl 2
Pravidla vztahující se na příslušné schvalující osoby
Článek 73
Pravidla vztahující se na schvalující osoby
1. Příslušná schvalující osoba nese finanční odpovědnost za podmínek stanovených služebním řádem.
2. Finanční odpovědnost se uplatní zejména v případě, kdy příslušná schvalující osoba úmyslně nebo z hrubé nedbalosti:
a)
stanoví inkasní nárok, vydá inkasní příkaz, přidělí výdaj na závazek nebo podepíše platební příkaz v rozporu s tímto nařízením nebo akty v přenesené pravomoci přijatými podle něj;
b)
opomene vystavit doklad o stanovení pohledávky nebo opomene vydat inkasní příkaz nebo zdrží jeho vydání nebo zdrží vydání platebního příkazu a tím způsobí soukromoprávní odpovědnost orgánu vůči třetím osobám.
3. Pokud se pověřená nebo dále pověřená schvalující osoba domnívá, že rozhodnutí, které má učinit, vykazuje nesrovnalost nebo je v rozporu se zásadou řádného finančního řízení, uvědomí o tom písemně orgán, který ji pověřil. Pokud orgán, který ji pověřil, vydá písemně odůvodněný příkaz k přijetí uvedeného rozhodnutí, je tato pověřená nebo dále pověřená schvalující osoba zproštěna odpovědnosti.
4. V případě dalšího pověření uvnitř útvaru zůstává pověřená schvalující osoba odpovědná za účinnost a účelnost zavedených vnitřních systémů řízení a kontroly a za výběr dále pověřené schvalující osoby.
5. V případě dalšího pověření vedoucích delegací Unie je pověřená schvalující osoba odpovědná za vymezení zavedených vnitřních systémů řízení a kontroly, jakož i jejich účinnost a účelnost. Vedoucí delegací Unie odpovídají za náležité nastavení a fungování těchto systémů podle pokynů pověřené schvalující osoby, za správu finančních prostředků a za operace, které v rámci své odpovědnosti při vedení delegace Unie provádějí. Před tím, než se ujmou funkce, absolvují zvláštní školení zaměřené na úkoly a povinnosti schvalujících osob a plnění rozpočtu.
Vedoucí delegací Unie podávají zprávu v souladu s čl. 67 odst. 3 o plnění svých povinností podle prvního pododstavce tohoto odstavce.
Vedoucí delegací Unie podávají pověřené schvalující osobě Komise každý rok prohlášení o věrohodnosti vnitřních systémů řízení a kontroly zavedených v jejich delegacích a o řízení operací, jímž byli dále pověřeni, a o jeho výsledcích, tak aby schvalující osoba mohla vypracovat prohlášení uvedené v čl. 66 odst. 9.
6. Každý orgán zřídí specializovanou komisi pro řešení finančních nesrovnalostí nebo se podílí na práci společné komise zřízené více orgány. Tyto komise pracují nezávisle a zjišťují, zda došlo k finanční nesrovnalosti a jaké by měly být případné důsledky.
Na základě stanoviska této komise rozhodne orgán o zahájení disciplinárního řízení nebo řízení z důvodu finanční odpovědnosti. Pokud komise odhalí systémové problémy, podá schvalující osobě, pověřené schvalující osobě, pokud není zúčastněnou osobou, a internímu auditorovi zprávu s doporučeními.
7. Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 56 odst. 2, je k rozhodování o případech uvedených v čl. 56 odst. 2 příslušná specializovaná komise pro řešení finančních nesrovnalostí zřízená Komisí podle odstavce 6 tohoto článku.
Pokud tato komise odhalí systémové problémy, podá schvalující osobě, vysokému představiteli, pověřené schvalující osobě Komise, pokud není zúčastněnou osobou, a internímu auditorovi zprávu s doporučeními.
Na základě stanoviska této komise může Komise požádat vysokého představitele, aby jakožto orgán oprávněný ke jmenování zahájil vůči dále pověřeným schvalujícím osobám disciplinární řízení nebo řízení z důvodu finanční odpovědnosti, pokud se nesrovnalosti týkají plnění úkolů, jimiž je Komise dále pověřila. V takovém případě vysoký představitel podnikne patřičné kroky v souladu se služebním řádem za účelem uplatnění rozhodnutí o disciplinárních opatřeních nebo o finanční odpovědnosti dle doporučení Komise.
Členské státy plně podporují Unii při vyvozování důsledků z odpovědnosti dočasných zaměstnanců podle článku 22 služebního řádu, na něž se vztahuje čl. 2 písm. e) pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se pověřených schvalujících osob, včetně potvrzení pokynů a úlohy komise pro finanční nesrovnalosti.
Oddíl 3
Pravidla vztahující se na účetní a správce zálohových účtů
Článek 74
Pravidla vztahující se na účetní
1. Účetní nese disciplinární a finanční odpovědnost za podmínek a podle postupů stanovených služebním řádem. Účetní může být odpovědný zejména za tato svá pochybení:
a)
ztrátu nebo poškození finančních prostředků, majetku nebo dokladů, které mu byly svěřeny;
b)
neoprávněnou změnu na bankovních účtech nebo poštovních žirových účtech;
c)
inkaso nebo platbu částek, které neodpovídají částkám na odpovídajících inkasních nebo platebních příkazech;
d)
opomenutí vybrat splatné příjmy.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se odpovědnosti účetních v případě jiných forem pochybení.
Článek 75
Pravidla vztahující se na správce zálohových účtů
1. Správce zálohových účtů nese disciplinární a finanční odpovědnost za podmínek a podle postupů stanovených služebním řádem. Může být odpovědný zejména za tato svá pochybení:
a)
ztrátu nebo poškození finančních prostředků, majetku nebo dokladů, které mu byly svěřeny;
b)
nemožnost doložit platby, které provedl, řádnými podklady;
c)
uskutečnění platby ve prospěch jiných osob než oprávněných příjemců těchto plateb;
d)
opomenutí vybrat splatné příjmy.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se odpovědnosti správců zálohových účtů v případě jiných forem pochybení.
KAPITOLA 5
Příjmové operace
Oddíl 1
Poskytování vlastních zdrojů
Článek 76
Vlastní zdroje
1. Odhady příjmů složených z vlastních zdrojů uvedených v rozhodnutí 2007/436ES, Euratom se do rozpočtu zapisují v eurech. Poskytují se v souladu s nařízením (ES, Euratom) č. 1150/2000.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se vlastních zdrojů.
Oddíl 2
Odhady pohledávek
Článek 77
Odhady pohledávek
1. Jakmile má příslušná schvalující osoba dostatečné a spolehlivé informace k opatření nebo situaci, z nichž může Unii vzniknout pohledávka, provede odhad této pohledávky.
2. Příslušná schvalující osoba upraví odhad pohledávky, jakmile se dozví o skutečnosti, která mění opatření nebo situaci, na jejichž základě byl odhad proveden.
Při vystavení inkasního příkazu na základě opatření či situace, která vedla k odhadu pohledávky, příslušná schvalující osoba tento odhad upraví o odpovídající částku.
Je-li inkasní příkaz vystaven na stejnou částku jako původní odhad pohledávky, sníží se tento odhad na nulu.
3. Odchylně od odstavce 1 se odhad pohledávek neprovádí před poskytnutím částek vlastních zdrojů podle rozhodnutí 2007/436/ES, Euratom, které odvádějí členské státy Komisi v pevně stanovených dobách splatnosti. Pro tyto částky vydává příslušná schvalující osoba inkasní příkaz.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se odhadu pohledávek.
Oddíl 3
Stanovení pohledávek
Článek 78
Stanovení pohledávky
1. Stanovení pohledávky je úkon, kterým příslušná schvalující osoba:
a)
ověřuje, zda dluh existuje;
b)
určuje nebo ověřuje skutečnost a výši dluhu;
c)
ověřuje podmínky splatnosti dluhu.
2. Vlastní zdroje poskytnuté Komisi a veškeré pohledávky identifikované jako jisté, o stanovené pevné částce a splatné se stanovují inkasním příkazem předloženým účetnímu a výzvou k úhradě zaslanou dlužníku, přičemž obojí vystavuje příslušná schvalující osoba.
3. Neoprávněně vyplacené částky musí být získány zpět.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se stanovování pohledávek, včetně postupů a podkladů, a úroku z prodlení.
Oddíl 4
Schválení inkasa
Článek 79
Schválení inkasa
1. Schválení inkasa je úkon, kterým příslušná schvalující osoba vystavením inkasního příkazu vydává pokyn účetnímu, aby inkasoval pohledávku stanovenou příslušnou schvalující osobou.
2. Orgán může formálně stanovovat pohledávky za jinými subjekty než členskými státy formou rozhodnutí, které je vykonatelné ve smyslu článku 299 Smlouvy o fungování EU.
Je-li to nutné k účinné a včasné ochraně finančních zájmů Unie, může Komise za výjimečných okolností přijmout takové vykonatelné rozhodnutí rovněž ve prospěch jiných orgánů na jejich žádost, a to s ohledem na pohledávky vyplývající ze vztahu k zaměstnancům, na něž se vztahuje služební řád.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla pro vystavování inkasního příkazu.
Oddíl 5
Inkaso
Článek 80
Pravidla pro inkaso
1. Účetní jedná na základě inkasních příkazů k pohledávkám řádně stanoveným příslušnou schvalující osobou. Zajistí s náležitou pečlivostí, aby Unie obdržela své příjmy a aby byla zachována její práva.
Účetní inkasuje částky započtením proti případným odpovídajícím pohledávkám dlužníka vůči Unii. Tyto pohledávky musí být jisté, o stanovené pevné částce a splatné.
2. Pokud pověřená schvalující osoba hodlá zcela nebo zčásti upustit od inkasa stanovené pohledávky, ujistí se, že toto upuštění je v pořádku a je v souladu se zásadami řádného finančního řízení a proporcionality. Rozhodnutí o upuštění od inkasa musí být odůvodněno. Schvalující osoba může rozhodováním o upuštění od inkasa pověřit jinou osobu.
Pověřená schvalující osoba může zcela nebo zčásti zrušit stanovenou pohledávku. Částečné zrušení stanovené pohledávky neznamená vzdání se stanoveného nároku Unie.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se způsobu inkasa, včetně inkasa započtením, postupu vymáhání částek neuhrazených dobrovolně, dodatečných platebních lhůt, vymáhání pokut a dalších sankcí, upuštění od inkasa a zrušení stanovené pohledávky.
3. Členské státy v první řadě odpovídají za provádění kontrol a auditů a za zpětné získávání neoprávněně vyplacených částek, jak je stanoveno v odvětvových pravidlech. V rozsahu, v jakém členské státy zjišťují a napravují nesrovnalosti vlastních účtů, jsou vyňaty z finančních oprav týkajících se těchto nesrovnalostí, které provádí Komise.
4. Komise činí finanční opravy u členských států s cílem vyloučit z financování Unií výdaje vynaložené v rozporu s platným právem. Komise své finanční opravy zakládá na zjištění neoprávněně vydaných částek a na finančním dopadu na rozpočet. Pokud tyto částky nelze zjistit přesně, může Komise v souladu s odvětvovými pravidly provést opravy na základě extrapolace nebo paušální sazby.
Komise při rozhodování o částce finanční opravy přihlíží k povaze a závažnosti porušení platného práva a k jeho finančnímu dopadu na rozpočet, a to i v případě nedostatků v řídicích a kontrolních systémech.
Kritéria pro stanovení finančních oprav a postupy, které se přitom používají, mohou být stanoveny v odvětvových pravidlech.
5. Metodika provádění oprav extrapolací nebo paušální sazbou se stanovuje v souladu s odvětvovými pravidly tak, aby Komise mohla chránit finanční zájmy Unie.
Článek 81
Promlčecí lhůta
1. Aniž jsou dotčena ustanovení zvláštních předpisů a uplatňování rozhodnutí 2007/436/ES, Euratom, promlčují se nároky Unie vůči třetím osobám a nároky třetích osob vůči Unii po pěti letech.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se promlčecí lhůty.
Článek 82
Řešení nároků Unie na vnitrostátní úrovni
V případě úpadkového řízení se s nároky Unie zachází stejně příznivě jako s nároky veřejných subjektů těch členských států, kde řízení o jejich vymožení probíhá.
Článek 83
Pokuty, sankce a úroky uložené Komisí
1. Částky z pokut a sankcí, jakož i úroky či jakékoli jiné příjmy z nich plynoucí se nezaznamenávají jako příjmy rozpočtu, dokud mohou být rozhodnutí, která je ukládají, zrušena Soudním dvorem Evropské unie.
2. Částky uvedené v odstavci 1 se zaznamenají jako příjem rozpočtu co nejdříve a nejpozději v roce, jenž následuje po vyčerpání všech opravných prostředků. Částky, jež mají být na základě rozsudku Soudního dvora Evropské unie vráceny tomu, kdo je zaplatil, se jako příjem rozpočtu nezaznamenávají.
3. Odstavec 1 se nepoužije na rozhodnutí o schválení účetní závěrky nebo o finančních opravách.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se částek získaných z pokut a sankcí a z nich plynoucích úroků.
KAPITOLA 6
Výdajové operace
Článek 84
Rozhodnutí o financování
1. Každý výdaj musí být přidělen na závazek, potvrzen, schválen a zaplacen.
2. Kromě prostředků, které mohou být podle čl. 54 odst. 2 prvního pododstavce písm. e) použity bez základního právního aktu, musí přidělení výdajů na závazek předcházet rozhodnutí o financování přijaté orgánem nebo subjekty, které tento orgán pověřil.
3. Rozhodnutí o financování uvedené v odstavci 2 vymezí sledovaný cíl, očekávané výsledky, způsob provedení a celkovou částku. Obsahuje rovněž popis činností, které mají být financovány, výši finančních částek přidělených na jednotlivá opatření a orientační harmonogram jejich provádění.
V případě nepřímého řízení se v rozhodnutí o financování uvádí rovněž subjekt nebo osoba pověřený podle čl. 58 odst. 1 písm. c), kritéria pro výběr tohoto subjektu nebo osoby a úkoly, kterými byl pověřen.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se rozhodnutí o financování.
Oddíl 1
Přidělení výdajů na závazek
Článek 85
Druhy závazků
1. Rozpočtový závazek je operace, kterou se vyhrazují prostředky nutné k pokrytí následných úhrad sloužících ke splnění právních závazků.
Právní závazek je úkon, kterým schvalující osoba zakládá nebo stanovuje povinnost, ze které vyplývá zatížení rozpočtu.
Rozpočtové i právní závazky přijímá stejná schvalující osoba, s výjimkou řádně odůvodněných případů uvedených v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se druhů závazků, přijímání souhrnných závazků, podpisu téže osoby a správních výdajů, na něž se vztahují předběžné závazky.
3. Rozpočtové závazky spadají do jedné z těchto skupin:
a)
individuální: rozpočtový závazek je individuální, pokud je určen příjemce grantu i částka výdajů;
b)
souhrnné: rozpočtový závazek je souhrnný, pokud alespoň jeden z prvků potřebných k identifikaci individuálního závazku není určen;
c)
předběžné: rozpočtový závazek je předběžný, pokud je určen ke krytí výdajů uvedených v článku 170 nebo běžných správních výdajů a buď částka výdajů, nebo koneční příjemci nejsou s konečnou platností určeni.
4. Rozpočtové závazky na akce, jejichž trvání přesahuje jeden rozpočtový rok, mohou být rozloženy do ročních splátek, pouze pokud tak stanovuje základní právní akt nebo pokud se týkají správních výdajů.
Článek 86
Pravidla vztahující se na závazky
1. U všech opatření, která mohou vést k výdajům k tíži rozpočtu, příslušná schvalující osoba před přijetím právního závazku vůči třetím osobám nebo před převodem prostředků do svěřenského fondu na základě článku 187 přijme rozpočtový závazek.
2. Povinnost přijmout rozpočtový závazek před přijetím právního závazku uvedená v odstavci 1 se nevztahuje na právní závazky přijaté po vyhlášení krizové situace v rámci plánu kontinuity provozu v souladu s postupy, které Komise nebo kterýkoli jiný orgán přijal v rámci své správní samostatnosti.
3. V případě operací humanitární pomoci, operací v oblasti civilní ochrany a pomoci pro řešení krizí se povinnost stanovená v odstavci 1 nepoužije, pokud je pro účelné poskytování pomoci Unie nezbytné, aby Unie přijala právní závazek vůči třetím osobám okamžitě, a individuální rozpočtový závazek nelze zaúčtovat předem. Zaúčtování rozpočtového závazku se učiní co nejdříve po přijetí právního závazku vůči třetím osobám.
4. S výhradou zvláštních ustanovení části druhé hlavy IV pokrývají souhrnné rozpočtové závazky celkové náklady odpovídajících individuálních právních závazků přijatých do 31. prosince roku n + 1.
S výhradou čl. 85 odst. 4 a čl. 203 odst. 2 musí být individuální právní závazky, které se vztahují k individuálním nebo předběžným rozpočtovým závazkům, přijaty do 31. prosince roku n.
Na konci období uvedených v prvním a druhém pododstavci zruší příslušná schvalující osoba nevyužitý zůstatek těchto rozpočtových závazků.
Částku každého individuálního právního závazku, která vyplývá ze souhrnného rozpočtového závazku, před podpisem zaznamená příslušná schvalující osoba do rozpočtových účtů a zaúčtuje k souhrnnému rozpočtovému závazku.
5. Rozpočtové a právní závazky zaznamenané v souvislosti s akcemi, jejichž trvání přesahuje jeden rozpočtový rok, jiné než výdaje na zaměstnance, mají lhůtu pro plnění stanovenou v souladu se zásadou řádného finančního řízení.
Části těchto závazků, které nejsou uplatněny do šesti měsíců po uplynutí této lhůty, se zruší podle článku 15.
Částka rozpočtového závazku odpovídající právnímu závazku, u nějž nebyla provedena žádná platba ve smyslu článku 90 do dvou let od podpisu právního závazku, se zrušuje, kromě případů, kdy je tato částka předmětem soudního nebo rozhodčího řízení nebo kdy jsou v odvětvových pravidlech stanovena zvláštní ustanovení.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se rozpočtových a právních závazků, včetně zaznamenávání individuálních závazků.
Článek 87
Kontrola závazků
1. Při přijímání rozpočtového závazku se příslušná schvalující osoba ujistí, že:
a)
výdaj byl přiřazen ke správnému bodu rozpočtu;
b)
prostředky jsou k dispozici;
c)
výdaj je v souladu se Smlouvami, rozpočtem, tímto nařízením, akty v přenesené pravomoci přijatými podle tohoto nařízení a se všemi právními akty přijatými na základě Smluv a jakýmikoli jinými nařízeními;
d)
je dodržena zásada řádného finančního řízení. Vhodnost předběžného financování, jeho výše a celkový časový rozpis plateb musí být úměrné předpokládané době trvání, pokroku při provádění a finančním rizikům souvisejícím s tímto předběžným financováním.
2. Při zaznamenávání právního závazku se schvalující osoba předtím, než připojí svůj ruční nebo elektronický podpis, ujistí, že:
a)
závazek je kryt odpovídajícím rozpočtovým závazkem;
b)
výdaj je řádný a v souladu se Smlouvami, rozpočtem, tímto nařízením, akty v přenesené pravomoci přijatými podle tohoto nařízení, se všemi právními akty přijatými na základě Smluv a jakýmikoli jinými nařízeními;
c)
je dodržena zásada řádného finančního řízení.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se kontroly závazků.
Oddíl 2
Potvrzení výdajů
Článek 88
Potvrzení výdaje
1. Potvrzení výdaje je úkon, kterým příslušná schvalující osoba:
a)
ověřuje existenci věřitelova nároku;
b)
určuje nebo ověřuje skutečnost a výši pohledávky;
c)
ověřuje podmínky splatnosti pohledávky.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se potvrzování výdajů, včetně předávání výdajů na zaměstnance k platbě a průběžných plateb a plateb zůstatku dlužné částky u veřejných zakázek a grantů, ověřování správnosti u plateb předběžného financování a průběžných plateb a formy doložek „předáno k platbě“ a „správnost ověřena“.
Oddíl 3
Schválení výdajů
Článek 89
Schválení výdaje
1. Schválení výdaje je úkon, kterým příslušná schvalující osoba po ověření, že jsou prostředky k dispozici, vydá vystavením platebního příkazu pokyn účetnímu, aby uhradil částku výdaje potvrzeného příslušnou schvalující osobou.
Jestliže se v souvislosti s poskytnutými službami včetně pronájmu nebo dodání zboží provádějí pravidelné platby, může schvalující osoba na základě vlastní analýzy rizik nařídit použití systému přímého inkasa.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se schvalování výdajů, včetně stanovování informací povinně uváděných na platebním příkazu, a kontrol platebních příkazů schvalující osobou.
Oddíl 4
Úhrada výdajů
Článek 90
Druhy plateb
1. Platbu lze provést, pouze je-li prokázáno, že odpovídající akce je v souladu se základním právním aktem nebo smlouvou; platba zahrnuje jednu nebo více z těchto operací:
a)
platbu celé dlužné částky;
b)
platbu dlužné částky některým z těchto způsobů:
i)
předběžným financováním, jež může být rozloženo do několika plateb po podpisu pověřovací dohody, smlouvy nebo grantové dohody nebo po obdržení rozhodnutí o udělení grantu;
ii)
jednou nebo více průběžnými platbami jako protiplnění za částečné provedení akce;
iii)
výplatou zůstatku dlužných částek, pokud je akce provedena v plném rozsahu.
2. Platby uvedené v odstavci 1 se v rozpočtovém účetnictví rozlišují podle druhu a zaznamenávají se k okamžiku, ke kterému byla každá platba uskutečněna.
3. Účetní pravidla uvedená v článku 152 zahrnují pravidla, jimiž se řídí zúčtování předběžného financování a uznávání způsobilosti nákladů.
4. Příslušná schvalující osoba pravidelně zúčtovává platby předběžného financování podle ekonomické povahy a časového plánu uskutečněného projektu.
Pokud se příslušná schvalující osoba domnívá, že je zbytečné žádat od příjemců grantu a zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů finanční výkaz, získá od nich v případě grantů nebo smluv převyšujících 5 000 000 EUR alespoň jednou ročně informace o celkových vynaložených prostředcích.
Smlouvy, rozhodnutí o udělení grantu, grantové dohody a pověřovací dohody musí obsahovat příslušná ustanovení pro účely druhého pododstavce.
Tímto odstavcem nejsou dotčena zvláštní pravidla stanovená v části druhé hlavě IV.
5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se druhů plateb a podkladů.
Článek 91
Platby omezené na dostupné finanční prostředky
Platbu výdajů provádí účetní v mezích dostupných finančních prostředků.
Oddíl 5
Lhůty pro výdajové operace
Článek 92
Lhůty pro výdaje
1. Platby se uskuteční do:
a)
90 kalendářních dnů v případě pověřovacích dohod, smluv, grantových dohod a rozhodnutí o udělení grantu, které zahrnují technické služby nebo akce, jejichž vyhodnocení je zvlášť složité a u nichž platba závisí na schválení zprávy nebo osvědčení;
b)
60 kalendářních dnů v případě všech ostatních pověřovacích dohod, smluv, grantových dohod a rozhodnutí o udělení grantu, u nichž platba závisí na schválení zprávy nebo osvědčení;
c)
30 kalendářních dnů v případě všech ostatních pověřovacích dohod, smluv, grantových dohod a rozhodnutí o udělení grantu.
2. Příslušná schvalující osoba může stavit platební lhůtu, pokud:
a)
příslušná částka není splatná nebo
b)
nebyly předloženy požadované podklady.
Pokud příslušná schvalující osoba obdrží informace, které zpochybňují způsobilost výdajů uvedených v žádosti o platbu, může stavit platební lhůtu za účelem ověření, včetně prostřednictvím kontrol na místě, že výdaje jsou skutečně způsobilé.
3. Dotčení věřitelé musí být o důvodech stavení lhůty písemně informováni.
4. Přesáhne-li doba stavení lhůty dva měsíce, může věřitel požádat příslušnou schvalující osobu, aby rozhodla o dalším trvání stavení lhůty.
5. Po uplynutí lhůt stanovených v odstavci 1 má věřitel jiný než členský stát nárok na vyplacení úroku.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se platebních lhůt a stanovení podmínek, za kterých mohou věřitelé přijímající zpožděnou platbu obdržet z rozpočtové položky, ze které byl zaplacen hlavní výdaj, úroky z prodlení.
KAPITOLA 7
Systémy informačních technologií a elektronická správa
Článek 93
Elektronické řízení operací
1. Jsou-li příjmové a výdajové operace řízeny počítačovými systémy, mohou být dokumenty podepisovány digitálně nebo elektronicky.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se elektronického řízení operací.
Článek 94
Předávání dokumentů
S předchozím souhlasem dotčených orgánů a členských států může být předání dokumentů mezi nimi provedeno elektronickou cestou.
Článek 95
Elektronická správa (e-Government)
1. V případě sdíleného řízení probíhá veškerá oficiální výměna informací mezi členskými státy a Komisí prostředky uvedenými v odvětvových pravidlech. Tato pravidla zajistí interoperabilitu shromážděných či obdržených údajů předávaných v rámci správy rozpočtu.
2. Orgány, výkonné agentury a subjekty uvedené v článku 208 pro elektronickou výměnu informací s třetími osobami účastnícími se zadávacích řízení a řízení o udělení grantu vypracují a uplatňují jednotné standardy. Zejména pak, nakolik je to možné, navrhnou a uplatňují řešení pro předkládání, uchovávání a zpracování údajů poskytnutých v rámci řízení o udělení grantu a zadávacích řízení a za tímto účelem vytvoří pro potenciální žadatele, zájemce a uchazeče jediný „prostor pro výměnu elektronických údajů“.
3. Komise podává Evropskému parlamentu a Radě pravidelné informace o pokroku dosaženém při uplatňování elektronické veřejné správy.
KAPITOLA 8
Zásady správy
Článek 96
Řádná správa
1. Příslušná schvalující osoba bez odkladu vyhlásí nutnost poskytnout průkazné materiály nebo doklady, jejich formu a tam, kde je to vhodné, předpokládaný harmonogram pro dokončení zadávacího řízení.
2. Pokud žadatel nebo uchazeč v důsledku zjevné administrativní chyby opomene předložit průkazní materiály nebo poskytnout vyjádření, hodnotící výbor nebo případně příslušná schvalující osoba jej požádá, kromě řádně odůvodněných případů, aby poskytl chybějící informace či podal vysvětlení k podkladům. Tyto informace či vysvětlení nesmějí podstatně měnit návrh či podmínky nabídkového řízení.
Článek 97
Údaje o opravných prostředcích
Dotýká-li se procesní akt schvalující osoby nepříznivě práv žadatele nebo uchazeče, příjemce grantu nebo zhotovitele, dodavatele nebo poskytovatele, musí obsahovat údaje o dostupných správních nebo soudních opravných prostředcích, kterými je možné tento akt napadnout.
Musí být uvedena zejména povaha opravných prostředků, orgán nebo orgány, jimž se podávají, a lhůty pro jejich uplatnění.
KAPITOLA 9
Interní auditor
Článek 98
Jmenování interního auditora
1. Každý orgán zřídí funkci interního auditora, která je vykonávána v souladu s příslušnými mezinárodními standardy. Interní auditor odpovídá orgánu, který jej jmenoval, za ověřování řádného fungování systémů a postupů při plnění rozpočtu. Interní auditor nesmí být ani schvalující osobou, ani účetním.
2. Pro účely interního auditu ESVČ podléhají vedoucí delegací Unie jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 56 odst. 2 ve věcech finančního řízení, kterým byli dále pověřeni, ověřovací pravomoci interního auditora Komise.
Interní auditor Komise jedná rovněž jako interní auditor ESVČ, pokud jde o plnění oddílu rozpočtu „ESVČ“, s výhradou článku 213.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se jmenování interního auditora.
Článek 99
Pravomoci a povinnosti interního auditora
1. Interní auditor radí svému orgánu v otázkách rizik tím, že vydává nezávislá stanoviska ke kvalitě systémů řízení a kontroly a doporučení ke zlepšení podmínek provádění operací a k podpoře řádného finančního řízení.
Interní auditor odpovídá zejména:
a)
za posuzování vhodnosti a účelnosti vnitřních systémů řízení a za hodnocení práce útvarů při provádění politik, programů a akcí s ohledem na rizika s nimi spojená;
b)
za posuzování účinnosti a účelnosti systémů vnitřní kontroly a auditu použitelných na každou operaci plnění rozpočtu.
2. Interní auditor vykonává své úkoly ve vztahu ke všem činnostem a útvarům orgánu. Má úplný a neomezený přístup ke všem informacím potřebným k výkonu svých úkolů, v případě potřeby i na místě, a to i v členských státech a ve třetích zemích.
Interní auditor vezme na vědomí výroční zprávu schvalujících osob o činnosti i ostatní získané informace.
3. Interní auditor podává orgánu zprávu o svých zjištěních a doporučeních. Orgán zajistí provedení doporučení, která vyplývají z auditů. Interní auditor dále orgánu předkládá výroční zprávu o interním auditu, ve které je uveden počet a druh provedených interních auditů, učiněná doporučení a opatření přijatá s ohledem na tato doporučení.
4. Orgán zpřístupní kontaktní údaje interního auditora všem fyzickým či právnickým osobám zapojeným do výdajových operací, aby se na interního auditora mohly obracet důvěrně.
5. Každý orgán předává každoročně Evropskému parlamentu a Radě zprávu obsahující shrnutí počtu a druhu provedených interních auditů, učiněná doporučení a opatření přijatá na základě těchto doporučení.
6. Zprávy a zjištění interního auditora i zpráva orgánu jsou veřejně dostupné poté, co interní auditor schválí opatření přijatá k jejich provedení.
7. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se pravomocí a úkolů interního auditora.
Článek 100
Nezávislost interního auditora
1. Každý orgán stanoví zvláštní pravidla pro interního auditora tak, aby byla zajištěna plná nezávislost interního auditora při výkonu jeho povinností a jasně vymezena odpovědnost interního auditora.
Je-li interní auditor zaměstnancem, vykonává své výlučné auditorské funkce zcela nezávisle a jeho odpovědnost vymezují služební řád a akty v přenesené pravomoci přijaté podle tohoto nařízení.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se nezávislosti a odpovědnosti interního auditora, včetně jeho práva podávat žaloby u Soudního dvora Evropské unie.
HLAVA V
ZADÁVÁNÍ VEŘEJNÝCH ZAKÁZEK
KAPITOLA 1
Obecná ustanovení
Oddíl 1
Oblast působnosti a zásady zadávání
Článek 101
Definice veřejných zakázek
1. Veřejné zakázky jsou úplatné smlouvy uzavřené písemnou formou mezi jedním nebo více hospodářskými subjekty a jedním nebo více veřejnými zadavateli ve smyslu článků 117 a 190, jejichž předmětem je dodání movitého nebo nemovitého majetku, provedení stavebních prací nebo poskytnutí služeb za cenu zaplacenou zcela nebo zčásti z rozpočtu.
Předmětem těchto zakázek mohou být:
a)
nemovitosti;
b)
dodávky;
c)
stavební práce;
d)
služby.
2. Rámcové smlouvy jsou smlouvy mezi jedním nebo více hospodářskými subjekty a jedním nebo více veřejnými zadavateli, jejichž účelem je stanovit podmínky, zejména s ohledem na ceny a případně na předpokládané množství, kterými se budou řídit veřejné zakázky zadávané během daného období. Vztahují se na ně ustanovení této hlavy o zadávacím řízení, včetně vyhlašování zadávacích řízení.
3. S výjimkou článků 106 až 109 se tato hlava nepoužije na granty ani na smlouvy o technické pomoci uzavřené s EIB nebo Evropským investičním fondem.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se definice a rozsahu veřejných zakázek, včetně rámcových smluv a zvláštních veřejných zakázek.
Článek 102
Zásady vztahující se na veřejné zakázky
1. Všechny veřejné zakázky financované zcela nebo zčásti z rozpočtu musí dodržovat zásady transparentnosti, proporcionality, rovného zacházení a zákazu diskriminace.
2. Všechny veřejné zakázky se zadávají formou co nejširší veřejné soutěže, s výjimkou případů, kdy se použije jednací řízení uvedené v čl. 104 odst. 1 prvním pododstavci písm. d).
Veřejní zadavatelé nesmějí rámcové smlouvy zneužívat ani je používat tak, aby jejich účelem nebo důsledkem bylo zabránění hospodářské soutěži anebo její omezení či narušení.
Oddíl 2
Uveřejňování veřejných zakázek
Článek 103
Uveřejňování veřejných zakázek
1. Veškeré veřejné zakázky, které překračují finanční limity stanovené v článku 118 nebo 190, veřejní zadavatelé uveřejňují v Úředním věstníku Evropské unie.
Oznámení o zahájení zadávacího řízení se uveřejňují předem kromě případů uvedených v čl. 104 odst. 2 a kromě veřejných zakázek na služby, na něž se vztahuje příloha II B směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (17).
Od uveřejnění některých informací po udělení veřejné zakázky může být upuštěno, pokud by to bylo překážkou uplatňování práva, pokud by to bylo v rozporu s veřejným zájmem, pokud by to poškozovalo oprávněné obchodní zájmy veřejných nebo soukromých podniků nebo pokud by to mohlo narušit korektní hospodářskou soutěž mezi nimi.
2. Veřejné zakázky, jejichž hodnota je nižší než finanční limity stanovené v článku 118 nebo 190, a veřejné zakázky na služby uvedené v příloze II B směrnice 2004/18/ES se vyhlašují vhodným způsobem.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se požadavků na vyhlašování veřejných zakázek a oznámení o zahájení zadávacího řízení.
Oddíl 3
Zadávací řízení
Článek 104
Zadávací řízení
1. Zadávací řízení má některou z těchto forem:
a)
otevřené řízení;
b)
užší řízení;
c)
soutěž o návrh;
d)
jednací řízení;
e)
soutěžní dialog.
Mají-li o veřejnou zakázku nebo rámcovou smlouvu zájem dva nebo více orgánů, výkonných agentur nebo subjektů uvedených v článcích 208 a 209 a je-li možné dosáhnout úspor z důvodu vyšší efektivity, vynasnaží se dotčení veřejní zadavatelé provést zadávací řízení na interinstitucionálním základě.
Je-li k provedení společné akce určitého orgánu a jednoho nebo více veřejných zadavatelů z členských států potřebné zadání veřejné zakázky nebo uzavření rámcové smlouvy, mohou tento orgán a tito veřejní zadavatelé provést zadávací řízení společně v určitých situacích, jež budou upřesněny v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení.
Společného zadávání veřejných zakázek se mohou účastnit také státy ESVO a země kandidující na členství v Unii, pokud tuto možnost výslovně stanoví dvoustranná nebo vícestranná smlouva.
2. Pro veřejné zakázky, jejichž hodnota je vyšší než finanční limity stanovené v článku 118 nebo 190, je jednací řízení povoleno pouze v případech stanovených v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se druhů zadávacích řízení, společného zadávání veřejných zakázek, veřejných zakázek nízké hodnoty a platby na základě faktur.
Článek 105
Obsah dokumentace k zadávacímu řízení
Dokumentace k zadávacímu řízení musí obsahovat úplný, jasný a přesný popis předmětu veřejné zakázky a uvádět kritéria pro vyloučení, výběr a zadání platná pro danou veřejnou zakázku.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se obsahu dokumentace k zadávacímu řízení, včetně možnosti a podmínek revize ceny a technických podmínek.
Článek 106
Kritéria pro vyloučení z účasti na zadávacím řízení
1. Z účasti na zadávacím řízení jsou vyloučeni zájemci nebo uchazeči:
a)
kteří jsou v úpadku nebo v likvidaci, kteří jsou předmětem soudní správy, kteří uzavřeli dohodu o vyrovnání se svými věřiteli, kteří pozastavili svou obchodní činnost, vůči kterým je vedeno v těchto věcech soudní řízení nebo kteří jsou v podobné situaci vyplývající z podobných řízení podle vnitrostátních právních předpisů;
b)
pokud oni sami nebo osoby oprávněné za ně jednat či je zastupovat, rozhodovat o nich nebo je ovládat, byli příslušným orgánem členského státu pravomocně odsouzeni pro trestný čin související s jejich podnikáním;
c)
kteří se dopustili vážného profesního pochybení, které může veřejný zadavatel prokázat jakýmikoli prostředky, včetně rozhodnutí EIB a mezinárodních organizací;
d)
kteří nesplnili povinnosti vztahující se k placení příspěvků na sociální zabezpečení nebo placení daní podle právních předpisů země, v níž jsou usazeni, nebo podle právních předpisů země veřejného zadavatele nebo země, ve které se má veřejná zakázka uskutečnit;
e)
pokud oni sami nebo jiné osoby oprávněné za ně jednat či je zastupovat, rozhodovat o nich nebo je ovládat, byli pravomocně odsouzeni za podvod, korupci, zločinné spolčení, praní peněz nebo za jiné protiprávní jednání poškozující finanční zájmy Unie;
f)
kterým je uložena správní sankce podle čl. 109 odst. 1.
První pododstavec písm. a) až d) se nepoužije na nákup dodávek za zvláště výhodných podmínek od dodavatele, který s konečnou platností ukončuje svou podnikatelskou činnost, nebo od správce konkursní podstaty či likvidátora, anebo v rámci soudního vyrovnání nebo obdobného postupu podle vnitrostátního práva.
První pododstavec písm. b) a e) se nepoužije v případě, že zájemci nebo uchazeči mohou prokázat, že vůči osobám oprávněným za ně jednat či je zastupovat, rozhodovat o nich nebo je ovládat a které byly odsouzeny, jak se uvádí v prvním pododstavci písm. b) nebo e), byla přijata náležitá opatření.
2. Pokud lze v případě jednacího řízení z technických či uměleckých důvodů nebo z důvodů souvisejících s ochranou výhradních práv zadat veřejnou zakázku pouze dotčenému hospodářskému subjektu, může orgán, je-li to nutné k zachování kontinuity jeho činnosti, rozhodnout o tom, že tento subjekt z důvodů uvedených v odst. 1 prvním pododstavci písm. a), c) a d) nevyloučí. V takových případech orgán své rozhodnutí řádně odůvodní.
3. Zájemci nebo uchazeči musí prokázat, že se nenacházejí v žádné ze situací uvedených v odstavci 1. Veřejný zadavatel však toto prokázání nemusí vyžadovat v případě veřejných zakázek velmi nízké hodnoty.
Za účelem správného uplatňování odstavce 1 zájemce nebo uchazeč na žádost veřejného zadavatele vždy:
a)
je-li právnickou osobou, poskytne informace o vlastnických poměrech právnické osoby nebo o jejím vedení a o tom, kdo ji ovládá a kdo má právo za ni jednat nebo ji zastupovat, a prokáže, že se nenachází v žádné ze situací uvedených v odstavci 1;
b)
pokud se předpokládá využití subdodavatele, prokáže, že se subdodavatel nenachází v žádné ze situací uvedených v odstavci 1.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se:
a)
kritérií pro vyloučení účasti v zadávacím řízení, včetně pravidel týkajících se protiprávního jednání vedoucího k vyloučení z tohoto řízení;
b)
důkazů postačujících k prokázání toho, že nenastala situace vedoucí k vyloučení;
c)
délky vyloučení. Toto vyloučení nepřesáhne deset let.
Článek 107
Kritéria pro vyloučení z probíhajícího zadávacího řízení
1. Veřejnou zakázku nelze udělit zájemcům nebo uchazečům, kteří při zadávacím řízení na ni:
a)
jsou ve střetu zájmů;
b)
neposkytli informace požadované veřejným zadavatelem jako podmínka pro účast na zadávacím řízení nebo poskytli tyto informace vědomě nesprávné;
c)
nacházejí se v některé ze situací uvedených v čl. 106 odst. 1, která je vylučuje z účasti na tomto zadávacím řízení.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se kritérií pro vyloučení z účasti v průběhu zadávacího řízení a důkazů postačujících k prokázání toho, že nenastala situace vedoucí k vyloučení. Komisi je dále svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210 týkající se délky vyloučení.
Článek 108
Ústřední databáze vyloučených zájemců a uchazečů
1. Komise zřídí a provozuje ústřední databázi vyloučených zájemců a uchazečů. Ta obsahuje údaje o zájemcích a uchazečích, kteří se nacházejí v některé ze situací uvedených v článku 106 a v čl. 109 odst. 1 prvním pododstavci písm. b) a odst. 2 písm. a). Databáze je společná pro všechny orgány, výkonné agentury a subjekty uvedené v článku 208. Evropský parlament a Rada jsou každoročně informovány o počtu nových případů a o celkovém počtu případů zaznamenaných do databáze.
2. Orgány členských států a třetích zemí a subjekty jiné než uvedené v odstavci 1, které se účastní plnění rozpočtu v souladu s články 58 a 61, sdělí příslušné schvalující osobě informace o zájemcích a uchazečích, kteří se nacházejí v některé ze situací uvedených v čl. 106 odst. 1 prvním pododstavci písm. e), pokud činnost dotčeného subjektu vedla k poškození finančních zájmů Unie. Tato schvalující osoba tyto informace přijme a požádá účetního, aby je vložil do databáze.
Orgány a subjekty uvedené v prvním pododstavci mají přístup k informacím uloženým v databázi a mohou je náležitým způsobem a na svou zodpovědnost zohlednit při zadávání veřejných zakázek souvisejících s plněním rozpočtu.
3. ECB, EIB a Evropský investiční fond mají přístup k informacím v databázi za účelem ochrany svých vlastních finančních prostředků a mohou je náležitým způsobem a na svou odpovědnost zohlednit při zadávání veřejných zakázek podle svých pravidel.
Sdělí Komisi údaje o zájemcích a uchazečích, kteří se nacházejí v některé ze situací uvedených v čl. 106 odst. 1 prvním pododstavci písm. e), pokud činnost dotčeného subjektu vedla k poškození finančních zájmů Unie.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se ústřední databáze vyloučených zájemců a uchazečů, včetně standardních postupů a technických podmínek pro provoz této databáze.
5. Orgánům třetích zemí lze přístup povolit pouze tehdy, pokud jsou splněna pravidla stanovená v článku 9 nařízení (ES) č. 45/2001, a po posouzení každého jednotlivého případu.
Článek 109
Správní a finanční sankce
1. Veřejný zadavatel může uložit správní nebo finanční sankce:
a)
zhotovitelům, dodavatelům a poskytovatelům, zájemcům nebo uchazečům v případech uvedených v čl. 107 odst. 1 písm. b);
b)
zhotovitelům, dodavatelům nebo poskytovatelům, u nichž bylo zjištěno závažné porušení povinností vyplývajících z veřejných zakázek financovaných z rozpočtu.
Ve všech případech však dá veřejný zadavatel dotčené osobě nejprve možnost se vyjádřit.
2. Sankce uvedené v odstavci 1 musí být úměrné významu veřejné zakázky a závažnosti pochybení a mohou spočívat:
a)
ve vyloučení dotčeného zájemce, uchazeče, zhotovitele, dodavatele nebo poskytovatele z veřejných zakázek a grantů financovaných z rozpočtu na dobu nejvýše deseti let nebo
b)
v zaplacení finanční sankce nepřevyšující hodnotu dotčené veřejné zakázky zájemcem, uchazečem, zhotovitelem, dodavatelem nebo poskytovatelem.
3. V zájmu posílení ochrany finančních zájmů Unie mohou orgány v souladu se zásadou proporcionality rozhodnout, že uveřejní svá rozhodnutí o uložení správní či finanční sankce podle odstavce 1, byl-li postup stanovený v odstavci 1 řádně dodržen.
V rozhodnutí uveřejnit rozhodnutí o uložení správních či finančních sankcí uvedené v prvním pododstavci se zohlední zejména závažnost pochybení včetně jeho dopadu na finanční zájmy Unie a její pověst, doba, která uplynula od okamžiku, kdy k pochybení došlo, doba trvání a opakování pochybení, úmysl nebo stupeň nedbalosti dotčeného subjektu a opatření, která subjekt přijal k nápravě situace.
Rozhodnutí o uveřejnění tvoří součást rozhodnutí o uložení správní či finanční sankce, přičemž se výslovně stanoví, že rozhodnutí o uložení sankce či jeho shrnutí bude uveřejněno na internetových stránkách orgánu.
Aby bylo dosaženo odrazujícího účinku, musí uveřejněné shrnutí obsahovat jméno osoby odpovědné za pochybení, stručný popis pochybení, daný program, dobu trvání případného vyloučení ze zadávání veřejných zakázek a výši případné finanční sankce.
Rozhodnutí se uveřejní poté, co vůči němu byly vyčerpány všechny opravné prostředky, nebo poté, co uplyne lhůta pro podání opravných prostředků, přičemž uveřejněné rozhodnutí zůstává na internetových stránkách až do konce doby vyloučení ze zadávání veřejných zakázek nebo po dobu šesti měsíců od zaplacení finanční sankce, pokud tato sankce byla přijata jako jediné opatření.
Pokud se rozhodnutí o uveřejnění týká fyzických osob, přijímá se s náležitým ohledem na právo na soukromí, přičemž je nutné dodržet práva stanovená nařízením (ES) č. 45/2001.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se různých správních a finančních sankcí vůči uchazečům či zájemcům, kteří uvedli nesprávné informace, dopustili se závažného pochybení, způsobili nesrovnalosti či podvody nebo závažným způsobem porušili smluvní povinnosti.
Článek 110
Kritéria pro zadávání veřejných zakázek
1. Veřejné zakázky se zadávají na základě kritérií pro jejich zadávání vztahujících se k obsahu nabídek poté, co byla v souladu s kritérii pro výběr, která jsou stanovena v dokumentaci k zadávacímu řízení, prověřena způsobilost hospodářských subjektů, které nejsou vyloučeny podle článků 106 a 107 a podle čl. 109 odst. 2 písm. a).
2. Veřejná zakázka se zadává automatickým výběrem nabídky nebo přijetím nabídky, která je ekonomicky nejvýhodnější.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se kritérií pro výběr uchazeče a kritérií pro zadávání veřejných zakázek. Komisi je dále svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými určí dokumenty, jež dokládají hospodářskou, finanční, technickou a odbornou způsobilost, a kterými stanoví podrobná pravidla týkající se elektronických aukcí a neobvykle nízkých nabídek.
Článek 111
Podávání nabídek
1. Postupy pro podávání nabídek musí zajistit skutečnou soutěž a utajení obsahu nabídek až do jejich otevření, které musí proběhnout současně.
2. Komise zajistí vhodnými prostředky a za použití článku 95 přístup uchazečů k obsahu nabídek a k veškerým podkladům v elektronické podobě (elektronické zadávání veřejných zakázek).
Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o pokroku při uplatňování tohoto ustanovení do 28. října 2014 a poté pravidelně ve stejných odstupech.
3. Je-li to považováno za vhodné a přiměřené, může veřejný zadavatel od uchazečů požadovat, aby předem složili jistotu jako záruku, že svou nabídku nestáhnou.
4. S výjimkou veřejných zakázek nízké hodnoty podle čl. 104 odst. 3 je pro otevírání přihlášek nebo nabídek jmenována komise pro otevírání obálek. Každá nabídka nebo přihláška, o níž komise prohlásí, že nesplňuje stanovené podmínky, je odmítnuta.
5. Všechny žádosti o účast nebo nabídky, o kterých komise pro otevírání obálek prohlásí, že splňují stanovené podmínky, jsou na základě kritérií stanovených v dokumentaci k zadávacímu řízení vyhodnoceny s cílem navrhnout veřejnému zadavateli zadání veřejné zakázky nebo pokračovat elektronickou aukcí.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se podávání nabídek a stanovení lhůt pro obdržení nabídek a žádostí o účast, lhůt pro přístup k dokumentaci k zadávacímu řízení a lhůt v naléhavých případech. Komisi je dále svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví různé způsoby komunikace a podrobná pravidla týkající se možnosti složení jistoty, otevírání nabídek, žádostí o účast a výboru pro hodnocení nabídek a žádostí o účast.
Článek 112
Zásady rovného zacházení a transparentnosti
1. V průběhu zadávacího řízení je styk veřejného zadavatele se zájemci nebo uchazeči přípustný pouze za podmínek, které zajišťují transparentnost a rovné zacházení. Tento styk nesmí vést ani ke změně podmínek veřejné zakázky, ani ke změně podmínek původní nabídky.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zásad rovného zacházení a transparentnosti. Komisi je dále svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými určí přípustný styk mezi veřejným zadavatelem a uchazeči v průběhu zadávacího řízení, minimální požadavky na písemný záznam hodnocení a minimální obsah rozhodnutí přijatých veřejným zadavatelem.
Článek 113
Rozhodnutí o zadání veřejné zakázky
1. Schvalující osoba rozhodne v souladu s kritérii pro výběr a kritérii pro zadání veřejné zakázky předem stanovenými v dokumentaci k zadávacímu řízení a v souladu s pravidly o zadávání veřejných zakázek, komu bude veřejná zakázka zadána.
2. Veřejný zadavatel sdělí každému zájemci nebo uchazeči, jehož přihláška nebo nabídka byla odmítnuta, důvody odmítnutí a dobu trvání odkladné lhůty uvedené v čl. 118 odst. 2. Veřejný zadavatel každému uchazeči, který splňuje kritéria pro vyloučení a výběr a který o to písemně požádá, sdělí vlastnosti a relativní výhody přijaté nabídky a jméno uchazeče, kterému byla veřejná zakázka zadána.
Od sdělení některých informací však může být upuštěno, pokud by to bylo překážkou uplatňování práva, pokud by to bylo v rozporu s veřejným zájmem, pokud by to poškozovalo oprávněné obchodní zájmy veřejných nebo soukromých podniků nebo pokud by to mohlo narušit korektní hospodářskou soutěž mezi nimi.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se rozhodnutí o zadání veřejné zakázky a podpisu a uplatňování veřejné zakázky.
Článek 114
Zrušení zadávacího řízení
Veřejný zadavatel může až do podpisu smlouvy upustit od zadání veřejné zakázky nebo zrušit zadávací řízení, aniž by zájemci nebo uchazeči měli nárok na jakékoli odškodnění.
Takové rozhodnutí musí být odůvodněné a musí být zájemcům nebo uchazečům dáno na vědomí.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zrušení zadávacího řízení.
Oddíl 4
Jistoty a nápravná opatření
Článek 115
Jistoty
S výjimkou veřejných zakázek nízké hodnoty může veřejný zadavatel v případě, že to považuje za vhodné a přiměřené, požadovat v jednotlivých případech a na základě analýzy rizik od zhotovitele, dodavatele nebo poskytovatele složení jistoty, aby:
a)
zajistil řádné splnění veřejné zakázky nebo
b)
omezil finanční rizika spojená s platbami předběžného financování.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se jistot, které jsou po zhotovitelích, dodavatelích nebo poskytovatelích požadovány, včetně kritérií pro analýzu rizik.
Článek 116
Chyby, nesrovnalosti a podvody v zadávacím řízení
1. Pokud se ukáže, že v zadávacím řízení došlo k závažným chybám, nesrovnalostem nebo podvodům, přeruší veřejný zadavatel toto řízení a může přijmout jakákoli nezbytná opatření, včetně zrušení řízení.
Pokud se po udělení veřejné zakázky ukáže, že v zadávacím řízení nebo při provádění zakázky došlo k závažným chybám, nesrovnalostem nebo podvodům, může veřejný zadavatel v závislosti na stadiu řízení upustit od zadání veřejné zakázky nebo pozastavit její uplatňování, nebo je-li to vhodné, veřejnou zakázku vypovědět.
Jestliže lze tyto chyby, nesrovnalosti nebo podvody přičíst zhotoviteli, dodavateli či poskytovateli, může veřejný zadavatel rovněž odmítnout uskutečnit platby, získat zpět již vyplacené částky nebo vypovědět všechny smlouvy uzavřené s tímto zhotovitelem, dodavatelem či poskytovatelem v rozsahu odpovídajícím závažnosti chyb, nesrovnalostí nebo podvodu.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se pozastavení uplatňování veřejné zakázky v případě chyb, nesrovnalostí a podvodů.
KAPITOLA 2
Ustanovení použitelná pro veřejné zakázky zadávané orgány na vlastní účet
Článek 117
Veřejný zadavatel
1. Orgány se považují za veřejného zadavatele v případech veřejných zakázek, které zadávají na vlastní účet. V souladu s článkem 65 provedou pověření potřebná k vykonávání funkce veřejného zadavatele.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se pověřování funkcí veřejného zadavatele, včetně stanovení příslušných úrovní pro výpočet finančních limitů.
Článek 118
Finanční limity
1. S výhradou části druhé hlavy IV stanovuje směrnice 2004/18/ES finanční limity, které určují:
a)
způsoby uveřejnění uvedené v článku 103;
b)
výběr z řízení uvedených v čl. 104 odst. 1;
c)
odpovídající lhůty.
2. S výhradou výjimek a podmínek, které mají být uvedeny v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení, nesmí veřejný zadavatel v případě veřejných zakázek, na něž se vztahuje směrnice 2004/18/ES, podepsat veřejnou zakázku nebo rámcovou smlouvu s úspěšným uchazečem, dokud neuplyne odkladná lhůta.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se finančních limitů, samostatných zakázek a zakázek sestávajících z dílčích plnění, odhadů hodnoty určitých zakázek a odkladné lhůty před podpisem smlouvy.
Článek 119
Pravidla účasti na zadávacím řízení
1. Zadávacího řízení se může za stejných podmínek účastnit každá fyzická nebo právnická osoba, která spadá do oblasti působnosti Smluv, a každá fyzická nebo právnická osoba ze třetí země, která s Unií uzavřela zvláštní dohodu v oblasti veřejných zakázek, za podmínek stanovených v uvedené dohodě.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se dokladů, jež je třeba poskytnout za účelem přístupu k veřejným zakázkám.
2. Evropský úřad pro boj proti podvodům vykonává pravomoci svěřené Komisi nařízením Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. prosince 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostech (18) při provádění inspekcí a kontrol na místě v členských státech a v souladu s platnými dohodami o spolupráci a vzájemné pomoci ve třetích zemích a v prostorách mezinárodních organizací.
Článek 120
Pravidla Světové obchodní organizace pro zadávání veřejných zakázek
V případech, ve kterých se použije Mnohostranná dohoda o vládních zakázkách uzavřená v rámci Světové obchodní organizace, se mohou veřejných zakázek účastnit také příslušníci států, které uvedenou dohodu ratifikovaly, za podmínek v ní stanovených.
HLAVA VI
GRANTY
KAPITOLA 1
Oblast působnosti a forma grantů
Článek 121
Oblast působnosti grantů
1. Granty jsou finanční příspěvky poskytované jako dary z rozpočtu na financování:
a)
akcí určených na podporu dosažení některého politického cíle Unie;
b)
fungování subjektu, který sleduje cíl, jenž je v obecném zájmu Unie nebo je součástí některé politiky Unie a podporuje ji (dále jen „granty na provozní náklady“).
Granty jsou předmětem buď písemné dohody, nebo rozhodnutí Komise oznámeného úspěšnému žadateli o grant.
Komise může zavést zabezpečené elektronické systémy pro výměnu informací s příjemci grantu.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými podrobně určí oblast působnosti grantů a stanoví pravidla pro určení, zda se použijí grantové dohody nebo rozhodnutí o udělení grantu. Komisi je dále svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se systému elektronické výměny informací, včetně podmínek, za nichž mají být dokumenty podané prostřednictvím těchto systémů, a to i dohody o udělení grantu, považovány za originální a podepsané, a včetně využívání rámcových partnerství.
2. Za granty ve smyslu této hlavy se nepovažují:
a)
výdaje na členy a zaměstnance orgánů a příspěvky na evropské školy;
b)
veřejné zakázky podle článku 101, podpory vyplacené jako makrofinanční pomoc a rozpočtová podpora;
c)
finanční nástroje ani podíly nebo kapitálová účast v mezinárodních finančních institucích, jako je Evropská banka pro obnovu a rozvoj (EBOR), nebo ve specializovaných subjektech Unie, jako je Evropský investiční fond;
d)
členské příspěvky, které Unie hradí organizacím, jichž je členem;
e)
výdaje uskutečněné v rámci sdíleného řízení a nepřímého řízení ve smyslu článků 58, 59 a 60, není-li ve finančních pravidlech týkajících se rozpočtu subjektů nebo osob pověřených podle čl. 58 odst. 1 písm. c) nebo v pověřovacích dohodách stanoveno jinak;
f)
příspěvky poskytnuté výkonným agenturám uvedeným v článku 62 na základě jejich zřizovacího aktu;
g)
výdaje na trhy s produkty rybolovu uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. f) nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (19);
h)
platby cestovních výloh a denních diet osobám, které byly orgány pozvány nebo pověřeny určitými úkoly, a jakékoli jiné náhrady, které byly těmto osobám případně vyplaceny;
i)
ceny udělené za úspěchy v soutěžích, na něž se použije část první hlava VII.
3. Snížené úrokové sazby a subvence poplatků za jistoty se považují za granty, pokud nejsou spolu s finančními nástroji spojeny do jednoho opatření, jak je uvedeno v části první hlavě VIII.
Na tyto snížené sazby a subvence se vztahuje tato hlava, s výjimkou:
a)
zásady spolufinancování uvedené v čl. 125 odst. 3;
b)
zásady neziskovosti uvedené v čl. 125 odst. 4;
c)
hodnocení finančních možností žadatele podle čl. 132 odst. 1 u akcí, jejichž cílem je zvýšení finanční kapacity příjemce grantu nebo vytvoření příjmu.
4. Každý orgán může v řádně odůvodněných případech, kdy není vhodné provádět zadávací řízení, udělovat granty na komunikační činnosti.
Článek 122
Příjemci grantu
1. Pokud kritéria pro udělení grantu splňuje několik subjektů, jež spolu tvoří jeden subjekt, může se tento subjekt považovat za jediného příjemce grantu, a to i tehdy, je-li vytvořen zvlášť za účelem provedení akce, která má být z daného grantu financována.
2. Pro účely této hlavy se za subjekty přidružené k příjemci grantu považují tyto subjekty:
a)
subjekty, které tvoří příjemce grantu podle odstavce 1;
b)
subjekty, které splňují kritéria způsobilosti, kterých se netýkají situace uvedené v čl. 131 odst. 4 a které mají vztah k příjemci grantu, zejména právní nebo kapitálový, jenž se neomezuje na danou akci, ani nebyl vytvořen pouze za účelem jejího provedení.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými určí minimální obsah grantových dohod nebo rozhodnutí o udělení grantu, zejména pokud se grant uděluje několika subjektům, konkrétní povinnosti případného koordinátora a ostatních příjemců grantu, příslušný systém odpovědnosti a podmínky přidávání příjemců grantu na seznam a jejich vyškrtnutí ze seznamu.
Článek 123
Formy grantů
1. Granty mohou být uděleny v kterékoli z těchto forem:
a)
proplacení stanoveného podílu skutečně vynaložených způsobilých nákladů uvedených v článku 126;
b)
proplacení na základě jednotkových nákladů;
c)
jednorázové částky;
d)
paušální financování;
e)
kombinace forem uvedených v písmenech a) až d).
2. Při určování vhodné formy grantu je třeba v co nejvyšší možné míře vzít v úvahu zájmy a účetní metody potenciálních příjemců grantu.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se různých forem grantů, včetně grantů nízké hodnoty.
Článek 124
Jednorázové částky, jednotkové náklady a paušální financování
1. Aniž jsou dotčena ustanovení základního právního aktu, schvaluje se využití jednorázových částek, jednotkových nákladů nebo paušálního financování rozhodnutím Komise, které zajišťuje dodržování zásady rovného zacházení s příjemci grantu v rámci stejné kategorie akcí nebo pracovních programů.
V případech, kdy maximální částka grantu nepřesahuje částku grantu nízké hodnoty, může grant schválit příslušná schvalující osoba.
2. Ke schválení grantu je nutno předložit přinejmenším tyto podklady:
a)
zdůvodnění vhodnosti daných forem financování s ohledem na povahu podporovaných akcí nebo pracovních programů, na rizika nesrovnalostí a podvodů a na náklady na kontrolu;
b)
uvedení nákladů nebo kategorií nákladů krytých formou jednorázových částek, jednotkových nákladů nebo paušálního financování, přičemž se vyloučí náklady nezpůsobilé podle platných pravidel Unie;
c)
popis metod pro určení jednorázových částek, jednotkových nákladů nebo paušálního financování a podmínky, na jejichž základě lze v rozumné míře zajistit, že budou dodrženy zásady neziskovosti a spolufinancování a zabráněno dvojímu financování nákladů. Tyto metody musí být založeny na:
i)
statistických údajích nebo obdobných objektivních ukazatelích, nebo
ii)
na individuálním přístupu k příjemcům grantu na základě certifikovaných a auditem ověřitelných historických údajů o příjemci grantu nebo jeho obvyklých postupů účtování nákladů.
3. Je-li schváleno využívání obvyklých postupů účtování nákladů příjemce grantu, může příslušná schvalující osoba posoudit soulad těchto postupů s podmínkami ex ante stanovenými v odstavci 2 nebo prostřednictvím vhodné strategie pro kontroly ex post.
Byl-li soulad obvyklých postupů účtování nákladů používaných příjemci grantu s podmínkami uvedenými v odstavci 2 zjištěn ex ante, není možné výši jednorázových částek, jednotkových nákladů nebo paušálního financování, jež je stanovena uplatněním těchto postupů, zpochybnit kontrolami ex post.
Příslušná schvalující osoba může mít za to, že obvyklé postupy účtování nákladů příjemce grantu jsou v souladu s podmínkami uvedenými v odstavci 2, jestliže byly tyto postupy schváleny vnitrostátními orgány ve srovnatelných systémech financování.
4. Rozhodnutí o udělení grantu nebo grantová dohoda může povolit nebo nařídit paušální financování nepřímých nákladů příjemce grantu do maximální výše 7 % celkových přímých způsobilých nákladů akce kromě případů, kdy příjemce grantu obdrží grant na provozní náklady financovaný z rozpočtu. Strop 7 % může být překročen na základě odůvodněného rozhodnutí Komise.
5. Vlastníci malých a středních podniků a jiné fyzické osoby, které nepobírají mzdu, mohou uplatnit způsobilé náklady na zaměstnance vzniklé při provádění akce nebo pracovního programu na základě jednotkových nákladů stanovených rozhodnutím Komise.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se jednorázových částek, jednotkových nákladů a paušálního financování.
KAPITOLA 2
Zásady
Článek 125
Obecné zásady pro udělování grantů
1. Při udělování grantů musí být dodržovány zásady transparentnosti a rovného zacházení.
2. Aniž je dotčen článek 130, nesmějí být granty kumulativní ani udělovány zpětně.
3. Granty musí zahrnovat spolufinancování, aniž jsou dotčena zvláštní pravidla stanovená v části druhé hlavě IV.
Není-li v tomto nařízení stanoveno jinak, jsou statut a financování politických stran na evropské úrovni stanoveny v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2004/2003 ze dne 4. listopadu 2003 o statutu a financování politických stran na evropské úrovni (20).
4. Účelem ani důsledkem grantů nesmí být dosažení zisku v rámci akce nebo pracovního programu příjemce grantu (dále jen „zásada neziskovosti“).
První pododstavec se nevztahuje na:
a)
akce, jejichž cílem je zvýšení finanční kapacity příjemce grantu, nebo akce, které vytvářejí příjem k zajištění svého trvání i po uplynutí doby financování ze zdrojů Unie stanoveného v rozhodnutí o udělení grantu nebo v grantové dohodě;
b)
stipendia na studium, výzkum nebo odbornou přípravu vyplácená fyzickým osobám;
c)
další přímé podpory vyplácené nejpotřebnějším fyzickým osobám, například nezaměstnaným a uprchlíkům;
d)
granty založené na paušálních sazbách, jednorázových částkách nebo na jednotkových nákladech, pokud jsou tyto sazby, částky a náklady v souladu s podmínkami stanovenými v čl. 124 odst. 2;
e)
granty nízké hodnoty.
Pokud dochází k tvorbě zisku, je Komise oprávněna požadovat podíl na zisku odpovídající příspěvku Unie na způsobilé náklady, které příjemci grantu v souvislosti s prováděním akce nebo pracovního programu skutečně vznikly.
5. Pro účely této hlavy se zisk definuje jako přebytek příjmů nad způsobilými náklady příjemce grantu v době podání žádosti o výplatu zůstatku.
Příjmy uvedené v prvním pododstavci se omezují na příjem získaný při provádění akce nebo pracovního programu a na finanční prostředky, které dárci určili konkrétně na financování způsobilých nákladů.
V případě grantu na provozní náklady se pro účely ověření souladu se zásadou neziskovosti nepřihlíží k částkám vyčleněným na vytvoření rezerv.
6. Dosáhne-li politická strana na úrovni Unie na konci rozpočtového roku, na který obdržela grant na provozní náklady, přebytku příjmů nad výdaji, může být část tohoto přebytku až do výše 25 % celkových příjmů za daný rok přenesena odchylně od zásady neziskovosti stanovené v odstavci 4 do následujícího roku, pokud se použije před koncem prvního čtvrtletí tohoto následujícího roku.
Pro účely ověření souladu se zásadou neziskovosti se nezapočítávají vlastní zdroje, zejména dary a členské poplatky, získané během roční činnosti politické strany na úrovni Unie, které převyšují 15 % způsobilých nákladů, jež má nést příjemce grantu.
Druhý pododstavec se nepoužije, pokud finanční rezervy politické strany na úrovni Unie překročí 100 % průměrných ročních příjmů této politické strany.
7. Bez výzvy k podávání návrhů lze granty udělovat EIB nebo Evropskému investičnímu fondu na akce technické pomoci. V těchto případech se nepoužijí čl. 131 odst. 2 až 5 a čl. 132 odst. 1.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, které doplňují obecné zásady platné pro granty, včetně zásady neziskovosti a zásady spolufinancování. Komisi je dále svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými definuje technickou pomoc.
Článek 126
Způsobilé náklady
1. Granty nesmějí překročit celkový strop vyjádřený formou absolutní částky, který se stanovuje na základě odhadu způsobilých nákladů.
Granty nesmějí překročit způsobilé náklady.
2. Způsobilými náklady se rozumějí náklady příjemce grantu, které splňují veškerá tato kritéria:
a)
vznikly v průběhu trvání akce nebo pracovního programu, s výjimkou nákladů souvisejících se závěrečnými zprávami a osvědčeními o auditu;
b)
jsou uvedeny v celkovém odhadovaném rozpočtu akce nebo pracovního programu;
c)
jsou nezbytné k provedení akce nebo pracovního programu, který je předmětem grantu;
d)
lze je identifikovat a ověřit, zejména tím, že jsou zaznamenány v účetních záznamech příjemce grantu a stanoveny v souladu s platnými účetními standardy země, ve které je příjemce grantu usazen, a v souladu s běžnou praxí účtování nákladů příjemce grantu;
e)
splňují požadavky platných daňových a sociálních právních předpisů;
f)
jsou přiměřené, odůvodněné a splňují zásadu řádného finančního řízení, zejména pokud jde o hospodárnost a účelnost.
3. Ve výzvách k podávání návrhů se stanoví kategorie nákladů považovaných za způsobilé pro financování Unií.
Aniž je dotčen základní právní akt a vedle odstavce 2, jsou níže uvedené kategorie nákladů způsobilé, pokud je za způsobilé prohlásí příslušná schvalující osoba v rámci výzvy k podávání návrhů:
a)
náklady vzniklé na základě jistoty, kterou příjemce grantu složil pro účely předběžného financování, pokud ji příslušná schvalující osoba požaduje v souladu s čl. 134 odst. 1;
b)
náklady spojené s externími audity, pokud je příslušná schvalující osoba požaduje na podporu žádostí o platbu;
c)
daň z přidané hodnoty (DPH), která není v rámci platných právních předpisů členských států týkajících se DPH vratná a kterou zaplatil příjemce grantu, jenž není osobou nepovinnou k dani podle čl. 13 odst. 1 prvního pododstavce směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (21);
d)
amortizační náklady, pokud příjemci grantu skutečně vznikly;
e)
mzdové náklady vnitrostátních správních orgánů, pokud jsou spojeny s náklady na činnost, kterou by příslušný orgán veřejné moci nevykonával, kdyby se dotčený projekt neprováděl.
4. Příslušná schvalující osoba může v rámci výzvy k podávání návrhů schválit jako způsobilé náklady vzniklé subjektům přidruženým k příjemci grantu popsané v článku 122. V tomto případě musí být splněny všechny tyto podmínky:
a)
dotčené subjekty jsou uvedeny v grantové dohodě nebo rozhodnutí o udělení grantu;
b)
dotčené subjekty se řídí předpisy platnými pro příjemce grantu v rámci grantové dohody nebo rozhodnutí o udělení grantu, pokud jde o způsobilost nákladů a právo Komise, Evropského úřadu pro boj proti podvodům a Účetního dvora provádět kontroly a audit.
5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví další specifikaci způsobilých nákladů.
Článek 127
Spolufinancování ve formě věcného plnění
1. Pro účel výpočtu zisku z grantu se spolufinancování ve formě věcného plnění nezohledňuje.
2. Příslušná schvalující osoba může v případě, že je to nezbytné či vhodné, spolufinancování ve formě věcného plnění přijmout. Je-li spolufinancování ve formě věcného plnění nabízeno k podpoře grantů nízké hodnoty a příslušná schvalující osoba se ho rozhodne odmítnout, zdůvodní, proč toto spolufinancování není nezbytné nebo vhodné.
Hodnota těchto příspěvků nesmí překročit:
a)
buď náklady, které třetím osobám skutečně vznikly a které jsou řádně doloženy účetními doklady;
b)
anebo v případě neexistence takových dokladů náklady, které odpovídají obvyklým nákladům na dotčeném trhu.
Příspěvky ve formě věcného plnění jsou v odhadu rozpočtu vedeny samostatně, aby odrážely celkovou výši zdrojů přidělených na danou akci. Jejich jednotková hodnota je ohodnocena v prozatímním rozpočtu a dále se nemění.
Příspěvky ve formě věcného plnění musí být v souladu s vnitrostátními daňovými předpisy a předpisy týkajícími se sociálního zabezpečení.
Článek 128
Transparentnost
1. Granty musí být předmětem pracovního programu, který se před prováděním zveřejní.
Tento pracovní program se provádí uveřejněním výzvy k podávání návrhů, s výjimkou řádně odůvodněných naléhavých výjimečných případů, případů, kdy to není možné z důvodu vlastností příjemce grantu nebo dané akce, anebo případů, kdy je příjemce grantu označen v základním právním aktu.
První pododstavec se nepoužije v případě pomoci pro řešení krizí, operací civilní ochrany nebo operací humanitární pomoci.
2. Ve výzvách k podávání návrhů se uvede plánované datum, do kterého musí být všichni žadatelé informováni o výsledku posouzení jejich žádosti, a orientační datum podpisu grantových dohod nebo oznámení rozhodnutí o udělení grantu.
Uvedená data se stanovují na základě těchto dob:
a)
pro informování všech žadatelů o výsledku posouzení jejich žádosti: nejdéle šest měsíců od uplynutí lhůty pro podání úplných návrhů;
b)
pro podpis grantových dohod se žadateli nebo oznámení rozhodnutí o udělení grantu: nejdéle tři měsíce ode dne, kdy byli žadatelé informováni, že byli úspěšní.
Tyto doby lze upravit tak, aby se přihlédlo k době nutné ke splnění zvláštních postupů, které mohou být v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (22) požadovány v základním právním aktu, přičemž ve výjimečných, řádně odůvodněných případech mohou být překročeny, zejména pokud se jedná o složité akce s velkým počtem žadatelů nebo dojde-li k průtahům přičitatelných žadatelům.
Pověřená schvalující osoba ve své výroční zprávě o činnosti informuje o průměrné době pro informování žadatelů, pro podpis grantových dohod nebo pro oznámení rozhodnutí o udělení grantu. Jsou-li doby uvedené v druhém pododstavci překročeny, uvede pověřená schvalující osoba důvody tohoto překročení, a pokud toto překročení není řádně odůvodněno v souladu s třetím pododstavcem, navrhne nápravná opatření.
3. Všechny granty udělené v průběhu rozpočtového roku se každoročně zveřejňují v souladu s čl. 35 odst. 2 a 3.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se požadavků na pracovní program, obsahu výzev k podávání návrhů, výjimek z výzev k předkládání návrhů, informací pro žadatele a následného uveřejňování.
Článek 129
Zákaz kumulace
1. Na každou akci může být určitému příjemci grantu udělen z rozpočtu pouze jeden grant, není-li v příslušných základních právních aktech stanoveno jinak.
Jednomu příjemci grantu může být za jeden rozpočtový rok z rozpočtu udělen pouze jeden grant na provozní náklady.
Žadatel neprodleně uvědomí schvalující osoby o veškerých vícenásobných žádostech a vícenásobných grantech týkajících se téže akce nebo téhož pracovního programu.
Za žádných okolností nesmějí být tytéž náklady financovány z rozpočtu dvakrát.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zákazu kumulace grantů.
Článek 130
Zákaz retroaktivity
1. Grant na již zahájené akce lze udělit pouze v případě, že žadatel může prokázat, že akce musela být zahájena ještě před podpisem grantové dohody nebo před oznámením rozhodnutí o udělení grantu.
V těchto případech nesmějí být způsobilé náklady vynaloženy přede dnem podání žádosti o grant, pokud se nejedná o řádně odůvodněné výjimečné případy, které stanovuje základní právní akt, nebo pokud se nejedná o mimořádně naléhavou pomoc pro řešení krizí, operace civilní ochrany a operace humanitární pomoci nebo o situace, kdy hrozí bezprostřední riziko nebo u nichž hrozí, že přerostou v ozbrojený konflikt nebo že dojde k destabilizaci země, přičemž včasný zásah Unie by měl z hlediska předcházení konfliktu zásadní význam.
Udělení grantu se zpětným účinkem na již ukončenou akci je vyloučeno.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zákazu retroaktivity.
2. V případě grantů na provozní náklady musí být grantová dohoda podepsána nebo rozhodnutí o udělení grantu oznámeno do šesti měsíců po začátku rozpočtového roku příjemce grantu. Způsobilé náklady nesmějí být vynaloženy přede dnem podání žádosti o grant ani před začátkem rozpočtového roku příjemce grantu.
KAPITOLA 3
Řízení o udělení grantu
Článek 131
Žádosti o grant
1. Žádosti o grant se podávají písemně, případně v zabezpečené elektronické podobě.
Komise poskytne v případech, kdy to lze provést, možnost podat žádosti o grant prostřednictvím internetu.
2. Za způsobilé se považují žádosti o grant podané:
a)
právnickými osobami nebo
b)
fyzickými osobami, vyžaduje-li to povaha nebo vlastnosti dané akce nebo cíl sledovaný žadatelem.
Pro účely prvního pododstavce písm. a) mohou být žádosti o grant způsobilé, pokud je podají subjekty bez právní subjektivity podle platného vnitrostátního práva, za předpokladu, že jejich zástupci mají způsobilost činit právní úkony jménem subjektu a ručí za ochranu finančních zájmů Unie stejným způsobem jako právnické osoby.
3. Žádost musí uvést právní postavení žadatele a prokázat jeho finanční a provozní způsobilost provést navrhovanou akci nebo pracovní program.
Za tímto účelem žadatel předloží čestné prohlášení a, s výjimkou žádosti o grant nízké hodnoty, veškeré podklady, které na základě posouzení rizik požaduje příslušná schvalující osoba. Požadované doklady se uvádějí ve výzvě k podávání návrhů.
Ověření finanční způsobilosti se nevztahuje na fyzické osoby, které obdržely stipendia, na nejpotřebnější fyzické osoby, které získávají přímou podporu, ani na veřejné subjekty nebo mezinárodní organizace. Příslušná schvalující osoba může na základě posouzení rizik upustit od požadavku na ověření provozní způsobilosti veřejných subjektů nebo mezinárodních organizací.
4. Na žadatele o grant se použije čl. 106 odst. 1 a články 107, 108 a 109. Žadatelé prokáží, že se nenacházejí v žádné ze situací uvedených ve zmíněných článcích. Příslušná schvalující osoba však toto prokázání nevyžaduje v těchto případech:
a)
u grantů nízké hodnoty;
b)
pokud bylo takové prokázání v poslední době předloženo v jiném řízení o udělení grantu.
5. Příslušná schvalující osoba může žadatelům uložit podle článku 109 účinné, přiměřené a odrazující správní a finanční sankce.
Tyto sankce mohou být uloženy též příjemcům grantu, kteří při podání žádosti nebo během provádění grantu neposkytli informace požadované příslušnou schvalující osobou nebo poskytli vědomě nesprávné informace.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se žádostí o grant, prokazování toho, že se žadatele netýkala situace zakládající vyloučení, žadatelů bez právní subjektivity, právnických osob tvořících jednoho žadatele, finančních a správních sankcí, kritérií způsobilosti a grantů nízké hodnoty.
Článek 132
Kritéria pro výběr a udělení grantu
1. Kritéria pro výběr oznámená předem ve výzvě k podávání návrhů umožní zhodnocení schopnosti žadatele dokončit navrhovanou akci nebo pracovní program.
2. Kritéria pro udělení grantu oznámená předem ve výzvě k podávání návrhů umožní zhodnocení kvality podaných návrhů z hlediska stanovených cílů a priorit.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se kritérií pro výběr a kritérií pro udělení grantu.
Článek 133
Hodnocení
1. Návrhy se hodnotí na základě předem oznámených kritérií pro výběr a kritérií pro udělení grantu s cílem zjistit, které návrhy lze financovat.
2. Na základě hodnocení uvedeného v odstavci 1 vypracuje příslušná schvalující osoba seznam příjemců grantu s uvedením schválených částek.
3. Příslušná schvalující osoba písemně vyrozumí žadatele o tom, jak bylo o jejich žádostech rozhodnuto. Jestliže požadovaný grant nebyl udělen, sdělí dotčený orgán důvody zamítnutí žádosti, zejména s ohledem na kritéria pro výběr a kritéria pro udělení grantu.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se hodnocení a udílení grantů a poskytování informací žadatelům.
KAPITOLA 4
Platby a kontrola
Článek 134
Jistota pro účely předběžného financování
1. Příslušná schvalující osoba může, pokud to považuje za vhodné a přiměřené, v jednotlivých případech a na základě analýzy rizik požadovat od příjemce grantu složení jistoty předem, aby se omezila finanční rizika spojená s poskytnutím předběžného financování.
2. Bez ohledu na odstavec 1 se u grantů nízké hodnoty složení jistoty nevyžaduje.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se jistoty pro účely předběžného financování.
Článek 135
Vyplácení grantů a kontroly
1. Konečná výše grantu se stanoví až poté, co příslušná pověřená schvalující osoba schválí závěrečné zprávy a účty, aniž jsou dotčeny následné kontroly provedené dotčeným orgánem, které je nutno uskutečnit včas.
2. Pokud se ukáže, že v řízení o udělení grantu došlo k závažným chybám, nesrovnalostem nebo podvodům, přeruší příslušná schvalující osoba toto řízení a může přijmout jakákoli nezbytná opatření, včetně zrušení dotyčného řízení. Na případy podezření z podvodu ihned upozorní Evropský úřad pro boj proti podvodům.
3. Pokud se po udělení grantu ukáže, že v řízení o udělení grantu nebo při provádění grantu došlo k závažným chybám, nesrovnalostem, podvodům nebo porušení povinnosti, může příslušná schvalující osoba, v závislosti na stadiu řízení a pod podmínkou, že žadateli nebo příjemci grantu byla dána možnost se vyjádřit:
a)
odmítnout podepsat grantovou dohodu nebo oznámit rozhodnutí o udělení grantu;
b)
pozastavit provádění grantu; nebo
c)
je-li to vhodné, vypovědět grantovou dohodu nebo zrušit rozhodnutí o udělení grantu.
4. Jestliže lze tyto chyby, nesrovnalosti nebo podvody přičíst příjemci grantu nebo jestliže příjemce grantu porušil své povinnosti vyplývající z grantové dohody nebo z rozhodnutí o udělení grantu, může příslušná schvalující osoba rovněž snížit výši grantu nebo získat zpět neoprávněně vyplacené částky podle grantové dohody nebo rozhodnutí o udělení grantu, a to v rozsahu odpovídajícím závažnosti chyb, nesrovnalostí, podvodů nebo porušení povinností, pod podmínkou, že příjemci grantu byla dána možnost se vyjádřit.
5. Pokud kontroly či audity odhalí systémové nebo opakující se chyby, nesrovnalosti, podvody nebo porušení povinností, které lze přičíst příjemci grantu a které mají významný dopad na řadu grantů, jež mu byly uděleny za podobných podmínek, může příslušná schvalující osoba pozastavit provádění všech dotčených grantů, nebo je-li to vhodné, vypovědět dotčené grantové dohody s tímto příjemcem grantu nebo zrušit rozhodnutí o udělení grantu tomuto příjemci grantu, a to v závislosti na závažnosti chyb, nesrovnalostí či podvodů nebo porušení povinností, pod podmínkou, že příjemci grantu byla dána možnost se vyjádřit.
Příslušná schvalující osoba může rovněž po sporném řízení snížit výši grantů nebo získat zpět neoprávněně vyplacené částky, pokud jde o všechny granty, kterých se týkají systémové nebo opakující se chyby, nesrovnalosti, podvody nebo porušení povinností uvedené v prvním pododstavci, které lze podrobit auditu podle grantových dohod nebo rozhodnutí o udělení grantu.
6. Příslušná schvalující osoba určí, je-li to možné a účelné, o jakou částku by se granty měly snížit nebo jaká částka by měla být získána zpět, na základě nákladů, které byly v případě každého grantu neoprávněně uvedeny jako způsobilé, a to po přijetí přepracovaných finančních výkazů, které příjemce grantu předložil.
7. Není-li u každého příslušného grantu možné nebo účelné přesně zjistit výši nezpůsobilých nákladů, lze výši grantů, která má být snížena nebo získána zpět, stanovit extrapolací míry snížení grantů nebo míry získání prostředků vyplacených v rámci grantů zpět u těch grantů, u nichž byly zjištěny systémové nebo opakované chyby, nebo pokud nezpůsobilé náklady nemohou sloužit za základ stanovení částek, které mají být sníženy nebo získány zpět, lze tuto výši stanovit na základě paušální sazby s přihlédnutím k zásadě proporcionality. Příjemci grantu je dána možnost vyjádřit se k metodě extrapolace nebo paušální sazby, která má být použita, a navrhnout před snížením grantu nebo získáním neoprávněně vyplacených částek zpět řádně odůvodněný jiný způsob nebo jinou sazbu.
8. Komise zajistí rovné zacházení s příjemci grantu v rámci programu, zejména pokud je prováděn více příslušnými schvalujícími osobami.
Příjemci grantu jsou v souladu s článkem 97 informováni o možnostech napadnout rozhodnutí přijatá podle odstavců 3, 4, 5, 6 a 7 tohoto článku.
9. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se vyplácení grantů a kontrol, včetně pravidel týkajících se podkladů a pozastavení a snížení grantů.
Článek 136
Uchovávání dokladů
1. Příjemci grantu uchovávají záznamy, podklady, statistické záznamy a jiné doklady týkající se grantu po dobu pěti let ode dne výplaty zůstatku a v případě grantů nízké hodnoty po dobu tří let.
2. Doklady týkající se auditů, opravných prostředků, soudních sporů nebo vymáhání pohledávek vzniklých při provádění projektu musí být uchovávány až do doby, kdy jsou tyto audity, opravné prostředky, spory nebo pohledávky vyřízeny.
KAPITOLA 5
Provádění
Článek 137
Smlouvy o provedení a finanční podpora třetím osobám
1. Pokud provedení akce nebo pracovního programu vyžaduje udělení finanční podpory třetím osobám, smí příjemce grantu tuto finanční podporu poskytnout, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
příslušná schvalující osoba před udělením grantu ověřila, zda příjemce grantu nabízí dostatečné záruky inkasa částek dlužných Komisi;
b)
podmínky pro její poskytnutí jsou přísně vymezeny v rozhodnutí o udělení grantu nebo v grantové dohodě mezi příjemcem grantu a Komisí tak, aby příjemci grantu nebyl ponechán prostor pro volné uvážení;
c)
jedná se o malé částky, kromě případů, kdy je poskytnutí finanční podpory základním cílem akce.
2. Každé rozhodnutí o udělení grantu nebo grantová dohoda musí výslovně zmocnit Komisi a Účetní dvůr k provádění kontrol týkajících se veškerých dokladů, budov a informací, včetně informací uložených na elektronických nosičích, u všech třetích osob, které obdržely finanční prostředky Unie.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se smluv o provedení a poskytování finanční podpory třetím osobám.
HLAVA VII
CENY
Článek 138
Obecná pravidla
1. Při udílení cen jsou dodržovány zásady transparentnosti a rovného zacházení a ceny podporují dosahování politických cílů Unie.
2. Za tímto účelem probíhá udílení cen v rámci pracovního programu, který se před provedením uveřejní. Pracovní program se provádí vyhlašováním soutěží.
Soutěže o ceny o jednotkové hodnotě nejméně 1 000 000 EUR lze uveřejnit, pouze pokud jsou uvedeny v prohlášeních či v jakémkoli jiném příslušném dokumentu uvedeném v čl. 38 odst. 3 písm. e).
V pravidlech soutěže jsou stanoveny alespoň podmínky účasti, včetně kritérií pro vyloučení ze soutěže uvedených v čl. 106 odst. 1 a článcích 107, 108 a 109, kritéria pro udělení ceny, její výše a podmínky jejího vyplacení.
Ceny se nesmějí udílet přímo bez uskutečnění soutěže a uveřejňují se každoročně v souladu s čl. 35 odst. 2 a 3.
3. Soutěžní příspěvky vyhodnocuje odborná komise na základě uveřejněných pravidel soutěže.
Ceny poté uděluje příslušná schvalující osoba na základě posouzení provedeného odbornou komisí, která se na základě posouzení kvality soutěžních příspěvků rozhodne, zda udělení ceny doporučí či nikoli.
4. Výše ceny nezávisí na nákladech, které vítězi vznikly.
5. Pokud provedení akce nebo pracovního programu vyžaduje, aby příjemce grantu Unie udělil ceny třetím osobám, smí příjemce grantu tyto ceny udělit, je-li minimální obsah pravidel soutěže ve smyslu odstavce 2 přísně vymezen v rozhodnutí o udělení grantu nebo v grantové dohodě mezi příjemcem grantu a Komisí tak, aby příjemci grantu nebyl ponechán prostor pro volné uvážení.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se cen, včetně časového plánu, pravidel soutěže, následného uveřejňování, vyhodnocování, poskytování informací a oznamování vítězů.
HLAVA VIII
FINANČNÍ NÁSTROJE
Článek 139
Oblast působnosti
1. Finanční nástroje se schvalují základním právním aktem.
Odchylně od prvního pododstavce lze finanční nástroje vytvořit v řádně odůvodněných případech i bez schválení základním právním aktem, pokud jsou do rozpočtu začleněny v souladu s čl. 49 odst. 1 písm. e).
2. Pokud se podpora Unie poskytuje prostřednictvím finančních nástrojů a je spolu s opatřeními, jež s finančními nástroji přímo souvisejí, spojena do jednoho opatření, které je namířeno na stejné konečné příjemce finančních prostředků, včetně technické pomoci, snížených úrokových sazeb a subvencí poplatků za záruky, vztahuje se tato hlava na všechny prvky daného opatření.
3. Pokud jsou v případě prvků, které nemají přímou souvislost s finančními nástroji, finanční nástroje spojeny s granty financovanými z rozpočtu v souladu s částí první hlavou VI, je nutné pro každý zdroj financování vést samostatné záznamy.
4. Komise může uplatňovat finanční nástroje v rámci přímého nebo nepřímého řízení, je-li tak stanoveno v základním právním aktu; v druhém případě svěří úkoly subjektům podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodů ii), iii), v) a vi).
Subjekty pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodů ii), iii), v) a vi) mohou při uplatňování finančních nástrojů dále v rámci své odpovědnosti využíváním finančních nástrojů částečně zčásti pověřit finanční zprostředkovatele, pokud zajistí, aby tito finanční zprostředkovatelé splňovali kritéria stanovená v čl. 140 odst. 1, 3 a 5. Finanční zprostředkovatelé se vybírají otevřenými, transparentními, přiměřenými a nediskriminačními postupy, v nichž je vyloučen střet zájmů.
Komise nese i nadále odpovědnost za zajištění souladu prováděcího rámce finančních nástrojů se zásadou řádného finančního řízení a přispívá k plnění obsahově a časově vymezených politických cílů, které lze hodnotit z hlediska výkonu a výsledků. Komise odpovídá za uplatňování finančních nástrojů, aniž je dotčena právní a smluvní odpovědnost pověřených subjektů v souladu s platným právem.
5. Jsou-li finanční nástroje uplatňovány v rámci sdíleného řízení s členskými státy, jsou pravidla pro tyto nástroje, včetně pravidel týkajících se příspěvků na finanční nástroje spravované přímo či nepřímo podle této hlavy, stanovena v nařízeních uvedených v článku 175.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se finančních nástrojů, včetně výběru subjektů pověřených uplatňováním finančních nástrojů, obsahu pověřovacích dohod, nákladů řízení a poplatků za řízení, zvláštních pravidel pro svěřenské účty, přímého uplatňování finančních nástrojů a výběru řídících subjektů, finančních zprostředkovatelů a konečných příjemců finančních prostředků.
Článek 140
Zásady a podmínky platné pro finanční nástroje
1. Finanční nástroje jsou používány v souladu se zásadami řádného finančního řízení, transparentnosti, proporcionality, zákazu diskriminace, rovného zacházení a subsidiarity a v souladu se svými cíli a s dobou trvání, kterou pro ně základní právní akt případně stanoví.
2. Finanční nástroje musí splňovat toto:
a)
řešení případů selhání trhu a nepříznivé investiční situace, jejichž rentabilita byla prokázána, ale které nemají zajištěno dostatečné financování z tržních zdrojů;
b)
doplňkovost: cílem finančních nástrojů není nahradit finanční nástroje členského státu, soukromé financování či jiné finanční zásahy Unie;
c)
nenarušování hospodářské soutěže na vnitřním trhu a soulad s pravidly pro státní podpory;
d)
aktivace mimorozpočtových zdrojů: příspěvek Unie na finanční nástroj má za cíl aktivovat v souladu s předem vymezenými ukazateli celkovou investici převyšující příspěvek Unie;
e)
sladění zájmů: Komise při uplatňování finančních nástrojů zajistí, aby existoval společný zájem na dosažení politických cílů stanovených pro finanční nástroj, jenž může být podepřen opatřeními typu spoluinvestování, požadavků na sdílení rizik nebo finančních pobídek, a současně aby nedocházelo ke střetu zájmů s jinými činnostmi pověřeného subjektu;
f)
finanční nástroje se vytvářejí na základě hodnocení ex ante, včetně vyhodnocení možnosti opětovného využití dodatečných zdrojů uvedených v odst. 8 písm. f).
3. Rozpočtové výdaje související s určitým finančním nástrojem a finanční závazky Unie v žádném případě nesmějí přesáhnout výši příslušného rozpočtového závazku přijatého k tomuto účelu, čímž je vyloučen vznik podmíněných závazků pro rozpočet.
4. Subjekty pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodů ii), iii), v) a vi) a všichni finanční zprostředkovatelé, kteří byli vybráni, aby se podíleli na uskutečňování finančních operací v rámci finančního nástroje, musí splňovat příslušné normy a platné právní předpisy v oblasti předcházení praní peněz, boje proti terorismu a daňových podvodů. Za účelem uplatňování finančních nástrojů podle této hlavy nesmějí být subjekty pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodů ii), iii), v) a vi) usazeny na územích, jejichž soudy při uplatňování mezinárodně uznávaných daňových standardů nespolupracují s Unií, ani udržovat obchodní styky se subjekty tam usazenými, a tyto požadavky jsou povinny začlenit do svých smluv s vybranými finančními zprostředkovateli.
5. Subjekty pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodů ii), iii), v) a vi), finanční zprostředkovatelé uvedení v odstavci 4 tohoto článku, kteří jsou zapojeni do správy finančních nástrojů Unie, a koneční příjemci pomoci Unie podle této hlavy poskytují Účetnímu dvoru v souladu s článkem 161 veškerou podporu a informace, které Účetní dvůr považuje za nezbytné k plnění svých úkolů.
Na pomoc Unie poskytovanou podle této hlavy se vztahují nařízení (Euratom, ES) č. 2185/96 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (23).
6. K dosažení specifických politických cílů sledovaných finančním nástrojem se používají částky odpovídající alespoň příspěvku Unie nebo jejich násobky, které nesmějí poskytovat nepatřičné výhody, zejména ve formě neoprávněné výplaty dividend nebo zisku třetím osobám.
Aniž jsou dotčena odvětvová pravidla pro sdílené řízení, zaznamenávají se příjmy, včetně dividend, kapitálového zisku, poplatků za poskytnutí záruk a úroků z půjček a z prostředků uložených na svěřenských účtech zaplacené Komisi nebo uhrazené na svěřenské účty, které byly otevřeny pro finanční nástroje a vztahují se k podpoře poskytované z rozpočtu v rámci finančního nástroje, do rozpočtu až po odečtení nákladů řízení a poplatků za řízení.
Není-li v základním právním aktu stanoveno jinak, představují roční splátky, včetně splátek kapitálu, uvolněných jistot a splátek jistin půjček zaplacené Komisi nebo uhrazené na svěřenské účty, které byly otevřeny pro finanční nástroje a vztahují se k podpoře poskytované z rozpočtu v rámci finančního nástroje, vnitřní účelově vázané příjmy podle článku 21, a aniž je dotčen odstavec 9 tohoto článku, používají se na stejný finanční nástroj po dobu nepřesahující dobu přidělení prostředků na závazky plus dva roky.
7. Platby na svěřenské účty provádí Komise na základě žádostí o provedení platby, které jsou řádně podloženy prognózami čerpání, s přihlédnutím k dostupným zůstatkům na svěřenských účtech a k potřebě vyhnout se nadměrně vysokým zůstatkům na těchto účtech. Jestliže zůstatky na svěřenských účtech postačují k tomu, aby pokryly smluvně stanovenou minimální rezervu na svěřenských účtech, prognózu čerpání na běžný rozpočtový rok a částky nezbytné k vyloučení vzniku podmíněných závazků ve vztahu k platebním závazkům v jiných měnách než v euru, další platba na svěřenské účty se neprovede. Prognózy čerpání se poskytují ročně, nebo je-li to vhodné, pololetně.
8. Komise podává Evropskému parlamentu a Radě každoročně zprávy o činnostech vztahujících se k finančním nástrojům. Zpráva pro každý podporovaný finanční nástroj uvádí:
a)
dotčený finanční nástroj a základní právní akt;
b)
popis finančního nástroje, prováděcí ujednání a přínos, který má příspěvek Unie;
c)
finanční instituce zapojené do používání finančního nástroje, včetně všech otázek týkajících se uplatňování odstavce 5;
d)
celkové rozpočtové závazky a platby z rozpočtu na každý finanční nástroj;
e)
výsledky použití finančního nástroje, včetně uskutečněných investic;
f)
hodnocení využívání veškerých částek, které byly podle odstavce 6 vráceny do nástroje jako vnitřní účelově vázané příjmy;
g)
zůstatek na svěřenském účtu;
h)
příjmy a splátky podle odstavce 6;
i)
hodnotu kapitálových investic oproti předchozím rokům;
j)
kumulované hodnoty znehodnocení aktiv kapitálových nástrojů nebo nástrojů pro sdílení rizik a uplatněných záruk pro záruční nástroje;
k)
cílovou a dosaženou aktivaci mimorozpočtových zdrojů;
l)
příspěvek k dosažení cílů dotčeného programu, měřený na základě zavedených ukazatelů, popřípadě včetně zeměpisné diverzifikace.
9. Jestliže se Evropský parlament a Rada domnívají, že finanční nástroj nesplnil účinně své cíle, mohou Komisi požádat, aby předložila návrh přepracovaného základního právního aktu s cílem tento nástroj zlikvidovat. V případě, že dojde k likvidaci finančního nástroje, veškeré nové splátky v jeho rámci podle odst. 6 třetího pododstavce se považují za obecný příjem.
10. Účel finančních nástrojů a jejich případná zvláštní právní forma a místo zákonné registrace se zveřejňují na internetových stránkách Komise.
11. V případě finančních nástrojů příslušná schvalující osoba zajistí, aby subjekty pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodů ii), iii), v) a vi) předložily finanční výkaz vztahující se k období od 1. ledna do 31. prosince, který se řídi účetními pravidly uvedenými v článku 143 a mezinárodními účetními standardy pro veřejný sektor (IPSAS), a veškeré informace nezbytné k vypracování finančních výkazů v souladu s čl. 68 odst. 3 do 15. února následujícího roku. Příslušná schvalující osoba rovněž zajistí, aby uvedené subjekty předložily auditované finanční výkazy za finanční nástroje do 15. května následujícího roku.
12. Komise zajistí harmonizovanou správu finančních nástrojů, zejména v oblasti účetnictví, výkaznictví, monitorování a zvládání finančních rizik.
13. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se uplatňování finančních nástrojů, včetně podmínek jejich využívání, aktivace mimorozpočtových zdrojů, hodnocení ex ante, monitorování a zacházení s příspěvky z fondů uvedených v článku 175.
HLAVA IX
PŘEDKLÁDÁNÍ ÚČETNÍ ZÁVĚRKY A ÚČETNICTVÍ
KAPITOLA 1
Předložení účetní závěrky
Článek 141
Skladba účetní závěrky
Účetní závěrka zahrnuje:
a)
konsolidované finanční výkazy, které v konsolidované podobě uvádějí finanční údaje obsažené ve finančních výkazech orgánů financovaných z rozpočtu a v účetních závěrkách subjektů uvedených v článku 208 a ostatních subjektů, jejichž účetní závěrky musí být konsolidovány v souladu s účetními pravidly uvedenými v článku 143;
b)
souhrnné rozpočtové účty, které uvádějí informace z rozpočtových účtů orgánů.
Článek 142
Zpráva o rozpočtovém a finančním řízení
1. Každý orgán a subjekt uvedený v článku 141 vypracuje zprávu o rozpočtovém a finančním řízení za rozpočtový rok.
Tuto zprávu předá Evropskému parlamentu, Radě a Účetnímu dvoru do 31. března následujícího rozpočtového roku.
2. Zpráva uvedená v odstavci 1 přinejmenším uvádí, jak v absolutních hodnotách, tak v procentním vyjádření, úroveň vynakládání prostředků a souhrnné informace o převodech prostředků mezi jednotlivými rozpočtovými body.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zprávy o rozpočtovém a finančním řízení.
Článek 143
Pravidla pro účetní závěrku
1. Účetní Komise přijme pravidla založená na mezinárodně uznávaných účetních standardech pro veřejný sektor. Od těchto standardů se může odchýlit, považuje-li to za nezbytné k zajištění věrného a poctivého obrazu aktiv a pasiv, nákladů, výnosů a peněžních toků. Jestliže se určité účetní pravidlo od uvedených standardů významně odchýlí, uvede se tato skutečnost spolu s odůvodněním v příloze k finančním výkazům.
2. Rozpočtové účty uvedené v článku 141 se řídí rozpočtovými zásadami stanovenými v tomto nařízení. Podávají věrný a poctivý obraz rozpočtových příjmových a výdajových operací.
Článek 144
Účetní zásady
1. Finanční výkazy uvedené v článku 141 musí podávat informace, včetně informací o účetních zásadách, způsobem zajišťujícím jejich relevanci, spolehlivost, srovnatelnost a srozumitelnost. Vypracovávají se v souladu s obecně uznávanými účetními zásadami obsaženými v účetních pravidlech uvedených v článku 143.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými vytvoří rámec pro plnění úkolů účetního podle tohoto článku a podle článků 145, 146, 148, 151, 154, 156 a 157.
Článek 145
Finanční výkazy
1. Finanční výkazy se předkládají v milionech eur a obsahují:
a)
rozvahu a výkaz o finanční výkonnosti, v nichž se uvádějí všechna aktiva a pasiva, finanční situace a hospodářský výsledek k 31. prosinci předchozího rozpočtového roku; jsou předkládány v souladu s účetními pravidly uvedenými v článku 143;
b)
výkaz peněžních toků, z něhož vyplývají částky vybrané a vyplacené během rozpočtového roku, a konečný stav pokladny;
c)
výkaz změn v čistých aktivech, který obsahuje přehled o změnách stavu rezerv v průběhu roku a souhrnné výsledky.
2. Příloha k finančním výkazům doplňuje a vysvětluje informace obsažené ve výkazech uvedených v odstavci 1 a poskytuje všechny doplňující informace stanovené mezinárodně uznávanou účetní praxí, pokud jsou tyto informace pro činnosti Unie relevantní.
Článek 146
Zprávy o plnění rozpočtu
1. Zprávy o plnění rozpočtu jsou předkládány v milionech eur. Sestávají ze:
a)
zpráv, které shrnují všechny rozpočtové příjmové a výdajové operace rozpočtového roku;
b)
přílohy, která doplňuje a vysvětluje informace uvedené ve zprávách.
2. Zprávy o plnění rozpočtu mají stejnou strukturu jako samotný rozpočet.
Článek 147
Předběžná účetní závěrka
1. Účetní ostatních orgánů a subjektů uvedených v článku 141 předávají účetnímu Komise a Účetnímu dvoru do 1. března následujícího rozpočtového roku své předběžné účetní závěrky.
2. Účetní ostatních orgánů a subjektů uvedených v článku 141 předávají do 1. března následujícího roku účetnímu Komise rovněž soubor výkazů ve standardizovaném formátu, jejž účetní Komise stanoví za účelem konsolidace.
3. Účetní Komise konsoliduje tyto předběžné účetní závěrky s předběžnou účetní závěrkou Komise a do 31. března následujícího rozpočtového roku předá Účetnímu dvoru předběžnou účetní závěrku Komise a konsolidovanou předběžnou účetní závěrku Unie.
Článek 148
Schválení konečné konsolidované účetní závěrky
1. Účetní dvůr předloží do 1. června své připomínky k předběžným účetním závěrkám orgánů jiných než Komise a jednotlivých subjektů uvedených v článku 141 a do 15. června své připomínky k předběžné účetní závěrce Komise a konsolidované předběžné účetní závěrce Unie.
2. Orgány jiné než Komise a jednotlivé subjekty uvedené v článku 141 vypracují své konečné účetní závěrky a předají je účetnímu Komise, Účetnímu dvoru, Evropskému parlamentu a Radě do 1. července, aby mohla být vypracována konečná konsolidovaná účetní závěrka.
Účetní ostatních orgánů a subjektů uvedených v článku 141 předají do 1. července účetnímu Komise rovněž soubor výkazů ve standardizovaném formátu, jejž účetní Komise stanoví za účelem konsolidace.
3. Účetní každého orgánu a subjektu uvedeného v článku 141 předají Účetnímu dvoru současně se svou konečnou účetní závěrkou rovněž související prohlášení vedení k auditu; kopii tohoto prohlášení předají účetnímu Komise.
Ke konečné účetní závěrce se přikládá osvědčení, v němž účetní prohlásí, že byla vypracována v souladu s touto hlavou a s platnými účetními zásadami, pravidly a metodami.
4. Účetní Komise vypracuje konečnou konsolidovanou účetní závěrku na základě informací předložených podle odstavce 2 tohoto článku orgány jinými než Komise a subjekty uvedenými v článku 141. Ke konečné konsolidované účetní závěrce se přikládá osvědčení, v němž účetní Komise prohlásí, že byla vypracována v souladu s touto hlavou a s účetními zásadami, pravidly a metodami uvedenými v příloze k finančním výkazům.
5. Komise konečnou konsolidovanou účetní závěrku a vlastní konečnou účetní závěrku schválí a předá Evropskému parlamentu, Radě a Účetnímu dvoru do 31. července.
Ke konečné konsolidované účetní závěrce se vydává prohlášení vedení k auditu, jež účetní Komise předá ve stejné lhůtě Účetnímu dvoru.
6. Konečná konsolidovaná účetní závěrka se spolu s prohlášením o věrohodnosti, které předkládá Účetní dvůr podle článku 287 Smlouvy o fungování EU a článku 160a Smlouvy o Euratomu, zveřejní do 15. listopadu v Úředním věstníku Evropské unie.
KAPITOLA 2
Informace o plnění rozpočtu
Článek 149
Zpráva o rozpočtových zárukách a rizicích
Vedle výkazů a zpráv uvedených v článcích 145 a 146 podává Komise Evropskému parlamentu a Radě jednou ročně zprávu o rozpočtových zárukách uvedených v čl. 49 odst. 1 písm. d) a jim odpovídajících rizicích.
Tyto informace současně předává Účetnímu dvoru.
Článek 150
Informování o plnění rozpočtu
1. Vedle výkazů a zpráv uvedených v článcích 145 a 146 předává účetní Komise Evropskému parlamentu a Radě jednou měsíčně číselné údaje o plnění rozpočtu, shrnuté alespoň na úrovni kapitol, týkající se příjmů i výdajů vůči všem prostředkům.
Tyto číselné údaje obsahují také informace o využití přenesených prostředků.
Číselné údaje se předávají do deseti pracovních dní od konce každého měsíce.
2. Třikrát ročně, do třiceti pracovních dnů po 31. květnu, 31. srpnu a 31. prosinci, podává účetní Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o plnění rozpočtu v příjmech i ve výdajích rozdělených podle kapitol, článků a bodů.
Tyto zprávy obsahují rovněž informace o využití prostředků přenesených z předchozích rozpočtových roků.
3. Číselné údaje a zpráva o plnění rozpočtu se současně předávají Účetnímu dvoru a zveřejňují na internetových stránkách Komise.
4. Účetní předá Evropskému parlamentu a Radě do 15. září každého roku zprávu s informacemi o zjištěných stávajících rizicích, pozorovaných obecných tendencích, nových problémech v oblasti účetnictví, pokroku v účetnictví, včetně případů, na něž upozornil Účetní dvůr, a s informacemi o finančních prostředcích získaných zpět.
KAPITOLA 3
Účetnictví
Oddíl 1
Společná ustanovení
Článek 151
Účetní systém
1. Účetní systém orgánu slouží k organizaci rozpočtových a finančních informací tak, aby bylo možné, vkládat, třídit a zaznamenávat číselné údaje.
2. Účetní systém je tvořen obecnými a rozpočtovými účty. Tyto účty jsou vedeny v eurech a za kalendářní rok.
3. Pověřená schvalující osoba může rovněž vést analytické účty.
Článek 152
Společné požadavky týkající se účetního systému orgánů
Účetní Komise stanovuje v souladu s článkem 143 po konzultaci s účetními ostatních orgánů a subjektů uvedených v článku 141 účetní pravidla a harmonizovanou účtovou osnovu, které používají všechny orgány, úřady uvedené v části druhé hlavě V a všechny subjekty uvedené v článku 141.
Oddíl 2
Obecné účty
Článek 153
Obecné účty
Obecné účty zachycují v chronologickém pořadí s využitím metody podvojného zápisu všechny události a operace, které ovlivňují hospodářskou a finanční situaci a aktiva a pasiva orgánů a subjektů uvedených v článku 141.
Článek 154
Účetní zápisy v obecných účtech
1. Zůstatky účtů a pohyby na obecných účtech se zapisují do účetních knih.
2. Každý účetní zápis, včetně oprav v účetních záznamech, se provádí na základě účetních dokladů, na které odkazuje.
3. Účetní systém musí umožnit při kontrole bez potíží vyhledat všechny účetní zápisy.
Článek 155
Účetní opravy
Po uzavření rozpočtového roku až do dne předložení obecných účtů provádí účetní opravy, které, aniž by vyvolaly platby k tíži nebo inkasa ve prospěch uvedeného rozpočtového roku, jsou nezbytné pro věrný a poctivý obraz údajů v těchto účtech. Tyto opravy se řídí účetními pravidly uvedenými v článku 143.
Oddíl 3
Rozpočtové účty
Článek 156
Rozpočtové účetnictví
1. Rozpočtové účty umožňují podrobně sledovat plnění rozpočtu.
2. Pro účely odstavce 1 zaznamenávají rozpočtové účty veškeré rozpočtové příjmové a výdajové operace stanovené v části první hlavě IV.
KAPITOLA 4
Inventární soupisy majetku
Článek 157
Inventární soupis
1. Každý orgán a subjekt uvedený v článku 141 vede v souladu se vzorem sestaveným účetním Komise soupisy množství a hodnot veškerého hmotného, nehmotného a finančního majetku Unie.
Každý orgán a subjekt podle článku 141 ověřuje, zda zápisy v inventárním soupisu odpovídají skutečnosti.
2. Prodej hmotného majetku Unie se vhodným způsobem vyhlašuje.
HLAVA X
EXTERNÍ AUDIT A ABSOLUTORIUM
KAPITOLA 1
Externí audit
Článek 158
Externí audit prováděný Účetním dvorem
Evropský parlament, Rada a Komise informují Účetní dvůr co nejdříve o všech svých rozhodnutích a pravidlech přijatých podle článků 13, 16, 21, 25, 26, 29 a 40.
Článek 159
Pravidla a postupy auditu
1. Účetní dvůr prověřuje legalitu a správnost všech příjmů a výdajů z hlediska Smluv, rozpočtu, tohoto nařízení, aktů v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení a všech dalších právních aktů přijatých na základě Smluv.
2. Při plnění svých úkolů má Účetní dvůr za podmínek stanovených v článku 161 právo nahlížet do všech dokumentů a informací o finančním řízení útvarů nebo subjektů ve vztahu k operacím financovaným nebo spolufinancovaným Unií. Je oprávněn vyslechnout každého úředníka, který odpovídá za výdajové nebo příjmové operace, a může využít všech kontrolních postupů vhodných pro výše uvedené útvary nebo subjekty. Audit v členských státech se uskutečňuje v součinnosti s vnitrostátními kontrolními orgány, nebo pokud tyto orgány nemají nezbytné pravomoci, s příslušnými vnitrostátními úřady. Účetní dvůr a vnitrostátní kontrolní orgány členských států spolupracují v duchu důvěry a při zachování své nezávislosti.
Účetní dvůr se může za účelem získání všech informací, které jsou nezbytné k plnění úkolů, jimiž byl pověřen Smlouvami nebo právními akty přijatými na jejich základě, účastnit na vlastní žádost kontrolních operací v rámci plnění rozpočtu prováděných kterýmkoli orgánem nebo jeho jménem.
Na žádost Účetního dvora zmocní každý orgán finanční instituce, u kterých jsou vedeny vklady Unie, k tomu, aby umožnily Účetnímu dvoru přesvědčit se o souladu vnějších údajů s účty.
3. Pro plnění svých úkolů oznamuje Účetní dvůr orgánům a úřadům, na které se toto nařízení vztahuje, jména svých zaměstnanců pověřených prováděním auditu u těchto orgánů a úřadů.
Článek 160
Kontroly cenných papírů a hotovosti
Účetní dvůr zajistí, aby byly veškeré cenné papíry a hotovost na vkladech nebo v pokladně zkontrolovány podle dokladů podepsaných vkladateli nebo podle úředních záznamů o držené hotovosti a cenných papírech. Tyto kontroly může provádět sám.
Článek 161
Právo Účetního dvora na přístup
1. Komise, ostatní orgány, subjekty, které spravují příjmy nebo výdaje jménem Unie, a příjemci finančních prostředků poskytnou Účetnímu dvoru veškerou podporu a informace, které Účetní dvůr pokládá za nezbytné pro plnění svých úkolů. Poskytnou Účetnímu dvoru veškeré doklady, které se týkají zadávání a provádění veřejných zakázek financovaných z rozpočtu, a veškeré peněžní nebo materiálové účty, všechny účetní záznamy nebo podklady a rovněž související správní dokumenty, všechny dokumenty týkající se příjmů a výdajů, všechny inventární soupisy a všechna organizační schémata útvarů, které Účetní dvůr považuje za nezbytné pro kontrolu zprávy o plnění rozpočtu a výsledku hospodaření na základě záznamů nebo na místě, a pro stejný účel všechny dokumenty a údaje vytvořené nebo uložené elektronicky.
Orgány interního auditu a další útvary dotčených vnitrostátních správních orgánů poskytnou Účetnímu dvoru veškerou podporu, kterou Účetní dvůr pokládá za nezbytnou pro provádění svých úkolů.
2. Úředníci, u kterých provádí Účetní dvůr audit, předloží:
a)
své záznamy o pokladní hotovosti, jakékoli jiné hotovosti, cenných papírech a materiálech všeho druhu a podklady týkající se správy finančních prostředků, jíž jsou pověřeni, a rovněž veškeré účetní knihy, rejstříky a ostatní dokumenty, které se k nim vztahují;
b)
korespondenci a jakékoli jiné dokumenty požadované pro plné provedení auditu podle čl. 159 odst. 1.
Informace uvedené v prvním pododstavci písm. b) smí požadovat pouze Účetní dvůr.
3. Účetní dvůr je oprávněn kontrolovat dokumenty týkající se příjmů a výdajů Unie, které se nacházejí v držení útvarů orgánů, a zejména útvarů příslušných rozhodovat o příjmech a výdajích, subjektů spravujících příjmy a výdaje jménem Unie a fyzických a právnických osob, které přijímají platby z rozpočtu.
4. Ověření legality a správnosti příjmů a výdajů a kontrola řádného finančního řízení zahrnuje též použití prostředků Unie subjekty mimo orgány, které tyto subjekty získaly formou příspěvků.
5. Vyplácení finančních prostředků Unie příjemcům mimo orgány je vázáno na písemný souhlas těchto příjemců, nebo v případě jejich nesouhlasu na písemný souhlas dodavatelů, zhotovitelů nebo poskytovatelů a subdodavatelů s tím, že Účetní dvůr provede audit použití poskytnutých částek.
6. Komise poskytne Účetnímu dvoru na jeho žádost veškeré informace o výpůjčních a úvěrových operacích.
7. Použití integrovaných počítačových systémů nesmí omezit přístup Účetního dvora k podkladům.
Článek 162
Výroční zpráva Účetního dvora
1. Účetní dvůr předá Komisi a dotčeným orgánům do 30. června své připomínky, které by měly být podle jeho názoru obsaženy ve výroční zprávě. Tyto připomínky zůstávají důvěrné a jsou předmětem sporného řízení. Každý orgán podá svou odpověď Účetnímu dvoru do 15. října. Orgány jiné než Komise předávají své odpovědi současně Komisi.
2. Výroční zpráva obsahuje posouzení řádnosti finančního řízení.
3. Výroční zpráva obsahuje samostatný oddíl pro každý orgán. Účetní dvůr k ní může přiložit jakoukoli souhrnnou zprávu nebo obecné připomínky, které považuje za vhodné.
Účetní dvůr přijme veškerá nezbytná opatření, aby odpovědi orgánů na jeho připomínky byly zveřejněny vedle připomínek nebo za připomínkami, ke kterým se vztahují.
4. Účetní dvůr předá orgánům příslušným k udělení absolutoria a ostatním orgánům do 15. listopadu výroční zprávu doplněnou odpověďmi orgánů a zajistí její zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
5. Jakmile Účetní dvůr předá výroční zprávu, poskytne Komise neprodleně dotčeným členským státům informace obsažené ve zprávě, které se týkají správy finančních prostředků, za niž podle platných předpisů odpovídají.
Po obdržení těchto informací podají členské státy do 60 dní svou odpověď Komisi. Komise do 28. února předá souhrn těchto informací Účetnímu dvoru, Evropskému parlamentu a Radě.
Článek 163
Zvláštní zprávy Účetního dvora
1. Účetní dvůr předloží dotčenému orgánu nebo subjektu veškeré připomínky, které by měly být podle jeho názoru obsaženy ve zvláštní zprávě. Tyto připomínky zůstávají důvěrné a jsou předmětem sporného řízení.
Dotčený orgán nebo subjekt uvědomí Účetní dvůr ve lhůtě dvou a půl měsíce předložení těchto připomínek o jakékoli odpovědi, kterou si přeje k těmto připomínkám učinit.
Účetní dvůr přijme konečné znění zvláštní zprávy během měsíce, který následuje po obdržení odpovědí od dotčených orgánů nebo subjektů.
Zvláštní zprávy spolu s odpověďmi dotčených orgánů nebo subjektů jsou neprodleně předány Evropskému parlamentu a Radě a každý z nich, případně ve spolupráci s Komisí, rozhodne o případných dalších krocích.
Účetní dvůr přijme nezbytná opatření, aby odpovědi dotčených orgánů nebo subjektů na jeho připomínky byly zveřejněny společně se zvláštní zprávou.
2. Stanoviska uvedená v čl. 287 odst. 4 druhém pododstavci Smlouvy o fungování EU, která se nevztahují k návrhům nebo předlohám v rámci legislativního konzultačního postupu, může Účetní dvůr zveřejnit v Úředním věstníku Evropské unie. Účetní dvůr rozhodne o jejich zveřejnění po konzultaci s orgánem, který si stanovisko vyžádal nebo jejž se stanovisko týká. Ke zveřejněným stanoviskům jsou připojeny veškeré připomínky dotčených orgánů.
KAPITOLA 2
Absolutorium
Článek 164
Harmonogram postupu udělování absolutoria
1. Evropský parlament uděluje na základě doporučení Rady přijatého kvalifikovanou většinou do 15. května roku n + 2 Komisi absolutorium za plnění rozpočtu rozpočtového roku n.
2. Nelze-li lhůtu stanovenou v odstavci 1 dodržet, sdělí Evropský parlament nebo Rada Komisi důvody odkladu.
3. Pokud Evropský parlament odloží rozhodnutí o udělení absolutoria, snaží se Komise co nejdříve přijmout opatření, která by odstranila nebo umožnila odstranit překážky bránící toto rozhodnutí přijmout.
Článek 165
Postup udělování absolutoria
1. Rozhodnutí o udělení absolutoria se týká účtů všech příjmů a výdajů Unie, z nich vyplývajícího zůstatku a aktiv a pasiv Unie uvedených v rozvaze.
2. Před udělením absolutoria Evropský parlament přezkoumá, poté co tak učiní Rada, závěrečný účet, rozvahu a hodnotící zprávu podle článku 318 Smlouvy o fungování EU. Současně přezkoumá výroční zprávu Účetního dvora, odpovědi kontrolovaných orgánů, všechny relevantní zvláštní zprávy Účetního dvora za uvedený rozpočtový rok a jeho prohlášení o věrohodnosti týkající se spolehlivosti účetní závěrky a legality a správnosti uskutečněných operací.
3. Komise předloží podle článku 319 Smlouvy o fungování EU a článku 106a Smlouvy o Euratomu Evropskému parlamentu na jeho žádost veškeré informace nezbytné pro hladký průběh udílení absolutoria pro příslušný rozpočtový rok.
Článek 166
Následná opatření
1. V souladu s článkem 319 Smlouvy o fungování EU a článkem 106 Smlouvy o Euratomu učiní Komise a ostatní orgány všechna vhodná opatření, aby vyhověly připomínkám připojeným k rozhodnutí Evropského parlamentu o absolutoriu a poznámkám provázejícím doporučení o absolutoriu přijaté Radou.
2. Na žádost Evropského parlamentu nebo Rady podají orgány zprávu o opatřeních učiněných na základě těchto připomínek a poznámek, a zejména o pokynech daných všem útvarům, které odpovídají za plnění rozpočtu. Členské státy spolupracují s Komisí tak, že jí oznamují opatření učiněná na základě těchto připomínek, aby je Komise mohla zohlednit ve vlastní zprávě. Zprávy orgánů se zasílají rovněž Účetnímu dvoru.
Článek 167
Zvláštní ustanovení o Evropské službě pro vnější činnost
ESVČ podléhá postupům stanoveným v článku 319 Smlouvy o fungování EU a v článcích 164, 165 a 166 tohoto nařízení. ESVČ plně spolupracuje s orgány zapojenými do postupu udělování absolutoria a v případě potřeby poskytuje další nezbytné informace, a to i formou účasti na zasedáních příslušných subjektů.
ČÁST DRUHÁ
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ
HLAVA I
EVROPSKÝ ZEMĚDĚLSKÝ ZÁRUČNÍ FOND
Článek 168
Zvláštní ustanovení o Evropském zemědělském záručním fondu
1. Části první a třetí se použijí na příjmy a výdaje orgánů a subjektů uvedených v předpisech týkajících se Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF), není-li v této hlavě stanoveno jinak.
2. Operace řízené přímo Komisí se uskutečňují podle pravidel stanovených v částech první a třetí.
Článek 169
Přidělování prostředků EZZF na závazky
1. Prostředky EZZF obsahují pro každý rozpočtový rok nerozlišené prostředky, s výjimkou výdajů na opatření podle čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 1290/2005, které jsou financovány rozlišenými prostředky.
2. Přenesené prostředky na platby, které nejsou využity na konci rozpočtového roku, se ruší.
3. Prostředky nepřidělené na závazky týkající se opatření uvedených v čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1290/2005 mohou být přeneseny pouze do následujícího rozpočtového roku.
Celková výše přenášených prostředků nesmí v rámci limitu 2 % původních prostředků převýšit částku úprav přímých plateb podle článku 11 nařízení Rady (ES) č. 73/2009 ze dne 19. ledna 2009, kterým se stanovují společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce (24), provedených v předchozím rozpočtovém roce.
Přenesené prostředky lze vrátit pouze do rozpočtových položek, z nichž jsou financována opatření podle čl. 3 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1290/2005.
Přenesené prostředky lze použít pouze k dodatečným platbám konečným příjemcům finančních prostředků, jimž byla v předchozím rozpočtovém roce účetně upravena přímá podpora podle článku 11 nařízení (ES) č. 73/2009.
Komise přijme rozhodnutí o přenosu prostředků do 15. února roku, do kterého mají být prostředky přeneseny, a uvědomí o něm Evropský parlament a Radu.
Článek 170
Předběžné souhrnné závazky z prostředků EZZF
1. Komise proplácí výdaje EZOZF vynaložené členskými státy.
2. Rozhodnutí Komise o stanovení výše proplacení těchto výdajů zakládá předběžné souhrnné závazky, které nesmějí překročit celkovou výši prostředků zapsaných pro EZZF.
3. Výdaje na běžnou správu EZZF mohou být každoročně od 15. listopadu rozpočtového roku přiděleny předem na závazky k tíži prostředků stanovených pro následující rozpočtový rok. Tyto závazky však nesmějí překročit tři čtvrtiny součtu celkových odpovídajících prostředků pro rozpočtový rok. Smějí se vztahovat se pouze na výdaje, které rámcově stanoví základní právní akt.
Článek 171
Plán a časový rozvrh rozpočtových závazků EZZF
1. Výdaje uskutečněné orgány a subjekty uvedenými v předpisech týkajících se EZZF se do dvou měsíců po obdržení výkazů zaslaných členskými státy přidělují na závazky podle kapitol, článků a bodů. Je-li k tomu nutný převod prostředků do příslušných rozpočtových položek, lze tyto závazky přijímat i po uplynutí této dvouměsíční lhůty. Kromě případů, kdy členské státy ještě neprovedly platbu nebo kdy je způsobilost nejistá, zaznamenají se tyto částky ve stejné dvouměsíční lhůtě jako platby.
Závazky uvedené v prvním pododstavci se odečtou od předběžných souhrnných závazků uvedených v článku 170.
2. Předběžné souhrnné závazky přijaté v jednom rozpočtovém roce, ke kterým do 1. února následujícího rozpočtového roku nevznikl závazek v konkrétních položkách rozpočtové nomenklatury, se pro dotčený rozpočtový rok ruší.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí s výhradou kontroly a schválení účetní závěrky.
Článek 172
Účtování výdajů EZZF
V rozpočtovém účetnictví se výdaje zaúčtovávají do určitého rozpočtového roku na základě úhrad, jež provede Komise ve prospěch členských států do 31. prosince tohoto rozpočtového roku, za předpokladu, že účetní obdrží příslušný platební příkaz nejpozději 31. ledna následujícího rozpočtového roku.
Článek 173
Převod prostředků EZZF
1. Pokud Komise převádí prostředky podle čl. 26 odst. 1, přijme rozhodnutí do 31. ledna následujícího rozpočtového roku a uvědomí o něm Evropský parlament a Radu podle čl. 26 odst. 1.
2. V jiných případech, než které jsou uvedeny v odstavci 1, předloží Komise své návrhy na převody Evropskému parlamentu a Radě do 10. ledna následujícího rozpočtového roku.
Evropský parlament a Rada rozhodnou o těchto převodech postupem podle článku 27, avšak pro účely tohoto článku se použije lhůta v délce tří týdnů.
Článek 174
Účelově vázané příjmy EZZF
1. Účelově vázané příjmy podle této hlavy se v souladu s čl. 21 odst. 3 účelově váží podle původu příjmu.
2 Výsledek rozhodnutí podle článku 30 nařízení č. 1290/2005 se zapisuje do jediného článku.
HLAVA II
STRUKTURÁLNÍ FONDY, FOND SOUDRŽNOSTI, EVROPSKÝ RYBÁŘSKÝ FOND, EVROPSKÝ ZEMĚDĚLSKÝ FOND PRO ROZVOJ VENKOVA A FONDY PRO OBLAST SVOBODY, BEZPEČNOSTI A PRÁVA, KTERÉ JSOU SPRAVOVÁNY V RÁMCI SDÍLENÉHO ŘÍZENÍ
Článek 175
Zvláštní ustanovení
1. Části první a třetí se použijí na příjmy a výdaje orgánů a subjektů uvedených v nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (25), v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1080/2006 ze dne 5. července 2006 o Evropském fondu pro regionální rozvoj (26), v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1081/2006 ze dne 5. července 2006 o Evropském sociálním fondu (27), v nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 ze dne 11. července 2006 o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti (28), v nařízení Rady (ES) č. 1084/2006 ze dne 11. července 2006, kterým se zřizuje Fond soudržnosti (29) a v nařízení Rady (ES) č. 1198/2006 ze dne 27. července 2006 o Evropském rybářském fondu (30), jakož i fondů pro oblast svobody, bezpečnosti a práva, včetně fondů v rámci programu „Solidarita a řízení migračních toků“, které jsou spravovány v rámci sdíleného řízení podle článku 59 (dále jen „fondy“), není-li v této hlavě stanoveno jinak.
2. Operace řízené přímo Komisí se uskutečňují podle pravidel stanovených v částech první a třetí.
Článek 176
Závaznost přidělení prostředků na závazky
Evropský parlament a Rada respektují přidělení prostředků na závazky, která vyplývají ze základních právních aktů v oblasti strukturálních opatření, rozvoje venkova a Evropského rybářského fondu.
Článek 177
Platby příspěvků, průběžné platby a vrácené částky
1. Platby finančních příspěvků z fondů uskutečňuje Komise v souladu s nařízeními uvedenými v článku 175.
2. Lhůta pro průběžné platby Komise se stanoví v souladu s nařízeními uvedenými v článku 175.
3. V souladu s nařízeními uvedenými v článku 175 nemá skutečnost, že platby předběžného financování na určité opatření byly zcela nebo zčásti vráceny, vliv na snížení příspěvku, který je z fondů na uvedené opatření poskytován.
Vrácené částky jsou vnitřním účelově vázaným příjmem podle čl. 21 odst. 3 písm. c).
Nakládání s částkami vrácenými členskými státy a jeho důsledky pro výši finančních příspěvků z fondů se řídí nařízeními uvedenými v článku 175.
4. Odchylně od článku 14 lze prostředky na závazky plynoucí z vrácených plateb předběžného financování, které jsou k dispozici k 31. prosinci, přenášet až do doby ukončení programu a využívat je podle potřeby za podmínky, že žádné jiné prostředky na závazky již nejsou k dispozici.
5. V rozpočtovém účetnictví se výdaje zaúčtovávají do určitého rozpočtového roku na základě úhrad, jež provede Komise ve prospěch členských států do 31. prosince daného rozpočtového roku, včetně výdajů zaúčtovaných do 31. ledna následujícího rozpočtového roku proti prostředkům na platby daným k dispozici v měsíci následujícím po převodech uvedených v článku 179.
Článek 178
Rušení prostředků přidělených na závazky
1. Prostředky přidělené na závazek v souladu s nařízeními uvedenými v článku 175 Komise automaticky zruší.
2. Takto zrušené prostředky mohou být znovu dány k dispozici v případě zjevného omylu, který lze připisovat pouze Komisi.
Za tímto účelem přezkoumá Komise zrušení prostředků učiněná během předchozího rozpočtového roku a rozhodne do 15. února běžného rozpočtového roku, zda je vzhledem k potřebám nutné dát odpovídající prostředky opětovně k dispozici.
Článek 179
Převod prostředků
1. S výjimkou Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova může Komise převádět operační výdaje uvedené v této hlavě z jedné hlavy rozpočtu do druhé za podmínky, že jsou dotčené prostředky použity pro stejný účel ve smyslu nařízení uvedených v článku 175 nebo že představují výdaje na technickou pomoc. Příslušná rozhodnutí Komise přijme do 31. ledna následujícího rozpočtového roku.
2. V jiných případech, než které jsou uvedeny v odstavci 1, může Komise své návrhy na převody prostředků na platby do fondů předložit Evropskému parlamentu a Radě do 10. ledna následujícího rozpočtového roku. Převod prostředků na platby lze provést z kteréhokoli rozpočtového bodu. Evropský parlament a Rada rozhodnou o těchto převodech postupem podle článku 27, avšak pro účely tohoto článku se použije lhůta v délce tří týdnů.
3. Jestliže Evropský parlament a Rada převod neschválí nebo jej schválí jen zčásti, zaúčtuje se odpovídající část výdajů uvedených v čl. 177 odst. 5 k tíži prostředků na platby následujícího rozpočtového roku.
Článek 180
Řízení, výběr projektů a audit
Řízení, výběr a audit projektů se řídí nařízeními uvedenými v článku 175.
HLAVA III
VÝZKUM
Článek 181
Prostředky na výzkum
1. Části první a třetí se použijí na prostředky na výzkum a technický rozvoj, není-li v této hlavě stanoveno jinak.
Tyto prostředky se zapisují buď do jedné z hlav rozpočtu, které se týkají oblasti politiky výzkumu spojené s „nepřímým výzkumem“ a „přímým výzkumem“, nebo do některé kapitoly týkající se výzkumných činností v jiné hlavě.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se druhů operací spadajících pod výzkum.
2. S prostředky souvisejícími s příjmy z Výzkumného fondu pro uhlí a ocel, který byl zřízen Protokolem č. 37 o finančních důsledcích uplynutí doby platnosti Smlouvy o ESUO a o Výzkumném fondu pro uhlí a ocel, připojeným ke Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU, se zachází jako s účelově vázanými příjmy ve smyslu článku 21. Prostředky na závazky vytvořené těmito příjmy se dají k dispozici neprodleně po provedení odhadu výše pohledávek a prostředky na platby se dají k dispozici neprodleně po obdržení příjmů.
3. Operační výdaje uvedené v této hlavě může Komise převádět z jedné hlavy rozpočtu do jiné, pokud jsou tyto prostředky použity pro stejný účel.
4. Odborníci odměňovaní z prostředků na výzkum a technický rozvoj jsou přijímáni podle postupů, které Evropský parlament a Rada stanoví současně s přijetím každého rámcového výzkumného programu nebo v souladu s odpovídajícím pravidly pro účast podniků, výzkumných center a univerzit.
Článek 182
Přidělování prostředků na výzkum
1. Prostředky na závazky odpovídající objemu závazků zrušených v důsledku úplného nebo částečného neuskutečnění projektů týkajících se výzkumu, na něž byly určeny, mohou být ve výjimečných a řádně odůvodněných případech dány znovu k dispozici, je-li nezbytné provést původně plánovaný program a rozpočet pro dotčený rozpočtový rok (rok n) neobsahuje finanční prostředky na tento účel.
2. Pro účely odstavce 1 Komise na počátku každého rozpočtového roku přezkoumá prostředky na závazky zrušené během předchozího rozpočtového roku (rok n - 1) a v závislosti na požadavcích vyhodnotí, zda je potřeba dát tyto prostředky znovu k dispozici.
Na základě tohoto posouzení může Komise předložit Evropskému parlamentu a Radě do 15. února každého rozpočtového roku vhodné návrhy, přičemž pro každý rozpočtový bod uvede důvody, proč by měly být tyto prostředky dány znovu k dispozici.
3. Evropský parlament a Rada rozhodnou o návrhu Komise ve lhůtě šesti týdnů. Není-li v této lhůtě rozhodnuto, považují se návrhy za schválené.
Výše prostředků na závazky daných znovu k dispozici v roce n nesmí za žádných okolností překročit 25 % celkové částky uvolněné ze závazku v téže rozpočtové položce v roce n - 1.
4. Prostředky na závazky, jež jsou znovu dány k dispozici, nesmějí být přeneseny do dalšího roku.
Právní závazky, jež se vztahují k prostředkům na závazky daným znovu k dispozici, musí být přijaty do 31. prosince roku n.
Na konci roku n příslušná schvalující osoba nevyužitý zůstatek prostředků na závazky daných znovu k dispozici s konečnou platností zruší.
Článek 183
Společné výzkumné středisko
1. Společné výzkumné středisko (SVS) může v rámci účasti na zadávacích řízeních a řízeních o udělení grantu podle části první hlav V a VI, jež jsou zcela nebo zčásti financována z rozpočtu, získávat financování z prostředků zapsaných v jiných hlavách a kapitolách, než jsou uvedeny v čl. 181 odst. 1.
Pro účely účasti na zadávacích řízeních a řízeních o udělení grantu je SVS považováno za právnickou osobu usazenou v členském státě.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se SVS.
2. Prostředky na následující činnosti se považují za účelově vázané příjmy ve smyslu čl. 21 odst. 2:
a)
řízení o udělení grantu a zadávací řízení, jichž se SVS účastní;
b)
činnost SVS prováděnou jménem třetích osob nebo
c)
činnost v rámci správní dohody s jinými orgány nebo útvary Komise o poskytování vědecko-technických služeb.
Prostředky na závazky vytvořené příjmy podle prvního pododstavce písm. a) a c) jsou dány k dispozici ihned po odhadu pohledávek.
Prostředky na činnost podle prvního pododstavce písm. c), které nebyly v průběhu pěti let použity, se zruší.
3. Použití prostředků se uvádí v analytických účtech ve výsledném účtu plnění rozpočtu pro jednotlivé kategorie akcí, ke kterým se vztahuje; je odděleno od příjmů pocházejících od třetích osob, veřejných nebo soukromých, i od příjmů pocházejících z ostatních služeb poskytovaných Komisí třetím osobám.
4. Při účasti na řízeních o udělení grantu a zadávacích řízeních v souladu s odstavcem 1 tohoto článku se na SVS nevztahují podmínky stanovené v článku 106, čl. 107 odst. 1 písm. b) a c), článcích 108 a 109 a čl. 131 odst. 4 a 5 o vyloučení a o sankcích v souvislosti se zadáváním veřejných zakázek a udělováním grantů.
Požadavky na hospodářskou a finanční způsobilost se v případě SVS považují za splněné.
SVS je osvobozeno od povinnosti skládat jistotu podle článků 115 a 134.
5. Pravidla pro zadávání veřejných zakázek uvedená v části první hlavě V se nepoužijí na činnost, kterou SVS provádí jménem třetích osob.
6. Odchylně od článku 26 může Komise v rámci hlavy rozpočtu týkající se oblasti politiky „Přímý výzkum“ provádět převody mezi kapitolami do výše 15 % prostředků v rozpočtové položce, ze které se převod provádí.
HLAVA IV
VNĚJŠÍ ČINNOST
KAPITOLA 1
Obecná ustanovení
Článek 184
Vnější akce
1. Části první a třetí se použijí na vnější akce financované z rozpočtu, není-li v této hlavě stanoveno jinak.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se činností, které lze financovat v rámci vnějších akcí.
2. Prostředky určené na akce uvedené v odstavci 1 používá Komise:
a)
buď v rámci samostatně poskytovaných podpor; nebo
b)
v partnerství se třetími zeměmi podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodu i) na základě podpisu finanční dohody.
3. Jsou-li vnější akce financovány jak z prostředků zapsaných v rozpočtu, tak z vnějších účelově vázaných příjmů ve smyslu čl. 21 odst. 2 písm. b), prostředky, jež po uplynutí smluvní doby příslušné akce uvedené v čl. 189 odst. 2 nebyly přiděleny na závazky, se na poměrném základě vrátí po odečtení jednorázové částky odpovídající výdajům na audit, hodnocení a nepředvídané události, kterou lze přidělit na závazky později.
4. Ustanovení čl. 90 odst. 4 druhého pododstavce se nevztahuje na akce uvedené v této hlavě.
V případě grantů ve výši přesahující 5 000 000 EUR na vnější akce uskutečňované v rámci přímého řízení nesmějí v průběhu akce zůstat nezúčtovány více než dvě platby předběžného financování.
KAPITOLA 2
Provádění akcí
Oddíl 1
Obecná ustanovení
Článek 185
Provádění vnějších akcí
Akce uvedené v této hlavě mohou být prováděny přímo Komisí v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. a), v rámci sdíleného řízení podle čl. 58 odst. 1 písm. b) nebo nepřímo kterýmkoli subjektem či osobou pověřeným podle čl. 58 odst. 1 písm. c) v souladu s příslušnými ustanoveními článků 58 až 63. Za účelem dosažení společného cíle mohou být prostředky určené na vnější akce spojeny s finančními prostředky, které pocházejí z jiných zdrojů.
Oddíl 2
Rozpočtová podpora a svěřenské fondy sdružující více dárců
Článek 186
Použití rozpočtové podpory
1. Jestliže tak stanoví příslušné základní právní akty, může Komise přijímající třetí zemi poskytnout rozpočtovou podporu, pokud je správa veřejných financí této země dostatečně transparentní, spolehlivá a účinná.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se rozpočtové podpory a povinností příjemců finančních prostředků.
2. V rozhodnutí o financování uvedeném v článku 84 musí být podrobně uvedeny cíle a očekávané výsledky poskytování rozpočtové podpory přijímající třetí zemi. Vyplácení příspěvků Unie musí být založeno na splnění podmínek uvedených v odstavci 1, včetně zdokonalení správy veřejných financí, a na jasných a objektivních ukazatelích dosažených výsledků, které jsou základem hodnocení pokroku v daném odvětví v časovém průběhu.
3. Komise začlení do odpovídající finanční dohody uzavřené podle čl. 184 odst. 2 písm. b) vhodná ustanovení, podle nichž se má přijímající třetí země zavázat, že v případě zjištění závažných nesrovnalostí při výplatě příslušných prostředků Unie, které lze této zemi přičítat, neprodleně vrátí veškeré finanční prostředky na příslušnou akci nebo jejich část.
K vrácení finančních prostředků podle prvního pododstavce se může použít čl. 80 odst. 1 druhý pododstavec.
4. Komise v přijímajících třetích zemích podporuje rozvíjení možností parlamentní kontroly a auditu a zvyšování transparentnosti a přístupu veřejnosti k informacím.
Článek 187
Svěřenské fondy Unie pro vnější akce
1. Pro akce v případě mimořádných událostí, akce po odeznění mimořádných událostí a pro tematicky zaměřené akce může Komise na základě dohod s dalšími dárci zřizovat svěřenské fondy. Cíle svěřenských fondů se stanoví v jejich zřizovacím aktu.
2. Svěřenské fondy Unie se používají v souladu se zásadami řádného finančního řízení, transparentnosti, proporcionality, zákazu diskriminace a rovného zacházení a se zvláštními cíli stanovenými v jednotlivých zřizovacích aktech.
Svěřenské fondy Unie používá přímo Komise podle čl. 58 odst. 1 písm. a), s výjimkou svěřenských fondů Unie pro akce v případě mimořádných událostí a po odeznění těchto událostí, které mohou být používány nepřímo tím, že úkoly spojenými s plněním rozpočtu jsou pověřeny subjekty podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodů i), ii), v) a vi).
3. Svěřenské fondy Unie musí splňovat tyto podmínky:
a)
jsou přínosem pro opatření Unie: svěřenské fondy se na úrovni Unie vytvoří a použijí pouze tehdy, pokud lze jejich cílů zejména z důvodu rozsahu nebo potenciálních účinků lépe dosáhnout na úrovni Unie než na úrovni členských států;
b)
zajišťují jasnou politickou viditelnost Unie, výhody z hlediska řízení, jakož i lepší kontrolu Unie nad riziky a vyplácením příspěvků Unie a dalších dárců. Tyto fondy by neměly být vytvořeny, pokud pouze zdvojují stávající možnosti financování a podobné nástroje, aniž by přinášely další výhody.
4. Pro každý svěřenský fond Unie je ustavena správní rada, které předsedá Komise, ve které jsou zastoupeni dárci a v úloze pozorovatelů členské státy, jež do fondu nepřispěly, a která rozhoduje o využití finančních prostředků.
5. Svěřenské fondy Unie se zřizují na dobu určitou, která je vymezena v jejich zřizovacím aktu. Tato doba může být rozhodnutím Komise na žádost správní rady dotčeného svěřenského fondu prodloužena.
Evropský parlament nebo Rada mohou Komisi požádat, aby do fondu přestala poskytovat prostředky a aby případně přehodnotila zřizovací akt s cílem svěřenský fond zlikvidovat. V tomto případě se veškeré zbývající finanční prostředky na poměrném základě vrátí jako obecný příjem do rozpočtu, členským státům, které do něj přispěly, a ostatním dárcům.
6. Příspěvky Unie a dalších dárců se vkládají na zvláštní bankovní účet. Příspěvky Unie se na tento účet převádějí na základě řádně zdůvodněné žádosti o provedení platby obsahující prognózy čerpání, s přihlédnutím k zůstatku na účtu a k potřebě dalších plateb, která z toho vyplývá. Prognózy čerpání se poskytují ročně, nebo je-li to vhodné, pololetně.
Příspěvky nejsou součástí rozpočtu a spravuje je Komise v rámci odpovědnosti pověřené schvalující osoby.
Účetním svěřenského fondu Unie je účetní Komise. Odpovídá za stanovení účetních postupů a sestavení účtové osnovy, jež jsou společné pro všechny svěřenské fondy Unie.
Interní auditor Komise a Účetní dvůr vykonávají vůči svěřenským fondům stejné pravomoci jako vůči ostatním akcím prováděným Komisí.
Účetní zřizuje i ruší zvláštní bankovní účet svěřenského fondu.
Komise zajistí, aby byly povinnosti účetního a schvalující osoby přísně odděleny.
Prostředky fondu přidělují na závazky a vyplácejí účastníci finančních operací z Komise vymezení v části první hlavě IV kapitole 3.
7. Komise je zmocněna čerpat nejvýše 5 % částky vložené do svěřenského fondu na pokrytí vzniklých nákladů na správu v roce, v němž začaly být přípěvky uvedené v odstavci 6 používány. Po dobu existence svěřenského fondu se tyto poplatky za řízení považují za rovnocenné účelově vázaným příjmům ve smyslu čl. 21 odst. 2 písm. b).
Účetní provádí inkasní příkazy související s akcemi financovanými ze svěřenských fondů. Příjmy plynoucí z úhrady těchto inkasních příkazů se vracejí na zvláštní bankovní účet svěřenského fondu. Rušení inkasních příkazů a upuštění od inkasa se provádí podle pravidel stanovených v článku 80.
8. Komise předkládá návrhy rozhodnutí na zřízení, prodloužení trvání či likvidaci svěřenského fondu Unie věcně příslušnému výboru uvedenému v základním právním aktu, který upravuje příspěvek Unie do svěřenského fondu Unie.
9. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se řízení, výkaznictví a řádné správy svěřenských fondů pro vnější akce.
10. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě každý rok komplexní a podrobnou zprávu o činnostech podporovaných svěřenskými fondy Unie, o jejich využívání a výsledcích i o jejich účtech. Komise přiloží svou zprávu ke shrnutí výročních zpráv uvedenému v čl. 66 odst. 9 třetím pododstavci.
Oddíl 3
Jiné způsoby řízení
Článek 188
Provádění vnějších akcí v rámci nepřímého řízení
1. Provádění akcí řízených nepřímo podle čl. 58 odst. 1 písm. c) podléhá dohledu Komise a delegací Unie podle čl. 56 odst. 2. Dohled je vykonáván buď předchozím schválením, nebo kontrolami ex post, nebo kombinovaným postupem.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se provádění nepřímo řízených vnějších akcí.
Článek 189
Finanční dohody o provádění vnějších akcí
1. Pro prováděné vnější akce se použije jeden nebo více těchto nástrojů:
a)
finanční dohoda mezi Komisí a některým ze subjektů nebo osob uvedených v článku 185;
b)
smlouva nebo grantová dohoda mezi Komisí a fyzickými nebo právnickými osobami odpovědnými za provedení akcí.
Podmínky, za nichž je vnější pomoc poskytována, stanovuje nástroj, kterým se řídí finanční dohody, smlouvy nebo grantové dohody uvedené v prvním pododstavci písm. a) a b).
2. Finanční dohody se subjekty uvedenými v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) se uzavírají do 31. prosince roku n + 1, přičemž rokem n je rok, v jehož průběhu byl přijat rozpočtový závazek.
Ve finančních dohodách musí být stanovena lhůta, ve které jsou subjekty uvedené v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) povinny uzavřít individuální smlouvy a grantové dohody, kterými se provádí daná akce. Tato lhůta činí nejvýše tři roky ode dne uzavření finanční dohody, kromě:
a)
akcí financovaných větším počtem dárců;
b)
individuálních smluv týkajících se auditu a hodnocení;
c)
těchto výjimečných okolností:
i)
dodatků k již uzavřeným smlouvám;
ii)
individuálních smluv uzavíraných po předčasném ukončení platnosti stávající smlouvy;
iii)
změny subjektu pověřeného plněním svěřených úkolů.
3. Odstavec 2 se nevztahuje na víceleté programy, pro jejichž provádění se využívají části závazků, v těchto případech:
a)
v případě nástroje předvstupní pomoci;
b)
v případě nástroje evropské politiky sousedství a partnerství.
V uvedených případech Komise v souladu s odvětvovými pravidly automaticky zruší závazek k těmto prostředkům.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se finančních dohod o provádění vnějších akcí.
KAPITOLA 3
Zadávání veřejných zakázek
Článek 190
Zadávání veřejných zakázek na vnější akce
1. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zadávání veřejných zakázek na vnější akce.
2. Ustanovení části první hlavy V kapitoly 1, která se týkají obecných ustanovení o zadávání veřejných zakázek, se použijí na veřejné zakázky podle této hlavy s výhradou zvláštních ustanovení o finančních limitech a o postupech zadávání vnějších veřejných zakázek, která mají být obsažena v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení. Veřejnými zadavateli pro účely této kapitoly jsou:
a)
Komise jménem a na účet jedné nebo více třetích zemí;
b)
subjekty a osoby uvedené v článku 185 a pověřené příslušnými úkoly při plnění rozpočtu.
3. Zadávací řízení jsou upravena ve finančních dohodách uvedených v článku 189.
4. Tato kapitola se nepoužije na akce prováděné podle odvětvových základních právních aktů, jež se týkají pomoci pro řešení krizí, operací civilní ochrany a operací humanitární pomoci.
Článek 191
Pravidla účasti v zadávacím řízení
1. Zadávacího řízení se mohou za stejných podmínek účastnit všechny osoby spadající do oblasti působnosti Smluv a všechny ostatní fyzické či právnické osoby v souladu se zvláštními ustanoveními základních právních aktů upravujících dotčenou oblast spolupráce.
2. V případech uvedených v čl. 54 odst. 2 může být za výjimečných, příslušnou schvalující osobou řádně odůvodněných okolností rozhodnuto umožnit účast v zadávacím řízení státním příslušníkům jiných třetích zemí, než jsou uvedeny v odstavci 1.
3. Pokud se má použít dohoda o rozšíření trhů se zbožím nebo službami, jejichž stranou je Unie, jsou za podmínek stanovených v uvedené dohodě veřejné zakázky financované z rozpočtu otevřeny i státním příslušníkům jiných třetích zemí, než jsou uvedeny v odstavcích 1 a 2.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla účasti v zadávacím řízení.
KAPITOLA 4
Granty
Článek 192
Financování vnějších akcí v plném rozsahu
Akce může být financována z rozpočtu v plném rozsahu jen tehdy, pokud je to pro její uskutečnění nezbytné.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se financování vnějších akcí v plném rozsahu.
Článek 193
Pravidla použitelná pro granty na vnější akce
Řízení o udělení grantu, která mají použít v rámci nepřímého řízení subjekty uvedené v článku 185, se stanovují v dohodách mezi Komisí a těmito subjekty.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se řízení o udělení grantu, která se použijí v rámci nepřímého řízení.
KAPITOLA 5
Kontrola účtů
Článek 194
Kontrola v oblasti vnějších akcí prováděná Unií
Každá dohoda mezi Komisí a subjektem uvedeným v článku 185 nebo grantová dohoda či rozhodnutí o udělení grantu musí výslovně zmocnit Komisi a Účetní dvůr k provádění kontroly veškerých dokladů i kontroly na místě u všech zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů a subdodavatelů, kteří obdrželi finanční prostředky Unie.
HLAVA V
EVROPSKÉ ÚŘADY
Článek 195
Evropské úřady
1. Za „evropské úřady“ se pro účely této hlavy považují správní struktury vytvořené jedním nebo více orgány k plnění zvláštních průřezových úkolů.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se působnosti evropských úřadů a delegací orgánů v evropských úřadech.
2. Tato hlava, s výjimkou článků 198, 199 a 200, se vztahuje také na činnost Evropského úřadu pro boj proti podvodům.
3. Části první a třetí se použijí na činnost evropských úřadů, není-li v této hlavě stanoveno jinak.
Článek 196
Prostředky evropských úřadů
1. Prostředky jednotlivých evropských úřadů, jejichž celková výše se zapisuje ve zvláštní rozpočtové položce v oddíle rozpočtu „Komise“, se podrobně rozepisují v příloze k uvedenému oddílu.
Příloha má formu výkazu příjmů a výdajů, který je rozdělen stejným způsobem jako oddíly rozpočtu.
Prostředky zapsané v uvedené příloze pokrývají veškeré finanční potřeby jednotlivých evropských úřadů při plnění jejich úkolů jménem orgánů.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se prostředků pro evropské úřady, včetně podmínek, za kterých účetní pověřuje výkonem některých úkolů, a správy pokladny a bankovních účtů.
2. Plány pracovních míst jednotlivých evropských úřadů se připojují k plánu pracovních míst Komise.
3. Ředitelé jednotlivých evropských úřadů rozhodují o převodech v rámci přílohy podle odstavce 1. Komise o těchto převodech uvědomí Evropský parlament a Radu.
4. Účetní závěrky jednotlivých evropských úřadů tvoří nedílnou součást účetní závěrky Unie uvedené v článku 141.
Článek 197
Schvalující osoba v evropských úřadech
V souvislosti s prostředky zapsanými v příloze pro jednotlivé evropské úřady pověří Komise ředitele dotčeného evropského úřadu výkonem pravomocí schvalující osoby v souladu s článkem 65.
Článek 198
Účetnictví interinstitucionálních evropských úřadů
1. Každý interinstitucionální evropský úřad vede analytické účty svých výdajů, které umožňují určit podíl služeb poskytovaných jednotlivým orgánům. Ředitel evropského úřadu stanoví po schválení řídícím výborem kritéria pro tento účetní systém.
2. Poznámky ke konkrétní rozpočtové položce, ve které jsou zapsány celkové prostředky každého interinstitucionálního evropského úřadu, uvádějí odhad nákladů na služby poskytované uvedeným úřadem každému orgánu. Odhad je založen na analytických účtech uvedených v odstavci 1.
3. Každý interinstitucionální evropský úřad oznamuje dotčeným orgánům výsledky analytických účtů.
Článek 199
Pověřování pravomocemi schvalující osoby u interinstitucionálních evropských úřadů
1. Každý orgán může pověřit ředitele interinstitucionálního evropského úřadu plněním úkolů schvalující osoby pro správu prostředků zapsaných ve svém oddíle, přičemž zároveň stanoví meze a podmínky tohoto pověření.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se pověřování ředitele interinstitucionálního evropského úřadu plněním úkolů schvalující osoby.
2. Interní auditor Komise vykonává veškeré funkce uvedené v části první hlavě IV kapitole 9.
Článek 200
Služby poskytované třetím osobám
Pokud evropský úřad poskytuje v rámci své pravomoci za úplatu plnění třetím osobám, vydá jeho ředitel po schválení řídícím výborem zvláštní předpisy o podmínkách, za kterých jsou tato plnění poskytována, a o vedení odpovídajících účtů.
HLAVA VI
SPRÁVNÍ PROSTŘEDKY
Článek 201
Obecná ustanovení
1. Části první a třetí se použijí na správní prostředky, není-li v této hlavě stanoveno jinak.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se rozsahu správních prostředků a záruk za nájem.
Článek 202
Závazky
1. Běžné správní výdaje mohou být každoročně od 15. října předem přidělovány na závazky k tíži prostředků stanovených pro následující rozpočtový rok. Tyto závazky však nesmějí překročit čtvrtinu prostředků schválených Evropským parlamentem a Radou a uvedených v odpovídající rozpočtové položce pro běžný rozpočtový rok. Nesmějí být použity na výdaje nového druhu, které nebyly rámcově schváleny v posledním řádně přijatém rozpočtu.
2. Výdaje, které se podle právních předpisů nebo smluvních ustanovení hradí předem, například nájemné, mohou být hrazeny od 1. prosince k tíži prostředků následujícího rozpočtového roku. V tomto případě neplatí omezení uvedené v odstavci 1.
Článek 203
Zvláštní ustanovení o správních prostředcích
1. Správní prostředky jsou nerozlišené.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zvláštních správních prostředků, včetně budov a záloh vyplacených zaměstnancům orgánů.
2. Správní výdaje vyplývající ze smluv, které se vztahují na období delší než jeden rozpočtový rok, ať již kvůli místním zvyklostem, nebo protože se jedná o dodávky zařízení, se zapisují k tíži rozpočtu toho rozpočtového roku, ve kterém se uskutečnily.
3. Každý orgán poskytuje každoročně do 1. června Evropskému parlamentu a Radě pracovní dokument o své politice v oblasti nemovitostí, který obsahuje tyto informace:
a)
pro každou budovu výdaje a rozlohu hrazené z prostředků odpovídajících rozpočtových položek;
b)
očekávaný vývoj globálního plánování rozlohy a lokalit v nadcházejících letech a popis projektů v oblasti nemovitostí ve fázi plánování, které již byly stanoveny;
c)
konečné podmínky a náklady a důležité informace o uskutečňování nových projektů v oblasti nemovitostí předložených dříve Evropskému parlamentu a Radě postupem podle odstavců 4 a 5 a neuvedených v pracovních dokumentech z předchozího roku.
4. U všech projektů v oblasti nemovitostí, které zřejmě budou mít významný finanční dopad na rozpočet, informuje orgán Evropský parlament a Radu co nejdříve o požadované rozloze nemovitosti a o předběžném plánování, a to před případným průzkumem místního trhu v případě smluv v oblasti nemovitostí nebo před vydáním výzvy k podání nabídky v případě stavebních prací.
5. U všech projektů v oblasti nemovitostí, které zřejmě budou mít významný finanční dopad na rozpočet, předloží orgán projekt v oblasti nemovitostí, včetně podrobného odhadu nákladů a jeho financování, a také seznam návrhů smluv, které mají být použity, a před uzavřením smluv požádá Evropský parlament a Radu o jejich schválení. Na žádost orgánu se s předloženými dokumenty vztahujícími se k projektu v oblasti nemovitostí zachází důvěrně.
S výjimkou mimořádných nepředvídatelných okolností projedná Rada a Evropský parlament projekt v oblasti nemovitostí do čtyř týdnů ode dne, kdy jej oba orgány obdržely.
Projekt v oblasti nemovitostí se považuje za schválený, pokud během tohoto čtyřtýdenního období Evropský parlament ani Rada nepřijme rozhodnutí v neprospěch návrhu.
Jestliže Evropský parlament nebo Rada v průběhu tohoto čtyřtýdenního období vznesou opodstatněné námitky, prodlouží se toto období o dva týdny.
Přijme-li Evropský parlament nebo Rada rozhodnutí v neprospěch projektu v oblasti nemovitostí, dotčený orgán svůj návrh vezme zpět a může předložit návrh nový.
6. V případě mimořádných nepředvídatelných okolností mohou být informace stanovené v odstavci 4 předloženy společně s projektem v oblasti nemovitostí. Evropský parlament a Rada projednají projekt v oblasti nemovitostí do dvou týdnů ode dne, kdy jej oba orgány obdržely. Projekt v oblasti nemovitostí se považuje za schválený, pokud během tohoto dvoutýdenního období Evropský parlament ani Rada nepřijme rozhodnutí v neprospěch návrhu.
7. U následujících projektů v oblasti nemovitostí se má za to, že mohou mít značný finanční dopad na rozpočet:
i)
koupě pozemku;
ii)
koupě, prodej, přestavba, výstavba budov nebo jakýkoli projekt spojující tyto prvky, které mají proběhnout ve stejném období, jehož výše přesahuje 3 000 000 EUR;
iii)
veškeré nové smlouvy týkající se nemovitostí (včetně smluv o užívání a dlouhodobých nájemních smluv a obnovení stávajících smluv za méně výhodných podmínek), na něž se nevztahuje bod ii), s ročními výdaji ve výši alespoň 750 000 EUR;
iv)
prodloužení platnosti nebo obnova stávajících smluv týkajících se nemovitostí (včetně smluv o užívání a dlouhodobých nájemních smluv) za stejných nebo méně výhodných podmínek, s ročními výdaji ve výši alespoň 3 000 000 EUR.
Tento odstavec se vztahuje rovněž na ty projekty v oblasti nemovitostí, které mají interinstitucionální povahu, a na delegace Unie.
8. Aniž je dotčen článek 17, lze plán koupě budovy financovat na základě půjčky, kterou předem schválí Evropský parlament a Rada.
Smlouvy o půjčce se uzavírají a půjčky se splácejí v souladu se zásadou řádného finančního řízení a s řádným ohledem na nejlepší finanční zájem Unie.
Pokud orgán navrhuje, aby se koupě financovala půjčkou, uvede ve finančním plánu, který má být předložen spolu se žádostí o předchozí schválení dotčeným orgánem, zejména maximální míru financování, dobu financování, druh financování, podmínky financování a úsporu ve srovnání s jinými druhy smluvních ujednání.
Evropský parlament a Rada projednají žádost o předchozí schválení koupě do čtyř týdnů ode dne, kdy ji oba orgány obdržely. Koupě na základě půjčky se považuje za zamítnutou, pokud ji Evropský parlament a Rada v uvedené lhůtě výslovně neschválí.
HLAVA VII
ODBORNÍCI
Článek 204
Placení externí odborníci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se placených externích odborníků, včetně zvláštního postupu pro výběr fyzických osob jako placených externích odborníků, aby orgánům poskytovali pomoc při hodnocení žádostí o grant, projektů a nabídek a v konkrétních případech stanoviska či rady.
Tito odborníci jsou odměňováni předem oznámenou a stanovenou pevnou částkou a vybíráni na základě svých odborných schopností. Jejich výběr probíhá na základě kritérií dodržujících zásady zákazu diskriminace, rovného zacházení a neexistence střetu zájmů.
ČÁST TŘETÍ
ZÁVĚREČNÁ A PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
Článek 205
Přechodná ustanovení
1. Pokud jde o fondy uvedené v čl. 175 odst. 1, u kterých jsou základní právní akty zrušeny před 1. lednem 2013, mohou být prostředky přidělené na závazek zrušené podle článku 178 znovu dány k dispozici v případě zjevného omylu přičitatelného pouze Komisi nebo v případě mimořádných nepředvídatelných okolností se závažnými následky pro provádění operací podporovaných těmito fondy.
2. Komise může převádět z jedné hlavy rozpočtu do druhé prostředky na provozní výdaje uvedené v nařízeních (ES) č. 1260/1999, (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 1080/2006, (ES) č. 1081/2006, (ES) č. 1083/2006, (ES) č. 1084/2006 a (ES) č. 1198/2006, u kterých je stále třeba provést platby Unie k finančnímu vyrovnání nesplněných závazků Unie do ukončení dotyčné pomoci, pokud jsou dotčené prostředky použity pro stejný účel nebo souvisejí s iniciativami Unie nebo s opatřeními v oblasti technické pomoci a inovací a jsou převedeny na opatření stejné povahy.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se přechodných ustanovení.
Článek 206
Žádosti Evropského parlamentu a Rady o informace
Evropský parlament a Rada jsou oprávněny získávat jakékoli informace nebo vysvětlení týkající se rozpočtových záležitostí spadajících do jejich působnosti.
Článek 207
Finanční limity a částky
Aniž je dotčen článek 118, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví veškeré finanční limity a částky stanovené v tomto nařízení.
Článek 208
Rámcové finanční nařízení pro subjekty zřízené Smlouvou o fungování EU a Smlouvou o Euratomu
1. Komisi je svěřena pravomoc přijímat prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210 rámcové finanční nařízení pro subjekty zřízené na základě Smlouvy o fungování EU a Smlouvy o Euratomu, které mají právní subjektivitu a dostávají příspěvky z rozpočtu.
Uvedené rámcové finanční nařízení je založeno na zásadách a pravidlech stanovených v tomto nařízení.
Finanční pravidla těchto subjektů smějí odchýlit od rámcového finančního nařízení pouze tehdy, je-li to nezbytné pro jejich zvláštní potřeby, a s předchozím souhlasem Komise.
2. Evropský parlament uděluje subjektům uvedeným v odstavci 1 na doporučení Rady absolutorium za plnění rozpočtů. Subjekty uvedené v odstavci 1 plně spolupracují s orgány zapojenými do postupů udělování absolutoria a v případě potřeby poskytnou veškeré další nezbytné informace, mimo jiné i prostřednictvím účasti na schůzích příslušných subjektů.
3. Interní auditor Komise vykonává vůči subjektům uvedeným v odstavci 1 stejné pravomoci jako vůči Komisi.
4. Nezávislý externí auditor ověří, zda jsou v roční účetní závěrce každého ze subjektů uvedených v odstavci 1 řádně zaznamenány jeho příjmy, výdaje a finanční situace před konsolidací v rámci konečné účetní závěrky Komise. Není-li v základním právním aktu uvedeném v odstavci 1 stanoveno jinak, vypracuje Účetní dvůr v případě každého subjektu zvláštní výroční zprávu v souladu s požadavky čl. 287 odst. 1 Smlouvy o fungování EU. Při vypracovávání této zprávy Účetní dvůr vezme v úvahu auditní činnost nezávislého externího auditora a opatření přijatá na základě jeho zjištění.
Článek 209
Vzorové finanční nařízení pro subjekty partnerství veřejného a soukromého sektoru
Subjekty s právní subjektivitou, jež jsou zřízeny základním právním aktem a jsou pověřeny realizací partnerství soukromého a veřejného sektoru, přijmou finanční pravidla své činnosti.
Tato pravidla zahrnují soubor zásad nezbytných pro zajištění řádného finančního řízení při správě finančních prostředků Unie.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210 vzorové finanční nařízení, které stanoví zásady nezbytné pro zajištění řádného finančního řízení finančních prostředků Unie a které bude založeno na článku 60.
Finanční pravidla těchto subjektů se smějí odchýlit od vzorového finančního nařízení pouze tehdy, je-li to nezbytné z hlediska jejich zvláštních potřeb a s předchozím souhlasem Komise.
Článek 210
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článcích 8, 11, 13, 19, 21, 22, 23, 25, 26, 29, 30, 31, 34, 35, 38, 41, 44, 49, 53, 54, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 68, 69, 70, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 92, 93, 98, 99, 100, 101, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 137, 138, 139, 140, 142, 144, 181, 183, 184, 186, 187, 188, 189, 190, 191, 192, 193, 195, 196, 199, 201, 203, 204, 205, 207, 208 a 209 je svěřena Komisi do konce prvního víceletého finančního rámce na období po roce 2013 uvedeného v článku 312 Smlouvy o fungování EU. Komise vypracuje zprávu o přenesení pravomoci nejpozději dva roky před koncem prvního víceletého finančního rámce. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o období odpovídající následujícím víceletým finančním rámcům, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem platnosti odpovídajícího víceletého finančního rámce.
3. Pravomoc přijímat akty a přenesené pravomoci uvedená v článcích 8, 11, 13, 19, 21, 22, 23, 25, 26, 29, 30, 31, 34, 35, 38, 41, 44, 49, 53, 54, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 68, 69, 70, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 92, 93, 98, 99, 100, 101, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 137, 138, 139, 140, 142, 144, 181, 183, 184, 186, 187, 188, 189, 190, 191, 192, 193, 195, 196, 199, 201, 203, 204, 205, 207, 208 a 209 mohou Evropský parlament nebo Rada kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení pravomoci se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí o zrušení pravomoci nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článků 8, 11, 13, 19, 21, 22, 23, 25, 26, 29, 30, 31, 34, 35, 38, 41, 44, 49, 53, 54, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 68, 69, 70, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 92, 93, 98, 99, 100, 101, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 137, 138, 139, 140, 142, 144, 181, 183, 184, 186, 187, 188, 189, 190, 191, 192, 193, 195, 196, 199, 201, 203, 204, 205, 207, 208 a 209 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 211
Přezkum
Toto nařízení bude přezkoumáno pokaždé, kdy se to ukáže nezbytné, a v každém případě nejpozději dva roky před koncem prvního víceletého finančního rámce pro období po roce 2013.
Tento přezkum se bude mimo jiné týkat uplatňování části první hlavy VIII.
Článek 212
Zrušení
Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 se zrušuje s účinkem ode dne 1. ledna 2013 s výjimkou:
a)
článků 53 až 57, které se i nadále použijí na všechny závazky přijaté do 31. prosince 2013;
b)
čl. 166 odst. 3 druhého pododstavce písm. a), který se i nadále použije na všechny závazky přijaté do 31. prosince 2012;
c)
čl. 166 odst. 3 druhého pododstavce písm. b), který se i nadále použije na všechny závazky přijaté mezi 1. lednem 2013 a 31. prosincem 2013.
Část první hlava VI nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 se i nadále použije na grantové dohody podepsané a rozhodnutí o udělení grantu oznámená do 31. prosince 2013 v rámci souhrnných závazků rozpočtu na rok 2012 nebo dřívější roky, pokud tak rozhodne příslušná schvalující osoba s náležitým ohledem na zásady rovného zacházení a transparentnosti.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou v příloze.
Článek 213
Přezkum týkající se ESVČ
Ustanovení čl. 68 odst. 1 třetího pododstavce a čl. 98 odst. 2 druhého pododstavce budou v roce 2013 přezkoumána s náležitým ohledem na zvláštní povahu ESVČ, a zejména delegací Unie, a případně s ohledem na náležitou kapacitu ESVČ v oblasti finančního řízení.
Článek 214
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2013 s výjimkou:
a)
článků 58 až 63, které se použijí výhradně na závazky přijaté od 1. ledna 2014;
b)
čl. 50 odst. 1 druhého pododstavce písm. c) a článků 82, 139 a 140, které se použijí ode dne 1. ledna 2014;
c)
článků 177, 179 a 210, které se použijí ode dne 27. října 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech.
Ve Štrasburku dne 25. října 2012.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU, EURATOM) nr 966/2012
av den 25 oktober 2012
om finansiella regler för unionens allmänna budget och om upphävande av rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002
INNEHÅLL
DEL I
GEMENSAMMA BESTÄMMELSER
AVDELNING I
SYFTE, TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER
Artikel 1
Syfte
Artikel 2
Definitioner
Artikel 3
Sekundärrättens överensstämmelse med denna förordning
Artikel 4
Perioder, datum och frister
Artikel 5
Skydd av personuppgifter
AVDELNING II
BUDGETPRINCIPER
Artikel 6
Iakttagande av budgetprinciper
Kapitel 1
Enhetsprincipen och principen om riktighet i budgeten
Artikel 7
Budgetens tillämpningsområde
Artikel 8
Särskilda regler avseende principerna om enhet och riktighet i budgeten
Kapitel 2
Principen om ettårighet
Artikel 9
Definition
Artikel 10
Typer av anslag
Artikel 11
Redovisning för inkomster och anslag
Artikel 12
Åtaganden mot budgetanslag
Artikel 13
Anslag som förfaller och anslag som överförs
Artikel 14
Regler för överföring till påföljande budgetår av inkomster som avsatts för särskilda ändamål
Artikel 15
Anslagna belopp som dras tillbaka
Artikel 16
Regler som ska tillämpas om antagandet av budgeten försenas
Kapitel 3
Principen om balans i budgeten
Artikel 17
Definition och tillämpningsområde
Artikel 18
Budgetårets saldo
Kapitel 4
Principen om en enda beräkningsenhet
Artikel 19
Euro
Kapitel 5
Universalitetsprincipen
Artikel 20
Definition och tillämpningsområde
Artikel 21
Inkomster avsatta för särskilda ändamål
Artikel 22
Donationer
Artikel 23
Regler för avdrag och för växelkursskillnader
Kapitel 6
Principen om specificering
Artikel 24
Allmänna bestämmelser
Artikel 25
Överföring av anslag på andra institutioners initiativ än kommissionens
Artikel 26
Överföringar som kommissionen får göra på egen hand
Artikel 27
Förslag till överföringar som föreläggs Europaparlamentet och rådet av institutionerna
Artikel 28
Särskilda regler för överföringar
Artikel 29
Överföringar som omfattas av särskilda bestämmelser
Kapitel 7
Principen om sund ekonomisk förvaltning
Artikel 30
Principerna om sparsamhet, effektivitet och ändamålsenlighet
Artikel 31
Kravet på finansieringsöversikt
Artikel 32
Intern kontroll av budgetgenomförandet
Artikel 33
Kostnadseffektiva kontrollsystem
Kapitel 8
Principen om öppenhet
Artikel 34
Offentliggörande av redovisningar, budgetar och rapporter
Artikel 35
Offentliggörande av information om mottagare samt annan information
AVDELNING III
UPPRÄTTANDET AV BUDGETEN OCH BUDGETENS STRUKTUR
Kapitel 1
Upprättandet av budgeten
Artikel 36
Beräkning av inkomster och utgifter
Artikel 37
Beräkning av budget för de organ som avses i artikel 200
Artikel 38
Budgetförslag
Artikel 39
Ändringsskrivelser till budgetförslaget
Artikel 40
Medlemsstaternas skyldigheter till följd av budgetens antagande
Artikel 41
Förslag till ändringsbudgetar
Artikel 42
Tidigarelagt översändande av beräkningar och av budgetförslag
Kapitel 2
Budgetens struktur och utformning
Artikel 43
Budgetens struktur
Artikel 44
Kontoplanen
Artikel 45
Förbud mot negativa inkomster
Artikel 46
Avsättningar
Artikel 47
Negativ reserv
Artikel 48
Reserven för katastrofbistånd
Artikel 49
Budgetens utformning
Artikel 50
Regler om tjänsteförteckningar
Kapitel 3
Budgetdisciplin
Artikel 51
Förenlighet med den fleråriga budgetramen
Artikel 52
Unionsakters förenlighet med budgeten
AVDELNING IV
GENOMFÖRANDET AV BUDGETEN
Kapitel 1
Allmänna bestämmelser
Artikel 53
Genomförande av budgeten enligt principen om sund ekonomisk förvaltning
Artikel 54
Kravet på grundläggande akt och undantag från detta krav
Artikel 55
Institutionernas genomförande av budgeten, med undantag av kommissionen
Artikel 56
Delegering av befogenheter vad gäller budgetens genomförande
Artikel 57
Intressekonflikter
Kapitel 2
Metoder för genomförande
Artikel 58
Metoder för genomförandet av budgeten
Artikel 59
Delad förvaltning med medlemsstater
Artikel 60
Indirekt förvaltning
Artikel 61
Förhandsbedömningar och delegeringsöverenskommelser
Artikel 62
Genomförandeorgan
Artikel 63
Gränser för delegering av befogenheter
Kapitel 3
Aktörer i budgetförvaltningen
Avsnitt 1
Principen om åtskillnad mellan funktioner
Artikel 64
Åtskillnad mellan funktioner
Avsnitt 2
Utanordnaren
Artikel 65
Utanordnaren
Artikel 66
Utanordnarens befogenheter och ansvar
Artikel 67
Befogenheter och skyldigheter för cheferna för unionens delegationer
Avsnitt 3
Räkenskapsföraren
Artikel 68
Räkenskapsförarens befogenheter och ansvar
Artikel 69
Befogenheter som räkenskapsföraren får delegera
Avsnitt 4
Förskottsförvaltaren
Artikel 70
Förskottskonton
Kapitel 4
Aktörernas ansvar
Avsnitt 1
Allmänna regler
Artikel 71
Indragning av delegering och upphävande av befogenheter för finansiella aktörer
Artikel 72
Utanordnares ansvar vid olaglig verksamhet, bedrägeri eller korruption
Avsnitt 2
Regler för behöriga utanordnare
Artikel 73
Regler för utanordnare
Avsnitt 3
Regler för räkenskapsförare och förskottsförvaltare
Artikel 74
Regler för räkenskapsförare
Artikel 75
Regler för förskottsförvaltare
Kapitel 5
Handläggning av inkomster
Avsnitt 1
Tillhandahållande av egna medel
Artikel 76
Egna medel
Avsnitt 2
Beräkning av fordringar
Artikel 77
Beräkning av en fordran
Avsnitt 3
Fastställande av fordringar
Artikel 78
Fastställande av fordringar
Avsnitt 4
Godkännande av inkassering
Artikel 79
Godkännande av inkassering
Avsnitt 5
Inkassering
Artikel 80
Regler om inkassering
Artikel 81
Preskriptionstid
Artikel 82
Nationella förvaltningars handläggning av unionens fordringar
Artikel 83
Böter och viten som åläggs av kommissionen och upplupen ränta som genereras av sådana belopp
Kapitel 6
Handläggning av utgifter
Artikel 84
Finansieringsbeslut
Avsnitt 1
Utgiftsåtaganden
Artikel 85
Typer av åtaganden
Artikel 86
Regler av åtaganden
Artikel 87
Kontroller i samband med åtaganden
Avsnitt 2
Kontroll av utgifter
Artikel 88
Kontroll av utgifter
Avsnitt 3
Godkännande av utgifter
Artikel 89
Godkännande av utgifter
Avsnitt 4
Betalning av utgifter
Artikel 90
Typer av betalningar
Artikel 91
Disponibla medel som gräns för betalningarna
Avsnitt 5
Tidsfrister för handläggning av utgifter
Artikel 92
Tidsfrister
Kapitel 7
Datasystem och e-förvaltning
Artikel 93
Elektronisk handläggning av transaktioner
Artikel 94
Överföring av handlingar
Artikel 95
e-Förvaltning
Kapitel 8
Administrativa principer
Artikel 96
God förvaltning
Artikel 97
Angivande av möjligheter till omprövning
Kapitel 9
Internrevisorn
Artikel 98
Utseende av internrevisor
Artikel 99
Internrevisorns befogenheter och ansvar
Artikel 100
Internrevisorns oberoende
AVDELNING V
OFFENTLIG UPPHANDLING
Kapitel 1
Allmänna bestämmelser
Avsnitt 1
Tillämpningsområde och principer för tilldelning av kontrakt
Artikel 101
Definition av offentligt kontrakt
Artikel 102
Principer för offentliga kontrakt
Avsnitt 2
Offentliggörande
Artikel 103
Offentliggörande av offentliga upphandlingsförfaranden
Avsnitt 3
Upphandlingsförfaranden
Artikel 104
Upphandlingsförfaranden
Artikel 105
Upphandlingsdokumentens innehåll
Artikel 106
Kriterier för uteslutning från deltagande i upphandlingsförfaranden
Artikel 107
Kriterier för uteslutning i samband med tilldelning
Artikel 108
Central databas över uteslutna
Artikel 109
Administrativa och ekonomiska sanktioner
Artikel 110
Tilldelningskriterier för kontrakt
Artikel 111
Inlämning av anbud
Artikel 112
Principerna om likabehandling och öppenhet
Artikel 113
Beslut om tilldelning
Artikel 114
Avbrytande av upphandlingsförfarandet
Avsnitt 4
Säkerheter och korrigerande åtgärder
Artikel 115
Säkerheter
Artikel 116
Fel, oriktigheter och bedrägerier under förfarandet
Kapitel 2
Bestämmelser för upphandlingar som unionens institutioner genomför för egen räkning
Artikel 117
Upphandlande myndighet
Artikel 118
Tröskelvärden
Artikel 119
Regler för deltagande i anbudsförfaranden
Artikel 120
Världshandelsorganisationens regler om upphandling
AVDELNING VI
BIDRAG
Kapitel 1
Tillämpningsområde och form av bidrag
Artikel 121
Tillämpningsområde
Artikel 122
Bidragsmottagare
Artikel 123
Former av bidrag
Artikel 124
Enhetsbelopp, enhetskostnader och finansiering till en schablonsats
Kapitel 2
Principer
Artikel 125
Allmänna principer för bidrag
Artikel 126
Stödberättigande kostnader
Artikel 127
Samfinansiering som sker in natura
Artikel 128
Öppenhet
Artikel 129
Principen att bidrag inte får kumuleras
Artikel 130
Principen om icke-retroaktivitet
Kapitel 3
Förfarande för tilldelning
Artikel 131
Ansökningar om bidrag
Artikel 132
Urvals- och tilldelningskriterier
Artikel 133
Utvärdering
Kapitel 4
Betalning och kontroll
Artikel 134
Säkerhet vid förfinansiering
Artikel 135
Utbetalning och kontroll av bidrag
Artikel 136
Arkiveringsperioder
Kapitel 5
Genomförande
Artikel 137
Genomförandeavtal och finansiellt stöd till tredjeparter
AVDELNING VII
PRISER TILL FÖLJD AV TÄVLINGAR
Artikel 138
Allmänna regler
AVDELNING VIII
FINANSIERINGSINSTRUMENT
Artikel 139
Tillämpningsområde
Artikel 140
Principer och villkor för finansieringsinstrument
AVDELNING IX
ÅRSREDOVISNINGAR OCH LÖPANDE RÄKENSKAPER
Kapitel 1
Årsredovisningar
Artikel 141
Struktur för räkenskaperna
Artikel 142
Rapport om budgetförvaltningen och den ekonomiska förvaltningen
Artikel 143
Regler för räkenskaperna
Artikel 144
Redovisningsprinciper
Artikel 145
Redovisningar
Artikel 146
Rapportering om genomförandet av budgeten
Artikel 147
Preliminära redovisningar
Artikel 148
Godkännande av de slutliga konsoliderade redovisningarna
Kapitel 2
Information under budgetårets gång
Artikel 149
Rapportering om garantier från budgeten och risker i samband med dessa
Artikel 150
Uppgifter om budgetens genomförande
Kapitel 3
Löpande räkenskaper
Avsnitt 1
Gemensamma bestämmelser
Artikel 151
Räkenskapssystemet
Artikel 152
Gemensamma bestämmelser för institutionernas räkenskapssystem
Avsnitt 2
Allmänna räkenskaper
Artikel 153
Allmänna räkenskaper
Artikel 154
Registrering i räkenskaperna
Artikel 155
Korrigeringar i räkenskaperna
Avsnitt 3
Budgeträkenskaper
Artikel 156
Budgeträkenskaper
Kapitel 4
Inventarieförteckning över anläggningstillgångar
Artikel 157
Inventarieförteckning
AVDELNING X
EXTERN REVISION OCH BEVILJANDE AV ANSVARSFRIHET
Kapitel 1
Extern revision
Artikel 158
Extern revision utförd av revisionsrätten
Artikel 159
Regler och förfaranden för revisionen
Artikel 160
Kontroller av säkerheter och kontanter
Artikel 161
Revisionsrättens rätt till information
Artikel 162
Revisionsrättens årsrapport
Artikel 163
Revisionsrättens särskilda rapporter
Kapitel 2
Beviljande av ansvarsfrihet
Artikel 164
Tidtabell för förfarandet för att bevilja ansvarsfrihet
Artikel 165
Förfarande för att bevilja ansvarsfrihet
Artikel 166
Uppföljning
Artikel 167
Särskilda bestämmelser för utrikestjänsten
DEL 2
SÄRSKILDA BESTÄMMELSER
AVDELNING I
EUROPEISKA GARANTIFONDEN FÖR JORDBRUKET
Artikel 168
Särskilda bestämmelser för Europeiska garantifonden för jordbruket
Artikel 169
Åtaganden av EGFJ-anslag
Artikel 170
Övergripande preliminära åtaganden mot EGFJ-anslag
Artikel 171
Tidsplan och frister för budgetmässiga åtaganden avseende EGFJ
Artikel 172
Bokföring av EGFJ-utgifter
Artikel 173
Överföring av EGFJ-anslag
Artikel 174
Inkomster avsatta för särskilda ändamål inom ramen för EGFJ
AVDELNING II
STRUKTURFONDERNA, SAMMANHÅLLNINGSFONDEN, EUROPEISKA FISKERIFONDEN, EUROPEISKA JORDBRUKSFONDEN FÖR LANDSBYGDSUTVECKLING SAMT FONDER INOM OMRÅDET MED FRIHET, SÄKERHET OCH RÄTTVISA SOM FÖRVALTAS GENOM DELAD FÖRVALTNING
Artikel 175
Särskilda bestämmelser
Artikel 176
Respekt för nivån på tilldelade åtagandebemyndiganden
Artikel 177
Utbetalning av bidrag, mellanliggande betalningar och återbetalningar
Artikel 178
Tillbakadragande av anslag
Artikel 179
Överföring av anslag
Artikel 180
Förvaltning, urval och revision
AVDELNING III
FORSKNING
Artikel 181
Medel till forskning
Artikel 182
Åtagande av forskningsmedel
Artikel 183
Gemensamma forskningscentrumet
AVDELNING IV
EXTERNA ÅTGÄRDER
Kapitel 1
Allmänna bestämmelser
Artikel 184
Externa åtgärder
Kapitel 2
Genomförandet av åtgärderna
Avsnitt 1
Allmänna bestämmelser
Artikel 185
Genomförande av externa åtgärder
Avsnitt 2
Budgetstöd och förvaltningsfonder för flera givare
Artikel 186
Utnyttjande av budgetstöd
Artikel 187
Unionsförvaltningsfonder för externa åtgärder
Avsnitt 3
Andra förvaltningsformer
Artikel 188
Indirekt förvaltning av externa åtgärder
Artikel 189
Finansieringsöverenskommelser i samband med genomförande av externa åtgärder
Kapitel 3
Offentlig upphandling
Artikel 190
Offentlig upphandling inom området för externa åtgärder
Artikel 191
Regler för deltagande i anbudsförfaranden
Kapitel 4
Bidrag
Artikel 192
Finansiering av en extern åtgärd i sin helhet
Artikel 193
Regler för bidrag i samband med externa åtgärder
Kapitel 5
Revision
Artikel 194
Unionens revision inom ramen för de externa åtgärderna
AVDELNING V
EUROPEISKA BYRÅER
Artikel 195
Europeiska byråer
Artikel 196
Anslag till de europeiska byråerna
Artikel 197
Utanordnare för de europeiska byråerna
Artikel 198
Räkenskaper för de europeiska interinstitutionella byråerna
Artikel 199
Delegering av utanordnarens befogenheter till europeiska interinstitutionella byråer
Artikel 200
Tjänster till tredje man
AVDELNING VI
ADMINISTRATIVA ANSLAG
Artikel 201
Allmänna bestämmelser
Artikel 202
Åtaganden
Artikel 203
Särskilda bestämmelser för administrativa anslag
AVDELNING VII
EXPERTER
Artikel 204
Betalda experter
DEL III
SLUTBESTÄMMELSER OCH ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER
Artikel 205
Övergångsbestämmelser
Artikel 206
Information till Europaparlamentet och rådet
Artikel 207
Tröskelvärden och belopp
Artikel 208
Rambudgetförordning för organ som inrättas på grundval av EUF-fördraget och Euratomfördraget
Artikel 209
Modellbudgetförordning för offentlig-privata partnerskap
Artikel 210
Utövande av delegering
Artikel 211
Översyn
Artikel 212
Upphävande
Artikel 213
Översyn med avseende på Europeiska utrikestjänsten
Artikel 214
Ikraftträdande
BILAGA
JÄMFÖRELSETABELL
Gemensamt uttalande om frågor i samband med den fleråriga budgetramen
Gemensamt uttalande om utgifter i samband med fastigheter med hänvisning till artikel 203
Europaparlamentets, rådets och kommissionens gemensamma förklaring om artikel 203.3
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 322, jämförd med fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artikel 106a,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av revisionsrättens yttrande (1),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och
av följande skäl:
(1)
Rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (3) har ändrats väsentligt flera gånger. Eftersom det krävs ytterligare ändringar, bland annat för att ta hänsyn till Lissabonfördragets ikraftträdande, bör förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 för tydlighetens skull upphävas och ersättas av den här förordningen.
(2)
I rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 angavs de budgetprinciper och finansiella regler som styr upprättandet och genomförandet av unionens allmänna budget (nedan kallad budgeten), säkerställer en sund och effektiv förvaltning, kontroll och skydd av unionens ekonomiska intressen samt ökar öppenheten, och som ska följas i alla rättsakter och av samtliga institutioner. Grundprinciperna och förordningens struktur och huvuddrag bör bibehållas, liksom de grundläggande reglerna om budgetförvaltningen och den ekonomiska förvaltningen. Undantagen från dessa grundprinciper bör ses över på nytt och i möjligaste mån förenklas, med hänsyn till varje undantags fortsatta relevans, mervärde med avseende på budgeten, och den börda varje regel innebär för berörda parter. Huvuddragen i reformen av budgetförvaltningen bör bibehållas och förstärkas: detta gäller rollerna för aktörerna i budgetförvaltningen, integreringen av kontrollfunktioner inom de operativa avdelningarna, internrevisorernas roll, den verksamhetsbaserade budgeteringen, moderniseringen av redovisningsprinciperna samt grundprinciperna för bidrag.
(3)
På grund av Europeiska centralbankens (ECB) särart och dess specifika uppgifter, särskilt det faktum att den oavhängigt förvaltar sin ekonomi, bör den inte omfattas av denna förordnings tillämpningsområde, om inte annat anges i denna förordning.
(4)
Förordningen bör mot bakgrund av de praktiska erfarenheterna innehålla regler som syftar till att anpassa den till föränderliga krav i samband budgetgenomförandet, bland annat när det gäller samfinansiering med andra givare samt för att effektivisera biståndet till tredjeländer, underlätta användningen av särskilda finansieringsinstrument inklusive de som ingåtts med Europeiska investeringsbanken (EIB) och underlätta genomförande av budgeten genom offentlig-privata partnerskap.
(5)
Förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 begränsades till övergripande budgetprinciper och finansiella regler i enlighet med fördragen, medan genomförandebestämmelserna fastställdes i kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002 om genomförandebestämmelser för rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 (4), för att sörja för en tydligare regelhierarki och därigenom göra förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 lättare att läsa. Enligt artikel 290 i EUF-fördraget kan kommissionen genom en lagstiftningsakt ges delegerad befogenhet att anta akter som inte är lagstiftningsakter och som endast kompletterar eller ändrar vissa icke väsentliga delar av lagstiftningsakten. Således behöver vissa bestämmelser som ingår i förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002 integreras i den här förordningen.
(6)
Polissamarbetet och det straffrättsliga samarbetet har blivit integrerade delar av annan politik och inre åtgärder som bedrivs av unionen. De finansiella bestämmelser som specifikt gäller det förstnämnda politikområdet är således inte längre motiverade, och bör därför inte ingå i denna förordning.
(7)
För att säkerställa öppenhet bör budgeten redovisa garantin för de in- och utlåningsaktiviteter som unionen är involverad i, inklusive sådana som avser europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen och instrumentet för stöd till betalningsbalansen.
(8)
De nuvarande reglerna för räntor som genereras av förfinansieringsutbetalningar bör förenklas, eftersom de leder till en orimlig administrativ börda såväl för mottagarna som för kommissionens avdelningar, och skapar missförstånd mellan kommissionen och mottagarna. I syfte att förenkla situationen, i synnerhet när det gäller mottagare, och i enlighet med principen om sund ekonomisk förvaltning, bör det inte längre vara ett krav att beräkna och kräva in ränta på belopp som betalas ut i förfinansieringsutbetalningar. Det bör emellertid vara möjligt att införa ett sådant krav i en delegeringsöverenskommelse för att på så sätt ge utrymme att antingen återanvända de räntebelopp som genereras av förfinansieringsutbetalningen inom programmen, göra avdrag för sådan ränta i ansökningarna om utbetalningar eller kräva in räntan.
(9)
I reglerna för överföring av inkomster avsatta för särskilda ändamål från ett budgetår till nästa bör det göras åtskillnad mellan externa och interna inkomster avsatta för särskilda ändamål. För att uppfylla syftet med vilket givaren bidragit med de aktuella medlen bör externa inkomster avsatta för särskilda ändamål överföras automatiskt och fortsätta användas till dess att alla insatser inom det program eller den åtgärd de avsatts för har fullbordats. Om externa inkomster avsatta för särskilda ändamål har kommit in under det sista året för programmet eller åtgärden i fråga bör de också få användas under det första året av det påföljande programmet eller den påföljande åtgärden. Interna inkomster som avsatts för särskilda ändamål bör endast få överföras till närmast följande budgetår, såvida inget annat anges i denna förordning.
(10)
De regler som rör tillfälliga tolftedelar bör förtydligas med avseende på både antalet tillfälliga tolftedelar som får begäras och på fall där Europaparlamentet beslutar att minska de ytterligare utgifter som går utöver de tillfälliga tolftedelar som antagits av rådet.
(11)
Undantaget från universalitetsprincipen avseende inkomster avsatta för särskilda ändamål bör ändras på så sätt att man gör åtskillnad mellan interna inkomster avsatta för särskilda ändamål, som härrör från anslag som beviljats av Europaparlamentet och rådet, och externa inkomster avsatta för särskilda ändamål, som olika givare bidragit med i avsikten att medlen ska användas för ett särskilt program eller en särskild åtgärd. Vidare bör externa givare även i fortsättningen kunna medfinansiera externa åtgärder, särskilt humanitära insatser, även om det inte finns någon uttrycklig bestämmelse om sådan medfinansiering i den grundläggande akten.
(12)
Man bör verka för ökad öppenhet i redovisningen av inkomster avsatta för särskilda ändamål i det årliga budgetförslaget genom att föreskriva att inkomster avsatta för särskilda ändamål ska föras in i budgetförslaget om de anses vara säkra i det skede som budgetförslaget upprättas.
(13)
I anknytning till principen om specificering bör reglerna om överföringar av betalningsbemyndiganden ändras, eftersom det inte längre görs någon åtskillnad mellan obligatoriska och icke-obligatoriska utgifter.
(14)
Reglerna för överföring av anslag bör också anpassas till de förändringar som följer av Lissabonfördragets ikraftträdande. Dessutom har erfarenhet nyligen visat hur viktigt det är att öka flexibiliteten för överföring av betalningsbemyndiganden i slutet av året, särskilt i fråga om strukturfonderna. Genomförandet av budgeten måste förbättras, särskilt i fråga om betalningsbemyndiganden, inkomster avsatta för särskilda ändamål och administrativa anslag som är gemensamma för flera avdelningar i budgeten. För detta ändamål bör indelningen av anslagsöverföringar i olika kategorier förenklas, och förfarandena för antagande av vissa överföringar bör göras mer flexibla. Kommissionens möjlighet att själv besluta om överföring av outnyttjade anslag vid internationella humanitära katastrofer och kriser har visat sig särskilt värdefull och effektiv. Denna möjlighet bör därför utsträckas till att även omfatta liknande händelser som inträffar efter den 1 december under budgetåret. För öppenhetens skull bör kommissionen i sådana fall utan dröjsmål underrätta Europaparlamentet och rådet om sitt beslut att överföra outnyttjade anslag.
(15)
När det gäller bestämmelserna om sund budgetförvaltning bör den delegerade utanordnaren vid utarbetandet av lagförslag och vid inrättandet av respektive förvaltnings- och kontrollsystem ta hänsyn till den förväntade risken för fel samt vilka kostnader och vilken nytta som följer av kontroller. Den delegerade utanordnaren bör i den årliga verksamhetsrapporten rapportera om resultaten av kontrollerna samt kontrollernas kostnader och fördelar. De förvaltningsförklaringar om sådana system som inlämnats av de organ som medlemsstaterna utsett som ansvariga för förvaltningen och kontrollen av unionens medel är nödvändiga för att nationella förvaltnings- och kontrollsystem ska kunna fungera så effektivt som möjligt.
(16)
Principen om öppenhet i artikel 15 i EUF-fördraget, som föreskriver att institutionerna ska arbeta så öppet som möjligt, innebär när det gäller genomförandet av budgeten att medborgarna ska kunna veta var, och för vilket ändamål, deras pengar används av unionen. Sådan information främjar demokratisk debatt, bidrar till att medborgarna medverkar i unionens beslutsprocess och förstärker institutionell kontroll och granskning av unionens utgifter. Sådana mål bör uppnås genom att man offentliggör, helst med användning av moderna informationsverktyg, relevant information om slutliga kontraktssparter och slutliga mottagare av unionens medel, som beaktar sådana kontraktsparters och mottagares legitima intressen i form av sekretess och säkerhet och, när det gäller fysiska personer, deras rätt till integritet och skyddet av deras personuppgifter. Institutionerna bör därför anta ett selektivt tillvägagångssätt vid offentliggörandet av information i enlighet med principen om proportionalitet. Offentliggörandebeslut bör baseras på relevanta kriterier i syfte att tillhandahålla meningsfull information.
(17)
I enlighet med artikel 316 i EUF-fördraget bör Europeiska rådet och rådet dela samma avsnitt i budgeten.
(18)
Det årliga budgetförfarandet enligt EUF-fördraget bör återspeglas i denna förordning.
(19)
I fråga om upprättandet av budgeten är det viktigt att klart definiera strukturen för och utformningen av det budgetförslag som upprättas av kommissionen. Innehållet i den allmänna inledningen som föregår budgetförslaget bör beskrivas tydligare. Vidare bör det införas en bestämmelse om budgetplaneringen för kommande år, samt en bestämmelse om möjligheten för kommissionen att lägga fram arbetsdokument som den bedömer kan tjäna som stöd för förslagen till budgetanslag.
(20)
Med avseende på särdragen hos den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken bör man uppdaterade former som grundläggande akter kan ta enligt EUF-fördraget och enligt avdelningarna V och VI i EU-fördraget. Förfarandet för att anta förberedande åtgärder inom området externa åtgärder bör också anpassas till EUF-fördraget.
(21)
Reglerna om de olika förfarandena för genomförande av budgeten, som särskilt reglerar villkoren för att anförtro genomförandebefogenheter åt tredje man, har genom åren kommit att bli onödigt komplicerade och bör därför förenklas. Man bör dock samtidigt hålla fast vid det ursprungliga syftet med att anförtro sådana uppgifter åt tredje man, nämligen att säkerställa att öppenheten och kontrollnivån ska vara likvärdig med den som förväntas från kommissionens egna avdelningar, oavsett vilket förfarande för genomförande som används.
(22)
Det bör därför göras klar åtskillnad mellan situationer där budgeten genomförs direkt av kommissionen eller dess genomförandeorgan, situationer där budgeten genomförs av medlemsstaterna genom delad förvaltning och situationer där budgeten genomförs indirekt med hjälp av tredje man. På grundval av denna logik bör man kunna upprätta en harmoniserad ordning för delad och indirekt förvaltning som kan anpassas till sektorsspecifika regler, särskilt när budgeten genomförs av medlemsstaterna genom delad förvaltning. En sådan harmoniserad ordning bör särskilt innefatta de grundläggande principer som kommissionen måste rätta sig efter när den beslutar att genomföra budgeten genom delad eller indirekt förvaltning, samt de grundprinciper som de tredje parter som anförtros uppgifter som ingår i budgetgenomförandet måste rätta sig efter. Kommissionen bör få välja om den vill tillämpa unionens regler och förfaranden eller godta de regler och förfaranden som den part som anförtrotts befogenheterna tillämpar, förutsatt att de senare ger ett likvärdigt skydd av unionens ekonomiska intressen. Inom ramen för kommissionens övervakningsuppgifter behövs det också ett antal krav avseende kontroll och revision, bland annat för granskning och godkännande av räkenskaperna i samband med varje metod för genomförande.
(23)
Reglerna för förhandsbedömning av enheter och personer som anförtros uppgifter som ingår i budgetgenomförandet genom indirekt förvaltning bör anpassas för att garantera att alla enheter och personer som anförtros genomförandeuppgifter erbjuder ett skydd för unionens ekonomiska intressen som är likvärdigt med det som krävs enligt denna förordning.
(24)
Erfarenheterna med offentlig-privata partnerskap som institutionaliserats som unionsorgan enligt artikel 185 i förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 visar att ytterligare kategorier av offentlig-privata partnerskap bör föreskrivas för att öka urvalet av instrument och för att inkludera organ vars regler är mer flexibla och mer lättillgängliga för privata partner än dem som gäller för unionens institutioner. Dessa ytterligare kategorier bör omfatta organ som regleras av privaträtten i en medlemsstat och organ som inrättas genom en grundläggande akt och vars finansiella regler överensstämmer med de principer som krävs för sund ekonomisk förvaltning av unionens medel.
(25)
I enlighet med artikel 317 i EUF-fördraget bör denna förordning stärka medlemsstaternas grundläggande kontroll- och revisionsskyldigheter vid genomförande av budgeten genom delad förvaltning, eftersom sådana skyldigheter hittills bara har reglerats i sektorsspecifika regler. Det är därför nödvändigt att införa bestämmelser, som utgör en samlad ram för samtliga berörda politikområden, om harmoniserade administrativa strukturer på nationell nivå. Den ramen bör inte skapa några ytterligare kontrollstrukturer utan bör ge medlemsstaterna möjlighet att utse organ som ska ansvara för att förvalta och kontrollera medel från unionen. Dessutom bör denna förordning innehålla bestämmelser om gemensamma förvaltnings- och kontrollkrav för dessa strukturer, de årliga förvaltningsförklaringarna genom vilka förvaltarna tar på sig ansvaret för förvaltningen av de medel från unionen som de anförtrotts, granskning och godkännande av räkenskaperna och tillfällig indragning samt mekanismer för korrigering från kommissionens sida för att skapa ett konsekvent regelverk som även förbättrar den övergripande rättssäkerheten och kontrollernas och de korrigerande åtgärdernas effektivitet samt skyddet av unionens ekonomiska intressen. Detaljreglering bör dock även fortsättningsvis ske genom sektorsspecifika förordningar. I samband med modellen för samordnad revision och med syftet att minska den extra administrativa börda som flera kontroller medför, får medlemsstaterna ge kommissionen förklaringar som undertecknats på vederbörlig nationell eller regional nivå i enlighet med respektive konstitutionella krav.
(26)
Vissa bestämmelser om den delegerade utanordnaren behöver klargöras, särskilt vad gäller de kontroller i förhand och i efterhand som den delegerade utanordnaren ska inrätta, samt i fråga om utanordnarens rapporteringsskyldigheter. I detta syfte bör reglerna för innehållet i den delegerade utanordnarens årliga verksamhetsrapport uppdateras enligt etablerad praxis, bland annat genom krav på de uppgifter om finansiella förhållanden och förvaltning som ska ingå som underlag för den delegerade utanordnarens förklaring om utförandet av förvaltningsuppgifterna.
(27)
Kommissionens räkenskapsförares ansvar bör förtydligas. Det bör särskilt anges att kommissionens räkenskapsförare ska ha befogenheten att fastställa redovisningsreglerna och den harmoniserade kontoplanen, medan övriga räkenskapsförare fastställer redovisningsförfaranden för sina respektive institutioner.
(28)
För att underlätta genomförandet av vissa program och åtgärder, bland annat de som anförtrotts åt finansinstitut, bör denna förordning ge möjligheten att öppna förvaltningskonton. Sådana bankkonton bör få öppnas vid ett finansinstitut på kommissionens vägnar och i dess namn. De bör förvaltas av finansinstitutet i fråga på utanordnarens ansvar, och det bör vara tillåtet att öppna sådana konton i andra valutor än euro.
(29)
I fråga om inkomsttransaktioner kräver budgetbehoven att reglerna för beräknade fordringar samordnas. Beräknade fordringar bör registreras när det finns en viss grad av sannolikhet för inkomsten och den kan omsättas i sifferuppgifter med en viss grad av exakthet. Av förenklingsskäl bör vissa särskilda bestämmelser om förfaranden för justering eller avskrivning av beräknade fordringar införas.
(30)
Reglerna för att kräva in fordringar behöver både förtydligas och skärpas. Det bör särskilt klargöras att det faktum att en fastställd fordran delvis har annullerats inte innebär att unionen avstår från rätten till den fastställda fordringen. För att stärka skyddet av unionens ekonomiska intressen bör medlemsstaterna inte få behandla unionens fordringar på ett mindre fördelaktigt sätt än fordringar som innehas av offentliga organ på deras eget territorium.
(31)
Mot bakgrund av behovet att minska riskerna med avseende på handläggning av preliminärt inkasserade belopp i form av böter och andra påföljder och sanktioner, samt alla inkomster som genereras av dem, bör dessa belopp bokföras som budgetinkomster så snart som möjligt, och senast budgetåret efter det att alla rättsmedel för att överklaga de beslut genom vilka de ålagts är uttömda.
(32)
Förtydliganden i fråga om de olika typerna av betalningar bör tillhandahållas i enlighet med principen om sund ekonomisk förvaltning. Dessutom bör den behöriga utanordnaren regelbundet räkna av belopp som utgör förfinansiering, i enlighet med de redovisningsregler som fastställts av kommissionens räkenskapsförare. Avtal, bidragsbeslut, bidragsöverenskommelser och delegeringsöverenskommelser bör därför innehålla lämpliga bestämmelser för detta ändamål.
(33)
Denna förordning bör främja e-förvaltning, och särskilt användningen av elektroniskt lagrade uppgifter vid informationsutbyte mellan institutionerna och tredje man.
(34)
Det bör på vissa villkor vara möjligt att genomföra gemensamma offentliga upphandlingar tillsammans med staterna i Europeiska frihandelssammanslutningen (Efta) eller unionens kandidatländer.
(35)
Reglerna för uteslutning från bland annat deltagande i upphandlingsförfaranden bör förstärkas i syfte att förbättra skyddet av unionens ekonomiska intressen.
(36)
Eftersom användningen av ECB:s och EIB:s egna medel påverkar unionens ekonomiska intressen bör bankerna ges tillgång till informationen i den centrala databas över uteslutna som skapats som ett skydd för unionens ekonomiska intressen.
(37)
Det bör införas en sund rättslig grund för offentliggörandet av beslut om administrativa och ekonomiska sanktioner, särskilt med avseende på offentlig upphandling, i linje med gällande krav på uppgiftsskydd. Med tanke på kraven på uppgiftsskydd och säkerhet bör sådant offentliggörande fortsättningsvis vara frivilligt.
(38)
Kravet för kontraktsparter att lämna garantier bör inte längre gälla automatiskt. Det bör baseras på en riskanalys.
(39)
Av rättssäkerhetsskäl bör bidragens och finansieringsinstrumentens tillämpningsområden förtydligas. En mer detaljerad definition av de särskilda villkor som gäller för bidrag, å ena sidan, och finansieringsinstrument, å andra sidan, bör också bidra till att maximera effekten av dessa båda typer av ekonomiskt stöd.
(40)
Bidragsreglerna för enheter som inrättats specifikt för en viss verksamhet bör anpassas för att underlätta tillgången till unionsfinansiering och handläggningen av bidrag för sökanden och mottagare som har beslutat att arbeta tillsammans inom partnerskap eller grupperingar bildade i enlighet med tillämplig nationell lag, särskilt när den rättsliga form som valts erbjuder en solid och pålitlig samarbetsmiljö. Mot bakgrund av de begränsade finansiella riskerna för unionen och behovet av att undvika att lägga till ytterligare avtalsmässiga krav utöver de existerande strukturella arrangemangen, bör dessutom enheter som är knutna till en mottagare genom en permanent kapitalmässig eller rättslig koppling ha rätt att redovisa stödberättigade kostnader utan att vara tvungna att uppfylla samtliga krav som gäller för en mottagare.
(41)
Erfarenhet som gjorts på området för användning av enhetsbelopp eller finansiering till en schablonsats har visat att dessa former av finansiering har lett till en betydande förenkling av de administrativa förfarandena samt väsentligt minskat riskerna för felaktigheter. Vidare har produktionsbaserad finansiering visat sig vara lämplig för vissa typer av åtgärder. I detta sammanhang bör villkoren för att utnyttja förenklade former av bidrag som baseras på enhetsbelopp, enhetskostnader och schablonsatser göras mer flexibla. Bland annat bör belopp som beräknas enligt en bedömning för varje enskild mottagare tillåtas, inklusive när dessa belopp redovisas av mottagaren i enlighet med dennes normala praxis för kostnadsredovisning, i syfte att minska den administrativa bördan och kostnaderna för den bidragsmottagaren i samband med finansiell rapportering till unionen.
(42)
I syfte att avlägsna hindren för deltagande i unionens bidragsprogram vad gäller personer som har de nödvändiga expertkunskaperna, men som inte får betalt i form av lön, vilket kan vara fallet för personer som arbetar i små strukturer, bör bidragsreglerna ta hänsyn till det särskilda ersättningssystemet för små och medelstora företag enligt definitionen i kommissionens rekommendation 2003/361/EG av den 6 maj 2003 om definitionen av mikroföretag samt små och medelstora företag (5).
(43)
Principerna om vinstförbud och medfinansiering bör anpassas mot bakgrund av praktiska erfarenheter och av de skiljaktiga tolkningarna och tillämpningarna av dessa principer, vilka resulterar i felaktigheter och ibland i kontraproduktiva effekter. Särskilt definitionen av vinst bör fokusera på stödberättigade kostnader och intäkter som specifikt täcker de kostnaderna, med syftet att förenkla mottagarnas rapportering och uppmuntra dem att diversifiera sina finansieringskällor. Dessutom bör kommissionen inte förutsätta att andra givare inte kommer att begära tillbaka eventuella överskott som genererats av deras egna bidrag, och bör därför endast begära tillbaka vinster i proportion till sina bidrag. Principen om successiv nedtrappning har inte visat sig vara ett effektivt redskap för att begränsa risken för att mottagarna blir beroende av bidrag från unionen för administrationskostnaderna. Dessutom har det alltmer sällan blivit möjligt att tillämpa principen om successiv nedtrappning, på grund av det nödvändiga införandet av undantag i ett antal grundläggande akter och när det gäller förenklade bidragsformer. Mot bakgrund av dessa negativa erfarenheter bör kravet på successiv nedtrappning avseende bidrag för administrationskostnader utgå.
(44)
Man bör underlätta för enheter med begränsade administrativa resurser, vilka kan representera en prioriterad målpopulation för vissa bidragssystem och vara nödvändiga för att uppnå unionens politiska mål, att få tillgång till unionsfinansiering genom att ytterligare förenkla förfarandena för bidrag på låga belopp.
(45)
För att säkerställa rättssäkerheten och för att upprätta en gemensam uppsättning grundläggande finansiella regler som bidragsmottagare genomgående kan hänvisa till under unionsprogrammen, bör denna förordning fastställa kriterierna för vilka kostnader som är bidragsberättigade och särskilda villkor som gäller för vissa kostnadskategorier och sörja för att de tillämpas konsekvent.
(46)
Villkoren för att acceptera bidrag in natura från tredje man som medfinansiering och för att bestämma värdet av dessa bidrag bör harmoniseras i syfte att minska risken för felaktigheter och tvister.
(47)
För öppenhetens skull, och i syfte att beakta bidragssökandenas enskilda planeringsbehov, bör bidragssökandena i förslagsinfordran informeras om den förväntade handläggningstiden för undertecknande av bidragsöverenskommelser eller delgivning av bidragsbeslut. I samma syfte bör det i denna förordning fastställas en referensperiod, som grundar sig på erfarenhet och på de förväntade följderna av de förenklingsåtgärder som införs.
(48)
Vid upptäckt av systembetingade eller återkommande fel som väsentligt påverkar ett antal bidrag, bör det under väldefinierade förutsättningar vara tillåtet att låta de ej granskade bidragen som påverkats omfattas av revisionsresultaten, för att minska den ekonomiska och administrativa börda som kontroller och revisioner på plats medför. Kommissionen bör extrapolera den minsknings- eller återkravsats som tillämpas på bidrag för vilka de systembetingade eller återkommande felen har påvisats endast när det inte är möjligt eller praktiskt genomförbart med rimlig ansträngning att exakt beräkna beloppet för de ej stödberättigande kostnaderna för varje berört bidrag.
(49)
I denna förordning bör det fastställasstandardiserade tidsperioder under vilka bidragsmottagarna bör behålla handlingar som rör bidrag från unionen, i syfte att undvika skiljaktiga eller oproportionella avtalsvillkor, samtidigt som kommissionen och Revisionsrätten fortfarande får tillräckligt med tid på sig för att skaffa sig tillgång till sådana uppgifter och handlingar samt utföra de efterhandskontroller och revisioner som är nödvändiga för att skydda unionens finansiella intressen.
(50)
Mottagarnas möjlighet att ge ekonomiskt stöd till tredje man bör utvidgas på vissa villkor för att underlätta ett korrekt genomförande av program som bl.a. riktar sig till ett stort antal fysiska personer som bara kan nås genom kaskadbidrag. Dock bör man behålla den princip enligt vilken en mottagare inte får utöva skönsmässighet vid tilldelande av ekonomiskt stöd till tredje man, bland annat i syfte att undvika sammanblandning av den möjlighet som ges bidragsmottagare att, under eget ansvar, utforma och genomföra åtgärder som inbegriper finansiellt stöd som en stödberättigad verksamhet och möjligheten att anförtro uppgifter som avser budgetgenomförande i enlighet med delad eller indirekt förvaltning till vissa organ, enheter eller personer.
(51)
Eftersom priser till följd av tävlingar är en värdefull kategori av ekonomiskt stöd bör användningen av sådana priser underlättas och de tillämpliga reglerna förtydligas, så att priser till följd av tävlingar behandlas separat från systemet för bidrag och alla hänvisningar till förutsedda kostnader stryks. Priser till följd av tävlingar är dock inte lämpliga i samband med varje politiskt mål i unionen, och bör därför betraktas som ett komplement till, och inte som ersättning för, andra finansieringsinstrument, t.ex. bidrag.
(52)
När syftet är att sammanföra medel från unionen med medel från andra källor för att åstadkomma en hävstångseffekt kan olika finansieringsinstrument spela en viktig roll. Eftersom sådana finansieringsinstrument inte kan likställas med tjänster eller bidrag bör de räknas som en ny kategori av ekonomiskt stöd. Finansieringsinstrument bör endast införas på strikta villkor, så att budgeten inte utsätts för några risker och så att det inte finns någon risk för snedvridning av marknaden som är oförenlig med regler för statligt stöd.
(53)
Inom ramen för de årliga anslag som godkänns av Europaparlamentet och rådet för ett visst program bör finansieringsinstrument användas endast som komplement, baserat på en förhandsutvärdering som visar att de på ett effektivare sätt kan uppnå unionens politiska mål än andra former av unionsfinansiering, inklusive bidrag.
(54)
Finansieringsinstrument bör godkännas genom en grundläggande akt där särskilt deras syfte och varaktighet definieras. När finansieringsinstrument, i vederbörligen motiverade fall, inrättas utan en grundläggande akt bör de godkännas av Europaparlamentet och rådet i budgeten.
(55)
De instrument som eventuellt kan omfattas av del I i avdelning VIII, t.ex. lån, garantier, kapitalinvesteringar, investeringar i form av kapital likställt med eget kapital och riskdelningsinstrument, bör definieras. Definitionen av riskdelningsinstrument bör kunna innehålla kreditförstärkningar för projektobligationer som täcker låneskuldsrisken för ett projekt och minskar kreditrisken för obligationsinnehavare genom kreditförstärkning i form av ett lån eller en garanti.
(56)
Årliga återbetalningar, inbegripet kapitalåterbetalningar, utlösta garantier och återbetalningar på lånesumman bör utgöra interna inkomster avsatta för särskilda ändamål. Inkomster, inbegripet utdelningar, kapitalvinster, garantiavgifter och räntor på lån och på belopp i förvaltningskonton bör föras in i budgeten efter avdrag för förvaltningskostnader och förvaltningsavgifter. Denna förordning bör fastställa principerna och villkoren för finansieringsinstrument och regler för begränsningen av unionens ekonomiska ansvar, kampen mot bedrägerier och penningtvätt, avveckling av finansieringsinstrument samt rapportering.
(57)
Redovisningsreglerna bör förenklas på så sätt att unionens redovisning bara behöver bestå av den konsoliderade redovisningen och de sammanställda budgeträkenskaperna. Det bör även förtydligas att konsolideringen bara omfattar de institutioner och organ som inrättas på grundval av EUF-fördraget och Euratomfördraget och som är juridiska personer och beviljas bidrag som belastar budgeten, och andra organ vars räkenskaper ska konsolideras i enlighet med de redovisningsregler som antas av räkenskapsföraren.
(58)
I enlighet med vad som krävs i internationella redovisningsstandarder, på vilka unionens redovisningsregler baserar sig, bör pensionsåtagandena, tillsammans med andra åtaganden avseende personalen, tas upp i unionens räkenskaper, redovisas separat i unionens balansräkning och förklaras mer utförligt i anmärkningarna till redovisningen.
(59)
För att klart skilja på befogenheterna och ansvaret hos, å ena sidan, kommissionens räkenskapsförare och, å andra sidan, räkenskapsförarna för övriga institutioner eller organ som inrättas på grundval av EUF-fördraget och Euratomfördraget och som är juridiska personer och beviljas bidrag som belastar budgeten, och andra organ vars räkenskaper ska konsolideras i enlighet med de redovisningsregler som antas av räkenskapsföraren, bör rapporten om budgetförvaltningen och den ekonomiska förvaltningen under budgetåret förberedas av varje institution och organ och översändas till Europaparlamentet, rådet och revisionsrätten senast den 31 mars det påföljande budgetåret.
(60)
Unionens regler och principer för redovisning bör uppdateras, för att säkerställa samstämmighet med reglerna fastställda av styrelsen för internationella redovisningsstandarder för den offentliga sektorn.
(61)
Revisionsrätten bör säkerställa att de iakttagelser som skulle kunna påverka de granskade enheternas slutredovisning eller de underliggande transaktionernas laglighet eller korrekthet i god tid skickas till institutionen eller organet i fråga, för att ge dessa granskade enheter tillräckligt med tid att åtgärda dessa iakttagelser.
(62)
Bestämmelserna om preliminära och slutliga redovisningar bör aktualiseras, särskilt för att specificera den rapporteringsinformation som bör åtfölja de redovisningar som sänds till kommissionens räkenskapsförare för konsolidering.
(63)
Som en del av den information som kommissionen är skyldig att lägga fram i samband med förfarandet för ansvarsfrihet bör kommissionen, i synnerhet, förse Europaparlamentet och rådet med en rapport med utvärdering av unionens finanser, i enlighet med artikel 318 i EUF-fördraget.
(64)
Vad gäller de särskilda bestämmelserna i denna förordning om strukturfonderna, Sammanhållningsfonden, Europeiska fiskerifonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och fonder inom området med frihet, säkerhet och rättvisa som förvaltas genom delad förvaltning, bör man behålla reglerna om återbetalning av förfinansieringsutbetalningar och om att anslag får göras disponibla på nytt i kommissionens förklaring som bifogats rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna (6). Genom undantag från regeln om överföring bör det dessutom vara tillåtet för kommissionen att överföra åtagandebemyndiganden som är disponibla i slutet av budgetåret, när de härrör från återbetalningar av förfinansieringsutbetalningar, till dess att programmet avslutas, och att använda dessa åtagandebemyndiganden när andra åtagandebemyndiganden inte längre är disponibla.
(65)
Det gemensamma forskningscentrumets deltagande i upphandlings- och bidragsförfaranden bör klargöras. För att dessutom kunna utföra därtill kopplade uppgifter effektivt bör de inkomster som härrör från deltagandet i sådana förfaranden undantagsvis betraktas som externa inkomster avsatta för särskilda ändamål.
(66)
De särskilda bestämmelserna rörande genomförandet av externa åtgärder bör anpassas till ändringarna i de olika metoderna för genomförande och det bör föreskrivas ett differentierat tillvägagångssätt för de fall då unionen måste reagera på humanitära nödsituationer eller internationella kriser eller med avseende på behoven för tredjeländer som genomgår en process för övergång till demokrati.
(67)
I denna förordning bör allmänna villkor fastställas enligt vilka budgetstöd får användas som ett instrument i samband med externa åtgärder. Sådana villkor bör kopplas till en tillräckligt öppen, pålitlig och effektiv förvaltning av offentliga medel. Kommissionen bör dessutom i ett finansieringsbeslut fastställa de mål och förväntade resultat till vilka utbetalningen av budgetstödet bör kopplas. Sådana element, tillsammans med de villkor som gäller för återbetalning av budgetstödet, bör ingå i den finansieringsöverenskommelse som sluts med mottagarlandet.
(68)
För att stärka unionens internationella roll i fråga om externa åtgärder och utveckling samt öka dess synlighet och effektivitet bör kommissionen bemyndigas att skapa och förvalta unionens förvaltningsfonder för katastrofinsatser och för insatser efter de inledande katastrofinsatserna eller tematiska åtgärder. Trots att förvaltningsfonderna inte är integrerade i budgeten bör de förvaltas enligt denna förordning i den utsträckning det är nödvändigt för säkerheten och öppenheten i fråga om användningen av unionsmedel. Kommissionen bör för det ändamålet agera ordförande i den styrelse som inrättas för varje förvaltningsfond för att de olika givarna ska kunna vara representerade och att besluta om användningen av medlen. Räkenskapsföraren för varje förvaltningsfond bör dessutom vara kommissionens räkenskapsförare.
(69)
För enheter som har anförtrotts att genomföra externa åtgärder under indirekt förvaltning bör den period under vilken de kan ingå avtal och bidragsöverenskommelser vara begränsad till tre år efter undertecknandet av delegeringsöverenskommelsen, såvida inte särskilda exceptionella och externa omständigheter föreligger. Den tidsfristen bör dock inte gälla fleråriga program som genomförs enligt strukturfondsförfarandena. Ingående regler för tillbakadragande av åtaganden bör i fråga om sådana fleråriga program fastställas i det sektorsspecifika regelverket.
(70)
Vad beträffar särskilda regler för offentlig upphandling tillämpliga på externa åtgärder bör tredjelandsmedborgare som är etablerade i mottagarländer få delta i anbudsförfaranden, även när genomförandet av ett program sker utan grundläggande akt och när det föreligger vederbörligen motiverade exceptionella omständigheter.
(71)
Sättet på vilket institutionerna för närvarande rapporterar om fastighetsprojekt till Europaparlamentet och rådet bör förbättras. Institutionerna bör i förväg informera Europaparlamentet och rådet om sina framtida fastighetsprojekt och vid projektens olika stadier. Europaparlamentet och rådet bör ge sitt godkännande i stället för att avge ett yttrande över fastighetsprojekt med betydande inverkan på budgeten.
(72)
Institutionerna bör ges möjlighet att arbeta fram en långsiktig fastighetspolicy och dra nytta av de gynnsamma räntenivåer som följer av Europeiska unionens höga kreditvärdighet på finansmarknaden. De bör därför ha befogenhet att ta upp lån i syfte att köpa in fastighetstillgångar. Detta skulle göra det möjligt att åtgärda komplexiteten i det nuvarande systemet och på samma gång spara in på kostnaderna och skapa större öppenhet.
(73)
Erfarenheter har visat att denna förordning bör förtydliga tillämpningsområdet för verksamheten, urvalsförfarandet och betalningsvillkoren för fysiska personer som anlitas som experter.
(74)
I syfte att komplettera och ändra vissa aspekter av denna förordning bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen. Innehåller och tillämpningsområdet för varje delegering anges i detalj i de relevanta artiklarna. Det är mycket viktigt att kommissionen under det förberedande arbetet för delegerade akter genomför lämpliga samråd, även på expertnivå. Kommissionen bör, då den förbereder och utarbetar delegerade akter, se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.
(75)
Denna förordning bör bara revideras när det är nödvändigt, och senast två år innan den första fleråriga budgetramen efter 2013 löper ut. Alltför frekventa revideringar av förordningen skapar oproportionella kostnader för att anpassa administrativa strukturer och förfaranden till de nya reglerna. Tiden kan dessutom ibland vara för knapp för att det ska gå att dra meningsfulla slutsatser av tillämpningen av de regler som är i kraft.
(76)
Övergångsbestämmelser bör fastställas. Denna förordning bör gälla endast efter det att de delegerade akter som innehåller tillämpningsbestämmelserna har antagits, vilka förväntas träda i kraft i december 2012. För att undvika att denna förordning ska börja tillämpas under årets sista månad är det lämpligt att skjuta upp dess antagande till den 1 januari 2013. För att dessutom skapa överensstämmelse med de sektorsspecifika reglerna är det lämpligt att skjuta upp tillämpningen av bestämmelserna om metoder för genomförande och finansieringsinstrument till den 1 januari 2014. För att bestämmelserna om överföring av betalningsbemyndiganden inom strukturfonderna vid slutet av året ska kunna gälla redan för 2012 års budget, är det lämpligt att dessa bestämmelser gäller från och med den dag då denna förordning träder i kraft.
(77)
Denna förordning bör träda i kraft dagen efter det att den offentliggörs i Europeiska unionen officiella tidning, så att det blir möjligt att i tid anta delegerade akter enligt denna förordning. Ett snabbt ikraftträdande av denna förordning är nödvändigt för tillämpningen av de bestämmelser som fastställs i de delegerade akterna från och med den 1 januari 2013 så att man kan undvika de problem som en förändring av budgetbestämmelserna under budgetårets gång innebär.
(78)
Europeiska datatillsynsmannen har hörts i enlighet med artikel 28.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (7), och avgav ett yttrande den 15 april 2011 (8).
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
DEL I
GEMENSAMMA BESTÄMMELSER
AVDELNING I
SYFTE, TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER
Artikel 1
Syfte
1. I denna förordning fastställs reglerna för upprättandet och genomförandet av Europeiska unionens allmänna budget samt för framläggande och revision av räkenskaperna.
2. Denna förordning ska tillämpas på genomförandet av budgeten för Euratoms försörjningsbyrå.
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning gäller följande definitioner:
a) unionen: Europeiska unionen, Europeiska atomenergigemenskapen, eller båda, beroende på sammanhanget
b) institution: Europaparlamentet, Europeiska rådet, rådet, Europeiska kommissionen, Europeiska unionens domstol, Europeiska revisionsrätten, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén, Regionkommittén, Europeiska ombudsmannen, Europeiska datatillsynsmannen och Europeiska avdelningen för yttre åtgärder (utrikestjänsten). Europeiska centralbanken ska inte anses vara en av unionens institutioner.
c) budget: det instrument i vilket samtliga inkomster och utgifter som bedöms bli nödvändiga inom unionen införs och godkänns för varje budgetår.
d) grundläggande akt: en rättsakt som ger en rättslig grund till en åtgärd och till genomförandet av motsvarande utgifter som införts i budgeten.
En grundläggande akt kan vara utformad på något av följande sätt:
Rekommendationer och yttranden ska inte utgöra grundläggande akter.
e) metod för genomförande: de olika metoder för budgetens genomförande som beskrivs i artikel 58, 59 eller 60.
f) delegeringsöverenskommelse: en överenskommelse som ingåtts med enheter och personer som anförtrotts uppgifter som ingår i budgetgenomförandet i enlighet med artikel 58.1 c i-viii.
g) bidragsmottagare: en fysisk eller juridisk person med vilken en bidragsöverenskommelse har undertecknats eller som har fått meddelande om bidragsbeslut.
h) kontraktspart: en fysisk eller juridisk person med vilken ett upphandlingskontrakt har ingåtts.
i) mottagare: bidragsmottagare, kontraktspart eller varje fysisk eller juridisk person som mottar priser till följd av tävlingar eller medel via ett finansieringsinstrument.
j) priser till följd av tävlingar: finansiella belopp som ges som en belöning efter en tävling.
k) lån: en överenskommelse som tvingar långivaren att göra ett överenskommet belopp tillgängligt för låntagaren för en överenskommen period och enligt vilken låntagaren är skyldig att återbetala det beloppet inom den överenskomna perioden.
l) garanti: ett skriftligt åtagande om ansvar för hela eller delar av en tredje mans skuld eller skyldighet eller för den tredje mannens framgångsrika fullgörande av sin skyldighet vid en händelse som utlöser en sådan garanti, exempelvis en utebliven betalning.
m) kapitalinvestering: att ett företag tillhandahålls kapital, som investeras direkt eller indirekt i utbyte mot ägarskap av eller delägarskap i företaget, varvid investeraren även kan få visst inflytande över driften av företaget samt andel av företagets vinster.
n) investering i form av kapital likställt med eget kapital: en typ av finansiering som ligger mellan kapitalinvestering och lån, med en högre risk än prioriterad fordran och en lägre risk än stamaktiekapital. Investeringar i form av kapital likställt med eget kapital kan struktureras som fordran, normalt osäkrad och underordnad och i vissa fall konvertibel till aktier, eller som preferensaktier.
o) riskdelningsinstrument: ett finansieringsinstrument som möjliggör en delning av en definierad risk mellan två eller flera parter, eventuellt i utbyte mot en överenskommen ersättning.
p) finansieringsinstrument: unionsåtgärder i form av kompletterande ekonomiskt stöd från budgeten för att uppnå ett eller flera specifika politiska mål för unionen. Dessa instrument får utformas som kapitalinvesteringar, lån eller garantier eller investeringar i form av kapital likställt med eget kapital eller andra riskbärande instrument, och kan vid behov kombineras med bidrag.
q) tjänsteföreskrifter: tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska unionen och anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska unionen fastställda i rådets förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 259/68 (9).
r) kontroll: varje åtgärd som vidtas för att ge rimliga garantier avseende åtgärdernas ändamålsenlighet, effektivitet och sparsamma användning av medel, rapporteringens tillförlitlighet, skyddet av tillgångar och information, förebyggandet och upptäckten och korrigeringen av bedrägerier och oriktigheter samt uppföljning av dessa och adekvat riskhantering med avseende på lagligheten och korrektheten i de underliggande transaktionerna, med beaktande av programmens fleråriga karaktär samt de berörda utbetalningarnas typ. Kontroller får inbegripa olika verifieringar, samt genomförandet av politik och förfaranden för att uppnå de mål som avses i första meningen.
s) verifiering: verifiering av en viss aspekt av en inkomst- eller utgiftsåtgärd.
Artikel 3
Sekundärrättens överensstämmelse med denna förordning
1. Bestämmelser som påverkar genomförandet av budgeten och som återfinns i en annan grundläggande akt ska, oavsett om de gäller utgifts- eller inkomstsidan, följa budgetprinciperna i del I, avdelning II.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 1 ska varje förslag eller ändring av ett förslag som framläggs för den lagstiftande myndigheten och som innehåller undantag från andra bestämmelser än de som avses i del I, avdelning II eller från delegerade akter som antagits i enlighet med denna förordning tydligt ange, i skälen och i motiveringen till sådana förslag, dessa undantag och de särskilda skäl som gör dem nödvändiga.
Artikel 4
Perioder, datum och frister
Om inte något annat anges ska rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1182/71 av den 3 juni 1971 om regler för bestämning av perioder, datum och frister (10) tillämpas vid beräkning av de tidsfrister som avses i denna förordning.
Artikel 5
Skydd av personuppgifter
Denna förordning påverkar inte tillämpningen av kraven i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (11) och i förordning (EG) nr 45/2001.
AVDELNING II
BUDGETPRINCIPER
Artikel 6
Iakttagande av budgetprinciper
Budgeten ska upprättas och genomföras enligt principerna om enhet, riktighet i budgeten, ettårighet, jämvikt, en enda beräkningsenhet, universalitet, specificering, sund ekonomisk förvaltning, vilket förutsätter effektiv och ändamålsenlig intern kontroll samt öppenhet, på det sätt som avses i denna förordning.
KAPITEL 1
Enhetsprincipen och principen om riktighet i budgeten
Artikel 7
Budgetens tillämpningsområde
1. Budgeten ska innehålla följande:
a)
Unionens inkomster och utgifter, inklusive de administrativa utgifter som institutionerna ådragit sig på grund av bestämmelserna i EU-fördraget på området för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, samt de driftsutgifter som uppstår på grund av genomförandet av nämnda bestämmelser när dessa ska belasta budgeten.
b)
Europeiska atomenergigemenskapens inkomster och utgifter.
2. Budgeten ska redovisa garantierna för de in- och utlåningsaktiviteter som unionen genomför, inklusive sådana som avser europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen och instrumentet för stöd till betalningsbalansen, i enlighet med artikel 49.1.
Artikel 8
Särskilda regler avseende principerna om enhet och riktighet i budgeten
1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 83 ska inkomster uppbäras och utgifter betalas ut endast om de finns specificerade i en budgetpost.
2. Åtagande eller godkännande av utgifter utöver beviljade anslag får inte medges.
3. Ett anslag får föras in i budgeten endast om det motsvarar en utgift som bedöms vara nödvändig.
4. De inkomsträntor som genereras av belopp som betalats såsom förfinansiering ur budgeten ska inte utgöra skulder till unionen såvida inte annat anges i delegeringsöverenskommelser, med undantag för de överenskommelser som slutits med tredjeländer eller de enheter som de har utsett. Sådana inkomsträntor ska i tillämpliga fall antingen användas på nytt för motsvarande verksamhet, räknas av från ansökningarna om utbetalning i enlighet med artikel 23.1 första stycket led c eller krävas in.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om redovisningen av inkomsträntor som genereras av förhandsfinansiering.
KAPITEL 2
Principen om ettårighet
Artikel 9
Definition
De anslag som tas upp i budgeten ska beviljas för ett budgetår som börjar den 1 januari och slutar den 31 december.
Artikel 10
Typer av anslag
1. Anslagen i budgeten ska vara dels differentierade anslag, som ger upphov till åtagandebemyndiganden och betalningsbemyndiganden, dels icke differentierade anslag.
2. Med förbehåll för artiklarna 86.4 och 189.2 ska åtagandebemyndigandena täcka den totala kostnaden för alla rättsliga åtaganden som ingås under budgetåret.
3. Betalningsbemyndigandena ska täcka de betalningar som krävs för att uppfylla rättsliga åtaganden som ingås under budgetåret eller som ingåtts under tidigare budgetår.
4. Punkterna 1 och 2 i denna artikel ska inte påverka tillämpningen av de särskilda bestämmelserna i del II, avdelningarna I, IV och VI, och de ska inte heller hindra att övergripande åtaganden görs eller att åtaganden delas in i årliga delåtaganden.
Artikel 11
Redovisning för inkomster och anslag
1. Ett budgetårs inkomster ska tas upp i räkenskaperna för det budgetåret på grundval av de belopp som tagits emot under det budgetåret. De egna medlen för januari månad det påföljande budgetåret kan emellertid göras tillgängliga i förväg enligt rådets förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000 av den 22 maj 2000 om genomförande av beslut 2007/436/EG, Euratom om systemet för Europeiska gemenskapernas egna medel (12).
2. Upptagandet av egna medel från mervärdesskatt och kompletterande egna medel grundade på bruttonationalinkomst samt, i förekommande fall, finansiella bidrag till budgeten får anpassas i enlighet med förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000.
3. Anslag som beviljas för ett budgetår ska bara användas för att täcka utgifter för vilka åtaganden ingås och betalningar effektueras under budgetåret i fråga samt för att fullgöra åtaganden som ingåtts under föregående budgetår.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för anslag under budgetåret.
4. Åtaganden ska tas upp i räkenskaperna på grundval av de rättsliga åtaganden som gjorts till och med den 31 december. Undantagsvis ska de övergripande budgetåtaganden som avses i artikel 86.4 och de finansieringsöverenskommelser med tredjeland som avses i artikel 189.2 tas upp i räkenskaperna på grundval av de budgetmässiga åtaganden som gjorts till och med den 31 december.
5. Betalningarna för ett budgetår ska tas upp i räkenskaperna på grundval av de betalningar som effektuerats av räkenskapsföraren till och med den 31 december det budgetåret.
6. Trots vad som sägs i punkterna 3, 4 och 5 ska utgifterna inom Europeiska garantifonden för jordbruket tas upp i räkenskaperna för ett budgetår enligt reglerna i del II avdelning I.
Artikel 12
Åtaganden mot budgetanslag
För de anslag som förts in i budgeten får åtaganden göras med verkan från den 1 januari, så snart budgeten har antagits slutgiltigt, om inte något annat följer av de undantag som anges i del II avdelningarna I och VI.
Artikel 13
Anslag som förfaller och anslag som överförs
1. Anslag som inte har tagits i anspråk i slutet av det budgetår för vilket de beviljades ska förfalla.
De kan emellertid föras över, men endast till påföljande budgetår, efter ett beslut som fattas senast den 15 februari av den berörda institutionen, i enlighet med punkterna 2 och 3, eller de kan föras över automatiskt i enlighet med punkt 4.
2. I fråga om åtagandebemyndiganden och icke-differentierade anslag som inte har tagits i anspråk vid budgetårets utgång kan överföringen avse
a)
belopp som motsvarar åtagandebemyndiganden, eller icke-differentierade anslag med avseende på fastighetsprojekt, för vilka de flesta förberedelser för ett åtagande är fullbordade den 31 december, varvid åtaganden för sådana belopp kan göras till och med den 31 mars påföljande år, eller till och med den 31 december påföljande år för belopp som avser fastighetsprojekt,
b)
belopp som är nödvändiga när den lagstiftande myndigheten har antagit en grundläggande akt under budgetårets sista kvartal och kommissionen inte har kunnat göra motsvarande budgetmässiga åtaganden senast den 31 december.
3. Betalningsbemyndiganden får föras över om beloppen är nödvändiga för att uppfylla redan gjorda åtaganden eller hänför sig till åtagandebemyndiganden som överförts, när de anslagsutbetalningar som avsatts under de berörda rubrikerna i budgeten för påföljande budgetår är otillräckliga för att täcka behoven.
Den berörda institutionen ska i första hand använda de anslag som beviljats för det innevarande budgetåret och inte använda de överförda anslagen förrän de förstnämnda är uttömda.
4. Icke-differentierade anslag som motsvarar åtaganden som normalt görs i vid budgetårets utgång ska överföras automatiskt endast till påföljande budgetår.
5. Institutionen ska senast den 15 mars underrätta Europaparlamentet och rådet om det beslut som fattats om överföring och för varje budgetrubrik ange hur kriterierna i punkterna 2 och 3 tillämpats på varje överföring.
6. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 14 får anslag som tagits upp i reserven och personalanslag inte överföras. Vid tillämpningen av denna artikel ska personalanslagen innefatta löner, bidrag och andra ersättningar till ledamöter och den personal hos institutionerna som omfattas av tjänsteföreskrifterna.
7. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om anslag som förfaller och anslag som överförs.
Artikel 14
Regler för överföring till påföljande budgetår av inkomster som avsatts för särskilda ändamål
Vid överföring till påföljande budgetår av inkomster som är avsatta för särskilda ändamål enligt artikel 21 och av anslag som är disponibla den 31 december och som härrör från sådana inkomster gäller följande regler:
a)
Externa inkomster som avsatts för särskilda ändamål ska överföras automatiskt och ska användas i sin helhet innan alla insatser inom det program eller den åtgärd de avsatts för har avslutats. Externa inkomster avsatta för särskilda ändamål som kommit in under det sista året för programmet eller åtgärden får användas under det första året av det påföljande programmet eller den påföljande åtgärden.
b)
Interna inkomster som avsatts för särskilda ändamål får bara överföras till påföljande budgetår, med undantag för sådana interna inkomster avsatta för särskilda ändamål som avses i artikel 21.3 g, vilka ska överföras automatiskt.
Artikel 15
Anslagna belopp som dras tillbaka
Om anslag dras tillbaka under något av de budgetår som följer på det år då anslagen fördes in i budgeten på grund av att de åtgärder för vilka anslagen avsatts inte genomförts helt eller delvis, ska motsvarande anslag förfalla, utan att detta påverkar tillämpningen av artiklarna 178 och 182.
Artikel 16
Regler som ska tillämpas om antagandet av budgeten försenas
1. Om budgeten inte har antagits slutgiltigt vid budgetårets början ska det förfarande som avses i artikel 315 första stycket i EUF-fördraget gälla (nedan kallad ordningen med tillfälliga tolftedelar). Åtaganden och betalningar får göras inom de gränser som fastställs i punkt 2 i den här artikeln.
2. Åtaganden får göras per kapitel för upp till högst en fjärdedel av de totala anslag som beviljats för kapitlet i fråga för det föregående budgetåret med en ökning av en tolftedel för varje avslutad månad.
Dessa åtaganden får dock inte överskrida gränsen för de anslag som avses i budgetförslaget.
Betalningarna får göras månadsvis per kapitel för upp till högst en tolftedel av de anslag som beviljats för kapitlet i fråga för det föregående budgetåret. Beloppet får dock inte överstiga en tolftedel av de anslag som angetts i detta kapitel i budgetförslaget.
3. De anslag som beviljats för kapitlet i fråga för det föregående budgetåret, i enlighet med i punkterna 1 och 2, ska anses avse de anslag som beviljats i budgeten, inbegripet genom ändringsbudgetar, efter justering för överföringar som genomförts under det budgetåret.
4. Om kontinuiteten i unionens verksamhet och förvaltningsbehoven så kräver, kan rådet genom beslut med kvalificerad majoritet på förslag från kommissionen bevilja utgifter som är större än en tillfällig tolftedel, men som inte överstiger summan av fyra tillfälliga tolftedelar, utom i vederbörligen motiverade fall, för såväl åtaganden som betalningar utöver dem som automatiskt gjorts tillgängliga i enlighet med punkterna 1 och 2. Rådet ska utan dröjsmål översända beslutet om godkännande till Europaparlamentet.
Beslutet ska träda i kraft 30 dagar efter antagandet, om inte Europaparlamentet
a)
genom beslut av en majoritet av sina ledamöter, beslutar att minska dessa utgifter inom den tidsfristen; kommissionen ska i så fall lägga fram ett nytt förslag, eller
b)
informerar rådet och kommissionen om att man inte önskar minska dessa utgifter; i detta fall ska beslutet träda i kraft inom fristen på 30 dagar.
Ytterligare tolftedelar får beviljas som hela tolftedelar men kan inte delas upp i bråkdelar.
5. Om, för ett visst kapitel, beviljandet av fyra tillfälliga tolftedelar i enlighet med punkt 4 inte gör det möjligt att täcka de utgifter som krävs för att undvika ett avbrott i unionens verksamhet på det område som täcks av ifrågavarande kapitel, kan i undantagsfall ett överskridande beviljas av det anslagsbelopp som tagits upp i motsvarande kapitel i budgeten för det föregående räkenskapsåret. Europaparlamentet och rådet ska följa de förfaranden som föreskrivs i punkt 4. Emellertid får den totala summan av de anslag som beviljades i budgeten för det föregående budgetåret eller i det framlagda budgetförslaget inte i något fall överskridas.
KAPITEL 3
Principen om balans i budgeten
Artikel 17
Definition och tillämpningsområde
1. Det ska råda balans mellan inkomster och betalningsbemyndiganden.
2. Unionen och de organ som avses i artikel 208 får inte ta upp lån inom ramen för budgeten.
Artikel 18
Budgetårets saldo
1. Saldot för varje budgetår ska tas upp i budgeten för nästföljande budgetår som inkomst om det rör sig om ett överskott eller som betalningsbemyndiganden om det rör sig om ett underskott.
2. Beräkningar av dessa inkomster eller betalningsbemyndiganden ska tas upp i budgeten under budgetförfarandet och genom en ändringsskrivelse som överlämnas i enlighet med artikel 39. Beräkningarna ska upprättas enligt principerna i förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000.
3. När de preliminära räkenskaperna avslutats för varje budgetår ska eventuella avvikelser mellan dessa räkenskaper och beräkningarna tas upp i budgeten för nästföljande budgetår genom en ändringsbudget med detta som enda syfte. I detta fall ska kommissionen samtidigt till Europaparlamentet och rådet lägga fram ett preliminärt förslag till ändringsbudget inom 15 dagar efter det att de preliminära redovisningarna överlämnats.
KAPITEL 4
Principen om en enda beräkningsenhet
Artikel 19
Euro
1. Den fleråriga budgetramen och budgeten ska upprättas och genomföras i euro och räkenskaperna ska redovisas i euro. För behov som avser förvaltning av likvida medel enligt artikel 68.1 får emellertid räkenskapsföraren, förskottsförvaltaren i fråga om förskottskonton, och den behöriga utanordnaren i fråga om den administrativa driften av kommissionen och av utrikestjänsten, genomföra transaktioner i andra valutor enligt villkoren i de delegerade akter som antagits i enlighet med denna förordning.
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för växelkursen mellan euro och andra valutor.
KAPITEL 5
Universalitetsprincipen
Artikel 20
Definition och tillämpningsområde
Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 21 ska de totala inkomsterna täcka de totala betalningsbemyndigandena,. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 23 ska alla inkomster och utgifter tas upp som bruttobelopp i budgeten utan att justeras mot varandra,.
Artikel 21
Inkomster avsatta för särskilda ändamål
1. Externa och interna inkomster som avsätts för särskilda ändamål ska användas för att finansiera specifika utgiftsposter:
2. Följande ska utgöra externa inkomster avsatta för särskilda ändamål:
a)
Finansiella bidrag från medlemsstaterna till vissa forskningsprogram i enlighet med förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000.
b)
Finansiella bidrag från medlemsstater och tredjeländer, i båda fallen inklusive deras offentliga organ, enheter eller fysiska personer till vissa biståndsprojekt i tredjeland eller program som finansieras av unionen och förvaltas av kommissionen för tredjelands räkning.
c)
De räntor på depositioner samt böter som föreskrivs i rådets förordning (EG) nr 1467/97 av den 7 juli 1997 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott (13).
d)
Inkomster som avsatts för ett särskilt ändamål, t.ex. inkomster från fonder, subventioner, gåvor och legat, inbegripet varje institutions egna inkomster som avsatts för ett särskilt ändamål.
e)
Finansiella bidrag, som inte omfattas av led b, från tredjeländer eller från EU-externa organ för deltagande i unionens verksamhet.
f)
Sådana inkomster avsatta för särskilda ändamål som avses i artiklarna 181.2 och 183.2.
g)
Sådana interna inkomster avsatta för särskilda ändamål som avses i punkt 3, i den mån som dessa kompletterar de andra inkomster som avses i den här punkten.
3. Följande ska utgöra interna inkomster avsatta för särskilda ändamål:
a)
Inkomster från tredje man för varor, tjänster eller bygg- och anläggningsarbeten som levererats eller utförts på dennes begäran.
b)
Förtjänster från avyttring av fordon, utrustning och installationer samt vetenskaplig och teknisk apparatur som ersätts eller utrangeras när det bokförda värdet är helt och hållet avskrivet.
c)
Inkomster från återbetalningar, i enlighet med artikel 80, av belopp som betalats ut på felaktiga grunder.
d)
Inkomster från räntor på förhandsfinansieringsutbetalningar i enlighet med artikel 8.4.
e)
Inkomster från leverans av varor, tjänster eller bygg- och anläggningsarbeten som utförts till förmån för andra avdelningar inom en institution, institutioner och organ, inklusive återbetalningar av traktamenten från andra institutioner och organ för vars räkning sådana betalats.
f)
Försäkringsersättningar.
g)
Hyresinkomster.
h)
Inkomster från försäljning av publikationer och filmer, inklusive material som lagras elektroniskt.
i)
Återbetalning till finansieringsinstrument i enlighet med artikel 140.6
j)
Inkomster som uppstår genom senare återbetalningar av skattebelopp enligt artikel 23.3.
4. Det får också föreskrivas i en grundläggande akt att inkomster får avsättas för att täcka vissa specifika utgifter. Om inget annat anges i den grundläggande akten ska sådana belopp betraktas som interna inkomster avsatta för särskilda ändamål.
5. Budgeten ska innehålla rubriker för externa och interna inkomster avsatta för särskilda ändamål och beloppen ska om möjligt anges.
Inkomster avsatta för särskilda ändamål får bara införas i budgetförslaget till belopp som är säkra i det skede då budgetförslaget upprättas.
6. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enligt artikel 210 med avseende på inrättande av en struktur för redovisning av externa och interna inkomster som avsätts för särskilda ändamål och tillhandahållande av motsvarande anslag samt med avseende på bestämmelser för medlemsstaternas bidrag till forskningsprogram. Kommissionen ska dessutom ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på intäkter från sanktioner som införts i enlighet med artikel 126.11 i EUF-fördraget, samt med avseende på intäkter som avsatts för Eftastaternas deltagande i vissa unionsprogram.
Artikel 22
Donationer
1. Kommissionen får ta emot alla donationer som görs till unionen, t.ex. i form av fonder, subventioner samt gåvor och legat.
2. Kommissionen får ta emot en donation till ett värde av 50 000 EUR eller mer, som medför kostnader, inklusive uppföljningskostnader, och överstiger 10 % av värdet på den gjorda donationen, endast efter förhandsgodkännande från Europaparlamentet och rådet, vilka båda ska fatta beslut i frågan inom två månader efter mottagandet av kommissionens begäran. Om inga invändningar framförs under denna tidsfrist ska kommissionen fatta ett slutgiltigt beslut om godkännande av donationen.
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för accepterandet av donationer till unionen.
Artikel 23
Regler för avdrag och för växelkursskillnader
1. Följande avdrag får göras från ansökningar om utbetalningar för vilka utgifterna sedan godkänns som nettobelopp:
a)
Straffavgifter som förelagts en part i ett upphandlingskontrakt eller en mottagare.
b)
Kassarabatter, panter och rabatter som dragits av från enskilda fakturor och kostnadsredovisningar.
c)
Räntebelopp som genererats av förhandsfinansiering.
d)
Justeringar av felaktigt utbetalda belopp.
De justeringar som avses i första stycket led d får göras genom en direkt avräkning mot en ny mellanliggande betalning eller restlikvid till samma betalningsmottagare under det kapitel, den artikel och det budgetår som den alltför stora betalningen belastade.
Unionens redovisningsregler ska tillämpas på de avdrag som avses i leden c och d i första stycket.
2. Priser på varor och tjänster som levereras till unionen ska, om de innefattar skatter som betalas tillbaka av medlemsstaterna enligt protokollet om Europeiska unionens immunitet och privilegier tas upp i budgeten netto exklusive dessa skatter.
3. Priser på varor och tjänster som levereras till unionen får, om de innefattar skatter som betalas tillbaka av tredjeland på grundval av gällande överenskommelser, tas upp i budgeten
a)
netto exklusive dessa skatter, eller
b)
inklusive dessa skatter. I ett sådant fall ska senare återbetalda skatter betraktas som interna inkomster avsatta för särskilda ändamål.
4. Justeringar får göras för växelkursskillnader som uppstår vid genomförandet av budgeten. Den slutliga vinsten eller förlusten ska tas upp i budgetårets saldo.
5. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om konton för skattefordringar.
KAPITEL 6
Principen om specificering
Artikel 24
Allmänna bestämmelser
Anslag ska delas in efter ändamål i avdelningar och kapitel, och kapitlen ska delas in ytterligare i artiklar och punkter.
Artikel 25
Överföring av anslag på andra institutioners initiativ än kommissionens
1. Med undantag för kommissionen får varje institution, inom sitt eget avsnitt i budgeten, överföra anslag
a)
mellan olika avdelningar upp till högst 10 % av anslagen för det år som anges på den post från vilken överföringen görs, och
b)
från ett kapitel till ett annat och från en artikel till en annan utan begränsning.
2. Institutionen ska underrätta Europaparlamentet och rådet om sina avsikter tre veckor innan den genomför en anslagsöverföring som avses i punkt 1. Om det finns vederbörligen motiverade skäl som tas upp inom denna tidsfrist antingen av Europaparlamentet eller av rådet ska förfarandet i artikel 27 tillämpas.
3. Med undantag för kommissionen får varje institution, inom sitt eget avsnitt i budgeten, föreslå Europaparlamentet och rådet sådana överföringar från en avdelning till en annan som överstiger 10 % av anslagen för det år som anges i den rubrik från vilken överföringen ska ske. Överföringarna ska ske i enlighet med förfarandet i artikel 27.
4. Med undantag för kommissionen får varje institution, inom sitt eget avsnitt i budgeten, överföra anslag inom en och samma artikel utan att först ha underrättat Europaparlamentet och rådet.
5. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om den procentuella beräkningen av anslagsöverföringar inom andra institutioner än kommissionen.
Artikel 26
Överföringar som kommissionen får göra på egen hand
1. Kommissionen får på egen hand, inom sitt eget avsnitt i budgeten
a)
överföra anslag inom ett och samma kapitel,
b)
när det gäller utgifter för personal och administration som är gemensamma för flera avdelningar, överföra anslag mellan olika avdelningar upp till högst 10 % av anslagen för det år som anges på den post från vilken överföringen görs, och upp till högst 30 % av anslagen för det år som anges på den post till vilken överföringen görs,
c)
när det gäller driftsutgifter, överföra anslag mellan olika kapitel inom samma avdelning, totalt högst 10 % av budgetårets anslag under den rubrik varifrån överföringen sker.
Kommissionen ska underrätta Europaparlamentet och rådet om sina avsikter tre veckor innan den genomför en sådan anslagsöverföring som avses i första stycket led b. Om det finns vederbörligen motiverade skäl som tas upp inom denna tidsfrist antingen av Europaparlamentet eller av rådet ska förfarandet i artikel 27 tillämpas.
Som ett undantag från andra stycket får kommissionen under budgetårets sista två månader på egen hand överföra anslag som avser utgifter för personal, extern personal och andra anställda från en avdelning till en annan upp till en övre gräns på 5 % av årets anslag. Kommissionen ska informera Europaparlamentet och rådet inom två veckor efter sitt beslut om dessa överföringar.
2. Kommissionen får inom sitt eget avsnitt i budgeten besluta om följande överföringar av anslag från en avdelning till en annan, förutsatt att den utan dröjsmål meddelar Europaparlamentet och rådet sitt beslut:
a)
Överföringar från den avdelning för avsättningar som avses i artikel 46, förutsatt att det enda villkoret för att på så sätt frigöra reserven är att en grundläggande akt ska ha antagits enligt artikel 294 i EUF-fördraget.
b)
I vederbörligen motiverade exceptionella fall såsom internationella humanitära katastrofer och kriser som inträffar efter den 1 december under budgetåret, överföra oanvända anslag för det budgetåret som fortfarande finns tillgängliga i budgetavdelningarna under rubrik 4 i den fleråriga budgetramen till budgetavdelningarna för insatser i krissituationer och humanitära insatser.
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om den procentuella beräkningen av anslagsöverföringar inom kommissionen samt motivering av begäran om anslagsöverföringar.
Artikel 27
Förslag till överföringar som föreläggs Europaparlamentet och rådet av institutionerna
1. Varje institution ska lägga fram sina förslag till överföringar samtidigt för Europaparlamentet och rådet.
2. Europaparlamentet och rådet ska fatta beslut om överföringar av anslag enligt de villkor som anges i punkterna 3-6 i denna artikel, om inte annat föreskrivs i del II, avdelning I.
3. Med undantag för omständigheter som kräver särskild skyndsamhet ska Europaparlamentet och rådet, vilket ska fatta beslut med kvalificerad majoritet, för varje förslag till överföring överlägga om förslaget till överföring inom sex veckor från den dag då de två institutionerna mottog förslaget.
4. Förslaget till överföringar ska anses vara godkänt inom denna period på sex veckor om något av följande sker:
a)
Både Europaparlamentet och rådet godkänner förslaget.
b)
Europaparlamentet eller rådet godkänner förslaget och den andra institutionen vidtar ingen åtgärd.
c)
Varken Europaparlamentet eller rådet vidtar någon åtgärd eller fattar något beslut om att ändra eller avslå förslaget till överföring.
5. Den period på sex veckor som avses i punkt 3 ska, om inte Europaparlamentet eller rådet begär något annat, minskas till tre veckor vid följande omständigheter:
a)
Överföringen utgör mindre än 10 % av anslagen under den budgetrubrik varifrån överföringen görs och överstiger inte 5 000 000 EUR.
b)
Överföringen avser uteslutande betalningsbemyndiganden och uppgår sammanlagt inte till mer än 100 000 000 EUR.
6. Om antingen Europaparlamentet eller rådet har ändrat överföringens belopp medan den andra institutionen har godkänt det eller avstått från att vidta någon åtgärd, eller om både Europaparlamentet och rådet har ändrat överföringens belopp, ska det lägsta av de två beloppen anses vara godkänt, såvida inte den berörda institutionen väljer att dra tillbaka sitt förslag till överföring.
Artikel 28
Särskilda regler för överföringar
1. Anslag får endast föras över till budgetrubriker under vilka anslag har beviljats i budgeten eller som har förts upp med symboliskt anslag (pro memoria).
2. Anslag som motsvarar inkomster som avsatts för ett särskilt ändamål får överföras endast om de verkligen används till detta ändamål.
Artikel 29
Överföringar som omfattas av särskilda bestämmelser
1. Överföringar inom de avdelningar i budgeten som behandlar anslagen till Europeiska garantifonden för jordbruket, strukturfonderna, Sammanhållningsfonden, Europeiska fiskerifonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling samt till forskning ska omfattas av särskilda bestämmelser enligt del II, avdelningarna I, II och III.
2. Beslut om överföringar för att möjliggöra utnyttjande av reserven för katastrofbistånd ska fattas av Europaparlamentet och rådet på kommissionens förslag. Ett separat förslag ska läggas fram för varje katastrofinsats.
Vid tillämpningen av denna punkt ska det förfarande som anges i artikel 27.3 och 27.4 tillämpas. Om Europaparlamentet och rådet inte kan enas om kommissionens förslag och inte kommer fram till en gemensam ståndpunkt om utnyttjandet av denna reserv ska de avstå från att fatta beslut om kommissionens förslag till överföring.
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för begäranden om överföringar från reserven för katastrofbistånd.
KAPITEL 7
Principen om sund ekonomisk förvaltning
Artikel 30
Principerna om sparsamhet, effektivitet och ändamålsenlighet
1. Anslagen ska användas enligt principen om sund ekonomisk förvaltning, det vill säga i enlighet med principerna om sparsamhet, effektivitet och ändamålsenlighet.
2. Principen om sparsamhet kräver att de resurser som institutionen använder för att genomföra sin verksamhet ska göras tillgängliga i rätt tid och vara av den kvantitet och kvalitet som behövs, samt ställas till förfogande till lägsta möjliga kostnad.
Principen om effektivitet avser förhållandet mellan de resurser som används och de resultat som uppnås.
Principen om ändamålsenlighet avser hur väl specifika mål med en åtgärd och förväntade resultat uppnås.
3. Specifika, mätbara, uppnåbara, relevanta och tidsbundna mål ska fastställas för alla verksamhetsområden som budgeten omfattar. Förverkligandet av dessa mål ska kontrolleras genom resultatindikatorer för varje verksamhet, och de uppgifter som avses i artikel 38.3 e ska Europaparlamentet och rådet erhålla från de avdelningar som ansvarar för utgiften. Dessa uppgifter ska lämnas varje år och senast i de dokument som åtföljer det preliminära budgetförslaget.
4. För att förbättra möjligheterna att fatta beslut ska institutionerna göra utvärderingar både i förväg och i efterhand enligt de riktlinjer som kommissionen fastställt. Dessa utvärderingar ska omfatta alla program och all verksamhet som ger upphov till stora utgifter och resultaten av utvärderingarna ska lämnas till Europaparlamentet, rådet och de administrativa myndigheter som ansvarar för utgiften.
5. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för förhandsbedömning och utvärdering i halvtid och efter avslutad verksamhet.
Artikel 31
Kravet på finansieringsöversikt
1. Alla förslag eller initiativ som av kommissionen, unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik (nedan kallad den höga representanten) eller en medlemsstat lämnas till den lagstiftande myndigheten och som kan få konsekvenser för budgeten, inklusive ändringar av antalet tjänster, ska åtföljas av en finansieringsöversikt och en förhandsbedömning såsom föreskrivs i artikel 30.4.”
Alla ändringar av ett förslag eller initiativ som lagts fram inför den lagstiftande myndigheten och som kan förutsättas få väsentliga konsekvenser för budgeten, t.ex. för antalet anställda, ska åtföljas av en finansieringsöversikt som utarbetats av den institution som föreslår ändringen.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om kraven på finansieringsöversikten.
2. Under budgetförfarandet ska kommissionen tillhandahålla de uppgifter som behövs för att utvecklingen av anslagsbehoven ska kunna jämföras med de ursprungliga beräkningarna i finansieringsöversikten mot bakgrund av framstegen i förhandlingarna om det förslag eller initiativ som lagts fram för den lagstiftande myndigheten.
3. För att minska risken för bedrägerier och oriktigheter ska den finansieringsöversikt som avses i punkt 1 innehålla uppgifter om det interna kontrollsystem som inrättats, en uppskattning av vilka kostnader och fördelar som kontrollerna inom ett sådant system innebär och en bedömning av den förväntade risken för fel samt uppgifter om befintliga och planerade bedrägeriförebyggande åtgärder och skyddsinsatser.
En sådan analys ska ta hänsyn till den troliga omfattningen och typen av fel, de särskilda förutsättningarna inom det berörda politikområdet och de tillämpliga reglerna.
Artikel 32
Intern kontroll av budgetgenomförandet
1. Budgeten ska genomföras med en effektiv och ändamålsenlig intern kontroll i enlighet med vad som är lämpligt för var och en av metoderna för genomförande och i överensstämmelse med de relevanta sektorsspecifika reglerna.
2. När det gäller genomförandet av budgeten avses med intern kontroll en process som tillämpas på alla förvaltningsnivåer och som är utformad för att ge rimliga garantier för att följande mål har uppnåtts:
a)
Att verksamheten präglas av effektivitet, ändamålsenlighet och sparsamhet.
b)
Att redovisningen är tillförlitlig.
c)
Att tillgångar och information skyddas.
d)
Att bedrägerier och oriktigheter förebyggs, upptäcks, korrigeras och följs upp.
e)
Att det finns tillräcklig riskhantering med avseende på lagligheten och korrektheten i de underliggande transaktionerna, med beaktande av programmens fleråriga karaktär samt de berörda utbetalningarnas typ.
3. En ändamålsenlig intern kontroll ska bygga på bästa internationella praxis, och i synnerhet innefatta
a)
åtskillnad av uppgifter,
b)
lämplig riskhanterings- och kontrollstrategi, vari ingår kontroller på mottagarnivå,
c)
undvikande av intressekonflikter,
d)
tillräckliga verifieringskedjor och dataintegritet i datasystemen,
e)
förfaranden för övervakning av prestandan samt uppföljning av de upptäckta svagheterna och undantagen i den interna kontrollen,
f)
periodiskt återkommande utvärderingar av huruvida det interna kontrollsystemet fungerar på ett fullgott sätt.
4. En effektiv intern kontroll ska grundas på följande:
a)
Införande av strategier för hantering och kontroll av risker genom samordning mellan tillämpliga aktörer som ingår i kontrollkedjan.
b)
Tillgång till kontrollresultaten för alla tillämpliga aktörer som ingår i kontrollkedjan.
c)
Vid behov utnyttjande av förvaltningsförklaringar från genomförandepartner och oberoende revisionsutlåtanden, förutsatt att kvaliteten på det arbete dessa bygger på är korrekt och acceptabel och att arbetet utfördes i enlighet med överenskomna standarder.
d)
Tillämpning av korrigerande åtgärder i ett lämpligt skede samt avskräckande sanktioner, när så krävs.
e)
Klar och otvetydig lagstiftning som grund för åtgärderna.
f)
Avskaffande av flerfaldiga kontroller.
g)
Kostnadseffektivare kontroller.
5. Om det under genomförandet visar sig att felnivån är ständigt hög ska kommissionen identifiera svagheterna i kontrollsystemen och analysera kostnader och fördelar med eventuella korrigerande åtgärder samt vidta eller föreslå lämpliga åtgärder, såsom förenkling av tillämpliga bestämmelser, förbättring av kontrollsystemen och omstrukturering av programmet eller genomförandesystemen.
Artikel 33
Kostnadseffektiva kontrollsystem
Kommissionen ska när den lägger fram reviderade eller nya utgiftsförslag uppskatta kontrollsystemens kostnader och fördelar samt riskerna för fel, enligt vad som avses i artikel 31.3.
KAPITEL 8
Principen om öppenhet
Artikel 34
Offentliggörande av redovisningar, budgetar och rapporter
1. Budgeten ska upprättas och genomföras och räkenskaperna ska läggas fram i enlighet med principen om öppenhet.
2. Europaparlamentets ordförande ska låta offentliggöra budgeten och ändringsbudgetarna i deras slutligt antagna lydelse i Europeiska unionens officiella tidning.
Budgetarna ska offentliggöras inom tre månader efter dagen för deras slutliga antagande.
De konsoliderade årliga redovisningarna och rapporten över budgetförvaltningen och den ekonomiska förvaltningen från varje institution ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om det preliminära offentliggörandet av budgeten.
Artikel 35
Offentliggörande av information om mottagare samt annan information
1. Unionens upplånings- och utlåningsverksamhet till förmån för tredje man ska redovisas i en bilaga till budgeten.
2. Kommissionen ska på lämpligt sätt och i lämplig tid ge tillgång till informationen om mottagare av medel, liksom den exakta arten och det exakta ändamålet när det gäller de åtgärder som finansieras ur budgeten. när budgeten genomförs direkt i enlighet med artikel 58.1a, samt till informationen om mottagare som tillhandahålls av organ, personer och medlemsstater till vilka uppgifter som avser budgetgenomförande anförtrotts i enlighet med andra metoder för genomförande.
Det krav som anges i första stycket gäller även de övriga institutionerna i förhållande till deras mottagare.
3. Denna information ska tillhandahållas med vederbörligt iakttagande av sekretess- och säkerhetskraven, särskilt skyddet av personuppgifter.
När det gäller fysiska personer ska offentliggörandet begränsas till namnet på mottagaren, dennes bostadsort, det tilldelade beloppet och dess syfte. Offentliggörandet av dessa uppgifter ska baseras på relevanta kriterier såsom tilldelningens periodicitet, typ eller omfattning. Kriterierna för offentliggörandet och nivån på detaljuppgifterna ska beakta särdragen för sektorn och för varje metod för genomförande.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om offentliggörande av uppgifter om mottagare. I förekommande fall ska nivån på detaljuppgifterna och kriterierna specificeras i de tillämpliga sektorsspecifika reglerna.
AVDELNING III
UPPRÄTTANDET AV BUDGETEN OCH BUDGETENS STRUKTUR
KAPITEL 1
Upprättandet av budgeten
Artikel 36
Beräkning av inkomster och utgifter
1. Varje institution, utöver kommissionen, ska upprätta en beräkning över sina inkomster och utgifter som den ska överlämna till kommissionen och parallellt, för information, till Europaparlamentet och rådet, före den 1 juli varje år.
2. Den höga representanten ska samråda med kommissionsledamöter med ansvar för utvecklingspolitik, grannskapspolitik och internationellt samarbete, humanitärt bistånd och krishantering om deras respektive ansvarsområden.
3 Kommissionen ska upprätta sina egna inkomst- och utgiftsberäkningar och också överlämna dessa till Europaparlamentet och rådet direkt efter att de antagits.
Kommissionen ska grunda sina beräkningar på de uppgifter som avses i artikel 37.
Artikel 37
Beräkning av budget för de organ som avses i artikel 208
Senast den 31 mars varje år ska varje organ som avses i artikel 208, på grundval av det instrument genom vilket det inrättats, till kommissionen, Europaparlamentet och rådet överlämna en preliminär beräkning av sina inkomster och utgifter, inklusive sin tjänsteförteckning och sitt arbetsprogram.
Artikel 38
Budgetförslag
1. Kommissionen ska förelägga Europaparlamentet och rådet budgetförslaget senast den 1 september året före det budgetår som förslaget avser. Den ska även överlämna förslaget till de nationella parlamenten för kännedom.
Budgetförslaget ska innehålla en sammanfattning av den allmänna sammanställningen av unionens inkomster och utgifter, och det ska sammanföra de inkomst- och utgiftsberäkningar som anges i artikel 36. Det kan också innehålla inkomst- och utgiftsberäkningar som avviker från dem som utarbetats av institutionerna.
Budgetförslagets struktur och utformning ska följa bestämmelserna i artiklarna 44-49.
Den berörda institutionen ska sammanställa en skriftlig inledning som ska föregå varje avsnitt i budgetförslaget.
Kommissionen ska sammanställa en allmän inledning för hela budgetförslaget. Denna allmänna inledning ska omfatta tabeller med övergripande sifferuppgifter för varje avdelning i budgeten och motiveringar för förändringar av anslagsnivåerna från ett år till nästa per utgiftskategori i den fleråriga budgetramen.
2. För att tillhandahålla mer exakta och tillförlitliga prognoser över budgeteffekterna av gällande lagstiftning och lagstiftningsförslag som ännu inte antagits ska kommissionen till sitt budgetförslag bifoga en budgetplanering för de kommande åren.
Budgetplaneringen ska uppdateras efter det att budgeten antagits, för att integrera resultaten av budgetgenomförandet och andra relevanta beslut.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 201a med avseende på närmare bestämmelser för budgetplaneringen.
3. Kommissionen ska till budgetförslaget bifoga
a)
en förklaring, i förekommande fall, till varför budgetförslaget innehåller inkomst- och utgiftsberäkningar som avviker från dem som utarbetats av de andra institutionerna,
b)
alla arbetsdokument som kommissionen bedömer vara av betydelse för institutionernas tjänsteförteckningar eller för de bidrag som kommissionen beviljar de organ som avses i artikel 208, samt Europaskolorna; sådana arbetsdokument, som anger den senast godkända tjänsteförteckningen, ska redovisa
i)
samtliga anställda vid unionen, inbegripet dess juridiskt åtskilda enheter, enligt kontraktstyp,
ii)
en översikt över personalpolitiken beträffande tjänster och extern personal samt könsfördelningen,
iii)
antalet faktiskt tillsatta tjänster i början av det år då budgetförslaget lämnas in, med angivande av deras fördelning enligt lönegrad och administrativa enhet,
iv)
uppdelningen av personalen per politikområde,
v)
det ursprungliga beräknade antalet heltidsekvivalenter för varje kategori av extern personal på grundval av de beviljade anslagen samt antalet personer som faktiskt fanns på plats i början av det år under vilket budgetförslaget läggs fram, med uppgift om deras fördelning enligt tjänstegrupp och i förekommande fall lönegrad,
c)
ett arbetsdokument om det planerade genomförandet av anslagen för budgetåret och av utestående åtaganden, om de organ som avses i artikel 208 och Europaskolorna samt om pilotprojekt och förberedande åtgärder,
d)
ett arbetsdokument avseende medel till internationella organisationer, med
i)
en sammanfattning av alla bidrag, med en uppdelning per unionsprogram eller finansieringskälla och per internationell organisation,
ii)
en motivering som förklarar varför det var effektivare för unionen att finansiera dessa internationella organisationer snarare än att agera direkt,
e)
verksamhetsförklaringar eller andra relevanta dokument, med
i)
uppgifter om förverkligandet av alla tidigare fastställda, specifika, mätbara, uppnåbara, relevanta och tidsbundna mål för de olika verksamheterna samt nya mål som mätts genom indikatorer,
ii)
en fullständig motivering, inbegripet en kostnads-nyttoanalys i fråga om föreslagna ändringar av anslagsnivån,
iii)
tydliga skäl för intervention på unionsnivå, i enlighet med bland annat subsidiaritetsprincipen,
iv)
uppgifter om genomförandenivåerna för det föregående årets verksamhet och genomförandenivåerna för innevarande år,
v)
en sammanfattning av utvärderingsresultaten, när detta har relevans för förändringar i budgeten,
vi)
uppgifter om priser till följd av tävlingar med ett enhetsvärde på minst 1 000 000 EUR,
f)
en sammanfattande förfalloplan över de betalningar som ska utföras under de följande budgetåren med anledning av budgetmässiga åtaganden som ingåtts under de föregående budgetåren.
4. Om kommissionen anförtror budgetgenomförande åt offentlig-privata partnerskap ska den till budgetförslaget bifoga ett arbetsdokument som innehåller
a)
en årsrapport om resultaten av befintliga offentlig-privata partnerskap under det föregående budgetåret, inklusive information om den rättsliga formen för och aktieägarna i de enheter som anförtrotts uppgifter enligt artikel 58.1 c vii,
b)
de mål som fastställts för det budgetår som budgetförslaget hänför sig till, med angivande av alla särskilda budgetbehov som fastställts för att uppnå dessa mål,
c)
de administrativa kostnaderna och beloppet för den genomförda budgeten totalt och för varje organ som avses i artikel 209 samt för varje offentligt-privat partnerskap under föregående år,
d)
storleken på de finansiella bidrag som betalats från budgeten, och storleken på finansiella bidragen och storleken på bidragen in natura från andra partner för varje offentligt-privat partnerskap.
När offentligt-privata partnerskap utnyttjar finansieringsinstrument ska dock informationen med avseende på dessa instrument ingå i det arbetsdokument som avses i punkt 5.
5. När kommissionen utnyttjar finansieringsinstrument ska den till budgetförslaget bifoga ett arbetsdokument med
a)
de sammanlagda åtagandena och betalningarna från budgeten för varje finansieringsinstrument,
b)
inkomster och återbetalningar enligt artikel 140.6 samt periodiserat belopp för ytterligare resurser under budgetåret,
c)
det totala värdet på bestämmelserna för risker och skulder samt information om unionens exponering för finansiell risk,
d)
värdeminskning av tillgångar i form av eget kapital eller riskdelningsinstrument och åberopade garantier för garantiinstrument, både för det föregående året och de respektive ackumulerade beloppen,
e)
den genomsnittliga tiden mellan åtagandet att utnyttja finansieringsinstrumentets budgetmedel och rättsliga åtaganden till förmån för enskilda projekt i form av eget kapital eller lån, när denna period överskrider tre år; kommissionen ska, inom ramen för det årliga ansvarsfrihetsförfarandet, i den rapport som avses i artikel 140.8 förklara skälen till och i tillämpliga fall tillhandahålla en handlingsplan för förkortningen av denna tidsperiod, och
f)
de administrativa utgifter som uppkommer till följd av förvaltningsavgifter och andra finansiella avgifter eller driftsavgifter som betalats för förvaltning av finansieringsinstrument om denna förvaltning har anförtrotts åt tredje part, totalt och per förvaltningspartner samt per förvaltat finansieringsinstrument.
6. Kommissionen ska till budgetförslaget även bifoga alla ytterligare arbetsdokument som den bedömer kan tjäna som stöd för förslaget.
7. I enlighet med artikel 8.5 i rådets beslut 2010/427/EU av den 26 juli 2010 om hur den europeiska avdelningen för yttre åtgärder ska organiseras och arbeta (14) och för att säkerställa nödvändig öppenhet i fråga om budgeten på området för unionens yttre åtgärder ska kommissionen till Europaparlamentet och rådet, tillsammans med budgetförslaget, översända ett arbetsdokument som uttömmande redogör för
a)
alla administrativa utgifter och driftsutgifter i förbindelse med unionens yttre åtgärder, inbegripet för uppdrag inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken och den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken, som finansieras genom budgeten,
b)
utrikestjänstens totala administrativa utgifter för det föregående året, uppdelade på utgifter per unionsdelegation och utgifter för utrikestjänstens centrala administration, samt dess driftsutgifter, uppdelade per geografiskt område (regioner, länder), tematiska områden samt per unionsdelegation och uppdrag.
8. Det arbetsdokument som avses i punkt 7 ska även redovisa
a)
antalet tjänster i varje lönegrad i varje kategori och antalet fasta och tillfälliga tjänster, medräknat kontrakts- och lokalanställda, inom ramarna för anslagen, vid var och en av unionens delegationer och inom utrikestjänstens centrala administration,
b)
eventuella ökningar eller minskningar av antalet tjänster inom utrikestjänstens centrala administration och inom unionens samtliga delegationer, för varje lönegrad och kategori, jämfört med föregående budgetår,
c)
antalet tjänster som godkänts för innevarande budgetår, antalet tjänster som godkänts för föregående år, liksom antalet tjänster besatta med diplomater utsända från medlemsstaterna samt med rådets och kommissionens personal,
d)
en detaljerad bild av totala antalet anställda i tjänst vid unionens delegationer vid tidpunkten för framläggandet av budgetförslaget, inbegripet fördelningen per geografiskt område, kön, enskilt land och uppdrag, med uppgift om tjänster i tjänsteförteckningen, kontraktsanställda, lokalanställda och utsända nationella experter, samt anslag som begärts i budgetförslaget för sådana andra personalkategorier, med motsvarande beräkningar uttryckt i heltidstjänster, som kan komma att tillsättas inom ramarna för de begärda anslagen.
Artikel 39
Ändringsskrivelser till budgetförslaget
På grundval av nya uppgifter som inte fanns tillgängliga när budgetförslaget upprättades får kommissionen, på eget initiativ eller på begäran från en av de övriga institutionerna vad gäller deras respektive avsnitt, samtidigt förelägga Europaparlamentet och rådet ändringsskrivelser genom vilka budgetförslaget ändras, innan den förlikningskommitté som avses i artikel 314 i EUF-fördraget sammankallas. Skrivelserna kan inbegripa en ändringsskrivelse med bland annat uppdaterade utgiftsberäkningar på jordbruksområdet.
Artikel 40
Medlemsstaternas skyldigheter till följd av budgetens antagande
1. Europaparlamentets ordförande skall förklara att budgeten har blivit slutgiltigt antagen i enlighet med förfarandet i artikel 314.9 i EUF-fördraget och artikel 106a i Euratomfördraget.
2. När budgeten har förklarats slutgiltigt antagen ska varje medlemsstat vara förpliktad att, från och med den 1 januari nästföljande budgetår eller från och med dagen för det slutliga antagandet av budgeten om detta inträffar efter den 1 januari, betala unionen de belopp som är förfallna till betalning enligt förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000.
Artikel 41
Förslag till ändringsbudgetar
1. Kommissionen får lägga fram förslag till ändringsbudgetar, som primärt är inkomstrelaterade, för att
-
i budgeten föra in balansen från föregående budgetår, i enlighet med förfarandet i artikel 18,
-
ändra prognosen för egna medel på grundval av uppdaterade ekonomiska prognoser, och
-
uppdatera den reviderade prognosen för egna medel och andra inkomster samt för att se över tillgängligheten till och behovet av betalningsbemyndiganden.
Om det föreligger oundvikliga, exceptionella och oförutsebara omständigheter, särskilt i samband med Europeiska solidaritetsfondens ianspråktagande, får kommissionen lägga fram förslag till ändringsbudgetar som primärt är utgiftsrelaterade.
2. Begäran om en ändringsbudget under samma omständigheter som i punkt 1 från andra institutioner än kommissionen ska överlämnas till kommissionen.
Innan kommissionen och övriga institutioner lägger fram ett förslag till ändringsbudget ska de undersöka utrymmet för omfördelning av de berörda anslagen och då särskilt ta hänsyn till eventuellt förväntat underutnyttjande av anslag.
Artikel 40 ska gälla för ändringsbudgetar. Ändringsbudgetar ska motiveras i förhållande till den budget vars beräkningar de ändrar.
3. Alla förslag till ändringsbudgetar ska av kommissionen överlämnas till Europaparlamentet och rådet samtidigt senast den 1 september varje budgetår, utom under vederbörligen motiverade exceptionella omständigheter eller om Europeiska unionens solidaritetsfond ska tas i anspråk, vilken kan ske genom att man lägger fram ett förslag till ändringsbudget när som helst under året. Till en begäran om ändringsbudget som lagts fram av övriga institutioner får kommissionen bifoga ett yttrande.
4. Europaparlamentet och rådet ska behandla förslagen till ändringsbudgetar med vederbörlig hänsyn till hur brådskande de är.
5. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för förslag till ändringsbudgetar.
Artikel 42
Tidigarelagt översändande av beräkningar och av budgetförslag
Kommissionen, Europaparlamentet och rådet får komma överens om att tidigarelägga vissa datum för överlämnande av beräkningarna och för antagande och överlämnande av budgetförslaget. En sådan överenskommelse får emellertid inte medföra att de frister som föreskrivs för behandlingen av dessa texter enligt artikel 314 i EUF-fördraget och artikel 106a i Euratomfördraget förkortas eller förlängs.
KAPITEL 2
Budgetens struktur och utformning
Artikel 43
Budgetens struktur
Budgeten ska bestå av
a)
en allmän beräkning av inkomster och utgifter,
b)
separata avsnitt för varje institution, med undantag för Europeiska rådet och rådet, som ska dela samma avsnitt, indelade i inkomst- och utgiftsberäkningar.
Artikel 44
Kontoplanen
1. Europaparlamentet och rådet ska dela in kommissionens inkomster och övriga institutioners inkomster och utgifter efter slag eller ändamål i avdelningar, kapitel, artiklar och punkter.
2. Utgiftsberäkningen i kommissionens avsnitt i budgeten ska följa en kontoplan som fastställs av Europaparlamentet och rådet och som delas in efter anslagens ändamål.
Varje avdelning i budgeten ska motsvara ett politikområde och varje kapitel ska i regel motsvara en verksamhet.
Varje avdelning får innehålla driftsanslag och administrativa anslag.
Inom varje avdelning ska de administrativa anslagen sammanföras till ett enda kapitel.
3. När administrativa anslag till enskilda avdelningar presenteras enligt ändamål ska de delas in på följande sätt:
a)
Utgifter för personal i tjänsteförteckningen: ett anslagsbelopp och det antal tjänster i tjänsteförteckningen som motsvarar det beloppet.
b)
Utgifter för extern personal och andra utgifter som avses i artikel 26.1 första stycket led b och som finansieras under rubriken ”administration” i den fleråriga budgetramen.
(c)
Utgifter för byggnader och övriga sidoutgifter, däribland städning och underhåll, uthyrning, telekommunikationer, vatten, gas och el.
d)
Extern personal och tekniskt bistånd direkt kopplat till genomförandet av programmen.
Alla administrativa utgifter hos kommissionen som är gemensamma för flera avdelningar ska tas upp i en separat samlad redogörelse som delas in per typ.
4. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om indelningen av budgeten.
Artikel 45
Förbud mot negativa inkomster
1. Budgeten får inte innehålla negativa inkomster.
2. De egna medel som uppbärs enligt rådets beslut 2007/436/EG, Euratom av den 7 juni 2001 om systemet för Europeiska gemenskapernas egna medel (15) ska tas upp i inkomstredovisningen i budgeten till nettobelopp och återges som nettobelopp i sammanställningen av inkomster i budgeten.
Artikel 46
Avsättningar
1. Varje avsnitt i budgeten får innehålla en avdelning för ”avsättningar”. Anslag ska tas upp i en sådan avdelning om
a)
det inte finns någon grundläggande akt för den berörda åtgärden i det skede då budgeten upprättas, eller
b)
det finns en allvarligt grundad osäkerhet om de anslag som förts in under de berörda driftsposterna är tillräckliga, eller om de kan genomföras på villkor som överensstämmer medprincipen om sund ekonomisk förvaltning.
Anslagen i den avdelningen får bara användas efter överföring i enlighet med förfarandet i artikel 26.1 första stycket led c i denna förordning i de fall där antagandet av den grundläggande akten omfattas av förfarandet i artikel 294 i EUF-fördraget, och i enlighet med det förfarande som anges i artikel 27 i denna förordning i alla övriga fall.
2. Om det skulle uppstå särskilda svårigheter med genomförandet under loppet av ett budgetår får kommissionen även föreslå överföring av anslag till avdelningen för ”avsättningar”. Europaparlamentet och rådet ska besluta om sådana överföringar i enlighet med de villkor som anges i artikel 27.
Artikel 47
Negativ reserv
Kommissionens budgetavsnitt får innehålla en ”negativ reserv” på högst 200 000 000 EUR. En sådan reserv, som ska tas upp i en särskild avdelning, ska endast omfatta betalningsbemyndiganden.
Denna negativa reserv ska utnyttjas före budgetårets slut genom överföring i enlighet med det förfarande som anges i artiklarna 26 och 27.
Artikel 48
Reserven för katastrofbistånd
1. Kommissionens avsnitt i budgeten ska innehålla en reserv för katastrofbistånd till förmån för tredjeländer.
2. Den reserv som avses i punkt 1 ska utnyttjas före budgetårets slut genom överföring i enlighet med det förfarande som anges i artiklarna 27 och 29.
Artikel 49
Budgetens utformning
1. I budgeten ska följande ingå:
a)
I den allmänna beräkningen av inkomster och utgifter:
i)
Unionens beräknade inkomster för budgetåret i fråga (år n).
ii)
De beräknade inkomsterna för föregående budgetår samt inkomsterna för år n-2.
iii)
Åtagandebemyndiganden och betalningsbemyndiganden för år n.
iv)
Åtagandebemyndiganden och betalningsbemyndiganden för det närmast föregående budgetåret.
v)
Utgifter för vilka åtaganden ingåtts och utgifter som betalats ut år n-2, de senare ska även anges som procentandel av budgeten för år n.
vi)
Lämpliga anmärkningar till varje underindelning i enlighet med artikel 44.1.
b)
I varje avsnitt ska inkomsterna och utgifterna redovisas på samma sätt som anges i led a.
c)
Vad gäller personal:
i)
En tjänsteförteckning för varje avsnitt, där antalet fasta och tillfälliga tjänster som beviljats inom ramarna för anslagen fastställs för varje lönegrad i varje kategori och inom varje tjänstegrupp.
ii)
En tjänsteförteckning över personal som avlönas genom anslagen för direkta åtgärder inom forskning och teknisk utveckling och en tjänsteförteckning över personal som avlönas genom samma anslag för indirekta åtgärder. Tjänsteförteckningarna över dessa tjänster ska delas upp efter anställningskategori och lönegrad, med åtskillnad mellan fasta och tillfälliga tjänster som beviljas inom ramarna för anslagen.
iii)
Vad gäller vetenskaplig och teknisk personal får indelningen baseras på lönegradsgrupper, i enlighet med de villkor som fastställs i varje budget. I tjänsteförteckningen ska det anges det antal högt kvalificerade anställda inom det vetenskapliga eller tekniska området som beviljas särskilda förmåner enligt de särskilda bestämmelserna i tjänsteföreskrifterna.
iv)
En tjänsteförteckning som för varje organ som anges i artikel 208 och beviljas anslag som belastar budgeten, fastställer antalet tjänster indelad efter lönegrad och anställningskategori. Tjänsteförteckningen ska utöver antalet tjänster som beviljats för budgetåret även visa antalet tjänster som beviljades för det föregående året.
d)
Vad gäller upp- och utlåningstransaktioner:
i)
I den allmänna inkomstberäkningen ska de budgetrubriker införas som svarar mot transaktionerna i fråga och som är avsedda att ta upp eventuella återbetalningar från mottagare som i början inte har kunnat uppfylla sina förpliktelser och som har krävt att ”fullgörandegarantin” tagits i anspråk. Under dessa rubriker ska ett symboliskt anslag (pro memoria) föras in, tillsammans med lämpliga anmärkningar.
ii)
I kommissionens avsnitt:
-
De budgetrubriker som hänför sig till unionens ”fullgörandegaranti” för transaktionerna i fråga. Dessa rubriker ska föras upp med ”symboliskt anslag” (pro memoria) under förutsättning att inga faktiska utgifter som ska täckas med definitiva anslag har uppstått.
-
Anmärkningar där den grundläggande akten, volymen och löptiden för de planerade transaktionerna samt unionens finansiella garanti för genomförandet av sådana transaktioner.
iii)
I en bilaga till kommissionens avsnitt som upplysning:
-
Uppgifter om löpande kapitaltransaktioner och skuldförvaltning.
-
Uppgifter om kapitaltransaktioner och skuldförvaltning för år n.
e)
Vad gäller finansieringsinstrument i del I avdelning VIII:
i)
En hänvisning till den grundläggande akten.
ii)
De budgetposter som motsvarar de relevanta verksamheterna.
iii)
En allmän beskrivning av finansieringsinstrumenten, inklusive deras löptid och deras inverkan på budgeten.
iv)
De planerade transaktionerna, inklusive målvolymerna, baserade på den skuldsättningsgrad som hänför sig till de befintliga finansieringsinstrumenten.
f)
Vad gäller finansiering till enheter som anförtrotts uppgifter enligt artikel 58.1 c vii:
i)
En hänvisning till det berörda programmets grundläggande akt.
ii)
Motsvarande budgetposter.
iii)
En allmän beskrivning av de anförtrodda uppgifterna, inklusive deras löptid och deras inverkan på budgeten.
g)
De totala anslagen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (Gusp) ska föras in i ett kapitel med rubriken Gusp, med särskilda artiklar. Dessa artiklar ska täcka Gusp-utgifterna och ska innehålla särskilda poster för åtminstone de mest omfattande uppdragen.
2. Utöver de handlingar som anges i punkt 1 får Europaparlamentet och rådet bifoga budgeten alla andra relevanta dokument.
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt 210 med avseende på närmare bestämmelser om budgetens utformning, inklusive en definition av faktiska utgifter under det senaste budgetåret för vilka räkenskaperna har avslutats, anmärkningar till budgeten samt tjänsteförteckningen.
Artikel 50
Regler om tjänsteförteckningar
1. De tjänsteförteckningar som avses i artikel 49.1 c ska för varje institution eller organ utgöra en absolut övre gräns, och inga utnämningar får göras utöver denna gräns.
Varje institution eller organ får dock ändra i sina tjänsteförteckningar med upp till 10 % av antalet godkända tjänster, utom när det gäller tjänster i lönegraderna AD 16, AD 15 och AD 14, och detta på följande villkor:
a)
Volymen av de personalanslag som motsvarar ett helt budgetår får inte påverkas.
b)
Dessa ändringar ska hållas inom ramen för det totala antalet tjänster per tjänsteförteckning.
c)
Institutionen eller organet ska ha deltagit i en riktmärkning tillsammans med andra institutioner och organ i unionen, vilken inletts i samband med kartläggningen av kommissionens personalresurser.
Institutionen ska underrätta Europaparlamentet och rådet om sin avsikt tre veckor innan de genomför sådana ändringar som avses i andra stycket. Om det finns vederbörligen motiverade skäl som tas upp inom denna tidsfrist antingen av Europaparlamentet eller rådet ska institutionerna avstå från att genomföra ändringarna och förfarandet i artikel 41 tillämpas.
2. Som ett undantag från punkt 1 första stycket får verkningarna av deltidstjänster som godkänts av tillsättningsmyndigheten i enlighet med tjänsteföreskrifterna kompenseras genom nyutnämningar.
KAPITEL 3
Budgetdisciplin
Artikel 51
Förenlighet med den fleråriga budgetramen
Budgeten ska vara förenlig med den fleråriga budgetramen.
Artikel 52
Unionsakters förenlighet med budgeten
Om de tillgängliga anslagen i budgeten överskrids vid genomförandet av en unionsakt, får akten genomföras finansiellt först sedan budgeten har ändrats i enlighet därmed.
AVDELNING IV
GENOMFÖRANDET AV BUDGETEN
KAPITEL 1
Allmänna bestämmelser
Artikel 53
Genomförande av budgeten i enlighet med principen om sund ekonomisk förvaltning
1. Kommissionen ska på eget ansvar och inom ramarna för de tilldelade anslagen genomföra budgeten både med avseende på inkomster och utgifter i enlighet med denna förordning.
2. Medlemsstaterna ska samarbeta med kommissionen för att se till att anslagen används enligt principen om en sund ekonomisk förvaltning.
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för budgetens genomförande i enlighet med principen om sund ekonomisk förvaltning samt information om överföring av personuppgifter i samband med revisioner.
Artikel 54
Kravet på grundläggande akt och undantag från detta krav
1. För att anslag som förts upp i budgeten för unionsåtgärder ska få användas krävs det att en grundläggande akt antas i förväg.
2. Som ett undantag från punkt 1 får dock följande anslag användas utan någon grundläggande akt, förutsatt att de åtgärder som ska finansieras omfattas av unionens behörighet:
a)
Anslag till pilotprojekt av experimentell karaktär som syftar till att kontrollera om en åtgärd är genomförbar och ändamålsenlig. Därtill hörande åtagandebemyndiganden får tas upp i budgeten för högst två på varandra följande budgetår.
Det totala anslagsbeloppet för pilotprojekten får inte överstiga 40 000 000 EUR per budgetår.
b)
Anslag till förberedande åtgärder inom tillämpningsområdet för EUF-fördraget och Euratomfördraget, avsedda att förbereda förslag till framtida åtgärder. De förberedande åtgärderna ska följa en enhetlig strategi och får vara utformade på olika sätt. Därtill hörande åtagandebemyndiganden får tas upp i budgeten för högst tre på varandra följande budgetår. Förfarandet för antagande av den relevanta grundläggande akten ska vara slutfört före utgången av det tredje budgetåret. Under det förfarandet ska användningen av de anslag som reserverats respektera den förberedande åtgärdens särdrag med avseende på de planerade åtgärderna, de eftersträvade målen samt mottagarna. Följaktligen får de medel som används inte i volym motsvara de medel som avsatts för finansieringen av själva de slutliga åtgärderna.
Det totala anslagsbeloppet för de nya förberedande åtgärder som avses i denna punkt får inte överstiga 50 000 000 EUR per budgetår och det totala beloppet för de åtaganden som faktiskt ingåtts för förberedande åtgärder får inte överstiga 100 000 000 EUR.
c)
Anslag till förberedande åtgärder som omfattas av avdelning V i EU-fördraget. Sådana åtgärder ska vara begränsade till en kort tidsperiod och utformas för att skapa förutsättningar för insatser från unionens sida för att uppfylla målen med Gusp och för att anta nödvändiga rättsliga instrument.
När det gäller unionens insatser i krissituationer ska de förberedande åtgärderna utformas för att bland annat bedöma de operativa kraven, säkerställa att resurser snabbt kan göras tillgängliga eller skapa förutsättningar ute på fältet för insatsens igångsättande.
Förberedande åtgärder ska godkännas av rådet på förslag av den höga representanten.
För att säkerställa ett snabbt genomförande av förberedande åtgärder ska den höga representanten så tidigt som möjligt underrätta Europaparlamentet och kommissionen om rådets avsikt att inleda en förberedande åtgärd och framför allt om vilka resurser som uppskattningsvis krävs för detta ändamål. Kommissionen ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att medlen utbetalas snabbt.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om finansieringen av förberedande åtgärder i samband med Gusp.
d)
Anslag till punktåtgärder eller permanenta åtgärder som kommissionen genomför i enlighet med de uppgifter som följer av dess befogenheter på det institutionella planet enligt EUF-fördraget och Euratomfördraget, utöver den initiativrätt som kommissionen har enligt led b när det gäller lagstiftning, och enligt de särskilda behörigheter som kommissionen har tilldelats direkt genom fördragen och som finns förtecknade i de delegerade akter som antagits i enlighet med denna förordning.
e)
Anslag till varje institutions drift med avseende på dess administrativa självständighet.
I samband med att budgetförslaget läggs fram ska kommissionen till Europaparlamentet och rådet överlämna en rapport om de åtgärder som avses i led a och b i första stycket, vilken också ska innehålla en utvärdering av resultaten samt en redogörelse för vilken uppföljning som planeras.
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om den grundläggande akten och de undantag som anges i punkt 2 i den här artikeln.
Artikel 55
Institutionernas genomförande av budgeten, med undantag av kommissionen
Kommissionen ska ge övriga institutioner de befogenheter som krävs för att dessa ska kunna genomföra sina respektive avsnitt av budgeten.
För att underlätta genomförandet av de administrativa anslagen för unionens delegationer får närmare arrangemang införas genom överenskommelse mellan utrikestjänsten och kommissionen. Sådana arrangemang får inte omfatta några undantag från denna förordning eller de delegerade akter som antas i enlighet med denna förordning.
Artikel 56
Delegering av befogenheter vad gäller budgetens genomförande
1. Kommissionen och var och en av de övriga institutionerna får inom sina respektive avdelningar delegera sina befogenheter vad gäller budgetens genomförande enligt villkoren i denna förordning samt i deras interna arbetsordningar och inom de gränser som de själva sätter i det dokument genom vilket delegeringen beslutas. De till vilka ansvar delegeras ska agera inom ramarna för de befogenheter som uttryckligen har tilldelats dem.
2. Kommissionen får dock delegera genomförandebefogenheterna för driftsanslag inom sitt eget budgetavsnitt till cheferna för unionens delegationer. Kommissionen ska då samtidigt underrätta den höga representanten om detta. När chefer för unionens delegationer fungerar som kommissionens utanordnare genom vidaredelegering ska de tillämpa kommissionens regler för genomförande av budgeten och omfattas av samma uppgifter, skyldigheter och ansvarsskyldighet som kommissionens övriga vidaredelegerade utanordnare.
Kommissionen får återkalla delegeringen i enlighet med sina egna regler.
Vid tillämpningen av första stycket ska den höga representanten vidta nödvändiga åtgärder för att underlätta samarbetet mellan unionens delegationer och kommissionens avdelningar.
Artikel 57
Intressekonflikter
1. Finansiella aktörer och andra personer som medverkar vid genomförande och förvaltning av budgeten, inbegripet förberedande åtgärder, revision eller kontroll av budgetmedel får inte utföra handlingar som kan leda till en konflikt mellan ett egenintresse och unionens intresse.
Om en sådan situation uppstår, ska personen i fråga avstå från att utföra handlingen och underrätta den delegerade utanordnaren som skriftligen ska bekräfta huruvida en intressekonflikt existerar. Personen i fråga ska också underrätta sin närmaste överordnade. Om en intressekonflikt konstateras, ska personen i fråga upphöra med all verksamhet på detta område. Den delegerade utanordnaren ska personligen vidta lämpliga åtgärder.
2. Vid tillämpning av punkt 1 föreligger en intressekonflikt om en aktör i budgetförvaltningen eller annan person, i enlighet med vad som avses i punkt 1, av familjeskäl, känslomässiga skäl, politisk eller nationell koppling, ekonomiskt intresse eller varje annat gemensamt intresse med mottagaren sätter en opartisk och objektiv tjänsteutövning på spel.
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 som definierar vad som kan utgöra intressekonflikter samt vilket förfarande som skall följas i sådana fall.
KAPITEL 2
Metoder för genomförande
Artikel 58
Metoder för genomförandet av budgeten
1. Kommissionen ska genomföra budgeten på följande sätt:
a)
Direkt (direkt förvaltning) genom sina egna avdelningar, inklusive via sin personal i unionens delegationer under övervakning av respektive delegationschef, i enlighet med artikel 56.2 eller via något av de genomförandeorgan som avses i artikel 62.
b)
Delad förvaltning med medlemsstaterna (delad förvaltning).
c)
Indirekt (indirekt förvaltning), där detta föreskrivs i den grundläggande akten eller i sådana fall som avses i artikel 54.2 första stycket, leden a-d, genom att genomförandeuppgifter anförtros åt
i)
tredjeländer eller organ som utsetts av dem,
ii)
internationella organisationer och deras underordnade organ,
iii)
EIB och Europeiska investeringsfonden,
iv)
organ som avses i artiklarna 208 och 209,
v)
offentligrättsliga organ,
vi)
privaträttsliga organ som anförtrotts offentliga förvaltningsuppgifter, i den utsträckning som dessa lämnar tillräckliga ekonomiska garantier,
vii)
organ som omfattas av privaträtten i en medlemsstat, som anförtrotts uppgifter inom ramen för ett offentlig-privat partnerskap och som lämnar tillräckliga ekonomiska garantier, samt
viii)
personer som anförtrotts ansvaret för genomförandet av särskilda åtgärder inom Gusp som följer av avdelning V i EU-fördraget och som fastställs i den grundläggande akten.
2 Kommissionen förblir ansvarig för genomförandet av budgeten i enlighet med artikel 317 i EUF-fördraget och ska informera Europaparlamentet och rådet om transaktioner som görs av de enheter och personer som har anförtrotts uppgifter enligt punkt 1 c i den här artikeln. När den enhet eller person som anförtros förvaltningen finns fastställd i en grundläggande akt ska det i den finansieringsöversikt som avses i artikel 31 finnas en fullständig redogörelse för valet av denna särskilda enhet eller person.
3. De enheter eller personer som avses i punkt 1 c i denna artikel ska fullt ut samarbeta för att skydda unionens ekonomiska intressen. I delegeringsöverenskommelser ska det föreskrivas att Revisionsrätten och europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) vid revisionen av medel har rätt att utöva alla sina befogenheter enligt EUF-fördraget.
Kommissionen ska anförtro uppgifter som ingår i budgetgenomförandet åt enheter och personer enligt punkt 1 c i den här artikeln under förutsättning att det finns öppna, icke-diskriminerande, ändamålsenliga och effektiva granskningsförfaranden när det gäller det faktiska genomförandet av sådana uppgifter.
4. Alla delegeringsöverenskommelser ska på begäran av Europaparlamentet och rådet ställas till deras förfogande.
5. Enheter och personer som anförtrotts uppgifter enligt punkt 1 c i den här artikeln ska i enlighet med artikel 35.2 säkerställa att det årligen i efterhand på lämpligt vis offentliggörs information om mottagare. Kommissionen ska underrättas om de åtgärder som vidtagits i detta avseende.
6. Enheter och personer som anförtrotts uppgifter enligt punkt 1 c får inte utses till delegerade utanordnare.
7. Kommissionen får inte anförtro tredje man verkställighetsbefogenheter när sådana befogenheter medför ett betydande skönsmässigt handlingsutrymme och kan användas som ett verktyg för politiska överväganden.
8. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om metoderna för genomförandet av budgeten, inklusive direkt förvaltning, utövande av befogenheter som delegerats till genomförandeorgan och särskilda bestämmelser om indirekt förvaltning tillsammans med internationella organisationer, med sådana organ som avses i artiklarna 208 och 209, med offentligrättsliga eller privaträttsliga organ som anförtrotts offentliga förvaltningsuppgifter, med organ som omfattas av privaträtten i en medlemsstat och som anförtrotts uppgifter inom ramen för ett offentlig-privat partnerskap samt med personer som anförtrotts ansvaret för genomförandet av särskilda åtgärder inom Gusp.
Artikel 59
Delad förvaltning med medlemsstater
1. När kommissionen genomför budgeten genom delad förvaltning ska genomförandeuppgifter delegeras till medlemsstaterna. Kommissionen och medlemsstaterna ska rätta sig efter principerna om sund ekonomisk förvaltning, öppenhet och icke-diskriminering, och ska säkerställa att unionens insats framgår tydligt när de förvaltar unionens medel. Kommissionen och medlemsstaterna ska för detta ändamål uppfylla sina respektive förpliktelser i fråga om revision och kontroller och åta sig det ansvar som följer därav enligt denna förordning. Kompletterande bestämmelser ska fastställas i sektorsspecifika regler.
2. När medlemsstaterna utför uppgifter som ingår i genomförandet av budgeten ska de vidta alla nödvändiga åtgärder, inbegripet lagstiftningsmässiga, regelrelaterade och administrativa åtgärder, som är nödvändiga för att skydda unionens ekonomiska intressen, nämligen
a)
förvissa sig om att åtgärder som finansieras från budgeten genomförs korrekt och på ett effektivt sätt och i enlighet med de tillämpliga sektorsspecifika reglerna, och i detta syfte, i enlighet med punkt 3, utse och övervaka organ som ska ansvara för förvaltningen och kontrollen av unionens medel,
b)
förebygga, upptäcka och korrigera oriktigheter och bedrägerier.
För att skydda unionens ekonomiska intressen ska medlemsstaterna, med iakttagande av proportionalitetsprincipen och för att efterkomma bestämmelserna i denna artikel och de tillämpliga sektorsspecifika reglerna, utföra förhands- och efterhandskontroller, vilka där så är lämpligt ska omfatta kontroller på platsgenom granskning av representativa och/eller riskbaserade urval av transaktioner. De ska också kräva tillbaka belopp som betalats ut på felaktiga grunder och inleda rättsliga förfaranden där så krävs.
Medlemsstaterna ska ålägga mottagarna effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner när detta föreskrivs i sektorsspecifika regler och i särskilda bestämmelser i nationell lagstiftning.
Kommissionen ska, som en del i sin riskbedömning och i enlighet med sektorsspecifika regler, övervaka de förvaltnings- och kontrollsystem som inrättats i medlemsstaterna. Kommissionen ska i sitt revisionsarbete respektera proportionalitetsprincipen och ska ta hänsyn till bedömd risk i enlighet med de sektorsspecifika reglerna.
3. I enlighet med de kriterier och förfaranden i sektorsspecifika regler ska medlemsstaterna, på lämplig nivå, utse organ som ska ansvara för förvaltningen och kontrollen av unionens medel. Sådana organ får också utföra andra uppgifter som inte har samband med förvaltningen av unionens medel, och får anförtro några av sina uppgifter på andra organ.
När medlemsstaterna fattar beslut om vilket organ som ska utses får de grunda sina beslut på huruvida förvaltnings- och kontrollsystem i princip är desamma som de som redan fanns under den tidigare perioden och om de har fungerat effektivt.
Om revisions- och kontrollresultat visar att de utsedda organen inte längre uppfyller de kriterier som fastställs i de sektorspecifika reglerna ska medlemsstaterna vidta de åtgärder som krävs för att se till att bristerna i genomförandet av dessa organs uppgifter åtgärdas, inbegripet att dra tillbaka beslutet om att utse dessa organ i enlighet med de sektorspecifika reglerna.
Kommissionens roll i den process som beskrivs i denna punkt ska definieras genom sektorspecifika regler.
4. Organ som utsetts enligt punkt 3 ska:
a)
inrätta ett effektivt internt kontrollsystem och säkerställa att detta system fungerar effektivt och ändamålsenligt,
b)
använda ett system för redovisning som ger rättvisande, kompletta och tillförlitliga uppgifter som görs tillgängliga i tid,
c)
tillhandahålla den information som krävs enligt punkt 5.
d)
säkerställa efterhandspublicering i enlighet med artikel 35.2. Vid all behandling av personuppgifter ska det nationella regelverket för genomförande av direktiv 95/46/EG följas.
5. De organ som utsetts enligt punkt 3 ska senast den 15 februari påföljande budgetår förse kommissionen med följande:
a)
Sina räkenskaper över de utbetalningar som gjorts under referensperioden i fråga i enlighet med vad som fastställts i de sektorsspecifika reglerna i samband med de uppgifter de anförtrotts och som lades fram för kommissionen för återbetalning. I dessa räkenskaper ska det finnas uppgifter om förfinansiering och belopp för vilka åtgärder om indrivning har påbörjats eller som är genomförda. Räkenskaperna ska åtföljas av en förvaltningsförklaring där det av dem som är ansvariga för förvaltningen av medlen bekräftas att
i)
uppgifterna är rättvisande, fullständiga och korrekta
ii)
utgifterna användes för tilltänkta ändamål, såsom dessa definierats i de sektorsspecifika reglerna,
iii)
de kontrollsystem som införts ger tillräckliga garantier för de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet.
b)
En årlig sammanfattning av de slutliga revisionsrapporterna och av utförda kontroller, inklusive en analys av typerna och omfattningen av fel och svagheter identifierade i systemen, samt en redogörelse för vilka korrigerande åtgärder som har vidtagits eller planeras.
Räkenskaperna som avses i första stycket led a och sammanfattningen som avses i första stycket led b ska åtföljas av ett yttrande från ett oberoende revisionsorgan, som upprättats i enlighet med internationellt vedertagna revisionsstandarder. Detta yttrande ska fastställa om räkenskaperna ger en sann och rättvisande bild, om utlägg för vilka man begärt återbetalning från kommissionen är lagliga och korrekta samt om kontrollsystemen som inrättats fungerar ordentligt. Av yttrandet ska det framgå om revisionsarbetet föranleder tvivel på vad som sägs i den förvaltningsförklaring som avses i första stycket led a.
Tidsfristen den 15 februari får i undantagsfall förlängas av kommissionen till den 1 mars efter ett meddelande från den berörda medlemsstaten.
Medlemsstaterna får på lämplig nivå offentliggöra den information som avses i denna punkt.
Medlemsstaterna får dessutom tillhandahålla uttalanden som undertecknats på lämplig nivå på grundval av den information som avses i denna punkt.
6. För att säkerställa att unionens medel används enligt gällande regler ska kommissionen
a)
tillämpa förfaranden för granskning och godkännande av de utsedda organens räkenskaper som fastställer att dessa räkenskaper är fullständiga, exakta och sanningsenliga.
b)
undanta alla belopp som betalats ut i strid med gällande lag från finansiering från unionen,
c)
avbryta betalningsfrister eller ställa in betalningar enligt villkoren i de sektorsspecifika reglerna.
Kommissionen ska helt eller delvis upphöra med de avbrutna betalningsfristerna eller återuppta betalningarna efter det att en medlemsstat lagt fram sina iakttagelser och så snart som den vidtagit nödvändiga åtgärder. Den årliga verksamhetsrapporten som avses i artikel 66.9 ska omfatta alla skyldigheter under detta stycke.
7. De sektorsspecifika reglerna ska beakta de europeiska territoriella samarbetsprogrammens behov när det gäller i synnerhet innehållet i förvaltningsförklaringen, förfarandet som anges i punkt 3 och revisionsfunktionen.
8. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om delad förvaltning med medlemsstaterna, inbegripet sammanställningen av ett register över organ med ansvar för förvaltning och kontroll av unionens medel, och om åtgärder för att främja bästa praxis.
Artikel 60
Indirekt förvaltning
1. Enheter och personer som anförtrotts uppgifter som ingår i budgetgenomförandet enligt artikel 58.1 c ska rätta sig efter principerna om sund ekonomisk förvaltning, öppenhet och icke-diskriminering, och ska säkerställa att unionens insats framgår tydligt när de förvaltar unionens medel. De ska vid förvaltningen av unionens medel garantera en skyddsnivå för unionens ekonomiska intressen som är likvärdig med den som krävs i denna förordning, med vederbörlig hänsyn till
a)
typen av genomförandeuppgifter som anförtrotts dem och berörda belopp,
b)
vilka ekonomiska risker som föreligger,
c)
den nivå av säkerhet som deras system, regler och förfaranden ger in kombination med de åtgärder kommissionen vidtagit för att övervaka och ge stöd för genomförandet av de uppgifter som anförtrotts dem.
2. För att skydda unionens ekonomiska intressen ska, i enlighet med proportionalitetsprincipen, de enheter och personer som anförtrotts uppgifter enligt artikel 58.1 c
a)
inrätta ett effektivt och ändamålsenligt internt kontrollsystem och säkerställa att detta system fungerar korrekt,
b)
tillämpa ett system för redovisning som ger rättvisande, kompletta och tillförlitliga uppgifter som görs tillgängliga i tid,
c)
vara föremål för en oberoende extern revision som ska utföras enligt internationellt vedertagna revisionsstandarder av ett revisionsorgan som är funktionellt oberoende av enheten eller personen i fråga,
d)
tillämpa lämpliga regler och förfaranden för finansiering genom unionens medel i form av bidrag, upphandling eller finansieringsinstrument,
e)
i enlighet med artikel 35.2 säkerställa att information om mottagarna offentliggörs i efterhand, och
f)
säkerställa ett rimligt skydd av personuppgifter enligt direktiv 95/46/EG och förordning (EG) nr 45/2001.
Personer som anförtrotts uppgifter enligt artikel 58.1 c viii ska anta sina finansiella regler efter förhandsgodkännande från kommissionen. De ska uppfylla kraven i leden a-e i denna punkt senast sex månader efter det att deras mandat inletts. Om de vid utgången av denna period endast delvis uppfyller dessa krav ska kommissionen vidta lämpliga korrigerande åtgärder för att övervaka och stödja genomförandet av de uppgifter som de anförtrotts.
3. När de personer och enheter som anförtrotts uppgifter enligt artikel 58.1 c utför uppgifter som ingår i genomförandet av budgeten ska de förebygga, upptäcka och korrigera oriktigheter och bedrägerier. De ska för detta ändamål i enlighet med proportionalitetsprincipen utföra förhands- och efterhandskontroller, vilka där så är lämpligt ska omfatta kontroller på plats av ett representativt och/eller riskbaserat urval transaktioner för att försäkra sig om att de åtgärder som finansierats med medel ur budgeten faktiskt har ägt rum och har genomförts korrekt. De ska också kräva tillbaka belopp som betalats ut på felaktiga grunder och inleda rättsliga förfaranden i detta avseende där så krävs.
4. Kommissionen får avbryta utbetalningarna till sådana enheter och personer som anförtrotts uppgifter enligt artikel 58.1 c, i synnerhet om det upptäcks systemrelaterade fel som leder till att tillförlitligheten hos den berörda enhetens eller personens interna kontrollsystemen eller de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet kan ifrågasättas.
Trots vad som sägs i artikel 92 får den behöriga utanordnaren helt eller delvis avbryta betalningarna till sådana enheter och personer i syfte att utföra ytterligare kontroller om
i)
den behöriga utanordnaren får upplysningar som tyder på att det finns en betydande brist i det interna kontrollsystemets funktion eller att utgifter som uppgetts vara korrekta av enheten eller personen i fråga har samband med allvarliga oriktigheter och inte har korrigerats,
ii)
avbrottet i betalningarna kan motiveras med behovet av att skydda unionens ekonomiska intressen från allvarlig skada.
5. Trots vad som sägs i punkt 7 ska de enheter och personer som anförtrotts uppgifter enligt artikel 58.1 c förse kommissionen med följande:
a)
En rapport om genomförandet av de uppgifter de anförtrotts.
b)
Sina räkenskaper över utgifter i samband med de uppgifter de anförtrotts. Dessa räkenskaper ska åtföljas av en förvaltningsförklaring där det av de som är ansvariga för den finansiella förvaltningen bekräftas att:
i)
uppgifterna är rättvisande, fullständiga och korrekta
ii)
utgifterna användes för de tilltänkta ändamålen i enlighet med vad som fastställts i delegeringsöverenskommelser eller, i förekommande fall, i de sektorsspecifika reglerna,
iii)
de kontrollsystem som införts ger tillräckliga garantier för de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet.
c)
En sammanfattning av de slutliga revisionsrapporterna och av utförda kontroller, bl.a. en analys av typerna och omfattningen av fel och svagheter identifierade i systemen, samt åtgärder som vidtagits eller planeras för att avhjälpa dem.
De handlingar som avses i första stycket ska åtföljas av ett yttrande från ett oberoende revisionsorgan, upprättat enligt internationellt vedertagna revisionsstandarder. Detta yttrande ska fastställa om räkenskaperna ger en sann och rättvisande bild, om kontrollsystemen som inrättats fungerar riktigt och om de underliggande transaktionerna är lagliga och korrekta. Av yttrandet ska det också framgå om revisionsarbetet föranleder tvivel på vad som sägs i den förvaltningsförklaring som avses i första stycket led b.
De handlingar som avses i det första stycket ska läggas fram till kommissionen senast den 15 februari det påföljande budgetåret. Det yttrande som avses i andra stycket ska läggas fram till kommissionen senast den 15 mars.
De krav som fastställs i denna punkt ska inte påverka överenskommelser som slutits med internationella organisationer eller med tredjeländer. Sådana överenskommelser ska minst innefatta kravet att de internationella organisationerna eller tredjeländerna i fråga årligen ska förse kommissionen med en förklaring om att unionens bidrag under budgetåret i fråga har använts och redovisats i enlighet med kraven som anges i punkt 2 och med övriga villkor som fastställts i den överenskommelsen.
6. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 7 ska kommissionen
a)
övervaka att dessa personer och enheter fullföljer sina uppgifter, särskilt genom att utföra revisioner och utvärderingar under genomförandet av programmet,
b)
tillämpa förfaranden för granskning och godkännande av de utsedda enheternas och personernas räkenskaper som fastställer att dessa räkenskaper är fullständiga, exakta och sanningsenliga.
c)
undanta belopp som betalats ut i strid med tillämpliga regler från finansiering från unionen.
7. Punkterna 5 och 6 ska inte tillämpas på bidrag från unionen till enheter som är föremål för ett separat ansvarsfrihetsförfarande enligt artikel 208.
8. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om indirekt förvaltning, inbegripet fastställandet av villkoren för indirekt förvaltning enligt vilka enheters eller personers system, regler och förfaranden ska vara likvärdiga med kommissionens, förvaltningsförklaringar och förenlighetsuttalanden, och förfaranden för granskning och godkännande av räkenskaper och uteslutande från unionsfinansiering av utgifter som gjorts i strid med tillämpliga regler.
Artikel 61
Förhandsbedömningar och delegeringsöverenskommelser
1. Innan kommissionen anförtror genomförandeuppgifter åt enheter eller personer enligt artikel 58 c ska den försäkra sig om att kraven i artikel 60.2 första stycket leden a-d är uppfyllda.
Om väsentliga förändringar görs i systemen eller reglerna hos en enhet eller person som anförtrotts uppgifter enligt artikel 58.1 c, eller i förfarandena med anknytning till förvaltningen av de medel från unionen som anförtrotts den enheten eller personen, ska enheten eller personen i fråga utan dröjsmål informera kommissionen om detta. Kommissionen ska se över sina delegeringsöverenskommelser med enheten eller personen i fråga för att försäkra sig om att kraven i artikel 60.2 första stycket leden a-d fortfarande uppfylls.
2. Om den enhet som anförtrotts uppgifter inte har fastställs i den grundläggande akten, ska kommissionen välja en enhet från någon av de kategorier som förtecknas i artikel 58.1 c ii, v, vi och vii och då ta vederbörlig hänsyn till typen av uppgifter som ska anförtros åt enheten i fråga samt dess erfarenhet och operativa och ekonomiska kapacitet. Valet av enhet ska göras öppet, motiveras objektivt och får inte riskera att ge upphov till en intressekonflikt.
3. Delegeringsöverenskommelser ska innehålla de krav som anges i artikel 60.2 första stycket leden a-d. De ska också innehålla tydliga definitioner av de uppgifter som ska anförtros åt enheten samt ett åtagande från enheten eller personen i fråga att uppfylla villkoren i artikel 60.2 första stycket leden e-f samt att avstå från varje handling som kan leda till en intressekonflikt.
4. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om förhandsbedömningar av regler och förfaranden för indirekt förvaltning och innehållet i delegeringsöverenskommelser.
Artikel 62
Genomförandeorgan
1. Kommissionen får delegera befogenheter till genomförandeorgan att genomföra hela eller delar av unionens program eller projekt för kommissionens räkning och på dennas ansvar i enlighet med rådets förordning (EG) nr 58/2003 av den 19 december 2002 om stadgar för de genomförandeorgan som ansvarar för vissa uppgifter som avser förvaltningen av gemenskapsprogram (16). Genomförandeorganen ska inrättas genom ett beslut av kommissionen och ska vara juridiska personer enligt unionsrätten.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för utövande av befogenheter som delegerats till genomförandeorgan.
2. Genomförandeorganets direktör ska genomföra motsvarande driftsanslag genom direkt förvaltning.
Artikel 63
Gränser för delegering av befogenheter
1. Kommissionen får inte överlåta uppgifter som rör förvaltning av medel från unionen, - inklusive betalningar eller inkassering - åt externa privaträttsliga enheter eller organ, annat än i de fall som avses i artikel 58.1 c v, vi och vii eller i specifika fall där utbetalningarna
i)
ska göras till betalningsmottagare som bestäms av kommissionen,
ii)
är underställda villkor och belopp som fastställs av kommissionen, och
iii)
inte innebär att den utbetalande enheten eller det utbetalande organet gör skönsmässiga bedömningar.
2. Kommissionen får överlåta följande uppgifter genom kontrakt till externa privaträttsliga enheter eller organ som inte innebär myndighetsutövning: tekniska expertuppgifter och administrativa, förberedande eller underordnade uppgifter som varken innebär myndighetsutövning eller ger utrymme för skönsmässiga bedömningar.
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för överlåtande av uppgifter till vissa externa privaträttsliga enheter eller organ i enlighet med upphandlingsreglerna i del I avdelning V.
KAPITEL 3
Aktörer i budgetförvaltningen
Avsnitt 1
Principen om åtskillnad mellan funktioner
Artikel 64
Åtskillnad mellan funktioner
1. Utanordnarens och räkenskapsförarens funktioner ska vara åtskilda och ömsesidigt uteslutande.
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för rättigheter och skyldigheter för alla aktörer i budgetförvaltningen.
Avsnitt 2
Utanordnaren
Artikel 65
Utanordnaren
1. Varje institution ska fungera som utanordnare.
2. I denna avdelning avses med anställda de personer som omfattas av tjänsteföreskrifterna.
3. Varje institution ska i enlighet med sin arbetsordning delegera utanordnarens funktioner till personal på lämplig nivå. Den ska i sina interna administrativa regler ange vilka anställda som tilldelas dessa funktioner, hur omfattande de delegerade befogenheterna ska vara och om de personer som tilldelats befogenheterna får vidaredelegera dem.
4. Utanordnarens befogenheter får bara delegeras eller vidaredelegeras till anställda.
5. De behöriga utanordnarna ska handla inom vad som anges i det dokument genom vilket delegeringen eller vidaredelegeringen beslutas. Den behöriga utanordnaren kan bistås av en eller flera anställda med uppgift att under dennes ansvar utföra vissa transaktioner som är nödvändiga för att genomföra budgeten och redovisningen.
6. Om chefer för unionens delegationer fungerar som utanordnare genom vidaredelegering i enlighet med artikel 56.2, ska kommissionen vara den institution som ansvarar för fastställande, utövande, övervakning och bedömning av deras uppgifter och ansvar som utanordnare genom vidaredelegering. Kommissionen ska samtidigt underrätta den höga representanten.
7. Den behöriga utanordnaren kan bistås av anställda, med uppgift att under dennes ansvar utföra vissa uppgifter som är nödvändiga för genomförandet av budgeten och framtagandet av information om finansiella frågor och förvaltning. Anställda som bistår behöriga utanordnare ska omfattas av artikel 57.
8. Varje institution ska informera revisionsrätten, Europaparlamentet och rådet när delegerade utanordnare, internrevisorer och räkenskapsförare utses och slutar samt om eventuella interna regler som den antar i finansiella frågor.
9. Varje institution ska informera revisionsrätten när förskottsförvaltare utses och när delegeringsbeslut fattas enligt artiklarna 69.1 och 70.
10. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om assistans till behöriga utanordnare och de interna beslut som reglerar delegeringar.
Artikel 66
Utanordnarens befogenheter och ansvar
1. Utanordnarna ska vid varje institution ansvara för verkställigheten av inkomster och utgifter i enlighet med principen om sund ekonomisk förvaltning och säkerställa överensstämmelse med kraven på laglighet och korrekthet.
2. I enlighet med artikel 32 och de miniminormer som fastställs av varje institution och med beaktande av de risker som är förenade med förvaltningsmiljön samt de finansierade åtgärdernas art ska den delegerade utanordnaren, för tillämpningen av punkt 1, inrätta en organisatorisk struktur samt interna kontrollsystem som är anpassade till de uppgifter han eller hon ska utföra. Strukturen och systemen ska utformas på grundval av en ingående riskanalys som ska beakta deras kostnadseffektivitet.
3. Utnyttjandet av anslag ska innefatta att den behöriga utanordnaren gör budgetmässiga och rättsliga åtaganden, kontrollerar och godkänner utgifter samt vidtar de förberedelser som krävs för att anslag ska kunna utnyttjas.
4. Handläggningen av inkomster ska innefatta att beräknade och utestående fordringar fastställs och att betalningskrav upprättas. Den ska innefatta att fastställda fordringar skrivs av, där så är lämpligt.
5. Varje transaktion ska åtminstone vara föremål för en förhandskontroll av dokument och en genomgång av tillgängliga resultat av tidigare kontroller som har samband med de operativa och ekonomiska aspekterna av transaktionen.
Förhandskontrollen ska gälla både initiativet till och utförandet av transaktionen.
För en given transaktion ska kontrollen utföras av andra anställda än de som tagit initiativet till transaktionen. De anställda som utför kontrollen får inte vara underordnade de anställda som tagit initiativ till transaktionen.
6. Den delegerade utanordnaren får införa kontroller i efterhand med syftet att granska transaktioner som redan godkänts genom förhandskontroll. Sådana kontroller kan ske i form av stickprovskontroller på grundval av en riskanalys.
Förhandskontrollerna ska utföras av andra anställda än de som ansvarar för efterhandskontrollerna. De anställda som ansvarar för efterhandskontrollerna får inte vara underordnade de som ansvarar för förhandskontrollerna.
När den delegerade utanordnaren genomför finansiella revisioner av betalningsmottagare såsom efterhandskontroller ska revisionsreglerna vara klara, konsekventa och öppna och ska respektera både kommissionens och de reviderades rättigheter.
7. Anställda som ansvarar för att kontrollera förvaltningen av finansiella transaktioner ska ha den yrkeskompetens som krävs för uppgiften. De ska o följa särskilda regler för denna tjänsteutövning, som ska fastställas av varje institution.
8. Om en anställd som medverkar i den ekonomiska förvaltningen och kontrollen av transaktioner bedömer att ett beslut, som fattats av en överordnad och som han eller hon uppmanas att verkställa eller godta, utgör en oegentlighet eller ett brott mot principen för en sund ekonomisk förvaltning eller de yrkesregler som denne anställde är skyldig att följa, ska han eller hon underrätta sin närmaste överordnade i enlighet därmed. Om den anställde gör så skriftligen ska den överordnade svara skriftligen. Om den överordnade underlåter att vidta åtgärder eller bekräftar det ursprungliga beslutet eller instruktionen och den anställde anser att en sådan bekräftelse inte utgör ett rimligt svar på hans eller hennes fråga ska den anställde meddela den delegerade utanordnaren skriftligen. Om denna utanordnare inte vidtar någon åtgärd ska den anställde informera den relevanta instans som avses i artikel 73.6.
I händelse av olaglig verksamhet, bedrägeri eller korruption som kan skada unionens intressen, ska den anställde informera myndigheterna och de organ som anges i tillämplig lagstiftning. Avtal med externa revisorer som genomför revisioner av unionens ekonomiska förvaltning ska föreskriva att den externa revisorn informerar den delegerade utanordnaren om varje misstänkt fall av olaglig verksamhet, bedrägeri eller korruption som skadar unionens intressen.
9. Den delegerade utanordnaren ska till sin institution rapportera hur det delegerade ansvaret skötts genom en årlig verksamhetsrapport med uppgifter om de finansiella förhållandena och om förvaltningen, inklusive kontrollresultat, som förklarar att - såvida inte annat anges i reservationer avseende fastställda inkomst- och utgiftsområden - han eller hon kan ge rimliga garantier för att
a)
uppgifterna i rapporten ger en rättvisande bild,
b)
de medel som avsatts för den verksamhet som beskrivs i rapporten har använts för de tilltänkta ändamålen och i enligt principen om sund ekonomisk förvaltning,
c)
de kontrollförfaranden som införts ger tillräckliga garantier för de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet.
Av verksamhetsrapporten ska det framgå vilka resultat som uppnåtts genom åtgärderna i förhållande till de mål som ställts upp, vilka risker som är förenade med åtgärderna, vilka resurser som utnyttjas och effektiviteten och ändamålsenligheten hos systemen för intern kontroll, inbegripet en helhetsbedömning av kontrollernas kostnader och fördelar. Kommissionen ska senast den 15 juni varje år till Europaparlamentet och rådet överlämna ett sammandrag av de årliga verksamhetsrapporterna för föregående år. Den årliga verksamhetsrapporten från varje delegerad utanordnare ska också göras tillgängliga för Europaparlamentet och rådet.
10. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för förhands- och efterhandskontroller, arkivering av styrkande dokument, om särskilda regler för tjänsteutövning, underlåtande att agera från utanordnarens sida, överföring av uppgifter till räkenskapsföraren samt rapporter om förhandlade förfaranden.
Artikel 67
Befogenheter och skyldigheter för cheferna för unionens delegationer
1. Om chefer för unionens delegationer fungerar som utanordnare genom vidaredelegering i enlighet med artikel 56.2 ska de samarbeta nära med kommissionen med avseende på ett korrekt genomförande av budgeten, särskilt för att säkerställa att finansiella transaktioner genomförs lagligt och korrekt, att principen om sund ekonomisk förvaltning efterlevs i samband med förvaltningen av medlen och att unionens ekonomiska intressen skyddas effektivt.
I detta syfte ska de vidta nödvändiga åtgärder för att förhindra alla situationer som kan äventyra kommissionens ansvar för genomförandet av den budget som vidaredelegerats till dem och för att förhindra konflikter rörande prioriteringar som kan förmodas påverka fullgörandet av det ekonomiska förvaltningsansvar som vidaredelegerats till dem.
Om det uppstår en sådan situation eller konflikt som avses i andra stycket ska cheferna för unionens delegationer utan dröjsmål underrätta kommissionens och utrikestjänstens ansvariga generaldirektörer. Dessa generaldirektörer ska vidta lämpliga åtgärder för att komma till rätta med situationen.
2. Om cheferna för unionens delegationer befinner sig i en situation som avses i artikel 66.8 ska de hänskjuta ärendet till den särskilda instans för finansiella oriktigheter som inrättats enligt artikel 73.6. Upptäcks brottslig verksamhet, bedrägeri eller korruption som kan skada unionens intressen, ska de underrätta de myndigheter och instanser som utsetts i gällande lagstiftning.
3. Chefer för unionens delegationer som fungerar som utanordnare genom vidaredelegering i enlighet med artikel 56.2 ska lämna rapporter till sin delegerade utanordnare så att denne kan införliva deras rapporter i den årliga verksamhetsrapport som avses i artikel 66.9. Rapporterna som cheferna för unionens delegationer lägger fram ska innefatta information om effektiviteten och ändamålsenligheten hos kontrollsystemen som införts vid deras delegation samt om förvaltningen av de operativa åtgärder som vidaredelegerats till dem samt den förklaring som avses i artikel 73.5 tredje stycket. Dessa rapporter ska bifogas den årliga verksamhetsrapporten från utanordnaren genom delegering, och tillhandahållas Europaparlamentet och rådet, i tillämpliga fall med beaktande av rapporternas konfidentialitet.
Cheferna för unionens delegationer ska till fullo samarbeta med institutioner som är involverade i förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet och, om så krävs, tillhandahålla all nödvändig tilläggsinformation. I detta sammanhang kan de bli uppmanade att närvara vid de relevanta organens sammanträden och bistå den behöriga delegerade utanordnaren.
4. Chefer för unionens delegationer som fungerar som utanordnare genom vidaredelegering enligt artikel 56.2 ska besvara varje begäran som kommissionens delegerade utanordnare framställer, på kommissionens eget initiativ eller, inom ramen för förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet, på Europaparlamentets begäran.
5. Kommissionen ska se till att vidaredelegerade befogenheter inte får negativa effekter för ansvarsfrihetsförfarandet i enlighet med artikel 319 i EUF-fördraget.
Avsnitt 3
Räkenskapsföraren
Artikel 68
Räkenskapsförarens befogenheter och ansvar
1. Varje institution ska utnämna en räkenskapsförare som vid den egna institutionen har ansvaret för att
a)
betalningar effektueras korrekt samt att inkomster och fastställda fordringar betalas in,
b)
utarbeta och redovisa räkenskaperna i enlighet med del I avdelning IX,
c)
föra räkenskaper i enlighet med del I avdelning IX,
d)
fastställa förfaranden för hur räkenskaperna ska föras samt utforma kontoplanen i enlighet med del I avdelning IX,
e)
utforma och godkänna redovisningssystemen och i förekommande fall godkänna de system som utanordnarna föreskriver för att leverera eller styrka bokföringsuppgifter, samt i detta avseende ha befogenhet att när som helst kontrollera efterlevnaden av kontrollkriterierna,
f)
förvalta likvida medel.
De skyldigheter som åligger utrikestjänstens räkenskapsförare ska enbart omfatta utrikestjänstens budgetavsnitt, som genomförs av utrikestjänsten. Kommissionens räkenskapsförare ska förbli ansvarig för hela kommissionsavsnittet i budgeten, även transaktioner som avser anslag som vidaredelegerats till chefer för unionens delegationer.
Kommissionens räkenskapsförare ska också fungera som räkenskapsförare för utrikestjänsten beträffande genomförandet av det budgetavsnitt som avser utrikestjänsten, om inte annat följer av artikel 213.
2. Kommissionens räkenskapsförare ska ansvara för att fastställa redovisningsregler och en harmoniserad kontoplan enligt del I avdelning IX.
3. Räkenskapsföraren ska från utanordnarna få de uppgifter som krävs för att sammanställa räkenskaper som ger en rättvisande bild av institutionernas ekonomiska situation samt av budgetgenomförandet. Utanordnaren ska garantera uppgifternas tillförlitlighet.
4. Innan institutionen eller organet som avses i artikel 208 antar räkenskaperna ska räkenskapsföraren godkänna dem och därigenom intyga att det finns rimliga garantier för att de utgör en rättvisande bild av den ekonomiska situationen inom institutionen eller det organ som avses i artikel 208.
Räkenskapsföraren ska därför kontrollera att räkenskaperna har utarbetats i överensstämmelse med de räkenskapsregler som avses i artikel 143 och de räkenskapsförfaranden som avses i punkt 1 d i den här artikeln och att alla inkomster och utgifter förts in i räkenskaperna.
De delegerade utanordnarna ska vidarebefordra all information som räkenskapsföraren behöver för att slutföra sina arbetsuppgifter.
Utanordnarna ska fortsatt vara helt ansvariga för att de medel som de förvaltar används på avsett sätt och även för lagligheten och korrektheten avseende utgifter som de kontrollerar, samt för att de uppgifter de överlämnar till räkenskapsföraren är fullständiga och korrekta.
5. Räkenskapsföraren ska ha befogenhet att kontrollera inkommen information samt att utföra de ytterligare kontroller som han eller hon anser vara nödvändiga för att kunna godkänna räkenskaperna.
Räkenskapsföraren ska, om så är nödvändigt, meddela reservationer och exakt förklara karaktären och omfattningen på dessa reservationer.
6. Om inget annat följer av denna förordning ska endast räkenskapsföraren ha befogenhet att praktiskt handlägga likvida medel och motsvarigheter till likvida medel. Räkenskapsföraren ska ansvar för förvaringen av dessa.
7. Vid genomförandet av ett program eller en åtgärd får förvaltningskonton öppnas i kommissionens namn och för dess räkning för att göra det möjligt för en enhet som anförtrotts uppgifter enligt leden ii, iii, v eller vi i artikel 58.1 c.
Sådana konton ska öppnas på ansvar av den utanordnare som sköter genomförandet av programmet eller åtgärden, genom överenskommelse med kommissionens räkenskapsförare.
Sådana konton ska förvaltas på utanordnarens ansvar.
8. Kommissionens räkenskapsförare ska fastställa reglerna för öppnande, förvaltning och avslutande av förvaltningskonton samt användningen av dessa.
9. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för räkenskapsförarens befogenheter och ansvar, inklusive dennes utnämning och uppsägning, dennes yttranden om räkenskaps- och inventariesystem, förvaltning av likvida medel och bankkonton, undertecknande av konton, hantering av kontobalanser, överföringar och omräkningar, betalningsmetoder, register över juridiska personer samt arkivering av styrkande dokument.
Artikel 69
Befogenheter som räkenskapsföraren får delegera
1. Räkenskapsföraren får, vid fullgörandet av sina arbetsuppgifter, delegera vissa uppgifter till underordnade anställda.
Dessa uppgifter ska anges i den handling genom vilken delegeringen sker.
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om personer som har fått befogenheter att förvalta konton i en lokal enhet.
Avsnitt 4
Förskottsförvaltaren
Artikel 70
Förskottskonton
1. Förskottskonton får upprättas för inkassering av andra inkomster än egna medel samt för betalning av mindre utgifter i den mening som avses i de delegerade akterna som antagits enligt denna förordning.
Vad gäller insatser i krissituationer och humanitära insatser enligt artikel 128 får emellertid förskottskonton användas även utan beloppsbegränsningar samtidigt som den anslagsnivå som Europaparlamentet och rådet beslutat om under motsvarande budgetrubrik för det innevarande budgetåret ska iakttas.
2. Förskottskontona ska krediteras med nödvändiga medel av institutionens räkenskapsförare och skötas av en förskottsförvaltare som utses av institutionens räkenskapsförare.
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för villkor för förskottskonton, inbegripet de maximala belopp som får betalas av förskottsförvaltare, och även regler för externa åtgärder, inbegripet regler om valet av förskottsförvaltare, kreditering till förskottskonton, kontroller av utanordnare och räkenskapsförare och respekten för upphandlingsförfaranden. Kommissionen ska dessutom ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för inrättande av förskottskonton och förskottsförvaltare i unionens delegationer.
KAPITEL 4
Aktörernas ansvar
Avsnitt 1
Allmänna regler
Artikel 71
Indragning av delegering och upphävande av befogenheter för finansiella aktörer
1. Behöriga utanordnare kan när som helst, tillfälligt eller permanent, fråntas sina delegeringsbefogenheter av den myndighet som utsett dem.
2. Räkenskapsföraren eller förskottsförvaltaren, eller båda två, kan när som helst, tillfälligt eller permanent, fråntas sina befogenheter av den myndighet som utsett dem.
3. Denna artikel ska inte påverka möjligheten att tillämpa eventuella disciplinåtgärder med avseende på de finansiella aktörerna som avses i punkterna 1 och 2.
Artikel 72
Utanordnares ansvar vid olaglig verksamhet, bedrägeri eller korruption
1. Detta kapitel ska inte påverka möjligheten att ställa de aktörer som medverkar i budgetförvaltningen, som avses i artikel 71, till straffrättsligt ansvar enligt tillämplig nationell lag och enligt gällande bestämmelser om skydd av unionens ekonomiska intressen och kampen mot korruption som tjänstemän vid unionen eller i medlemsstaterna är delaktiga i.
2. Utan att detta påverkar tillämpningen av artiklarna 73, 74 och 75 i denna förordning ska alla behöriga utanordnare, räkenskapsförare och förskottsförvaltare kunna bli föremål för disciplinåtgärder och krav på ekonomisk kompensation enligt tjänsteföreskrifterna. När det är fråga om olaglig verksamhet, bedrägeri eller korruption som kan skada unionens intressen, ska sådana ärenden hänskjutas till de myndigheter och organ som anges i gällande lagstiftning, särskilt till Olaf.
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för utanordnarnas, räkenskapsförarnas och förskottsförvaltarnas ansvar i fall av olaglig verksamhet, bedrägeri eller korruption.
Avsnitt 2
Regler för behöriga utanordnare
Artikel 73
Regler för utanordnare
1. Den behöriga utanordnaren kan åläggas ekonomiskt ansvar enligt bestämmelserna i tjänsteföreskrifterna.
2. Ersättningsskyldigheten ska särskilt vara tillämplig om den behöriga utanordnaren, vare sig det sker avsiktligen eller på grund av dennes grova vårdslöshet,
a)
fastställer utestående fordringar eller upprättar betalningskrav, ingår utgiftsåtagande eller undertecknar betalningsorder utan att iaktta bestämmelserna i denna förordning eller de delegerade akter som antas i enlighet med denna förordning,
b)
försummar att upprätta ett dokument som fastställer en fordran, underlåter eller dröjer med att utfärda ett betalningskrav, eller dröjer med att utfärda en betalningsorder och detta leder till att institutionen ådrar sig en civilrättslig skyldighet gentemot tredje man.
3. Om en delegerad eller vidaredelegerad utanordnare anser att ett beslut som det åvilar denne att fatta strider mot gällande bestämmelser eller mot principen om sund ekonomisk förvaltning, ska denne skriftligen underrätta den myndighet som delegerat befogenheten om detta. Om den myndighet som delegerat befogenheten ger den delegerade eller vidaredelegerade utanordnaren skriftlig och motiverad instruktion om att fatta det beslut som avses ovan, ska den utanordnaren befrias från ansvar.
4. Om utanordnarens befogenhet delegeras vidare inom samma avdelning ska den utanordnare som tilldelats befogenheten i första ledet fortfarande ansvara för att förvaltnings- och internkontrollsystemen är ändamålsenliga och effektiva, samt för sitt val av vidaredelegerad utanordnare.
5. Vid vidaredelegering till cheferna för unionens delegationer ska den delegerade utanordnaren ansvara för utformningen av de interna förvaltnings- och kontrollsystem som används samt för deras effektivitet och ändamålsenlighet. Cheferna för unionens delegationer ska ansvara för att dessa system inrättas och fungerar korrekt i enlighet med de instruktioner som ges av den delegerade utanordnaren, samt för förvaltningen av medel och operativa åtgärder inom den unionsdelegation som de ansvarar för. Innan de tillträder sin tjänst ska de gå särskilda fortbildningskurser om utanordnares uppgifter och ansvar och om budgetgenomförandet.
Cheferna för unionens delegationer ska rapportera om sina skyldigheter enligt första stycket i denna punkt i enlighet med artikel 67.3.
Varje år ska cheferna för unionens delegationer tillhandahålla kommissionens delegerade utanordnare en förklaring om de interna förvaltnings- och kontrollsystemen inom deras delegation samt om förvaltningen av sådan verksamhet som vidaredelegerats till dem och resultatet av denna så att utanordnaren ska kunna sammanställa den förklaring som avses i artikel 66.9.
6. Varje institution ska inrätta en specialiserad instans för finansiella oriktigheter eller delta i en gemensam instans som inrättas av flera institutioner. Instanserna ska fungera oberoende och avgöra huruvida en finansiell oegentlighet förekommit och vilka konsekvenserna, om sådana är aktuella, bör bli.
Institutionen ska på grundval av ett yttrande från denna instans fatta beslut om huruvida ett förfarande för disciplinåtgärder eller krav på ekonomisk kompensation ska inledas. Om denna instans upptäcker systematiska fel ska den överlämna en rapport med sina rekommendationer till utanordnaren och till den delegerade utanordnaren, om den utanordnaren inte är den ifrågasatta, samt till internrevisorn.
7. När chefer för unionens delegationer fungerar som utanordnare genom vidaredelegering i enlighet med artikel 56.2 ska den särskilda instans för undersökning av finansiella oriktigheter som kommissionen inrättat med stöd av punkt 6 i den här artikeln vara behörig i ärenden som avses i artikel 56.2.
Om denna instans upptäcker systematiska fel ska den överlämna en rapport med rekommendationer till utanordnaren, den höga representanten och kommissionens delegerade utanordnare, om den utanordnaren inte är den ifrågasatta, samt till internrevisorn.
På grundval av instansens yttrande får kommissionen begära att den höga representanten i egenskap av tillsättningsmyndighet inleder förfarande för disciplinåtgärder eller krav på ekonomisk kompensation mot vidaredelegerade utanordnare, om oriktigheterna gäller de befogenheter som vidaredelegerats till dem från kommissionen. I ett sådant fall ska den höga representanten vidta lämpliga åtgärder i enlighet med tjänsteföreskrifterna för att verkställa beslut om disciplinåtgärder eller ekonomisk kompensation enligt kommissionens rekommendation.
Medlemsstaterna ska fullt ut stödja unionen i upprätthållandet av skyldigheter, enligt artikel 22 i tjänsteföreskrifterna, för tillfälligt anställda som omfattas av artikel 2 e i anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska gemenskaperna tillämpas.
8. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för delegerade utanordnare, inklusive bekräftelse av instruktioner samt vilken roll den specialiserade instansen för finansiella oriktigheter ska ha.
Avsnitt 3
Regler för räkenskapsförare och förskottsförvaltare
Artikel 74
Regler för räkenskapsförare
1. Räkenskapsförare kan åläggas disciplinärt ansvar eller betalningsansvar på de villkor och enligt de förfaranden som föreskrivs i tjänsteföreskrifterna. Särskilt följande åtgärder utgör allvarliga fel som räkenskapsförare kan ställas till ansvar för:
a)
När de begår fel som orsakar förlust eller skada i fråga om de medel, tillgångar eller dokument som de ansvarar för.
b)
När de gör otillbörliga ändringar i bankkonton eller postgirokonton.
c)
När de gör inkasseringar eller utbetalningar som inte stämmer överens med motsvarande betalningskrav eller betalningsorder.
d)
När de inte kräver in inkomstbelopp som förfallit.
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om räkenskapsförarnas ansvar vid fall av andra allvarliga fel.
Artikel 75
Regler för förskottsförvaltare
1. Förskottsförvaltare kan åläggas disciplinärt ansvar eller betalningsansvar på de villkor och enligt de förfaranden som föreskrivs i tjänsteföreskrifterna. Särskilt följande åtgärder utgör allvarliga fel som en förskottsförvaltare kan ställas till ansvar för:
a)
När de begår fel som orsakar förlust eller skada i fråga om de medel, tillgångar eller dokument som de ansvarar för.
b)
När de inte med korrekta dokument kan styrka betalningar de gjort.
c)
När de betalar till andra parter än berättigade betalningsmottagare.
d)
När de inte kräver in inkomstbelopp som förfallit.
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om förskottsförvaltares ansvar vid fall av andra allvarliga fel.
KAPITEL 5
Handläggning av inkomster
Avsnitt 1
Tillhandahållande av egna medel
Artikel 76
Egna medel
1. De inkomster som utgör egna medel enligt beslut 2007/436/EG, Euratom ska tas upp i budgeten i form av en beräkning uttryckt i euro. Beloppen ska göras tillgängliga i enlighet med förordning (EG, Euratom) nr 1150/2000.
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för egna medel.
Avsnitt 2
Beräkning av fordringar
Artikel 77
Beräkning av en fordran
1. När den behöriga utanordnaren förfogar över tillräcklig och tillförlitlig information om en åtgärd eller situation som kan leda till en fordran för unionen ska den behöriga utanordnaren upprätta en beräkning av fordringen.
2. Den behöriga utanordnaren ska justera beräkningen av fordringen så snart som han eller hon får uppgift om en händelse som förändrar den åtgärd eller situation som gett upphov till beräkningen.
När ett betalningskrav upprättas för en åtgärd eller situation som tidigare gett upphov till en beräkning av en fordran ska den behöriga utanordnaren justera beräkningen.
Om betalningskravet uppgår till samma belopp som i den ursprungliga beräkningen av fordringen ska denna beräkning reduceras till noll.
3. Trots vad som sägs i punkt 1 ska det inte göras någon sådan beräkning i förväg innan medlemsstaterna ställer de egna medel till förfogande för kommissionen som anges i beslut 2007/436/EG, Euratom och som betalas in av medlemsstaterna vid fastställda tidpunkter. För dessa belopp ska den behöriga utanordnaren upprätta ett betalningskrav.
4. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för beräkningen av en fordran.
Avsnitt 3
Fastställande av fordringar
Artikel 78
Fastställande av fordringar
1. Fastställandet av en fordran är den handling genom vilken den behöriga utanordnaren ska
a)
kontrollera att skulden existerar,
b)
bestämma eller kontrollera att skuldbeloppet är riktigt, och dess storlek,
c)
kontrollera fordringens förfallovillkor.
2. Egna medel som ställs till kommissionens förfogande och varje fordran som är säker, likvid och förfallen till betalning ska fastställas genom ett betalningskrav som lämnas över till räkenskapsföraren, åtföljd av en debetnota ställd till gäldenären, och båda dokumenten ska upprättas av den behöriga utanordnaren.
3. Betalningar som skett på felaktiga grunder ska återkrävas.
4. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för fastställandet av fordringar, inbegripet förfaranden och styrkande dokument samt dröjsmålsränta.
Avsnitt 4
Godkännande av inkassering
Artikel 79
Godkännande av inkassering
1. Ett godkännande av en inkassering är den handling genom vilken den behöriga utanordnaren genom att utfärda ett betalningskrav ger räkenskapsföraren instruktion att inkassera den fordran som den behöriga utanordnaren har fastställt.
2. Institutionen får formellt fastställa en fordran från andra personer än medlemsstater genom ett beslut som ska räknas som verkställbart i den mening som avses i artikel 299 i EUF-fördraget.
Om så krävs för att på ett effektivt sätt och i god tid skydda unionens ekonomiska intressen får kommissionen också under exceptionella omständigheter anta ett sådant verkställbart beslut på en annan institutions vägnar och begäran avseende fordringar som uppkommer i samband med personal för vilka tjänsteföreskrifterna gäller.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om fastställande av inkasseringsorder.
Avsnitt 5
Inkassering
Artikel 80
Regler om inkassering
1. Räkenskapsföraren ska ansvara för betalningskraven för fordringar som den behöriga utanordnaren fastställt på vederbörligt sätt. Räkenskapsföraren ska utöva tillbörlig aktsamhet för att säkerställa att unionens fordringar betalas samt att unionens rättigheter tillvaratas.
Räkenskapsföraren ska kräva in medel genom avräkning i de fall samma gäldenär har en fordran på unionen. Sådana fordringar ska vara säkra, till ett fastställt belopp och förfallna till betalning.
2. Om den delegerade utanordnaren överväger att avstå helt eller delvis från att kräva in en fastställd fordran ska han eller hon säkerställa att detta beslut är formellt korrekt, i enlighet med principerna om sund ekonomisk förvaltning och proportionalitet. Beslutet att avstå från att kräva in en fordran ska vara motiverat. Utanordnaren får delegera beslutet om att avstå.
Den delegerade utanordnaren får helt eller delvis annullera en fastställd fordran. Det faktum att en fastställd fordran delvis har annullerats innebär inte att unionen avstår från rätten till den fastställda fordringen.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om sättet för inkassering, inklusive inkassering genom avräkning, förfarandet för inkassering när någon frivillig betalning inte görs, beviljande av betalningsfrister, inkassering av böter och andra sanktioner, beslut om att avstå från en inkassering samt beslut om att annullera en fordran.
3. Medlemsstaterna ska först och främst ansvara för att utföra kontroller och revisioner och för att återvinna felaktigt använda belopp, i enlighet med de sektorspecifika reglerna. Om medlemsstaterna själva upptäcker och korrigerar oriktigheter ska de befrias från kommissionens finansiella korrigeringar för dessa oriktigheter.
4. Kommissionen ska göra finansiella korrigeringar hos medlemsstaterna i syfte att från unionsfinansieringen utesluta utgifter som står i strid med gällande lag. Kommissionen ska grunda sina finansiella korrigeringar på fastställda belopp som använts felaktigt och de ekonomiska konsekvenserna för budgeten. När dessa belopp inte kan fastställas exakt får kommissionen tillämpa en extrapolerad korrigering eller schablonkorrigering i enlighet med de sektorspecifika reglerna.
Kommissionen ska när den finansiella korrigeringens belopp beslutas beakta arten och omfattningen på överträdelsen av gällande lag och de ekonomiska konsekvenserna för budgeten, inbegripet när det gäller brister i förvaltning och kontrollsystem.
Kriterierna för att fastställa finansiella korrigeringar och det förfarande som ska tillämpas får fastställas i de sektorspecifika reglerna.
5. Metoden för att tillämpa extrapolerade korrigeringar eller schablonkorrigeringar ska fastställas i enlighet med de sektorspecifika reglerna så att kommissionen kan skydda unionens ekonomiska intressen.
Artikel 81
Preskriptionstid
1. Unionens fordringar på tredje man och tredje mans fordringar på unionen ska preskriberas efter fem år; detta ska dock inte påverka tillämpningen av särskilda förordningar eller av beslut 2007/436/EG, Euratom om systemet för unionens egna medel.
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om preskriptionstiden.
Artikel 82
Nationella förvaltningars handläggning av unionens fordringar
Vid insolvensförfaranden ska unionens fordringar ges samma förmånsbehandling som fordringar av samma art vid offentliga organ i den medlemsstat där förfarandet för att kräva in fordringarna äger rum.
Artikel 83
Böter och viten som åläggs av kommissionen och upplupen ränta som genereras av sådana belopp
1. Böter, viten och sanktioner, liksom upplupna räntor och annan inkomst som genererats i dessa fall, inte införas som inkomster i budgeten så länge motsvarande beslut kan upphävas av Europeiska unionens domstol.
2. De belopp som avses i punkt 1 ska bokföras som budgetinkomster så snart som möjligt och senast året efter det att alla rättsmedel är uttömda. Belopp som till följd av ett beslut av EU-domstolen ska återbetalas till den enhet som betalat ut dem ska inte bokföras som budgetinkomster.
3. Punkt 1 ska inte gälla beslut om avslutande av räkenskaperna eller om finansiella korrigeringar.
4. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för belopp som mottas i form av böter, viten och upplupna räntor.
KAPITEL 6
Handläggning av utgifter
Artikel 84
Finansieringsbeslut
1. Varje utgift ska vara föremål för ett åtagande, en kontroll, ett godkännande och en betalning.
2. Utom när det gäller anslag som kan genomföras utan någon grundläggande akt i enlighet med artikel 54.2 första stycket led e ska ett utgiftsåtagande föregås av ett finansieringsbeslut som fattats av en institution eller av de myndigheter till vilka ansvaret för sådana beslut delegerats.
3. Det finansieringsbeslut som avses i punkt 2 ska innehålla uppgifter om det mål som man vill uppnå, de förväntade resultaten, genomförandemetoderna och det totala beloppet. Beslutet ska också innehålla en beskrivning av de åtgärder som ska finansieras, en indikation på det belopp som avdelas för varje åtgärd och en tidtabell för genomförandet.
Vid indirekt förvaltning ska finansieringsbeslutet också specificera den enhet eller den person som anförtrotts uppgifter enligt artikel 58.1 c, vilka kriterier som tillämpats för att utse enheten eller personen och vilka uppgifter som enheten eller personen tilldelats.
4. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om finansieringsbeslut.
Avsnitt 1
Utgiftsåtaganden
Artikel 85
Typer av åtaganden
1. Ett budgetmässigt åtagande ska bestå i att avdela de anslag som är nödvändiga för att effektuera senare betalningar för att uppfylla rättsliga åtaganden.
Ett rättsligt åtagande är den handling genom vilken utanordnaren ingår eller konstaterar en förpliktelse som ger upphov till en utgift.
Det budgetmässiga och det rättsliga åtagandet ska ingås av samma utanordnare, utom i de vederbörligen motiverade fall som anges i de delegerade akter som antagits i enlighet med denna förordning.
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om typer av åtaganden, antagande av övergripande åtaganden, enhetligt undertecknande samt administrativa utgifter som täcks av preliminära åtaganden.
3. Budgetmässiga åtaganden ska delas in i följande kategorier:
a)
Enskilt: Ett budgetmässigt åtagande ska benämnas enskilt om mottagaren och utgiftsbeloppet är fastställt.
b)
Övergripande: Ett budgetmässigt åtagande ska benämnas övergripande om minst en av de uppgifter som krävs för att identifiera ett enskilt åtagande fortfarande är obestämd.
c)
Preliminärt: Ett budgetmässigt åtagande ska benämnas preliminärt om det är avsett att täcka sådana utgifter som avses i artikel 170 eller löpande utgifter av administrativ natur där varken beloppet eller slutmottagarna har fastställts slutgiltigt.
4. Om den åtgärd som ett budgetmässigt åtagande ska täcka sträcker sig över fler än ett budgetår får åtagandet delas upp i årliga delåtaganden endast om detta är tillåtet enligt den grundläggande akten eller om det gäller de administrativa utgifterna.
Artikel 86
Regler för åtaganden
1. För varje åtgärd som kan ge upphov till utgifter som belastar budgeten ska den behöriga utanordnaren ingå ett budgetmässigt åtagande innan han eller hon ingår ett rättsligt åtagande gentemot tredje man eller överför medel till en förvaltningsfond på grundval av artikel 187.
2. Kravet i punkt 1 att ett rättsligt åtagande måste föregås av ett budgetmässigt ska inte gälla rättsliga åtaganden som sker efter det att en krissituation har förklarats råda inom ramen för kontinuitetsplanen, enligt de förfaranden som kommissionen eller annan institution antagit som en del av sitt administrativa oberoende.
3. Vid humanitära insatser, civilskyddsinsatser och insatser i krissituationer ska kravet i punkt 1 inte gälla om det är nödvändigt att ingå ett rättsligt åtagande med tredje man omedelbart för att unionens insatser ska kunna genomföras effektivt och kontering av det enskilda budgetmässiga åtagandet på förhand inte är möjlig. Konteringen av det budgetmässiga åtagandet ska ingås utan dröjsmål efter det att ett rättsligt åtagande ingåtts med tredjeparter.
4. Med förbehåll för de särskilda bestämmelserna i del II avdelning IV ska övergripande budgetmässiga åtaganden täcka hela den sammanlagda kostnaden för motsvarande enskilda rättsliga åtaganden som ingås till och med den 31 december år n+1.
Med förbehåll för bestämmelserna i artiklarna 85.4 och 203.2 ska de enskilda rättsliga åtaganden som har avseende på enskilda eller preliminära budgetmässiga åtaganden ingås senast den 31 december år n.
Vid utgången av de perioder som anges i första och andra stycket ska den behöriga utanordnaren frigöra den outnyttjade delen av sådana budgetmässiga åtaganden.
När ett enskilt rättsligt åtagande ingås som en följd av ett övergripande budgetmässigt åtagande ska den behöriga utanordnaren, innan denne skriver under åtagandet, föra in beloppet i budgeträkenskaperna och räkna av beloppet mot det övergripande budgetmässiga åtagandet.
5. För budgetmässiga och rättsliga åtaganden som ingåtts för projekt som sträcker sig över en längre period än ett budgetår ska det - med undantag för personalutgifter - fastställas en tidsfrist inom vilken åtagandena ska vara uppfyllda; tidsfristen ska fastställas i överensstämmelse med principen om sund ekonomisk förvaltning.
De delar av dessa åtaganden som inte har uppfyllts sex månader efter detta datum ska dras tillbaka i enlighet med artikel 15.
Om inga betalningar i den mening som avses i artikel 90 har skett för ett givet rättsligt åtagande inom två år efter det att det undertecknats ska det motsvarande budgetmässiga åtagandet dras tillbaka förutom där detta belopp avser ett fall som är föremål för tvistlösning i domstol eller skiljedomsorgan eller då särskilda bestämmelser fastställts genom sektorsspecifika regler.
6. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för budgetmässiga och rättsliga åtaganden inklusive registrering av enskilda åtaganden.
Artikel 87
Kontroller i samband med åtaganden
1. När ett budgetmässigt åtagande ingås, ska den behöriga utanordnaren försäkra sig om
a)
att rätt budgetrubrik belastas,
b)
att det finns disponibla anslag,
c)
att utgifterna överensstämmer med fördragen, budgeten, denna förordning, de delegerade akter som antagits i enlighet med denna förordning samt alla akter som antagits enligt fördragen och alla andra förordningar, och
d)
att principen för en sund ekonomisk förvaltning följs. Beslut om huruvida det är lämpligt att förfinansiering betalas ut, och i så fall till vilket belopp, ska grunda sig på hur länge åtgärden planeras pågå, framstegen med genomförandet samt de ekonomiska risker som en sådan förfinansiering för med sig.
2. När ett rättsligt åtagande registreras genom fysisk eller elektronisk underskrift ska utanordnaren försäkra sig om
a)
att det finns täckning för åtagandet i form av motsvarande budgetmässiga åtagande,
b)
att utgifterna är korrekta och överensstämmer med fördragen, budgeten, denna förordning, de delegerade akter som antagits i enlighet med denna förordning samt med alla akter som antagits i enlighet med fördragen och andra förordningar, och
(c)
att principen för en sund ekonomisk förvaltning följs.
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för kontrollerna i samband med åtaganden.
Avsnitt 2
Kontroll av utgifter
Artikel 88
Kontroll av utgifter
1. Kontrollen av utgifter är den handling genom vilken den behöriga utanordnaren ska
a)
kontrollera att borgenärens anspråk existerar,
b)
bestämma eller kontrollera att skuldbeloppet är riktigt, och dess storlek,
c)
kontrollera fordringens förfallovillkor.
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för kontroll av utgifter, inklusive godkännande av betalningar för personalutgifter och mellanliggande betalningar och slutbetalningar för upphandlingskontrakt och bidrag, godkännande för förfinansieringsbetalningar samt konkretisering av påskrifterna ”kan betalas” och ”i sin ordning”.
Avsnitt 3
Godkännande av utgifter
Artikel 89
Godkännande av utgifter
1. Godkännandet av en utgift är den handling genom vilken den behöriga utanordnaren, efter att ha bekräftat att det finns disponibla anslag, genom att utfärda en betalningsorder ger räkenskapsföraren instruktion att betala en utgift som den behöriga utanordnaren har kontrollerat.
Om periodiska utbetalningar görs för tjänster, inklusive hyrestjänster eller varuleveranser får utanordnare på grundval av sin riskanalys besluta om betalning med autogirering.
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för godkännande av utgifter, inklusive vilka uppgifter som är obligatoriska för betalningsorder samt utanordnarens kontroll av betalningsorder.
Avsnitt 4
Betalning av utgifter
Artikel 90
Typer av betalningar
1. En betalning får endast ske under förutsättning att det är styrkt att motsvarande verksamhet överensstämmer med bestämmelserna i den grundläggande akten eller kontraktet och omfattar en eller flera av följande transaktioner:
a)
En betalning av hela det utestående beloppet.
b)
En betalning av utestående belopp på något av följande sätt:
i)
En förhandsfinansiering, eventuellt uppdelad i flera utbetalningar, som får ske efter det att delegeringsöverenskommelsen, kontraktet eller bidragsöverenskommelsen har undertecknats eller efter delgivning av bidragsbeslutet.
ii)
En eller flera mellanliggande betalningar, som ska motsvaras av ett delvis genomförande av åtgärden.
iii)
Slutbetalning av utestående belopp, som får ske när åtgärden är helt genomförd.
2. I budgeträkenskaper ska det vid varje betalning göras åtskillnad mellan de olika typer av betalning som avses i punkt 1.
3. De redovisningsregler som avses i artikel 152 ska omfatta regler för avslutning av förfinansieringen i räkenskaperna och för godtagande av kostnader såsom stödberättigande.
4. Den behöriga utanordnaren ska regelbundet räkna av de belopp som betalas ut i förfinansiering med hänsyn tagen till det underliggande projektets ekonomiska karaktär och tidsplan.
Om den behöriga utanordnaren anser att det vore ineffektivt att begära en finansieringsöversikt från mottagare och kontraktsparter, ska han eller hon, för bidrag eller kontrakt på mer än 5 000 000 EUR, minst en gång om året erhålla information från dem om kumulerade utgifter.
Vid tillämpning av det andra stycket ska lämpliga bestämmelser för detta föras in i kontrakt, bidragsbeslut, bidragsöverenskommelser och delegeringsöverenskommelser.
Denna punkt påverkar inte de särskilda reglerna i del II avdelning IV.
5. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om typer av betalningar och styrkande dokument.
Artikel 91
Disponibla medel som gräns för betalningarna
Betalning ska utföras av räkenskapsföraren inom ramen för de disponibla medlen.
Avsnitt 5
Tidsfrister för handläggning av utgifter
Artikel 92
Tidsfrister
1. Betalningar ska genomföras inom:
a)
90 kalenderdagar för delegeringsöverenskommelser, kontrakt, bidragsöverenskommelser och bidragsbeslut i vilka de tekniska tjänster eller åtgärder som tillhandahålls är särskilt svåra att utvärdera och där betalning kan ske endast om en rapport eller ett intyg godkänns.
b)
60 kalenderdagar för alla andra delegeringsöverenskommelser, kontrakt, bidragsöverenskommelser och bidragsbeslut för vilka betalning kan ske endast om en rapport eller ett intyg godkänns.
c)
30 kalenderdagar för alla andra delegeringsöverenskommelser, kontrakt, bidragsöverenskommelser och bidragsbeslut.
2. Den behöriga utanordnaren kan avbryta tidsfristen för betalning om:
a)
beloppet i betalningsansökningen inte är berättigat, eller
b)
lämpliga styrkande handlingar inte har lagts fram.
Om den behöriga utanordnaren får uppgifter som kan skapa tvivel kring huruvida en kostnad i en betalningsansökning verkligen är stödberättigad, kan utanordnaren senarelägga tidsfristen för betalning för att kontrollera, däribland genom kontroller på plats, att utgiften verkligen är stödberättigad.
3. Berörda borgenärer ska skriftligen meddelas om skälen till den avbrutna betalningen.
4. Om avbrottet är längre än två månader får borgenären begära ett beslut från den behöriga utanordnaren om ett eventuellt fortsatt avbrott.
5. Utom när det gäller medlemsstater ska, vid utgången av de tidsfrister som anges i punkt 1, borgenären ha rätt till ränta.
6. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för tidsfrister för betalningar och för fastställande på vilka villkor borgenärer som får betalt för sent ska ha rätt till dröjsmålsränta som i dessa fall ska belasta samma budgetrubrik som den ursprungliga utgiften.
KAPITEL 7
Datasystem och e-förvaltning
Artikel 93
Elektronisk handläggning av transaktioner
1. Om inkomster eller utgifter förvaltas med hjälp av datasystem får handlingar undertecknas genom ett datoriserat eller elektroniskt förfarande.
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om elektronisk handläggning av transaktioner.
Artikel 94
Överföring av handlingar
All överföring av handlingar mellan institutionerna och medlemsstaterna får ske i elektronisk form, förutsatt att detta först har godkänts av de berörda institutionerna och medlemsstaterna.
Artikel 95
e-Förvaltning
1. Vid delad förvaltning ska allt officiellt informationsutbyte mellan medlemsstaterna och kommissionen ske på det sätt som anges i de sektorsspecifika reglerna. Dessa regler ska säkerställa driftskompatibilitet mellan insamlade uppgifter och uppgifter som mottagits och överförts i samband med förvaltningen av budgeten.
2. Institutionerna och genomförandeorganen, samt de organ som avses i artikel 208, ska fastställa och tillämpa enhetliga standarder för elektronisk information som lämnas till tredjeparter som deltar i upphandlings- och bidragsförfaranden. De ska i största möjliga utsträckning utforma och tillämpa enhetliga standarder för överlämnandet, lagringen och bearbetningen av uppgifter som lämnats i samband med bidrags- och upphandlingsförfaranden, och för detta ändamål inrätta ett gemensamt ”område för utbyte av elektroniska uppgifter” för potentiella mottagare, mottagare eller anbudssökande och anbudsgivare.
3. Kommissionen ska regelbundet rapportera till Europaparlamentet och rådet om framstegen i genomförandet av e-förvaltning.
KAPITEL 8
Administrativa principer
Artikel 96
God förvaltning
1. Den behöriga utanordnaren ska utan dröjsmål tillkännage behovet att lägga fram bevismaterial och/eller dokumentation, deras form och nödvändiga innehåll, samt i förekommande fall en preliminär tidsplan för slutförande av tilldelningsförfarandet.
2. Om, på grund av ett uppenbart skrivfel från en sökande eller en anbudsgivare, sökanden eller anbudsgivaren underlåter att lägga fram något bevismaterial eller ge någon förklaring ska utvärderingskommittén eller i förekommande fall den behöriga utanordnaren, utom i vederbörligen motiverade fall, uppmana sökanden eller anbudsgivaren att tillhandahålla den saknade informationen eller klarlägga stödjande dokument. Sådan information eller sådana klarlägganden får inte väsentligen ändra förslaget eller upphandlingsvillkoren.
Artikel 97
Angivande av möjligheter till omprövning
Om en utanordnares procedurbeslut får negativa konsekvenser för en sökandes eller anbudsgivares, mottagares eller kontraktsparts rättigheter, ska i detta beslut anges vilka administrativa och/eller juridiska möjligheter till omprövning som är tillgängliga för att bestrida detta beslut.
Det ska särskilt anges omprövningens karaktär, det eller de organ som handlägger ärendet samt vilka tidsgränser som är tillämpliga.
KAPITEL 9
Internrevisorn
Artikel 98
Utseende av internrevisor
1. Varje institution ska inrätta en funktion för intern revision som ska skötas enligt relevanta internationella normer. Den av institutionen utsedda internrevisorn ska gentemot institutionen vara ansvarig för att kontrollera att systemen och förfarandena för att genomföra budgeten fungerar tillfredsställande. Internrevisorn får inte samtidigt utöva befogenheter som utanordnare eller räkenskapsförare.
2. Vid intern revision av utrikestjänsten ska chefer för unionens delegationer som fungerar som utanordnare genom vidaredelegering i enlighet med artikel 56.2 omfattas av de kontrollbefogenheter som kommissionens internrevisor har vad gäller den ekonomiska förvaltning som vidaredelegerats till dem.
Kommissionens internrevisor ska också fungera som internrevisor för utrikestjänsten beträffande genomförandet av det budgetavsnitt som gäller denna, om inte annat följer av artikel 213.
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om utseende av internrevisor.
Artikel 99
Internrevisorns befogenheter och ansvar
1. Internrevisorn ska ge råd till sin institution i fråga om riskhantering genom att på oberoende basis avge yttranden om förvaltnings- och kontrollsystemens kvalitet och genom att utfärda rekommendationer för att förbättra villkoren för att genomföra transaktioner och för att främja en sund ekonomisk förvaltning.
Internrevisorn ska särskilt ansvara för att
a)
bedöma om interna förvaltningssystem är lämpligt utformade och tillräckligt effektiva, samt bedöma hur de olika avdelningarna genomför politik, program och åtgärder med hänsyn tagen till de risker som är förenade med detta,
b)
bedöma om de system för intern kontroll och internrevision som används vid varje transaktion för budgetens genomförande är ändamålsenliga och effektiva.
2. Internrevisorns befogenheter ska omfatta hela institutionens verksamhet och alla dess avdelningar. Han eller hon ska ha fullständig och obegränsad tillgång till de uppgifter han eller hon behöver för sin tjänsteutövning, vid behov på plats, inklusive i medlemsstaterna och i tredjeländer.
Internrevisorn ska ta del av utanordnarens den årliga verksamhetsrapporten liksom av andra uppgifter som fastställts.
3. Internrevisorn ska rapportera till institutionen om sina konstateranden och rekommendationer. Institutionen ska se till att lämpliga åtgärder vidtas för att följa upp rekommendationer som härrör från revision. Internrevisorn ska vidare förelägga institutionen en årlig rapport om internrevisionen med angivande av antalet och typen av internrevisioner som genomförts, rekommendationer som gjorts och de åtgärder som vidtagits med avseende på dessa rekommendationer.
4. Kontaktuppgifterna till internrevisorn ska göras tillgängliga av institutionen för alla fysiska och juridiska personer som arbetar med ärenden knutna till kostnader så att de kan kontakta internrevisorn konfidentiellt.
5. Institutionen ska varje år till Europaparlamentet och rådet överlämna en rapport innehållande en sammanfattning av antalet och typen av internrevisioner som genomförts, rekommendationer som gjorts och de åtgärder som vidtagits för att följa upp dessa rekommendationer.
6. Internrevisorns rapport och granskningsresultat, liksom institutionens rapport, ska bli tillgänglig för allmänheten först efter det att internrevisorn godkänt de åtgärder som ska vidtas för deras genomförande.
7. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om internrevisorns befogenheter och skyldigheter.
Artikel 100
Internrevisorns oberoende
1. Särskilda regler tillämpliga på internrevisorn ska fastställas av institutionen för att garantera internrevisorns totala oberoende i sin tjänsteutövning och fastställa internrevisorns ansvarsområden.
Om internrevisorn är en anställd ska han eller hon utöva exklusiva revisionsuppgifter med fullt oberoende och åläggas ansvar enligt bestämmelserna i tjänsteföreskrifterna och de delegerade akter som antagits i enlighet med denna förordning.
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om internrevisorns oberoende och ansvar, inklusive internrevisorns rätt att väcka talan vid Europeiska unionens domstol.
AVDELNING V
OFFENTLIG UPPHANDLING
KAPITEL 1
Allmänna bestämmelser
Avsnitt 1
Tillämpningsområde och principer för tilldelning av kontrakt
Artikel 101
Definition av offentligt kontrakt
1. Med ett offentligt kontrakt avses ett kontrakt mot ersättning som ingås skriftligen av en eller flera ekonomiska aktörer och en eller flera upphandlande myndigheter i den mening som avses i artiklarna 117 och 190, och som gäller tillhandahållande mot betalning av lös eller fast egendom eller tjänster, eller utförande av bygg- och anläggningsarbeten, där betalningen helt eller delvis belastar budgeten.
Kontrakten kan avse:
a)
fastigheter,
b)
leverans av varor,
c)
bygg- och anläggningsarbeten, eller
d)
tillhandahållande av tjänster.
2. Ramavtal är avtal som ingås mellan en eller flera ekonomiska aktörer och en eller flera upphandlande myndigheter i syfte att fastställa villkoren för tilldelningen av kontrakt under en viss tidsperiod, särskilt i fråga om tänkt pris och, i tillämpliga fall, uppskattad kvantitet. De ska regleras av bestämmelserna i denna avdelning gällande tilldelningsförfarande, inklusive offentliggörande.
3. Med undantag för artiklarna 106-109ska denna avdelning inte tillämpas på bidrag eller på kontrakt om tekniskt bistånd som ingås med EIB eller Europeiska investeringsfonden.
4. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om definition och räckvidd av upphandlingskontrakt, inklusive ramavtal och särskilda avtal.
Artikel 102
Principer för offentliga kontrakt
1. Alla offentliga kontrakt som helt eller delvis finansieras genom budgeten ska respektera principerna om öppenhet, proportionalitet, likabehandling och icke-diskriminering.
2. Alla upphandlingskontrakt ska utlysas med så brett deltagande som möjligt, utom i de fall då förhandlat förfarande enligt i artikel 104.1 d används.
Upphandlande myndigheter får inte använda ramavtal felaktigt eller på ett sätt som har som avsikt att, eller faktiskt, förhindra, inskränka eller snedvrida konkurrensen.
Avsnitt 2
Offentliggörande
Artikel 103
Offentliggörande av offentliga upphandlingsförfaranden
1. Alla kontrakt där värdet överstiger tröskelvärdena i artikel 118 eller 190 ska offentliggöras av de upphandlande myndigheterna i Europeiska unionens officiella tidning.
Offentliggörande av meddelandet om upphandling får bara underlåtas i de fall som anges i artikel 104.2 samt vid de fall av upphandling av tjänster som omfattas av bilaga II B i Europaparlamentets och Rådets direktiv 2004/18/EG av den 31 mars 2004 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster (17).
Vid offentliggörande efter att kontrakt tilldelats får vissa uppgifter utelämnas om en publicering av dessa uppgifter skulle hindra tillämpningen av lagstiftningen, stå i strid med det allmänna intresset, vara till skada för offentliga eller privata företags legitima affärsintressen eller snedvrida den lojala konkurrensen mellan dessa.
2. Kontrakt där värdet understiger tröskelvärdena i artikel 118 eller artikel 190 och de tjänsteupphandlingar som anges i bilaga II B till direktiv 2004/18/EG skall publiceras på lämpligt sätt.
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om kraven om utlysning av kontrakt och offentliggörande av meddelanden.
Avsnitt 3
Upphandlingsförfaranden
Artikel 104
Upphandlingsförfaranden
1. Upphandlingsförfaranden får ske i någon av följande former:
a)
Öppen anbudsinfordran.
b)
Selektiv anbudsinfordran.
c)
Formgivningstävling.
d)
Förhandlat förfarande.
e)
Konkurrenspräglad dialog.
Om ett offentligt kontrakt eller ramavtal är av intresse för två eller fler institutioner, genomförandeorgan eller organ som avses i artiklarna 208 och 209, och alltid när det går att göra effektivitetsvinster, ska de berörda upphandlande myndigheterna försöka genomföra upphandlingsförfarandet på interinstitutionell grundval.
Om ett offentligt kontrakt eller ramavtal behövs för en gemensam åtgärd som genomförs av en institution och en eller fler upphandlande myndigheter från en medlemsstat får upphandlingsförfarandet genomföras gemensamt av institutionen och de upphandlande myndigheterna, i vissa situationer som närmare anges i de delegerade akter som antagits enligt denna förordning.
Gemensam upphandling får genomföras med Efta-stater och unionens kandidatländer, om denna möjlighet uttryckligen föreskrivs i ett bilateralt eller multilateralt fördrag.
2. Om kontrakt där värdet överstiger tröskelvärdena i artiklarna 118 eller 190 får förhandlat förfarande endast användas i de fall som anges i de delegerade akter som antagits enligt denna förordning.
2a. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om typer av upphandlingsförfaranden, gemensam upphandling, kontrakt till lågt värde och betalning mot faktura.
Artikel 105
Upphandlingsdokumentens innehåll
Upphandlingsdokumenten ska innehålla en fullständig, tydlig och precis beskrivning av kontraktsföremålet och specificera vilka uteslutnings-, urvals- och tilldelningskriterier som tillämpas på kontraktet.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för upphandlingsdokumentens innehåll, inbegripet möjligheten till och villkor för översyn av priset samt tekniska specifikationer.
Artikel 106
Kriterier för uteslutning från deltagande i upphandlingsförfaranden
1. Anbudssökande eller anbudsgivare ska uteslutas från deltagande i upphandlingsförfaranden om
a)
de är i konkurs eller likvidation, är föremål för tvångsförvaltning, har ingått ackordsuppgörelse med borgenärer eller har avbrutit sin näringsverksamhet, är föremål för förfaranden avseende dessa omständigheter, eller är i en motsvarande situation till följd av något liknande förfarande enligt nationella lagar och andra författningar,
b)
de själva eller personer med befogenhet att företräda dem eller fatta beslut på deras vägnar eller som kontrollerar dem har fällts för brott mot yrkesetiken enligt lagakraftvunnen dom av en behörig myndighet i en medlemsstat,
c)
de har gjort sig skyldiga till ett allvarligt fel i yrkesutövningen, såvida detta på något sätt kan styrkas av den upphandlande myndigheten, inklusive enligt avgöranden av EIB och internationella organisationer,
d)
de inte har fullgjort sina skyldigheter att betala socialförsäkringsavgifter eller skatt enligt lagstiftningen i det land där de är etablerade eller i det land där den upphandlande myndigheten finns, eller i det land där kontraktet ska genomföras,
e)
de själva eller personer med befogenhet att företräda dem eller fatta beslut på deras vägnar eller som kontrollerar dem i en lagakraftvunnen dom har dömts för bedrägeri, korruption, deltagande i kriminella organisationer, penningtvätt eller någon annan olaglig verksamhet, om denna olagliga verksamhet skadar unionens ekonomiska intressen,
f)
de är föremål för administrativa sanktioner som avses i artikel 109.1.
Led a-d i första stycket ska inte vara tillämpliga för inköp av varor på särskilt gynnsamma villkor, antingen hos en varuleverantör som slutgiltigt avslutar sin affärsverksamhet eller hos en god man eller en likvidator vid insolvensförfarande, offentligt ackord eller förfarande av liknande slag som finns i nationell lagstiftning.
Led b och e i första stycket ska inte vara tillämpliga om en anbudssökande eller anbudsgivare kan visa att lämpliga åtgärder har vidtagits mot de personer med befogenhet att företräda dem eller fatta beslut på deras vägnar eller som kontrollerar dem och som har fällts i en sådan dom som avses i led b eller e i första stycket.
2. I ett förhandlat förfarande där kontraktet av tekniska eller konstnärliga skäl eller på grund av ensamrätt bara kan tilldelas en viss ekonomisk aktör får institutionen besluta att inte utesluta denna aktör på någon av de grunder som anges i punkt 1 första stycket leden a, c och d om det är nödvändigt att göra så för att säkerställa kontinuiteten i institutionens verksamhet. Detta beslut ska i sådana fall vederbörligen motiveras av institutionen.
3. Anbudssökande eller anbudsgivare ska lämna intyg på att de inte befinner sig i någon av de situationer som förtecknas i punkt 1. Den upphandlande myndigheten får dock avstå från att begära sådana intyg vid kontrakt till mycket lågt värde.
För att främja en korrekt tillämpning av punkt 1 ska den anbudssökande eller anbudsgivaren, närhelst den upphandlande myndigheten så begär
a)
om den anbudssökande eller anbudsgivaren är en juridisk person - lämna information om ägarskap eller ledning, kontroll och befogenhet att företräda den juridiska personen samt intyga att den inte befinner sig i någon av de situationer som avses i punkt 1,
(b)
om underentreprenad planeras - lämna intyg på att underleverantören inte befinner sig i någon av de situationer som avses i punkt 1.
4. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för:
a)
kriterier för uteslutning från deltagande i anbudsförfaranden, inklusive regler om olaglig verksamhet som föranleder uteslutning,
b)
vilka intyg som krävs för att visa att inga skäl till uteslutning föreligger, och
c)
varaktigheten för en uteslutning. En sådan uteslutning får inte överskrida 10 år.
Artikel 107
Kriterier för uteslutning i samband med tilldelning
1. Kontrakt får inte tilldelas anbudssökande och anbudsgivare som i samband med upphandlingsförfarandet för det kontraktet
a)
befinner sig i intressekonflikt,
b)
har lämnat felaktiga uppgifter till den upphandlande myndigheten i fråga om de krav som måste uppfyllas för att få delta i upphandlingsförfarandet, eller som inte lämnat de uppgifter som krävs,
c)
befinner sig i någon av de situationer som föranleder uteslutning, som anges i artikel 106.1, med avseende på upphandlingsförfarandet.
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om kriterier för uteslutning under upphandlingsförfarandet och fastställande av de intyg som kan anses vara tillräckliga för att visa att inga skäl till uteslutning föreligger. Dessutom ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på uteslutningens varaktighet.
Artikel 108
Central databas över uteslutna
1. Den centrala databas över uteslutna som ska inrättas och skötas av kommissionen ska innehålla närmare uppgifter om anbudssökande och anbudsgivare som befinner sig i en av de situationer som anges i artiklarna 106, 109.1 första stycket led b och 109.2 a. Databasen ska vara gemensam för institutionerna, genomförandeorganen och de organ som avses i artikel 208. Europaparlamentet och rådet ska varje år informeras om antalet nya fall och det totala antalet fall som finns i databasen.
2. Myndigheterna i medlemsstaterna och tredjeländer samt andra organ än de som anges i punkt 1, som deltar i genomförandet av budgeten i enlighet med artiklarna 58 och 61, ska till den behöriga utanordnaren meddela information om anbudssökande och anbudsgivare som befinner sig i en av de situationer som anges i artikel 106.1 första stycket led e, där den berörda aktörens beteende skadat unionens ekonomiska intressen. Utanordnaren ska godkänna denna information och anmoda räkenskapsföraren att föra in den i databasen.
De myndigheter och organ som avses i första stycket ska ha tillgång till den information som ingår i databasen och ta hänsyn till den, när så är lämpligt och på eget ansvar, vid tilldelningen av kontrakt som är kopplade till genomförandet av budgeten.
3. ECB, EIB och Europeiska investeringsfonden ska ha tillgång till informationen i databasen i syfte att skydda sina egna tillgångar, och får använda sig av den på det sätt de själva finner lämpligt och på eget ansvar i samband med tilldelningen av kontrakt i enlighet med sina respektive upphandlingsregler.
De ska till kommissionen meddela uppgifter om anbudssökande och anbudsgivare som befinner sig i en av de situationer som avses i artikel 106.1 första stycket led e om den ekonomiska aktören i fråga handlat på ett sätt som skadat unionens ekonomiska intressen.
4. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om den centrala databasen med uteslutningar, inbegripet definitionen av standardiserade förfaranden och tekniska specifikationer för driften av databasen.
5. Myndigheter i tredjeländer får ges tillgång endast om reglerna i artikel 9 i förordning (EG) nr 45/2001 uppfylls och efter en utvärdering av varje enskilt fall.
Artikel 109
Administrativa och ekonomiska sanktioner
1. Den upphandlande myndigheten får besluta om administrativa och/eller ekonomiska sanktioner i följande fall för följande parter:
a)
Kontraktsparter, anbudssökande eller anbudsgivare i de fall som avses i artikel 107.1 b.
b)
Kontraktsparter som på ett allvarligt sätt har konstaterats bryta mot sina skyldigheter som täcks av budgeten.
Under alla omständigheter måste dock den upphandlande myndigheten först ge den berörda personen tillfälle att lägga fram sina synpunkter.
2. De sanktioner som avses i punkt 1 ska stå i proportion till kontraktets betydelse och hur allvarlig förseelsen är, och får bestå av
a)
att den anbudssökande, anbudsgivaren eller kontraktsparten utesluts från deltagande i upphandlingar och inte får beviljas bidrag som finansieras genom budgeten under en period på upp till tio år, och/eller
b)
att den anbudssökande eller anbudsgivaren eller kontraktsparten blir föremål för ekonomiska sanktioner upp till värdet på det aktuella kontraktet.
3. I syfte att förstärka skyddet av unionens ekonomiska intressen får institutionerna, i enlighet med principen om proportionalitet, besluta att offentliggöra sina beslut om administrativa och ekonomiska sanktioner enligt punkt 1 efter att det förfarande som avses i punkt 1 till fullo följts.
Det beslut att offentliggöra ett beslut om administrativa och ekonomiska sanktioner som avses i första stycket ska i synnerhet beakta allvaret i förseelsen, inbegripet dess inverkan på unionens ekonomiska intressen och anseende samt hur lång tid som förflutit sedan det inträffade, förseelsens varaktighet, eventuella upprepningar, den berörda enhetens uppsåt eller den grad av försummelse den gjort sig skyldig till samt vilka steg som vidtagits av den för att rätta till situationen.
Beslutet om offentliggörande ska ingå i beslutet om administrativa och ekonomiska sanktioner och ska uttryckligen föreskriva att beslutet om sanktioner, eller en sammanfattning av detta, ska offentliggöras på institutionens internetsida.
I syfte att garantera en avskräckande effekt ska den offentliggjorda sammanfattningen innehålla namnet på den person som är ansvarig för förseelsen, en kort beskrivning av förseelsen, det berörda programmet samt uteslutningens varaktighet och/eller beloppet för eventuella ekonomiska sanktioner.
Beslutet ska offentliggöras efter det att alla rättsmedel mot beslutet är uttömda eller efter att tidsfristen för omprövning löpt ut, och offentliggörandet ska kvarstå på internetsidan till dess att uteslutningsperioden löpt ut eller till sex månader efter betalningen av de ekonomiska sanktionerna då dessa sanktioner utgör den enda beslutade åtgärden.
När det gäller fysiska personer ska beslutet om offentliggörande fattas med vederbörlig hänsyn till rätten till integritet och med iakttagande av de rättigheter som föreskrivs i förordning (EG) nr 45/2001.
4. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för administrativa och ekonomiska sanktioner för anbudsgivare eller anbudssökande som har lämnat felaktiga uppgifter, begått väsentliga fel, begått oriktigheter eller bedrägeri eller som på ett allvarligt sätt konstaterats bryta mot sina avtalsmässiga skyldigheter.
Artikel 110
Tilldelningskriterier för kontrakt
1. Kontrakt ska tilldelas med utgångspunkt i de tilldelningskriterier som är tillämpliga på anbudets innehåll sedan kapacitet hos de ekonomiska aktörerna, som ej uteslutits med anledning av artiklarna 106, 107 och 109.2 a, har kontrollerats i enlighet med urvalskriterierna enligt upphandlingsdokumenten.
2. Kontrakt ska tilldelas den som erbjuder det lägsta priset eller den vars bud ekonomiskt sett är mest fördelaktigt.
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för urvalskriterierna och tilldelningskriterierna. Kommissionen ska dessutom ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på de dokument som styrker ekonomisk och finansiell kapacitet samt närmare bestämmelser om elektroniska auktioner och upphandlingar till avvikande lågt värde.
Artikel 111
Inlämning av anbud
1. Förfarandena för inlämning och mottagande av anbud ska vara utformade så att det kan garanteras att verklig konkurrens råder och att anbudens innehåll förblir hemligt till dess att de öppnas samtliga på en och samma gång.
2. Kommissionen ska med hjälp av lämpliga metoder och genom tillämpning av artikel 95 se till att anbudsgivare får föra in anbudets innehåll och eventuella styrkande handlingar i ett elektroniskt format (e-upphandling).
Kommissionen ska senast den 28 oktober 2014 och därefter regelbundet avge rapport till Europaparlamentet och rådet om hur genomförandet av denna bestämmelse fortskrider.
3. Om det bedöms vara lämpligt och rimligt får den upphandlande myndigheten kräva att anbudsgivarna i förväg ställer en säkerhet som garanti för att anbuden inte dras tillbaka.
4. Utom där kontrakten omfattar låga värden enligt artikel 104.3 ska ansökningarna eller anbuden alltid öppnas av en särskild kommitté som utses för ändamålet. Alla ansökningar eller anbud som denna kommitté inte bedömer vara förenliga med gällande bestämmelser ska förkastas.
5. Alla anbudsansökningar eller anbud som den kommitté som ansvarar för öppnandet förklarar vara formellt korrekta ska därefter bedömas utifrån kriterierna i upphandlingsdokumenten, i syfte att lämna förslag till den upphandlande myndigheten om kontraktstilldelningen eller om att inleda en elektronisk auktion.
6. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för inlämnande av anbud och fastställa tidsgränserna för mottagande av anbud och ansökningar om deltagande och tiden för tillgång till anbudshandlingar samt tidsfrister i brådskande fall. Dessutom ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på olika kommunikationsmetoder och närmare bestämmelser om säkerheter för anbud, öppnande av anbud, ansökningar om deltagande och den kommitté som ansvarar för utvärderingen av anbuden och ansökningarna om att få delta.
Artikel 112
Principerna om likabehandling och öppenhet
1. Medan upphandlingsförfarandet pågår får kontakter mellan de anbudssökande eller anbudsgivarna och den upphandlande myndigheten endast ske på ett sätt som säkerställer öppenhet och likabehandling. Sådana kontakter får varken leda till att villkoren för anbudsförfarandet ändras eller till att ett enskilt anbud ändras.
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om principerna om likabehandling och öppenhet. Dessutom ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för vilka kontakter som är tillåtna mellan de upphandlande myndigheterna och anbudsgivarna under tilldelningsförfarandet, de uppgifter som minst ska ingå i utvärderingsprotokollet samt de uppgifter som minst ska ingå i beslut som fattas av den upphandlande myndigheten.
Artikel 113
Beslut om tilldelning
1. Den behöriga utanordnaren ska avgöra vem som ska tilldelas kontraktet, utifrån de i förväg fastställda urvals- och tilldelningskriterier som anges i upphandlingsdokumenten samt upphandlingsreglerna.
2. Den upphandlande myndigheten ska informera alla anbudssökande och anbudsgivare vars ansökningar eller anbud förkastats om orsaken till detta samt längden på den frysningsperiod som avses i artikel 118.2. Den upphandlande myndigheten ska informera alla anbudsgivare som lämnat anbud som inte fallit för uteslutningskriterierna och som uppfyller urvalskriterierna ska, om de skriftligen begär detta, informeras om vilka relativa kvaliteter och fördelar som kännetecknar det anbud som slutligen valts, samt namnet på den som lämnat det anbudet.
Information behöver dock inte lämnas ut om detta skulle hindra tillämpningen av lagstiftningen, stå i strid med det allmänna intresset, vara till skada för offentliga eller privata företags legitima affärsintressen eller snedvrida den lojala konkurrensen mellan dessa.
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om tilldelningsbeslutet och undertecknandet och genomförandet av kontraktet.
Artikel 114
Avbrytande av upphandlingsförfarandet
Fram till dess att ett kontrakt undertecknats ska den upphandlande myndigheten ha rätt att avstå från att ingå ett enskilt kontrakt eller att avbryta upphandlingsförfarandet utan att anbudssökande eller anbudsgivare kan göra anspråk på någon ersättning.
Sådana beslut ska motiveras, och anbudsgivarna och de anbudssökande ska underrättas.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om avbrytande av upphandlingsförfarandet.
Avsnitt 4
Säkerheter och korrigerande åtgärder
Artikel 115
Säkerheter
Till skillnad från när det rör sig om kontrakt till låga värden får den upphandlande myndigheten, om så kan anses vara lämpligt och rimligt från fall till fall och efter en riskanalys, kräva att kontraktsparterna ställer en säkerhet för att
a)
säkerställa att kontraktet genomförs helt och hållet, eller
b)
begränsa de ekonomiska risker som är förknippade med utbetalning av förfinansieringen.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser, inklusive kriterier för riskanalys, om de säkerheter som krävs av kontraktsparterna.
Artikel 116
Fel, oriktigheter och bedrägerier under förfarandet
1. Om det visar sig att det förekommit väsentliga fel, oriktigheter eller bedrägerier i samband med tilldelningen av kontrakt ska den upphandlande myndigheten avbryta förfarandet och vidta de åtgärder de finner nödvändiga, inklusive ogiltigförklarande av förfarandet.
Om det efter kontraktstilldelningen visar sig att det förekommit väsentliga fel, oriktigheter eller bedrägerier i samband med tilldelningen av kontraktet kan den upphandlande myndigheten, beroende på i vilket skede förfarandet befinner sig, avstå från att ingå kontraktet, avbryta dess genomförande eller när så är lämpligt, häva kontraktet.
Om dessa fel, oriktigheter eller bedrägerier kan tillskrivas kontraktsparten, får den upphandlande myndigheten dessutom hålla inne planerade betalningar, återkräva redan utbetalade belopp eller säga upp samtliga kontrakt som slutits med samma kontraktspart, i proportion till omfattningen av felen, oriktigheterna eller bedrägerierna.
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om uppsägning av kontrakt på grund av fel, oriktigheter eller bedrägerier.
KAPITEL 2
Bestämmelser för upphandlingar som unionens institutioner genomför för egen räkning
Artikel 117
Upphandlande myndighet
1. De institutioner som genomför upphandling för egen räkning ska anses vara upphandlande myndigheter. Dessa ska delegera den upphandlande myndighetens befogenheter i enlighet med artikel 65.
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om delegeringen av funktionen som upphandlande myndighet, inklusive fastställandet av lämpliga nivåer för beräkningen av tröskelvärden.
Artikel 118
Tröskelvärden
1. Om inte annat följer av del II avdelning IV ska de tröskelvärden som fastställs i direktiv 2004/18/EG vara avgörande för
a)
hur ett upphandlingsförfarande ska offentliggöras enligt artikel 103,
b)
valet av förfarande enligt artikel 1041, och
c)
vilka tidsfrister som ska gälla.
2. Om inte annat följer av undantagen och villkoren i de delegerade akter som antagits enligt denna förordning ska den upphandlande myndigheten, vid kontrakt som omfattas av direktiv 2004/18/EG, inte underteckna kontrakt eller ramavtal med den utvalda anbudsgivaren förrän en frysningsperiod har förflutit.
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för tillämpliga tröskelvärden, separata kontrakt och kontrakt som består av flera delar samt uppskattningar av värdet på vissa kontrakt och frysningsperioden som förflutit innan kontraktet undertecknas.
Artikel 119
Regler för deltagande i anbudsförfaranden
1. Deltagande i anbudsförfaranden ska på lika villkor vara öppet för alla fysiska och juridiska personer som omfattas av fördragen, samt för alla fysiska och juridiska personer i ett tredjeland som har ingått ett särskilt avtal med unionen i fråga om offentlig upphandling och vilkas deltagande sker på de villkor som anges i avtalet.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för de intyg som ska tillhandahållas med avseende på tillgång till upphandlingskontrakt.
2. Olaf ska utöva de befogenheter som kommissionen enligt rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 av den 11 november 1996 om de kontroller och inspektioner på platsen som kommissionen utför för att skydda Europeiska gemenskapernas finansiella intressen mot bedrägerier och andra oegentligheter (18) har att utföra kontroller och inspektioner på plats i medlemsstaterna och i enlighet med gällande samarbetsavtal och avtal om ömsesidigt bistånd, i tredje land samt i internationella organisationers lokaler.
Artikel 120
Världshandelsorganisationens regler om upphandling
Om det multilaterala avtalet om offentlig upphandling inom ramen för Världshandelsorganisationen är tillämpligt, ska möjligheten att delta i anbudsförfaranden i enlighet med avtalets bestämmelser vara öppen även för medborgare i de länder som har ratificerat detta avtal.
AVDELNING VI
BIDRAG
KAPITEL 1
Tillämpningsområde och form av bidrag
Artikel 121
Tillämpningsområde
1. Bidrag ges i form av belopp som belastar budgeten direkt och utan krav på återbetalning, för att finansiera
a)
åtgärder vars syfte är att bidra till något av målen för unionens politik,
b)
administrationskostnader för de organ som inrättats för att uppnå ett mål som omfattas av och stöder unionens politik eller som arbetar för mål av allmänt unionsintresse (administrationsbidrag).
Bidrag ska regleras antingen genom en skriftlig överenskommelse eller genom ett beslut av kommissionen som delges den utvalde sökanden.
Kommissionen får upprätta ett säkert elektroniskt system för utbyten med mottagarna.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för att specificera bidragens omfattning och regler huruvida bidragsöverenskommelser eller bidragsbeslut ska användas. Dessutom ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för det elektroniska systemet för utbyte, inklusive de villkor på vilka dokument som lämnas genom ett sådant system, inklusive bidragsöverenskommelser, ska anses vara original och undertecknas, och användningen av rampartnerskap.
2. Som bidrag i den mening som avses i denna avdelning räknas inte
a)
institutionernas utgifter för ledamöter eller anställda och bidrag till Europaskolorna,
b)
offentliga upphandlingskontrakt som avses i artikel 101 samt medel som betalas ut i form av makroekonomiskt stöd eller budgetstöd,
c)
finansieringsinstrument samt aktieinnehav och kapitalandelar i internationella finansiella institut såsom Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD) eller specialiserade unionsorgan som Europeiska investeringsfonden,
d)
bidrag som unionen betalar i form av medlemsavgifter och motsvarande till organ där den är medlem,
e)
utgifter som effektueras genom delad förvaltning och indirekt förvaltning enligt artiklarna 58, 59 och 60, om inte annat sägs i de finansiella reglerna för budgeten för de enheter eller personer som anförtrotts uppgifter enligt artikel 58.1 c eller i delegeringsöverenskommelser.
f)
bidrag till genomförandeorgan enligt artikel 62, där utbetalningarna gjorts i kraft av den akt från organet genom vilken de konstituerades,
g)
utgifter som avser marknaderna för fiske som aves i artikel 3.2 f i rådets förordning (EG) nr 1290/2005 av den 21 juni 2005 om finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken (19),
h)
återbetalningar av utgifter för resor och uppehälle som uppstått för, eller i tillämpliga fall eventuella andra ersättningar som utbetalats till personer som inbjudits av eller tagit emot uppdrag av institutionerna,
i)
sådana priser till följd av tävlingar som omfattas av del I avdelning VII.
3. Räntesubventioner och subventioner av garantiavgifter ska anses vara bidrag, förutsatt att de inte kombineras i en och samma åtgärd med de finansieringsinstrument som avses i del I avdelning VIII.
Sådana subventioner ska vara föremål för bestämmelserna i denna avdelning, förutom
a)
principen om samfinansiering enligt artikel 125.3,
b)
principen om icke-vinst enligt artikel 125.4,
c)
för åtgärder vars syfte är att stärka mottagarens finansiella kapacitet eller att generera en inkomst: kravet på bedömning av sökandens finansiella kapacitet enligt artikel 132.1.
4. Alla institutioner får bevilja bidrag för kommunikationsinsatser när det av vederbörligen motiverade skäl inte är lämpligt att använda förfaranden för offentlig upphandling.
Artikel 122
Bidragsmottagare
1. När flera enheter uppfyller kriterierna för att beviljas ett bidrag och tillsammans utgör enhet, får denna enhet betraktas som den enda mottagaren, inklusive då denna enhet specifikt inrättats för att genomföra den åtgärd som ska finansieras genom bidraget.
2. Vid tillämpningen av denna avdelning ska följande enheter anses vara enheter som är knutna till bidragsmottagaren:
a)
enheter som utgör mottagaren i enlighet med punkt 1,
b)
enheter som uppfyller de bidragsberättigande kriterierna och som inte omfattas av någon av de situationer som avses i artikel 131.4 och som har en koppling till mottagaren, särskilt en rättslig eller kapitalmässig koppling, vilken varken är begränsad till åtgärden eller inrättad enbart i syfte att genomföra den.
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser om minimiinnehållet i bidragsöverenskommelser eller bidragsbeslut, i synnerhet när ett bidrag beviljas flera enheter, samordnarens särskilda förpliktelser och i förekommande fall andra mottagares, det tillämpliga ansvarsregelverket och villkoren för att lägga till eller avlägsna en bidragsmottagare.
Artikel 123
Former av bidrag
1. Bidrag kan vara utformade på ett av följande sätt:
a)
Ersättning av en bestämd andel av de faktiska bidragsberättigande kostnader som avses i artikel 126.
b)
Ersättning på grundval av enhetskostnader.
c)
Enhetsbelopp.
d)
Finansiering till en schablonsats.
e)
En kombination av de former som anges i a-d.
2. När den lämpliga formen för ett bidrag beslutas ska hänsyn i största möjliga utsträckning tas till de potentiella mottagarnas intressen och redovisningsmetoder.
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för olika former av bidrag, inklusive bidrag till låga belopp.
Artikel 124
Enhetsbelopp, enhetskostnader och finansiering till en schablonsats
1. Utan att det påverkar bestämmelserna i den grundläggande akten ska användningen av enhetsbelopp, enhetskostnader eller finansiering till en schablonsats godkännas genom ett beslut från kommissionen som säkerställer att principen om likabehandling av bidragsmottagare för samma kategori av åtgärder eller arbetsprogram iakttas.
Om det högsta beloppet per bidrag inte överstiger beloppet för ett bidrag till lågt värde, får godkännandet ges av den behöriga utanordnaren.
2. Godkännandet ska åtminstone åtföljas av följande:
a)
Motivering av lämpligheten av finansieringsformer med avseende på de åtgärder eller arbetsprogram som ges stöd samt risken för oriktigheter och bedrägerier och kostnaderna för kontrollen.
b)
Fastställande av kostnaderna eller av kategorierna av kostnader som täcks av enhetsbelopp, enhetskostnader eller finansiering till en schablonsats, som ska utesluta icke stödberättigade kostnader enligt tillämpliga unionsregler.
c)
Beskrivning av metoderna för att fastställa enhetsbelopp, enhetskostnader eller finansiering till en schablonsats, och av villkoren för att på ett rimligt sätt säkerställa att principerna om icke-vinst och samfinansiering respekteras och att dubbel finansiering av kostnader undviks. Dessa metoder ska bygga på
i)
statistiska uppgifter eller liknande objektiva underlag, eller
ii)
en bedömning för varje enskild mottagare, med hänvisning till bestyrkta eller kontrollerbara historiska uppgifter från mottagaren eller till mottagarens normala praxis för kostnadsredovisning.
3. Om tillämpning av mottagarens normala praxis för kostnadsredovisning godkänns får den behöriga utanordnaren i förväg bedöma om denna praxis uppfyller villkoren i punkt 2 eller genom en lämplig strategi för kontroller i efterhand.
Om det i förväg har fastställts att mottagarens normala praxis för kostnadsredovisning uppfyller villkoren i punkt 2, ska beloppen för enhetsbelopp, enhetskostnader eller finansiering till en schablonsats inte ifrågasättas av kontroller i efterhand om denna praxis tillämpas.
Den behöriga utanordnaren får anse att mottagarens normala praxis för kostnadsredovisning uppfyller villkoren i punkt 2 om de accepteras av de nationella myndigheterna när det gäller jämförbara finansieringssystem.
4. Finansiering till schablonsats får användas för att täcka indirekta kostnader hos mottagaren på upp till 7 % av de direkta kostnaderna, förutsatt att detta godkänns eller krävs i bidragsbeslutet eller bidragsöverenskommelsen, men denna möjlighet får inte utnyttjas om mottagaren också uppbär ett bidrag från budgeten för administrationskostnader. Taket på 7 % får överskridas på grundval av ett motiverat beslut från kommissionen.
5. Ägare av små och medelstora företag och andra fysiska personer som inte uppbär lön får ange stödberättigade personalkostnader för det arbete som utförs inom ramen för en åtgärd eller ett arbetsprogram, på grundval av den enhetskostnad som beslutas genom ett kommissionsbeslut.
6. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för enhetsbelopp, enhetskostnader och finansiering till en schablonsats.
KAPITEL 2
Principer
Artikel 125
Allmänna principer för bidrag
1. Bidrag ska beviljas i enlighet med principerna om öppenhet och likabehandling.
2. Utan att det påverkar artikel 130 får bidragen inte kunna kumuleras eller beviljas retroaktivt.
3. Utan att det påverkar de särskilda reglerna i del II avdelning IV får bidrag bara beviljas om samfinansiering föreligger.
Om inte annat anges i denna förordning finns reglerna för finansiering av politiska partier på europeisk nivå och bestämmelserna om deras finansiering i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2004/2003 av den 4 november 2003 om regler för och finansiering av politiska partier på europeisk nivå (20)
4. Bidrag får inte syfta eller leda till att det inom ramen för den berörda åtgärden eller arbetsprogrammet uppkommer en vinst för bidragsmottagaren (principen om icke-vinst).
Första stycket ska inte tillämpas på
a)
åtgärder vars syfte är att stärka mottagarens finansiella kapacitet eller åtgärder som genererar en inkomst för att säkerställa deras kontinuitet efter den period med finansiering från unionen som tillhandahållits i bidragsbeslutet eller bidragsöverenskommelsen.
b)
stipendier som betalas ut till fysiska personer för studier, forskning eller yrkesutbildning,
c)
annat direktstöd som betalas ut till de fysiska personer som är mest behövande, exempelvis arbetslösa och flyktingar,
d)
bidrag som grundas på schablonsatser och/eller enhetsbelopp och/eller enhetskostnader i de fall då dessa är förenliga med de villkor som fastställs i artikel 124.2.
e)
bidrag till låga belopp.
Om en vinst uppkommer ska kommissionen ha rätt att inkassera den procentandel av vinsten som motsvarar unionens bidrag till de bidragsberättigande kostnader som mottagaren faktiskt ådrar sig vid genomförandet av åtgärden eller arbetsprogrammet.
5. Vid tillämpning av denna avdelning ska vinst definieras som ett överskott av intäkter vid det tillfälle då slutbetalning begärs i förhållande till de bidragsberättigade kostnader mottagaren ådragit sig.
De intäkter som avses i första stycket ska begränsas till inkomster som genereras av åtgärden eller arbetsprogrammen samt finansiella bidrag som givare specifikt tilldelar finansieringen av bidragsberättigade kostnader.
När det gäller bidrag för administrationskostnader ska belopp som avsätts för att bygga upp reserver inte beaktas vid kontroller av att principen om icke-vinst respekteras.
6. Om ett politiskt parti på unionsnivå har intäkter som överstiger utgifterna vid slutet av det budgetår för vilket det mottagit ett bidrag till administrationskostnader, kan en del av överskottet motsvarande upp till 25 % av de totala intäkterna för det året, med avvikelse från icke-vinst principen i punkt 4, föras över till följande år förutsatt att det används före slutet av det första kvartalet följande år.
I syfte att kontrollera att principen om icke-vinst följs, ska egna medel - särskilt donationer och medlemsavgifter som har lagts samman i de årliga transaktionerna inom ett politiskt parti på unionsnivå - som överstiger de 15 % av de stödberättigande kostnaderna som mottagaren står för, inte tas med i beräkningen.
Andra stycket ska inte tillämpas om ett politiskt parti på unionsnivå har finansiella reserver som överstiger 100 % av partiets genomsnittliga årsintäkt.
7. Bidrag får beviljas utan förslagsinfordran till EIB och Europeiska investeringsfonden för åtgärder avseende tekniskt bistånd. I sådana fall ska artiklarna 131.2-5 och 132.1 inte tillämpas.
8. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 för att komplettera de allmänna principerna för bidrag, inklusive principen om icke-vinst och principen om samfinansiering. Dessutom ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 om definitionen av tekniskt bistånd.
Artikel 126
Stödberättigande kostnader
1. Bidragen får inte överstiga ett visst tak, som ska fastställas såsom ett absolut belopp på grundval av de beräknade bidragsberättigande kostnaderna.
Bidrag får inte överskrida de bidragsberättigande kostnaderna.
2. Som bidragsberättigande ska räknas sådana kostnader som faktiskt belastar mottagaren av bidraget och som uppfyller samtliga nedanstående kriterier:
a)
De ska, med undantag för kostnader i samband med slutrapporter eller intyg från revisor, vara sådana kostnader som uppstår under det att åtgärden eller arbetsprogrammet genomförs.
b)
De ska vara angivna i den beräknade totala budgeten för åtgärden eller arbetsprogrammet.
c)
De ska vara nödvändiga för genomförandet av den åtgärd eller det arbetsprogram som bidraget är avsett för.
d)
De ska kunna identifieras och kontrolleras och i synnerhet vara upptagna i mottagarens räkenskaper i enlighet med de redovisningsstandarder som tillämpas i det land där mottagaren är etablerad och enligt mottagarens normala rutiner för kostnadsredovisning.
e)
De ska följa tillämplig skattelagstiftning och social lagstiftning.
f)
De ska vara rimliga, berättigade och förenliga med principen om sund ekonomisk förvaltning, särskilt i fråga om sparsamhet och kostnadseffektivitet.
3. I förlsagsinfordringar ska det anges vilka kostnadskategorier som berättigar till finansiering från unionen.
Utan att det påverkar tillämpningen av den grundläggande akten och utöver vad som sägs i punkt 2, ska följande kostnadskategorier vara stödberättigade, om den behöriga utanordnaren har förklarat dem stödberättigade enligt förslagsinfordran:
a)
Kostnader som avser en säkerhet vid förfinansiering som bidragsmottagaren ställer när denna säkerhet krävs av den behöriga utanordnaren som är ansvarig enligt artikel 134.1.
b)
Kostnader för externa revisioner när sådana revisioner krävs av den behöriga utanordnaren som underlag för ansökningar om utbetalningar.
c)
mervärdesskatt (moms) när den inte återvinningsbar i enlighet med nationell momslagstiftning och betalas av en annan mottagare än en icke beskattningsbar person enligt definitionen i första stycket i artikel 13.1 i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (21).
d)
Kostnader för värdeminskning, förutsatt att dessa i praktiken belastar mottagaren av bidraget.
e)
Lönekostnader för anställda inom nationell offentlig förvaltning, förutsatt att dessa lönekostnader avser verksamhet som den berörda myndigheten inte skulle ha bedrivit om projektet i fråga inte hade genomförts.
4. Kostnader som belastat enheter med anknytning till en mottagare i enlighet med artikel 122 kan accepteras som stödberättigade av den behöriga utanordnaren enligt förslagsinfordran. I sådana fall ska följande villkor tillämpas kumulativt:
a)
enheterna ifråga är identifierade i bidragsöverenskommelsen eller bidragsbeslutet.
b)
enheterna ifråga följer de regler som gäller för mottagaren enligt bidragsöverenskommelsen eller bidragsbeslutet vad avser kostnadernas bidragsberättigande och kommissionens, Olafs och revisionsrättens rätt till kontroll och revision.
5. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för stödberättigade kostnader.
Artikel 127
Samfinansiering som sker in natura
1. Vid beräkningen av den vinst som bidraget ger upphov till ska hänsyn inte tas till samfinansiering i form av bidrag in natura.
2. Den behöriga utanordnaren får godta samfinansiering som sker in natura om det bedöms som nödvändigt eller lämpligt. Om samfinansiering erbjuds in natura för bidrag till låga belopp och den behöriga utanordnaren har för avsikt att vägra detta, ska denne motivera varför detta inte är nödvändigt eller lämpligt.
Sådana bidrag får inte överstiga
a)
de verkliga kostnader som uppstått för tredje parter och som vederbörligen motiveras genom bokföringsdokument,
b)
eller, om några sådana dokument inte finns, allmänt accepterade kostnader på marknaden i fråga.
Bidrag in natura ska redovisas separat i budgetberäkningen för att återspegla de totala medel som anslagits för åtgärden. Deras enhetsvärde ska uppskattas i budgetberäkningen och får inte vara föremål för senare ändringar.
Bidrag in natura ska vara förenliga med nationella skatte- och socialförsäkringsregler.
Artikel 128
Öppenhet
1. Bidrag ska omfattas av ett arbetsprogram som ska offentliggöras innan det genomförs.
Detta arbetsprogram ska genomföras genom att en förslagsinfordran offentliggörs, utom i exceptionellt brådskande och vederbörligen motiverade fall, eller om omständigheterna gör att endast en mottagare kan komma i fråga för en bestämd åtgärd, eller när mottagaren anges i en grundläggande akt.
Det första stycket ska inte vara tillämpligt på insatser i krissituationer, civilskyddsinsatser och humanitära insatser.
2. I förslagsinfordringar ska det datum anges före vilket alla sökanden ska ha informerats om resultaten av utvärderingen av deras ansökningar och det preliminära datumet för undertecknande av bidragsöverenskommelser eller meddelande om bidragsbeslut.
Dessa datum ska bestämmas på grundval av följande perioder:
a)
För att informera alla sökanden om resultatet av utvärderingen av deras ansökan, maximalt sex månader från slutdatumet för att lämna in fullständiga förslag.
b)
För att underteckna bidragsöverenskommelser med sökande eller meddela dem bidragsbeslut, maximalt tre månader från dagen då sökande informerats om att de har godkänts.
Dessa tidsfrister kan justeras för att beakta den tid som kan behövas för att följa de särskilda förfaranden som kan krävas i den grundläggande akten enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (22) och kan överskridas under vederbörligen motiverade undantagsfall, särskilt för komplexa åtgärder med många förslag eller förseningar på grund av sökandena.
Den delegerade utanordnaren ska i sin årsrapport ange den genomsnittliga tid det tar att informera sökande, underteckna bidragsbesluten eller meddela bidragsbeslut. Om tidsfristerna som anges i andra stycket överskrids ska den delegerade utanordnaren ange skälen till detta och, om de inte är vederbörligen motiverade i enlighet med det tredje stycket, föreslå korrigerande åtgärder.
3. Alla bidrag som beviljas under ett budgetår ska offentliggöras på årsbasis i enlighet med artikel 35.2 och 35.3.
4. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för det årliga arbetsprogrammet, innehållet i förslagsinfordringar, undantag till förslagsinfordringar, information till sökande samt offentliggörande i efterhand.
Artikel 129
Principen att bidrag inte får kumuleras
1. Varje mottagare får bara beviljas ett bidrag ur budgeten för varje enskild åtgärd, såvida inget annat anges i de relevanta grundläggande akterna.
Varje mottagare får bara beviljas ett bidrag ur budgeten per budgetår för administrationskostnader.
Den sökande ska omedelbart informera utanordnarna om eventuella parallella ansökningar och bidrag från olika källor som avser samma åtgärd eller samma arbetsprogram.
En och samma kostnad får aldrig täckas två gånger genom budgeten.
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för principen om att bidrag inte får kumuleras.
Artikel 130
Principen om icke-retroaktivitet
1. Bidrag får beviljas för redan inledda åtgärder, om mottagaren kan visa att det var nödvändigt att inleda åtgärden innan bidragsöverenskommelsen undertecknas eller bidragsbeslutet meddelas.
I dessa fall får inga kostnader som berättigar till stöd ha ådragits före bidragsansökans datum, utom i vederbörligen motiverade undantagsfall som har stöd i den grundläggande akten för åtgärden eller vid synnerlig brådska i krissituationer, vid civilskyddsinsatser, vid humanitära insatser eller i situationer med överhängande eller omedelbar risk att trappas upp till väpnade konflikter eller att destabilisera ett land, där ett tidigt åtagande från unionens sida skulle vara av stor betydelse för konfliktförebyggandet.
Bidrag får aldrig beviljas för åtgärder som redan fullbordats.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för principen om icke-retroaktivitet.
2. När det gäller bidrag för administrationskostnader ska bidragsöverenskommelsen undertecknas eller meddelande om bidragsbeslutet lämnas inom sex månader efter det att mottagarens räkenskapsår inletts. Kostnader som berättigar till finansiering får inte täcka utgifter som ådragits före bidragsansökan lämnades in eller innan bidragsmottagarens budgetår inleddes.
KAPITEL 3
Förfarande för tilldelning
Artikel 131
Ansökningar om bidrag
1. Ansökningar om bidrag ska läggas fram skriftligen och, när så är lämpligt, i ett säkert elektroniskt format.
Kommissionen ska, när den anser det genomförbart, möjliggöra att ansökningar om bidrag görs via nätet.
2. Ansökningar om bidrag får läggas fram av
a)
juridiska personer, eller
b)
fysiska personer, om detta är nödvändigt på grund av åtgärdens natur eller karaktär eller det mål som sökanden vill uppnå.
Vid tillämpningen av led a i första stycket får bidragsansökningar lämnas in av enheter som inte har någon rättskapacitet enligt tillämplig nationell lagstiftning, under förutsättning att deras företrädare har förmåga att ingå rättsliga förpliktelser på deras vägnar och att de jämfört med en juridisk person kan garantera ett likvärdigt skydd för unionens ekonomiska intressen.
3. Ansökan ska ange den sökandes rättsliga ställning samt visa dennes ekonomiska och operativa förmåga att genomföra den föreslagna åtgärden eller det föreslagna arbetsprogrammet.
I detta syfte ska sökanden lämna in en förklaring på heder och samvete och, om det inte gäller ett bidrag till ett lågt belopp, alla övriga styrkande handlingar som den behöriga utanordnaren har begärt utifrån sin riskbedömning. De nödvändiga handlingarna ska anges i förslagsinfordran.
Kontrollen av den ekonomiska förmågan ska inte omfatta fysiska personer som får stipendier, fysiska personer som mest behöver och mottar direktstöd, offentliga organ eller internationella organisationer. Den behöriga utanordnaren får efter en riskanalys avstå från att uppfylla skyldigheten att kontrollera den operativa kapaciteten hos offentliga organ och internationella organisationer.
4. Artikel 106.1 och artiklarna 107, 108 och 109 ska också tillämpas på bidragssökande. De sökande ska intyga att de inte befinner sig i någon av de situationer som avses i dessa artiklar. Den behöriga utanordnaren ska emellertid inte begära sådana intyg i följande fall:
a)
Bidrag till låga belopp.
b)
Om sådana intyg lagts fram nyligen inom ett annat tilldelningsförfarande.
5. Den behöriga utanordnaren får ålägga bidragsmottagarna administrativa och ekonomiska sanktioner som ska vara effektiva, proportionella och avskräckande, i enlighet med artikel 109.
Sådana sanktioner får även åläggas bidragsmottagare som när ansökan inlämnas eller under det att bidraget utnyttjas, lämnat felaktiga uppgifter när den behöriga utanordnaren begärt information eller underlåtit att lämna de begärda uppgifterna.
6. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för förfarandet för bidragsansökningar, intyg om att den sökande inte omfattas av några av kriterierna för uteslutning, sökande utan rättskapacitet, juridiska personer som utgör en sökande, ekonomiska och administrativa sanktioner, bidragsberättigande kriterier samt bidrag till låga belopp.
Artikel 132
Urvals- och tilldelningskriterier
1. De urvalskriterier som tillkännagivits på förhand i förslagsinfordran ska göra det möjligt att bedöma den sökandes kapacitet att genomföra den åtgärd eller det arbetsprogram som föreslagits.
2. Tilldelningskriterierna, som tillkännagivits på förhand i förslagsinfordran, ska göra det möjligt att bedöma kvaliteten på de enskilda förslagen i förhållande till de fastställda målen och prioriteringarna.
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för urvals- och tilldelningskriterier.
Artikel 133
Utvärdering
1. I syfte att välja ut vilka förslag som kan finansieras ska förslagen utvärderas på grundval av de i förväg meddelade urvals- och tilldelningskriterierna.
2. På grundval av den bedömning som anges i punkt 1 ska den behöriga utanordnaren fastställa en förteckning över mottagarna och de tilldelade beloppen.
3. Den behöriga utanordnaren ska skriftligen underrätta den sökande om vad som beslutats. Om en ansökan om bidrag inte beviljas, ska den berörda institutionen underrätta den sökande om orsakerna till detta beslut, särskilt med avseende på urvals- och tilldelningskriterierna.
4. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för utvärdering och tilldelning av bidrag samt information till sökande.
KAPITEL 4
Betalning och kontroll
Artikel 134
Säkerhet vid förfinansiering
1. Den behöriga utanordnaren får om så anses lämpligt och proportionellt från fall till fall och efter en riskanalys ålägga mottagaren att ställa säkerhet i förväg för att begränsa de ekonomiska risker som är förknippade med utbetalning av förfinansiering.
2. Trots vad som sägs i punkt 1, ska säkerheter inte krävas när det gäller bidrag till låga belopp.
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för säkerhet vid förfinansiering.
Artikel 135
Utbetalning och kontroll av bidrag
1. Bidragsbeloppet ska inte betraktas som slutligt förrän den behöriga utanordnaren godkänt en slutrapport och slutliga räkenskaper, utan att detta påverkar de berörda institutionernas möjlighet att genomföra ytterligare kontroller i ett senare skede, som ska genomföras i god tid.
2. Om det visar sig att det förekommit väsentliga fel, oriktigheter eller bedrägerier i samband med tilldelningsförfarandet, ska den behöriga utanordnaren avbryta förfarandet och vidta de åtgärder denne finner nödvändiga, inklusive att ogiltigförklara förfarandet. Den behöriga utanordnaren ska omedelbart informera Olaf om misstänkta bedrägerifall.
3. Om det efter tilldelningen av bidraget visar sig att det förekommit väsentliga fel, oriktigheter, bedrägerier eller åsidosättandet av skyldigheterna under tilldelningsförfarandet eller under genomförandefasen, får den behöriga utanordnaren, beroende på hur långt förfarandet fortskridit och, under förutsättning att sökanden eller bidragsmottagaren har fått möjlighet att lämna synpunkter,
a)
vägra att underteckna bidragsöverenskommelsen eller meddela bidragsbeslutet,
b)
avbryta utbetalningen av bidraget, eller
c)
vid behov häva bidragsöverenskommelsen eller bidragsbeslutet.
4. Om dessa fel, oriktigheter eller bedrägerier kan tillskrivas bidragsmottagaren eller om denne underlåter att uppfylla sina skyldigheter enligt bidragsöverenskommelsen eller bidragsbeslutet, får den behöriga utanordnaren dessutom minska bidraget eller återkräva felaktigt utbetalade belopp enligt bidragsöverenskommelsen eller bidragsbeslutet, i proportion till omfattningen av felen, oriktigheterna eller bedrägerierna eller till åsidosättandet av skyldigheterna, förutsatt att bidragsmottagaren har fått möjlighet att lämna synpunkter.
5. Om det visar sig vid kontroller eller revision att det finns systembetingade eller återkommande fel, oriktigheter, bedrägerier eller åsidosättande av skyldigheter som kan tillskrivas bidragsmottagaren och som väsentligt påverkat ett antal bidrag som tilldelats denne under liknande villkor, får den behöriga utanordnaren avbryta utbetalningen av alla berörda bidrag eller vid behov säga upp de berörda bidragsöverenskommelserna eller bidragsbesluten med denne bidragsmottagare, i proportion till omfattningen av felen, oriktigheterna eller bedrägerierna eller åsidosättandet av skyldigheterna, under förutsättning att bidragsmottagaren har fått möjlighet att lämna synpunkter.
Den behöriga utanordnaren får dessutom inom ramen för ett kontradiktoriskt förfarande minska bidragen eller återkräva felaktigt utbetalade belopp när det gäller alla bidrag som berörts av de systembetingade och återkommande fel, oriktigheter, bedrägerier eller åsidosättande av skyldigheter som nämnts i första stycket och som kan granskas i enlighet med bidragsöverenskommelserna eller bidragsbesluten.
6. Den behöriga utanordnaren ska fastställa de belopp som ska minskas eller återkrävas, där så är möjligt och praktiskt genomförbart, på grundval av de kostnader som oriktigt redovisats som stödberättigande för varje berört bidrag, efter godkännande av de reviderade finansiella redovisningar som bidragsmottagaren inlämnat.
7. Om det inte är möjligt eller praktiskt genomförbart att med exakthet kvantifiera beloppet för icke stödberättigande kostnader för varje berört bidrag, kan de belopp som ska minskas eller återkrävas fastställas genom att man extrapolerar den minsknings- eller återkravsats som tillämpas på bidrag för vilka de systembetingade eller återkommande felen eller oriktigheterna har påvisats, eller, då de icke stödberättigande kostnaderna inte kan tjäna som grund för att fastställa de belopp som ska minskas eller återkrävas, genom att tillämpa en schablonsats, med beaktande av proportionalitetsprincipen. Bidragsmottagaren ska ges möjlighet att lämna synpunkter på den extrapoleringsmetod eller schablonsats som ska tillämpas och föreslå en vederbörligen underbyggd alternativ metod eller sats innan minskningen eller återkravet genomförs.
8. Kommissionen ska se till att ett programs bidragsmottagare behandlas lika, i synnerhet då programmet genomförs av flera behöriga utanordnare.
Bidragsmottagare ska informeras om sätten att bestrida de beslut som fattats enligt punkterna 3, 4, 5, 6 och 7 i denna artikel, i enlighet med artikel 97.
9. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för utbetalning och kontroll av bidrag, inbegripet bestämmelser om styrkande dokument och avbrytande samt minskning av bidrag.
Artikel 136
Arkiveringsperioder
1. Bidragsmottagare ska arkivera styrkande handlingar, statistik och andra handlingar i samband med bidrag i fem år efter slutbetalningen och tre år när det gäller bidrag till låga belopp.
2. Handlingar i samband med revisioner, överklaganden, tvister eller skadeståndsanspråk till följd av projektgenomförandet ska bevaras tills dess att sådana revisioner, överklaganden, tvister eller skadeståndsanspråk behandlats.
KAPITEL 5
Genomförande
Artikel 137
Genomförandeavtal och finansiellt stöd till tredjeparter
1. Om mottagaren behöver betala ut bidrag till tredje man i samband med att en åtgärd eller ett arbetsprogram genomförs är detta tillåtet, under förutsättning att följande villkor är uppfyllda:
a)
Den behöriga utanordnaren ska innan bidraget beviljas ha kontrollerat att mottagaren kan ge tillräckliga garantier för att kommissionens fordringar kommer att återbetalas.
b)
Villkoren för att lämna stödet ska finnas noggrant definierade i bidragsbeslutet eller bidragsöverenskommelsen mellan bidragsmottagaren och kommissionen, för att undvika att bidragsmottagaren gör skönsmässiga bedömningar.
c)
Det måste gälla små belopp, förutom då det ekonomiska stödet är huvudmålet för åtgärden.
2. Det ska uttryckligen anges i alla bidragsbeslut eller bidragsöverenskommelser att kommissionen och revisionsrätten ska ha befogenhet att utföra kontroller av dokument, kontroller på plats och kontroller av uppgifter, även elektroniskt lagrade uppgifter, hos alla tredje parter som har tagit emot medel från unionen.
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för genomförandeavtal och finansiellt stöd till tredjeparter.
AVDELNING VII
PRISER TILL FÖLJD AV TÄVLINGAR
Artikel 138
Allmänna regler
1. Priser till följd av tävlingar ska omfattas av principerna om öppenhet och likabehandling och ska främja uppnåendet av unionens politiska mål.
2. Därför ska priserna bli föremål för ett arbetsprogram som ska offentliggöras innan det genomförs. Arbetsprogrammet ska genomföras genom offentliggörande av tävlingar.
Tävlingar med priser till ett värde av 1 000 000 EUR eller mer får bara offentliggöras om de förekommer i de handlingar eller andra relevanta dokument som avses i artikel 38.3 led e.
I reglerna för tävlingen ska det minst fastställas vilka villkor som gäller för deltagande inbegripet uteslutningskriterierna i artikel 106.1 och artiklarna 107, 108 och 109, tilldelningskriterierna, prissumman och utbetalningsarrangemangen.
Priser till följd av tävlingar får inte delas ut direkt utan tävling och de ska offentliggöras årligen i enlighet med artikel 35.2 och 35.3.
3. Tävlingsbidrag ska utvärderas av en expertpanel på grundval av de offentliggjorda tävlingsreglerna.
Priser till följd av tävlingar ska sedan tilldelas av den behöriga utanordnaren, på grundval av bedömningen från expertpanelen, som det ska stå fritt att besluta huruvida den ska rekommendera att ett pris ska delas ut, utifrån en bedömning av kvaliteten på de bidrag som kommit in.
4. Prissumman ska inte vara kopplad till de kostnader prismottagaren ådragit sig.
5. Om genomförandet av en åtgärd eller ett arbetsprogram förutsätter att en mottagare av ett unionsbidrag tilldelar tredje man priser till följd av tävlingar, får denna mottagare överlämna dessa priser förutsatt att tävlingsreglernas minimiinnehåll, i enlighet med vad som avses i punkt 2, definieras strikt i bidragsbeslutet eller bidragsöverenskommelsen mellan mottagaren och kommissionen, utan något utrymme för skönsmässig bedömning.
6. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för priser till följd av tävlingar, inbegripet programplanering, tävlingsregler, efterhandspublicering, utvärdering, information och tillkännagivande av prismottagare.
AVDELNING VIII
FINANSIERINGSINSTRUMENT
Artikel 139
Tillämpningsområde
1. Finansieringsinstrument ska godkännas genom en grundläggande akt.
Trots vad som sägs i första stycket får finansieringsinstrument, i vederbörligen motiverade fall, inrättas utan att godkännas genom en grundläggande akt, under förutsättning att dessa instrument ingår i budgeten i enlighet med artikel 49.1 led e.
2. Då unionens stöd tillhandahålls genom finansieringsinstrument och kombineras i en och samma åtgärd med element som är direkt kopplade till finansieringsinstrument som riktas till samma slutmottagare, bland annat tekniskt bistånd, räntesubventioner och subventioner av garantiavgifter, ska denna avdelning tillämpas på alla element i denna åtgärd.
3. Då finansieringsinstrument kombineras med bidrag som finansieras från budgeten enligt del I avdelning VI för element som inte direkt hänför sig till finansieringsinstrument, ska separata redovisningar upprätthållas för varje finansieringskälla.
4. Kommissionen får genomföra finansieringsinstrumenten genom direkt eller indirekt förvaltning, enligt vad som fastställts i den grundläggande akten, genom att anförtro uppgifter åt enheter enligt artikel 58.1 c led ii, iii, v och vi.
De enheter som anförtrotts uppgifter enligt artikel 58.1 c led ii, iii, v och vi, kan vid genomförandet av finansieringsinstrumenten dessutom på eget ansvar anförtro delar av detta genomförande på finansiella intermediärer, förutsatt att dessa enheter kan garantera att de finansiella intermediärerna uppfyller de kriterier som fastställts i artikel 140.1, 140.3 och 140.5. De finansiella intermediärerna ska väljas ut på grundval av ett öppet, transparent, proportionerligt och icke-diskriminerande sätt, som inte leder till intressekonflikter.
Kommissionen ska förbli ansvarig för att se till att genomföranderamen för finansieringsinstrumenten är förenlig med principen om sund ekonomisk förvaltning och bidrar till att fastställda politiska mål uppnås i tid och är mätbara när det gäller output och resultat. Kommissionen ska vara ansvarig för genomförandet av finansieringsinstrumenten, dock utan att detta påverkar det rättsliga och avtalsmässiga ansvar som åligger de enheter som anförtros förvaltningsuppgifter, i enlighet med tillämplig lag.
5. När det gäller finansieringsinstrument som förvaltas genom delad förvaltning med medlemsstaterna, ska bestämmelser för dessa instrument, inbegripet regler för bidrag till finansieringsinstrument som förvaltas direkt eller indirekt enligt denna avdelning, fastställas i de förordningar som avses i artikel 175.
6. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för finansieringsinstrument, inbegripet urvalet av enheter som anförtros genomförandet av finansieringsinstrument, innehållet i delegeringsöverenskommelser, förvaltningskostnader och förvaltningsavgifter, särskilda regler för förvaltningskonton, direktgenomförandet av finansieringsinstrument samt urvalet av förvaltare, av finansiella intermediärer och av slutmottagare.
Artikel 140
Principer och villkor för finansieringsinstrument
1. Finansieringsinstrument ska användas enligt principerna om sund ekonomisk förvaltning, öppenhet, proportionalitet, icke-diskriminering, likabehandling och subsidiaritet, samt i överensstämmelse med deras mål och, där detta är tillämpligt, för den period som fastställts i den grundläggande akten för dessa finansieringsinstrument.
2. Finansieringsinstrument ska uppfylla följande:
a)
De ska inriktas mot marknadsbrister eller suboptimala investeringssituationer som har visat sig vara finansiellt livskraftiga men inte genererar tillräcklig finansiering från marknadskällor.
b)
Additionalitet: finansieringsinstrument ska inte syfta till att ersätta en medlemsstats finansieringsinstrument, privat finansiering eller någon annan finansiell intervention från unionen.
c)
De ska förvaltas på ett sätt som inte snedvrider konkurrensen på den inre marknaden och som är förenligt med statsstödsregler.
d)
Multiplikatoreffekt: unionens bidrag till ett finansieringsinstrument ska syfta till att mobilisera en total investering vars summa överstiger unionens bidrag enligt i förväg fastställda indikatorer.
e)
Tillnärmning av intressen: när kommissionen genomför finansieringsinstrumenten, ska den se till att det finns ett gemensamt intresse av att uppnå de politiska mål som har fastställts för ett finansieringsinstrument, eventuellt genom att detta främjas med åtgärder som krav på gemensam investering, riskdelningskrav eller finansiella incitament, samtidigt som en intressekonflikt med förvaltningsenhetens andra verksamheter förhindras.
f)
Finansieringsinstrumenten ska inrättas på grundval av en förhandsutvärdering, inbegripet en utvärdering av en möjlig återanvändning av de ytterligare resurser som det hänvisas till i punkt 8 led f.
3. Budgetutgifter i samband med ett finansieringsinstrument och unionens finansiella ansvar får aldrig överstiga beloppet för det relevanta budgetmässiga åtagande som gjorts för detta, vilket innebär att eventuella ansvarsförbindelser för budgeten är uteslutna.
4. De enheter som anförtrotts uppgifter enligt artikel 58.1 c led ii, iii, v och vi och alla finansiella intermediärer som valts ut för att delta i genomförandet av transaktioner inom ramen för ett finansieringsinstrument ska rätta sig efter berörda normer och tillämplig lagstiftning i fråga om förebyggande av penningtvätt, kampen mot terrorism och skattebedrägerier. För genomförandet av finansieringsinstrument enligt denna avdelning får de enheter som anförtrotts uppgifter enligt artikel 58.1 c led ii, iii, v och vi inte vara etablerade, och får inte upprätthålla affärsrelationer med enheter, i länder vars behöriga domstolar inte samarbetar med unionen i fråga om tillämpningen av internationella normer för beskattning och de ska införa sådana krav i sina avtal med de utvalda finansiella intermediärerna.
5. De enheter som anförtrotts uppgifter enligt artikel 58.1 c led ii, iii, v och vi, finansiella intermediärer enligt punkt 4 i den här artikeln som medverkar i förvaltningen av unionens finansieringsinstrument och slutmottagare av unionsstöd enligt denna avdelning ska lämna revisionsrätten allt det stöd och de uppgifter som rätten anser sig behöva för att kunna utföra sin uppgift, enligt artikel 161.
Förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 av den 25 maj 1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) (23) ska tillämpas på unionsstöd enligt denna avdelning.
6. Belopp som motsvarar minst unionsbidraget, eller, i förekommande fall, multiplar av dessa ska användas för att uppnå de specifika politiska målen för finansieringsinstrumentet och ska inte ge upphov till orättmätiga fördelar, särskilt i form av orättmätiga utdelningar eller vinster för tredjeparter.
Utan att det påverkar tillämpningen av sektorsspecifika regler för delad förvaltning, ska inkomster, inbegripet utdelningar, kapitalvinster, garantiavgifter och räntor på lån och på belopp i förvaltningskonton som återbetalats till kommissionen eller förvaltningskonton som öppnats för finansieringsinstrument och som kan tillskrivas stödet från budgeten under ett finansieringsinstrument införas i budgeten efter avdrag för förvaltningskostnader och förvaltningsavgifter.
Årliga återbetalningar, inbegripet kapitalåterbetalningar, utlösta garantier och återbetalningar på lånesumman, som betalats tillbaka till kommissionen eller förvaltningskonton som öppnats för finansieringsinstrument och som kan tillskrivas stödet från budgeten under finansieringsinstrumentet ska utgöra interna inkomster avsatta för särskilda ändamål i enlighet med artikel 21 och ska användas för samma finansieringsinstrument, utan att det påverkar tillämpningen av punkt 9 i denna artikel, för en period som inte överstiger perioden för åtagandebemyndigandet plus två år, om inte något annat anges i en grundläggande akt.
7. Betalningar till förvaltningskonton ska göras av kommissionen på grundval av betalningsansökningar som är vederbörligen motiverade med betalningsprognoser, där hänsyn tas till tillgängliga saldon på förvaltningskontona och behovet av att undvika överdrivna saldon på sådana belopp. Om beloppen på förvaltningskontona är tillräckliga för att täcka den i avtalet stipulerade minimireserven på förvaltningskontona, utökat med betalningsprognoserna för det innevarande budgetåret, och för att täcka de belopp som behövs för att utesluta ansvarsförbindelser i samband med betalningsskyldigheter i andra valutor än euro, ska inga ytterligare betalningar till förvaltningskontona göras. Betalningsprognoserna ska tillhandahållas varje år eller vid behov varje halvår.
8. Kommissionen ska årligen rapportera till Europaparlamentet och rådet om verksamheten i samband med finansieringsinstrument. Rapporten ska för varje finansieringsinstrument som stöds innehålla
a)
en identifiering av finansieringsinstrumentet och den grundläggande akten,
b)
en beskrivning av finansieringsinstrumentet, genomförandebestämmelser och mervärdet av unionens bidrag,
c)
de finansinstitut som är delaktiga i genomförandet, inbegripet frågor i samband med tillämpningen av punkt 5,
d)
de sammanlagda budgetåtagandena och betalningarna från budgeten för varje finansieringsinstrument,
e)
finansieringsinstrumentets resultat, inklusive gjorda investeringar,
f)
en utvärdering av användningen av belopp som återkommit till instrumentet som interna inkomster avsatta för särskilda ändamål i enlighet med punkt 6,
g)
saldot på förvaltningskontot,
h)
inkomster och återbetalningar enligt punkt 6,
i)
värdet av investeringar i eget kapital, med avseende på tidigare år,
j)
ackumulerade belopp avseende värdeförsämring av tillgångar i form av eget kapital eller riskdelningsinstrument och avseende åberopade garantier för garantiinstrument,
k)
den eftersträvade och den uppnådda multiplikatoreffekten,
l)
finansieringsinstrumentets bidrag till förverkligande av målen i det berörda programmet, bedömt utifrån de fastställda indikatorerna, om lämpligt inbegripet geografisk diversifiering.
9. När Europaparlamentet eller rådet anser att ett finansieringsinstrument inte har uppnått sina mål på ett effektivt sätt, kan de begära att kommissionen lägger fram ett förslag till en reviderad grundläggande akt i syfte att avveckla instrumentet. Om instrumentet avvecklas ska varje ny återbetalning av detta instrument enligt punkt 6 tredje stycket anses som allmän inkomst.
10. Syftet med finansieringsinstrumenten samt, i förekommande fall, deras specifika rättsliga form och rättsliga registreringsplats ska offentliggöras på kommissionens webbplats.
11. För finansieringsinstrumenten ska den behöriga utanordnaren se till att årsredovisningen, som ska omfatta perioden från den 1 januari till den 31 december och följa de redovisningsregler som avses i artikel 143 och de internationella redovisningsstandarderna för den offentliga sektorn (IPSAS), och all nödvändig information för att lägga fram årsredovisningar i enlighet med artikel 68.3, tillhandahålls av de enheter som anförtrotts uppgifter enligt artikel 58.1 c led ii, iii, v och vi senast den 15 februari följande år. Den behöriga utanordnaren ska också se till att de granskade årsredovisningarna för finansieringsinstrumenten tillhandahålls av dessa enheter senast den 15 maj följande år.
12. Kommissionen ska garantera en harmoniserad förvaltning av finansieringsinstrumenten, särskilt inom områdena redovisning, rapportering, övervakning och hantering av finansiella risker.
13. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för genomförandet av finansieringsinstrument, inbegripet villkor för användningen av dessa, multiplikatoreffekten, förhandsutvärderingen, övervakningen och behandlingen av bidragen från de fonder som avses i artikel 175.
AVDELNING IX
ÅRSREDOVISNINGAR OCH LÖPANDE RÄKENSKAPER
KAPITEL 1
Årsredovisningar
Artikel 141
Struktur för räkenskaperna
Räkenskaper ska omfatta
a)
de konsoliderade redovisningarna, som innehåller en konsolidering av de finansiella uppgifter som ingår i redovisningarna för de institutioner som finansieras genom budgeten, samt redovisningarna för de organ som avses i artikel 208 och för andra organ vars räkenskaper ska konsolideras enligt unionens redovisningsregler i artikel 143,
b)
de sammanställda budgeträkenskaperna, som innehåller de finansiella uppgifterna i budgeträkenskaperna för institutionerna.
Artikel 142
Rapport om budgetförvaltningen och den ekonomiska förvaltningen
1. Varje institution och organ som avses i artikel 141 ska förbereda en rapport om budgetförvaltningen samt om den ekonomiska förvaltningen för budgetåret.
De ska översända denna rapport till Europaparlamentet, rådet och revisionsrätten senast den 31 mars året efter det budgetår som rapporten avser.
2. Den rapport som avses i punkt 1 ska, både i absoluta tal och uttryckt som en procentandel, åtminstone redogöra för i vilken utsträckning anslagen genomförts, tillsammans med sammanfattande information om överföringar av anslag mellan olika budgetposter.
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för rapporten om budgetförvaltningen och den ekonomiska förvaltningen.
Artikel 143
Regler för räkenskaperna
1. Kommissionens räkenskapsförare ska anta regler baserade på internationellt vedertagna redovisningsstandarder för den offentliga sektorn. Räkenskapsföraren får avvika från dessa standarder om denne anser att det är nödvändigt för att ge en sann och rättvis bild av tillgångar och skulder, kostnader och intäkter samt kassaflöden. Om en redovisningsregel i betydande grad avviker från dessa standarder, ska denna omständighet, och skälen därför, anges i anmärkningar till redovisningarna.
De budgeträkenskaper som avses i artikel 141 ska upprättas enligt de budgetprinciper som fastställs i denna förordning. De ska ge en rättvisande bild av inkomst- och utgiftstransaktionerna i budgeten.
Artikel 144
Redovisningsprinciper
1. De redovisningar som avses i artikel 141 ska innehålla relevanta, tillförlitliga och jämförbara uppgifter, inklusive uppgifter om tillämpade redovisningsprinciper, och uppgifterna ska presenteras på ett begripligt sätt. Redovisningarna ska upprättas i enlighet med allmänt godtagna redovisningsprinciper, i överensstämmelse med de redovisningsregler som avses i artikel 143.
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter för att upprätta en ram för räkenskapsförarens genomförande av sina uppgifter enligt denna artikel och artiklarna 145, 146, 148, 151, 154, 156 och 157.
Artikel 145
Redovisningar
1. Redovisningarna ska uttryckas i miljoner euro och innehålla
a)
balansräkningen och resultaträkningen som visar situationen när det gäller samtliga tillgångar och skulder, den finansiella ställningen samt det ekonomiska resultatet per den 31 december det föregående budgetåret; redovisningarnas struktur ska följa de redovisningsregler som avses i artikel 143,
b)
en redovisning av kassaflöden, som visar vilka in- och utbetalningar som skett under budgetåret liksom behållningen av likvida medel vid budgetårets slut,
c)
en redogörelse för ändringar i nettotillgångarna som ger en översikt över årets kontorörelser i fråga om reserver och ackumulerade resultat.
2. Anmärkningarna till redovisningarna ska innehålla kompletteringar och kommentarer till de uppgifter som lämnas i de redogörelser som avses i punkt 1 samt alla de kompletterande uppgifter som föreskrivs i internationellt erkänd redovisningspraxis när dessa uppgifter är väsentliga för unionens verksamhet.
Artikel 146
Rapportering om genomförandet av budgeten
1. Rapporteringen om genomförandet av budgeten ska ske i miljoner euro. De ska innehålla
a)
rapportering som utgör en sammanställning i siffror av budgetårets inkomst- och utgiftstransaktioner, och
b)
förklarande anmärkningar som syftar till att komplettera och kommentera rapporterna om genomförandet av budgeten.
2. En rapport om genomförandet av budgeten ska vara indelad på samma sätt som budgeten.
Artikel 147
Preliminära redovisningar
1. Räkenskapsförarna vid övriga institutioner och organ som avses i artikel 141 ska senast den 1 mars påföljande år ut överlämna sina preliminära redovisningar till kommissionens räkenskapsförare och till revisionsrätten.
2. Räkenskapsförarna vid övriga institutioner och organ som avses i artikel 141 ska senast den 1 mars påföljande år även förse kommissionens räkenskapsförare med ett redovisningspaket, som ska tjäna som underlag för konsolideringen och som ska vara utformat enligt ett standardformat som fastställs av kommissionens räkenskapsförare.
3. Kommissionens räkenskapsförare ska konsolidera dessa preliminära redovisningar med kommissionens egna preliminära redovisningar och, senast den 31 mars påföljande år, till revisionsrätten överlämna kommissionens preliminära redovisningar och unionens konsoliderade preliminära redovisningar.
Artikel 148
Godkännande av de slutliga konsoliderade redovisningarna
1. Revisionsrätten ska senast den 1 juni meddela sina iakttagelser i fråga om de preliminära redovisningarna från andra institutioner än kommissionen och från de organ som avses i artikel 141, och senast den 15 juni meddela sina iakttagelser i fråga om kommissionens preliminära redovisningar och unionens konsoliderade preliminära redovisningar.
2. Andra institutioner än kommissionen ska, liksom vart och ett av de organ som avses i artikel 141, upprätta sina slutliga redovisningar och överlämna dem till kommissionens räkenskapsförare samt till revisionsrätten, Europaparlamentet och rådet senast den 1 juli, så att de slutliga konsoliderade redovisningarna kan sammanställas.
Räkenskapsförarna vid de övriga institutioner och organ som avses i artikel 141 ska senast den 1 juli även förse kommissionens räkenskapsförare med ett redovisningspaket, som ska tjäna som underlag för konsolideringen och som ska vara utformat enligt ett standardformat som fastställs av kommissionens räkenskapsförare.
3. Samma dag som de slutliga räkenskaperna för varje institution och organ som avses i artikel 141 översänds, ska deras respektive räkenskapsförare också sända ett skriftligt uttalande om dessa slutliga räkenskaper till revisionsrätten, med en kopia till kommissionens räkenskapsförare.
De slutliga redovisningarna ska åtföljas av en not där räkenskapsföraren försäkrar att de slutliga redovisningarna upprättats i enlighet med denna avdelning och enligt tillämpliga principer, regler och metoder.
4. Kommissionens räkenskapsförare ska upprätta de slutliga konsoliderade redovisningarna på grundval av den information som lagts fram enligt punkt 2 i denna artikel av andra institutioner än kommissionen och av de organ som avses i artikel 141. De slutliga konsoliderade redovisningarna ska åtföljas av en not där kommissionens räkenskapsförare försäkrar att de slutliga konsoliderade redovisningarna upprättats i enlighet med denna avdelning och enligt de principer, regler och metoder för redovisning som anges i anmärkningarna till redovisningarna.
5. Kommissionen ska godkänna de slutliga konsoliderade redovisningarna och sina egna slutliga redovisningar och senast den 31 juli överlämna dem till Europaparlamentet, rådet och revisionsrätten.
Kommissionens räkenskapsförare ska samma dag sända ett skriftligt uttalande om de slutliga konsoliderade redovisningarna till revisionsrätten.
6. De slutliga konsoliderade redovisningarna ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning senast den 15 november, tillsammans med den revisionsförklaring som revisionsrätten avger i enlighet med artikel 287 i EUF-fördraget och artikel 106a i Euratomfördraget.
KAPITEL 2
Information under budgetårets gång
Artikel 149
Rapportering om garantier från budgeten och risker i samband med dessa
Utöver de redovisningar och rapporter som avses i artiklarna 145 och 146 ska kommissionen en gång per år rapportera till Europaparlamentet och rådet om situationen i fråga om de budgetgarantier som avses i artikel 49.1 d och de risker som är förenade med dessa.
Dessa uppgifter ska samtidigt överlämnas till revisionsrätten.
Artikel 150
Uppgifter om budgetens genomförande
1. Kommissionens räkenskapsförare ska utöver de redovisningar och rapporter som avses i artiklarna 145 och 146 överlämna sifferuppgifter avseende genomförandet av budgeten till Europaparlamentet och rådet en gång i månaden; uppgifterna ska åtminstone vara indelade ned till kapitelnivå i budgeten, och täcka både inkomster och utgifter.
Sifferuppgifterna ska även visa användningen av anslag som överförts.
Sifferuppgifterna ska överlämnas inom tio arbetsdagar efter varje månads utgång.
2. Kommissionens räkenskapsförare ska tre gånger om året, inom 30 arbetsdagar efter den 31 maj, den 31 augusti och den 31 december, till Europaparlamentet och rådet överlämna en rapport om budgetens genomförande, som ska omfatta både inkomster och utgifter och vara indelad efter budgetens kapitel, artiklar och punkter.
Dessa rapporter ska även innehålla uppgifter om användningen av anslag som överförts från föregående budgetår.
3. Sifferuppgifterna och rapporten om budgetens genomförande ska samtidigt överlämnas till revisionsrätten och offentliggöras på kommissionens webbplats.
4. Senast den 15 september varje år ska utanordnaren till Europaparlamentet och rådet översända en rapport med information om konstaterade aktuella risker, iakttagna allmänna trender, nya redovisningsfrågor som uppstått, framsteg i redovisningsärenden, inbegripet dem som tagits upp av revisionsrätten, samt information om återkrav.
KAPITEL 3
Löpande räkenskaper
Avsnitt 1
Gemensamma bestämmelser
Artikel 151
Räkenskapssystemet
1. En institutions räkenskapssystem ska syfta till att strukturera och redovisa budgetinformation och finansiell information, på ett sådant sätt att sifferuppgifter kan föras in, klassificeras och registreras.
2. Räkenskapssystemet ska delas in i allmänna räkenskaper och budgeträkenskaper. Räkenskaperna ska föras per kalenderår och uttryckas i euro.
3. De delegerade utanordnarna kan också hålla en kostnadsbokföring
Artikel 152
Gemensamma bestämmelser för institutionernas räkenskapssystem
Kommissionens räkenskapsförare ska, i enlighet med artikel 143, efter samråd med räkenskapsförarna i andra institutioner och organ som anges i artikel 141 fastställa de redovisningsregler och den harmoniserade kontoplan som ska tillämpas av alla institutioner, de byråer som anges i del II avdelning V och alla organ som anges i artikel 141.
Avsnitt 2
Allmänna räkenskaper
Artikel 153
Allmänna räkenskaper
I de allmänna räkenskaperna ska alla konteringshändelser och transaktioner som påverkar den ekonomiska och finansiella ställningen samt ställningen på tillgångssidan för institutionerna och de organ som avses i artikel 141 registreras i kronologisk ordning enligt metoden för dubbel bokföring.
Artikel 154
Registrering i de allmänna räkenskaperna
1. Saldon och rörelser i de allmänna räkenskaperna ska föras in i respektive liggare.
2. All registrering i räkenskaperna, inklusive korrigeringar, ska stödja sig på styrkande dokument, och det ska göras hänvisningar till dessa dokument i räkenskaperna.
3. Räkenskapssystemet ska göra det möjligt att tydligt upptäcka verifikationerna för varje enskild transaktion.
Artikel 155
Korrigeringar i räkenskaperna
Efter utgången av budgetåret och fram till dess att de allmänna räkenskaperna avslutas ska räkenskapsföraren göra de korrigeringar som behövs för att få till stånd en fullständig och rättvisande redovisning, förutsatt att dessa korrigeringar inte leder till utbetalningar eller inbetalningar som belastar det berörda budgetåret. Dessa korrigeringar ska följa de redovisningsregler som avses i artikel 143.
Avsnitt 3
Budgeträkenskaper
Artikel 156
Budgeträkenskaper
1. Budgeträkenskaperna ska göra det möjligt att i detalj följa genomförandet av budgeten.
2. För det ändamål som avses i punkt 1 ska i budgeträkenskaperna registreras alla budgettransaktioner i fråga om inkomster och utgifter som avses i del I avdelning IV.
KAPITEL 4
Inventarieförteckning över anläggningstillgångar
Artikel 157
Inventarieförteckning
1. Varje institution och organ som avses i artikel 141 ska hålla förteckningar avseende all unionens materiella, immateriella och finansiella egendom som utgör dess förmögenhet, med angivande av både antal och värde, i enlighet med en modell som fastställs av kommissionens räkenskapsförare.
Varje institution och organ som avses i artikel 141 ska kontrollera att inventarieförteckningen stämmer överens med verkligheten.
2. Försäljning av unionens materiella egendom ska annonseras på lämpligt sätt.
AVDELNING X
EXTERN REVISION OCH BEVILJANDE AV ANSVARSFRIHET
KAPITEL 1
Extern revision
Artikel 158
Extern revision utförd av revisionsrätten
Europaparlamentet, rådet och kommissionen ska snarast möjligt underrätta revisionsrätten om alla beslut och alla åtgärder de antar enligt artiklarna 13, 16, 21, 25, 26, 29 och 40.
Artikel 159
Regler och förfaranden för revisionen
1. Revisionsrättens granskning av om inkomsterna och utgifterna har varit lagliga och korrekta ska ske med beaktande av fördragen, budgeten, denna förordning, de delegerade akter som antagits i enlighet med denna förordning samt alla andra akter som antagits i enlighet med fördragen.
2. För att kunna utföra sin uppgift har revisionsrätten rätt att på det sätt som anges i artikel 161 använda sig av alla dokument och all information rörande den ekonomiska förvaltningen inom alla avdelningar och organ som avser verksamheter som finansieras eller medfinansieras av unionen. Revisionsrätten har befogenhet att inhämta upplysningar hos alla tjänstemän som ansvarar för inkomst- eller utgiftstransaktioner och att utnyttja alla revisionsförfaranden som avdelningarna eller organen i fråga har. Den revision som sker i medlemsstaterna ska genomföras i förbindelse med nationella revisionsorgan eller, om dessa inte har nödvändiga befogenheter, i samarbete med den behöriga nationella myndigheten. Revisionsrätten och medlemsstaternas nationella revisionsinstitutioner ska samarbeta i en anda av förtroende och med bibehållet oberoende.
För att få den information som krävs för att den ska kunna utföra sin uppgift enligt fördragen eller de akter som antagits för att genomföra dem, får revisionsrätten på egen begäran närvara när revisioner som avser budgetgenomförandet utförs av en annan institution eller för en annan institutions räkning.
På begäran av revisionsrätten ska varje institution ge de finansinstitut i vilka unionen har tillgodohavanden rätt att ge revisionsrätten nödvändigt bistånd för att säkerställa att externa uppgifter stämmer med räkenskaperna.
3. För att genomföra sina uppgifter ska revisionsrätten till de institutioner och myndigheter på vilka denna förordning är tillämplig meddela namnen på de tjänstemän i revisionsrätten som har befogenhet att granska dem.
Artikel 160
Kontroller av säkerheter och kontanter
Revisionsrätten ska säkerställa att alla säkerheter och banktillgodohavanden samt inneliggande kassa kontrolleras mot verifikationer som undertecknats av depositarierna eller mot rapporter över innehavda kontanter och säkerheter. Revisionsrätten får själv göra sådana kontroller.
Artikel 161
Revisionsrättens rätt till information
1. Vid genomförandet av sina uppgifter ska revisionsrätten få allt det stöd och den information som den anser sig behöva av kommissionen, övriga institutioner, organ som förvaltar inkomster och utgifter för unionens räkning liksom av mottagarna. De ska till revisionsrättens förfogande ställa alla dokument som rör tilldelning och genomförande av kontrakt som finansieras genom budgeten och alla räkenskaper över kontanter eller material, allt bokföringsmaterial och alla verifikationer samt även tillhörande administrativa dokument, alla dokument som rör inkomster och utgifter, alla förteckningar över egendom och över tjänster vid avdelningarna, som revisionsrätten anser vara nödvändiga när den på grundval av bokföringsmaterial eller på plats utför revisioner som rör rapporten om resultatet av budgetförvaltningen och den ekonomiska förvaltningen, samt alla dokument och uppgifter som skapats eller lagrats elektroniskt.
De berörda nationella myndigheternas organ för intern revision och andra avdelningar ska ge revisionsrätten allt det stöd som den anser sig behöva för att genomföra sitt uppdrag.
2. De tjänstemän vars verksamhet kontrolleras av revisionsrätten ska
a)
redovisa inneliggande kassa, övriga kontanter, värdepapper och material av alla slag, samt även verifikationer över förvaltningen av de medel de anförtrotts och böcker, register och andra handlingar som berör detta,
b)
uppvisa korrespondens och övriga handlingar som är nödvändiga för att den revision som avses i artikel 159.1 ska kunna genomföras fullständigt.
Den information som avses i led b i första stycket får endast begäras av revisionsrätten.
3. Revisionsrätten ska ha befogenhet att kontrollera de handlingar som rör unionens inkomster och utgifter och som finns vid institutionernas avdelningar, särskilt vid de avdelningar som ansvarar för beslut om sådana inkomster och utgifter, vid de organ som förvaltar inkomster och utgifter för unionens räkning samt hos de fysiska och juridiska personer som tagit emot betalningar ur budgeten.
4. Uppgiften att fastställa om inkomsterna och utgifterna varit lagliga och korrekta och att kontrollera att den ekonomiska förvaltningen har varit sund ska även omfatta användningen av de medel från unionen som organ utanför institutionerna har tagit emot som stöd.
5. All unionsfinansiering till mottagare utanför institutionerna ska förutsätta ett skriftligt godkännande från dessa mottagare eller, om sådant godkännande ej föreligger, från den som genomför åtgärden på entreprenad eller underentreprenad om att revisionsrätten får utföra kontroller av hur beviljade medel används.
6. Kommissionen ska till revisionsrätten överlämna alla uppgifter om upp- och utlåningsverksamheten, om revisionsrätten begär detta.
7. Användning av integrerade datorsystem i förvaltningen får inte begränsa revisionsrättens tillgång till styrkande dokument.
Artikel 162
Revisionsrättens årsrapport
1. Revisionsrätten skall senast den 30 juni underrätta kommissionen och de berörda institutionerna om alla iakttagelser som den anser vara av sådan art att de bör tas upp i årsrapporten. Dessa iakttagelser ska behandlas konfidentiellt, och vara föremål för ett kontradiktoriskt förfarande. Varje institution ska sända sina svar till revisionsrätten senast den 15 oktober. Institutionerna, förutom kommissionen själv, ska samtidigt sända sina svar till kommissionen.
2. Årsrapporten ska innehålla en bedömning av huruvida den ekonomiska förvaltningen har varit sund.
3. Årsrapporten ska innehålla ett avsnitt för varje institution. Revisionsrätten får lägga till en sammanfattning eller iakttagelser av allmän art som den anser lämpliga.
Revisionsrätten ska vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att institutionernas svar på dess iakttagelser offentliggörs intill eller efter var och en av de iakttagelser som de hänför sig till.
4. Revisionsrätten ska senast den 15 november översända sin årsrapport tillsammans med institutionernas svar till de myndigheter som är behöriga att bevilja ansvarsfrihet och till övriga institutioner, och se till att rapporten och institutionernas svar offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.
5. Så snart revisionsrätten översänt sin årsrapport ska kommissionen omedelbart underrätta berörda medlemsstater om de iakttagelser i årsrapporten som avser förvaltningen av de medel som de ansvarar för enligt gällande bestämmelser.
Efter det att medlemsstaterna mottagit denna underrättelse ska de skicka sina svar till kommissionen inom 60 dagar. Kommissionen ska översända en sammanfattning av dessa uppgifter till revisionsrätten, Europaparlamentet och rådet före den 28 februari.
Artikel 163
Revisionsrättens särskilda rapporter
1. Revisionsrätten ska till den institution eller det organ som berörs översända de eventuella iakttagelser som enligt dess bedömning kan komma att tas upp i den särskilda rapporten. Dessa iakttagelser ska behandlas konfidentiellt, och vara föremål för ett kontradiktoriskt förfarande.
Den institution eller det organ som berörs ska ha två och en halv månad på sig för att underrätta revisionsrätten om sina svar på dessa iakttagelser.
Revisionsrätten ska under den följande månaden, efter att ha tagit emot svaren från den institution eller det organ som berörs, anta den särskilda rapporten i dess slutliga lydelse.
De särskilda rapporterna ska tillsammans med de berörda institutionernas eller organens svar utan dröjsmål översändas till Europaparlamentet och rådet, och var och en av dessa institutioner ska därefter, eventuellt tillsammans med kommissionen, besluta vilka åtgärder som ska vidtas som uppföljning av rapporten.
Revisionsrätten ska vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de berörda institutionernas och organens svar på dess iakttagelser offentliggörs tillsammans med den särskilda rapporten.
2. Om de yttranden som avses i artikel 287.4 andra stycket i EUF-fördraget inte berör lagförslag eller utkast som revisionsrätten har rådfrågats om inom ramen för lagstiftningsförfarandet, får revisionsrätten offentliggöra dem i Europeiska unionens officiella tidning. Revisionsrätten ska fatta beslut om offentliggörande efter samråd med den institution som begärde yttrandet eller som berörs av det. Yttranden som offentliggörs ska åtföljas av eventuella kommentarer från de berörda institutionerna.
KAPITEL 2
Beviljande av ansvarsfrihet
Artikel 164
Tidtabell för förfarandet för att bevilja ansvarsfrihet
1. Europaparlamentet ska före den 15 maj år n+2, på rekommendation av rådet som ska fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet, bevilja kommissionen ansvarsfrihet beträffande budgetens genomförande år n.
2. Om det datum som anges i punkt 1 inte kan hållas ska Europaparlamentet eller rådet underrätta kommissionen om orsakerna till att beslutet har skjutits upp.
3. Om Europaparlamentet skjuter upp beslutet om beviljande av ansvarsfrihet ska kommissionen så fort som möjligt vidta åtgärder för att underlätta att hindren för detta beslut undanröjs.
Artikel 165
Förfarande för att bevilja ansvarsfrihet
1. Beslutet om ansvarsfrihet ska omfatta räkenskaperna över unionens samtliga inkomster och utgifter, det saldo som uppstår samt unionens tillgångar och skulder enligt balansräkningen.
2. För att kunna fatta beslut om ansvarsfrihet ska Europaparlamentet, efter rådet, granska de räkenskaper och redovisningar och den utvärderingsrapport som avses i artikel 318 i EUF-fördraget. Europaparlamentet ska också granska revisionsrättens årsrapport åtföljd av de granskade institutionernas svar, och revisionsrättens särskilda rapporter som är av betydelse för det berörda budgetåret samt dess förklaring om räkenskapernas tillförlitlighet och de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet.
3. Kommissionen ska på Europaparlamentets begäran lägga fram alla uppgifter som behövs för att förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet för det berörda budgetåret ska fungera väl, i enlighet med artikel 319 i EUF-fördraget.
Artikel 166
Uppföljning
1. I enlighet med artikel 319 i EUF-fördraget och artikel 106a i Euratomfördraget, ska kommissionen och övriga institutioner vidta alla nödvändiga åtgärder för att rätta sig efter iakttagelserna i Europaparlamentets beslut om ansvarsfrihet samt de kommentarer som är fogade till den rekommendation om ansvarsfrihet som antas av rådet.
2. På Europaparlamentets eller rådets begäran ska institutionerna rapportera om de åtgärder som vidtagits till följd av dessa iakttagelser och kommentarer, och särskilt om de instruktioner som utfärdats för de avdelningar som ansvarar för budgetens genomförande. Medlemsstaterna ska samarbeta med kommissionen genom att rapportera om de åtgärder de vidtagit till följd av iakttagelserna, så att kommissionen kan ta hänsyn till dem i sin egen rapport. Institutionernas rapporter ska också överlämnas till revisionsrätten.
Artikel 167
Särskilda bestämmelser för utrikestjänsten
Utrikestjänsten ska omfattas av förfarandena i artikel 319 i EUF-fördraget och i artiklarna 164, 165 och 166 i denna förordning. Utrikestjänsten ska till fullo samarbeta med de institutioner som medverkar i förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet, och vid behov tillhandahålla all nödvändig tilläggsinformation, även genom att närvara vid de relevanta organens sammanträden.
DEL 2
SÄRSKILDA BESTÄMMELSER
AVDELNING I
EUROPEISKA GARANTIFONDEN FÖR JORDBRUKET
Artikel 168
Särskilda bestämmelser för Europeiska garantifonden för jordbruket
1. Delarna I och III ska, om inte annat anges i denna avdelning, tillämpas på utgifter som effektueras genom de myndigheter och organ som avses i de regler som gäller Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ), samt på denna fonds inkomster.
2. Åtgärder som förvaltas direkt av kommissionen ska genomföras i enlighet med reglerna i del I och III.
Artikel 169
Åtaganden av EGFJ-anslag
1. EGFJ-anslag ska för varje budgetår bestå av icke-differentierade anslag, utom när det gäller de utgifter som avses i artikel 3.2 i förordning (EG) nr 1290/2005, vilka kommer att finansieras via differentierade anslag.
2. Överförda anslag som inte förbrukats vid utgången av budgetåret ska förfalla.
3. Anslag för åtgärder som avses i artikel 3.1 i förordning (EG) nr 1290/2005 och som inte blivit föremål för några åtaganden får endast överföras till det påföljande budgetåret.
Sådana överföringar får inte överstiga 2 % av de ursprungliga anslagen, och får inte heller överstiga beloppet för den minskning av direktstödet som avses i artikel 11 i rådets förordning nr 73/2009 av den 19 januari 2009 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom den gemensamma jordbrukspolitiken och om upprättande av vissa stödsystem för jordbrukare (24) och som tillämpades det närmast föregående budgetåret.
De anslag som överförs mellan budgetår får bara användas under de budgetrubriker som täcker de åtgärder som avses i artikel 3.1 c i förordning (EG) nr 1290/2005.
Sådana överföringen får endast användas för att finansiera en tilläggsbetalning till de slutmottagare vars direktstöd minskat föregående budgetår i enlighet med artikel 11 i förordning (EG) nr 73/2009.
Kommissionen ska besluta om överföringen senast den 15 februari det budgetår till vilket anslagen ska överföras och underrätta Europaparlamentet och rådet om beslutet.
Artikel 170
Övergripande preliminära åtaganden mot EGFJ-anslag
1. Kommissionen ska betala tillbaka de EGFJ-utgifter som medlemsstaterna ådragit sig.
2. Kommissionens beslut som fastställer återbetalningsbeloppen för dessa utgifter ska utgöra övergripande preliminära åtaganden, inom ramarna för de totala anslag som tagits upp för EGFJ.
3. I fråga om de löpande förvaltningsutgifterna för EGFJ får, från och med den 15 november under budgetåret, förhandsåtaganden göras som belastar anslagen för det påföljande budgetåret. Sådana åtaganden får emellertid inte uppgå till mer än tre fjärdedelar av de totala motsvarande anslagen för budgetåret. De får endast gälla utgifter för vilka denna princip är fastställd i en befintlig grundläggande akt.
Artikel 171
Tidsplan och frister för budgetmässiga åtaganden avseende EGFJ
1. Utgifter som effektueras av de myndigheter och organ som avses i de regler som gäller EGFJ ska, inom två månader efter mottagandet av de redovisningar som medlemsstaten i fråga översänt, bli föremål för åtaganden per kapitel, artikel och punkt. Efter det att denna tidsfrist på två månader löpt ut får sådana åtaganden ske så snart som ett förfarande för överföring av anslag är nödvändigt i anknytning till budgetrubrikerna i fråga. Betalningen ska bokföras inom samma tvåmånadersfrist, utom i de fall då medlemsstaten ännu inte effektuerat sin betalning eller om det råder osäkerhet om huruvida utgiften är bidragsberättigande.
De åtaganden som avses i första stycket ska dras från det övergripande preliminära åtagande som avses i artikel 170.
2. Om övergripande preliminära åtaganden som gjorts ett budgetår fortfarande inte lett till enskilda åtaganden mot rubriker i kontoplanen den 1 februari påföljande budgetår, ska motsvarande övergripande åtaganden för det berörda budgetåret dras tillbaka.
3. Punkterna 1 och 2 ska gälla med förbehåll för granskning och godkännande av räkenskaperna.
Artikel 172
Bokföring av EGFJ-utgifter
I budgeträkenskaperna ska utgifter bokföringsmässigt hänföras till ett budgetår på grundval av de återbetalningar från kommissionen till medlemsstaterna som gjorts senast den 31 december det budgetåret, förutsatt att betalningsordern är räkenskapsföraren tillhanda senast den 31 januari påföljande budgetår.
Artikel 173
Överföring av EGFJ-anslag
1. Om kommissionen överför anslag med tillämpning av artikel 26.1 ska den fatta sitt beslut senast den 31 januari det påföljande budgetåret, och därvid underrätta Europaparlamentet och rådet i enlighet med artikel 26.1.
2. I andra fall än de som avses i punkt 1 ska kommissionen lägga fram sina förslag till anslagsöverföringar för Europaparlamentet och rådet senast den 10 januari det påföljande budgetåret.
Europaparlamentet och rådet ska fatta beslut om sådana överföringar enligt förfarandet i artikel 27, men vid tillämpningen av den här artikeln ska tidsfristen vara tre veckor.
Artikel 174
Inkomster avsatta för särskilda ändamål inom ramen för EGFJ
1. Inkomster som avsätts för särskilda ändamål enligt denna avdelning ska avsättas på grundval av inkomsternas ursprung i enlighet med artikel 21.3.
2 Resultatet av de beslut som avses i artikel 30 i förordning nr 1290/2005 ska införas i en enda artikel i budgeten.
AVDELNING II
STRUKTURFONDERNA, SAMMANHÅLLNINGSFONDEN, EUROPEISKA FISKERIFONDEN, EUROPEISKA JORDBRUKSFONDEN FÖR LANDSBYGDSUTVECKLING SAMT FONDER INOM OMRÅDET MED FRIHET, SÄKERHET OCH RÄTTVISA SOM FÖRVALTAS GENOM DELAD FÖRVALTNING
Artikel 175
Särskilda bestämmelser
1. Delarna I och III ska tillämpas på utgifter som effektueras genom de myndigheter och organ som avses i rådets förordning (EG) nr 1698/2005 av den 20 september 2005 om stöd för landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU) (25), Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1080/2006 av den 5 juli 2006 avseende Europeiska regionala utvecklingsfonden (26), Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1081/2006 av den 5 juli 2006 avseende Europeiska socialfonden (27), rådets förordning (EG) nr 1083/2006 av den 11 juli 2006 om allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden och Sammanhållningsfonden (28), rådets förordning (EG) nr 1084/2006 av den 11 juli 2006 om inrättande av Sammanhållningsfonden (29) och rådets förordning (EG) nr 1198/2006 av den 27 juli 2006 om Europeiska fiskerifonden (30); de ska också tillämpas på fonder inom området med frihet, säkerhet och rättvisa, inbegripet fonderna inom programmet ”Solidaritet och hantering av migrationsströmmar”, som förvaltas genom delad förvaltning enligt artikel 59 (nedan kallade fonderna), samt på deras inkomster, med förbehåll för de undantag som anges i denna avdelning.
2. De åtgärder som förvaltas direkt av kommissionen ska också genomföras enligt reglerna i del I och III.
Artikel 176
Respekt för nivån på tilldelade åtagandebemyndiganden
Europaparlamentet och rådet ska respektera den nivå för åtagandebemyndiganden som fastställs i de berörda grundläggande akterna för strukturåtgärder, landsbygdens utveckling och Europeiska fiskerifonden.
Artikel 177
Utbetalning av bidrag, mellanliggande betalningar och återbetalningar
1. Kommissionens utbetalningar av finansiella bidrag från fonderna ska effektueras enligt de förordningar som avses i artikel 175.
2. Betalningsfristen för kommissionens mellanliggande betalningar ska fastställas enligt de förordningar som avses i artikel 175.
3. I enlighet med de förordningar som avses i artikel 175 får fullständiga eller delvisa återbetalningar av förfinansiering för en viss åtgärd inte leda till att fondernas samlade bidrag till åtgärden i fråga minskar.
De belopp som återbetalas ska utgöra interna inkomster avsedda för särskilda ändamål i enlighet med artikel 21.3 c.
Medlemsstaternas behandling av återbetalningar och dess effekter på de finansiella bidragen från fonderna ska fastställas enligt förordningarna i artikel 175.
4. Genom undantag från artikel 14 får åtagandebemyndiganden som härrör från återbetalning av förfinansiering och som fortfarande är disponibla den 31 december överföras till följande budgetår till dess att programmet avslutas, och får utnyttjas där så krävs och förutsatt att inga andra åtagandebemyndiganden längre är disponibla.
5. I budgeträkenskaperna ska utgifter bokföringsmässigt hänföras till ett budgetår på grundval av de återbetalningar från kommissionen till medlemsstaterna som gjorts senast den 31 december det budgetåret, inbegripet utgifter som betalats ut fram till den 31 januari följande budgetår till följd av betalningsbemyndiganden som gjorts tillgängliga undermånaden efter de överföringar som avses i artikel 179.
Artikel 178
Tillbakadragande av anslag
1. Enligt de förordningar som avses i artikel 175 ska kommissionen på eget initiativ dra tillbaka anslag för redan gjorda åtaganden.
2. De anslag som på så sätt dragits tillbaka får göras tillgängliga på nytt om kommissionen har begått ett uppenbart fel som den själv bär ansvaret för.
Kommissionen ska därför senast den 15 februari under det löpande budgetåret granska de fall där anslag dragits tillbaka under det föregående budgetåret för att avgöra om motsvarande anslag vid behov ska göras disponibla på nytt.
Artikel 179
Överföring av anslag
1. Kommissionen får - utom när det gäller Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling - överföra de driftsutgifter som anges i denna avdelning mellan olika avdelningar, förutsatt att det rör sig om anslag för samma ändamål i den mening som avses i de förordningar som avses i artikel 175, eller som gäller utgifter för tekniskt bistånd. Kommissionen ska fatta sina beslut senast den 31 januari det påföljande budgetåret.
2. I andra fall än de som avses i punkt 1 får kommissionen lägga fram förslag till överföringar av betalningsbemyndiganden till fonderna för Europaparlamentet och rådet senast den 10 januari det påföljande budgetåret. Överföring av budgetbemyndiganden får ske från varje punkt i budgeten. Europaparlamentet och rådet ska fatta beslut om sådana överföringar enligt förfarandet i artikel 27, men vid tillämpning av den här artikeln ska tidsfristen vara tre veckor.
3. Om överföringen inte godkänns eller bara delvis godkänns av Europaparlamentet och rådet, ska den motsvarande delen av de utgifter som avses i artikel 177.5 belasta betalningsbemyndigandena för det påföljande budgetåret.
Artikel 180
Förvaltning, urval och revision
Urval, förvaltning och revision av projekt ska följa de förordningar som avses i artikel 175.
AVDELNING III
FORSKNING
Artikel 181
Medel till forskning
1. Del I och III ska tillämpas på anslag till forskning och teknisk utveckling, med förbehåll för de undantag som anges i denna avdelning.
Dessa anslag ska antingen tas upp i någon av avdelningarna i budgeten avseende politikområden för "indirekt forskning" och "direkt forskning" eller i ett kapitel för forskning som är infört i en annan avdelning.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för olika typer av forskningsverksamheter.
2. Inkomster från den kol- och stålforskningsfond som inrättas genom protokoll nr 37 om de ekonomiska följderna av att EKSG-fördraget upphört att gälla och om Kol- och stålforskningsfonden, fogat till EUF-fördraget, ska anses som inkomster avsatta för särskilda ändamål i den mening som avses i artikel 21. De åtagandebemyndiganden som härrör från dessa inkomster ska göras tillgängliga så snart som beloppen kunnat beräknas och betalningsbemyndigandena så snart som inkomsten har uppburits.
3. Vad gäller de driftsutgifter som avses i denna avdelning får kommissionen överföra anslag mellan olika avdelningar i budgeten under förutsättning att det gäller anslag som används för samma ändamål.
4. De experter som avlönas genom anslag för forskning och teknisk utveckling ska väljas ut enligt de förfaranden som fastställs av Europaparlamentet och rådet när varje ramprogram för forskning antas eller enligt motsvarande regler för deltagande för företag, forskningcentra och universitet.
Artikel 182
Åtagande av forskningsmedel
1. De åtagandebemyndiganden som motsvarar de belopp i åtaganden som dragits tillbaka till följd av att de forskningsprojekt som anslagen var avsatta för inte genomförts eller bara delvis genomförts får, undantagsvis och i vederbörligen underbyggda fall, göras tillgängliga på nytt när detta är av avgörande betydelse för genomförandet av det ursprungligen planerade programmet, och under förutsättning att det berörda budgetårets (år n) anslag är otillräckliga för detta ändamål.
2. Vid tillämpningen av punkt 1 ska kommissionen i början av varje budgetår gå igenom de fall där ett åtagande dragits tillbaka under föregående budgetår (år n-1) och utifrån gällande krav bedöma behoven av att på nytt göra anslag disponibla.
På grundval av denna bedömning får kommissionen sedan lägga fram de förslag den finner lämpliga till Europaparlamentet och rådet senast den 15 februari varje budgetår, och för varje enskild post motivera varför dessa anslag bör göras disponibla på nytt.
3. Europaparlamentet och rådet ska fatta beslut om kommissionens förslag inom sex veckor. Om inget beslut har fattats inom denna tid ska förslagen anses vara godkända.
Beloppet för de åtagandebemyndiganden som görs disponibla på nytt år n får aldrig överstiga 25 % av det sammanlagda belopp i åtaganden som dragits tillbaka under samma budgetrubrik år n-1.
4. Åtagandebemyndiganden som gjorts disponibla på nytt får inte överföras till påföljande budgetår.
De rättsliga åtaganden som motsvarar de åtagandebemyndiganden som gjorts disponibla på nytt ska ingås senast den 31 december år n.
I slutet av år n ska det ännu outnyttjade saldot av de åtagandebemyndiganden som gjorts disponibla på nytt definitivt dras tillbaka av den behöriga utanordnaren.
Artikel 183
Gemensamma forskningscentrumet
1. Anslag till gemensamma forskningscentrumet kan tas upp i budgeten under andra avdelningar eller kapitel än de som avses i artikel 181.1 om de avser centrumets deltagande i upphandlings- eller bidragsförfaranden enligt del I avdelningarna V och VI som helt eller delvis finansieras genom budgeten.
Vid deltagande i upphandlings- eller bidragsförfaranden ska gemensamma forskningscentrumet betraktas som en juridisk person inrättad av en medlemsstat.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för gemensamma forskningscentrumet.
2. Anslag för följande ska likställas med inkomster avsatta för särskilda ändamål enligt artikel 21.2:
a)
bidrags- och upphandlingsförfaranden som gemensamma forskningscentrumet deltar i,
b)
Gemensamma forskningscentrumets verksamhet för tredje mans räkning, eller
c)
tjänster av teknisk eller vetenskaplig natur inom ramen för administrativa överenskommelser med övriga institutioner eller med kommissionens övriga avdelningar,
De åtagandebemyndiganden som inkomster enligt leden a och c i första stycket medför ska vara tillgängliga så snart fordran har beräknats.
Anslag för verksamhet som avses i led c i första stycket och som inte har utnyttjats inom fem år ska förfalla.
3. Utnyttjandet av sådana anslag ska framgå av en analytisk redovisning som utgör en del av sammanställningen över resultatet av budgetgenomförandet, indelat efter kategori av åtgärder som det avser; de ska redovisas åtskilt från de inkomster som härstammar från tredje man (i offentlig eller privat sektor) liksom från inkomster från andra tjänster som kommissionen utför för tredje mans räkning.
4. När gemensamma forskningscentrumet deltar i bidrags- eller upphandlingsförfaranden enligt punkt 1 i denna artikel ska det inte omfattas av bestämmelserna i artiklarna 106, 107.1 b och c, 108, 109, 131.4 och 131.5 om uteslutningskriterier och sanktioner i samband med upphandlingar och bidrag.
Gemensamma forskningscentrumet ska också antas uppfylla kraven på ekonomisk och finansiell kapacitet.
Gemensamma forskningscentrumet ska inte omfattas av kraven på att ställa säkerhet enligt artiklarna 115 och 134.
5. Reglerna för offentlig upphandling i del I avdelning V ska inte tillämpas på gemensamma forskningscentrumet när det genomför verksamhet för tredje mans räkning.
6. Inom den avdelning i budgeten som rör ”direkt forskning” inom forskningspolitiken får kommissionen, med avvikelse från artikel 26, göra överföringar mellan kapitel med upp till 15 % av anslagen från den budgetrubrik varifrån överföringen görs.
AVDELNING IV
EXTERNA ÅTGÄRDER
KAPITEL 1
Allmänna bestämmelser
Artikel 184
Externa åtgärder
1. Reglerna i del I och III ska tillämpas på de externa åtgärder som finansieras genom budgeten, om inte annat anges i denna avdelning.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för åtgärder som får finansieras under externa åtgärder.
2. Kommissionen ska ansvara för användningen av de anslag som avses i punkt 1, antingen
a)
inom ramen för stöd som kommissionen beviljat självständigt, eller
b)
i partnerskap med ett tredjeland enligt artikel 58.1 c led i genom undertecknande av en finansieringsöverenskommelse.
3. Om externa åtgärder samfinansieras genom både anslag införda i budgeten och sådana externa inkomster avsatta för särskilda ändamål som avses i artikel 21.2 b, ska medel som inte förbrukats vid utgången av kontraktsperioden som avses i artikel 189.2, återbetalas proportionellt för den relevanta åtgärden och med avdrag för ett enhetsbelopp som motsvarar utgifter för revision, utvärdering och oförutsedda händelser, för vilka åtaganden kan ingås vid en senare tidpunkt.
4. Artikel 90.4 andra stycket ska inte tillämpas för de åtgärder som avses i denna avdelning.
För bidrag vid direkt förvaltning på mer än 5 000 000 EUR som finansierar externa åtgärder, får högst två förfinansieringsbetalningar förbli oavräknade under åtgärdens varaktighet.
KAPITEL 2
Genomförandet av åtgärderna
Avsnitt 1
Allmänna bestämmelser
Artikel 185
Genomförande av externa åtgärder
De åtgärder som omfattas av denna avdelning får antingen genomföras direkt av kommissionen enligt artikel 58.1 a, genom delad förvaltning enligt artikel 58.1 b eller indirekt genom sådana enheter eller personer som anförtrotts uppgifter enligt artikel 58.1 c i enlighet med relevanta bestämmelser i artiklarna 58-63. Anslagen till externa åtgärder får sammanslås med medel som härrör från andra källor för att uppfylla ett gemensamt mål.
Avsnitt 2
Budgetstöd och förvaltningsfonder för flera givare
Artikel 186
Utnyttjande av budgetstöd
1. Kommissionen får använda sig av budgetstöd till ett mottagande tredjeland, förutsatt att detta fastställts i de relevanta grundläggande akterna, om det landets förvaltning av de offentliga finanserna är tillräckligt öppen, tillförlitlig och effektiv.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för användning av budgetstöd och för mottagarnas skyldigheter.
2. I det finansieringsbeslut som avses i artikel 84 ska det anges mål för och förväntade resultat av tillhandahållandet av budgetstöd till ett mottagande tredjeland. Utbetalningen av unionsbidraget ska grundas på uppfyllandet av de villkor som avses i punkt 1, bland annat en förbättring av förvaltningen av de offentliga finanserna, och på klara och objektiva resultatindikatorer som utgör grunden för att mäta framsteg över tiden inom respektive sektor.
3. Kommissionen ska i motsvarande finansieringsöverenskommelser, som ingåtts i enlighet med artikel 184.2 b, införa lämpliga bestämmelser enligt vilka det mottagande tredjelandet förbinder sig att omgående återbetala alla eller delar av de relevanta verksamhetskostnaderna, i det fall att det konstateras att utbetalningen av de berörda unionsmedlen har varit behäftad med allvarliga oriktigheter som kan tillskrivas det landet.
För att handlägga den återbetalning som avses i första stycket får artikel 80.1 andra stycket tillämpas.
4. Kommissionen ska i mottagande tredjeländer främja utvecklingen av parlamentarisk kontroll- och revisionskapacitet samt ökad öppenhet och allmän tillgång till information.
Artikel 187
Unionsförvaltningsfonder för externa åtgärder
1. För katastrofinsatser, insatser efter katastrofsituationer och tematiska insatser får kommissionen ingå en överenskommelse med andra givare om inrättande av förvaltningsfonder. Målen för varje förvaltningsfond ska anges i den handling genom vilken fonden inrättas.
2. Unionsförvaltningsfonder ska genomföras i enlighet med principerna om sund ekonomisk förvaltning, öppenhet, proportionalitet, icke-diskriminering och likabehandling samt i överensstämmelse med de särskilda mål som fastställts i varje konstituerande akt.
Unionsförvaltningsfonder ska genomföras direkt av kommissionen enligt artikel 58.1 a, med undantag för unionsförvaltningsfonder för katastrofinsatser och insatser efter katastrofsituationer, som också kan genomföras indirekt genom att budgetgenomförandeuppgifter anförtros de enheter som avses i artikel 58.1 c led i, ii, v och vi.
3. Unionsförvaltningsfonder ska uppfylla följande villkor:
a)
Det finns ett mervärde i unionens intervention, vilket betyder att förvaltningsfonderna ska inrättas och genomföras på unionsnivå endast om målen, i synnerhet på grund av deras omfattning eller potentiella verkningar, bättre kan uppnås på unionsnivå än på nationell nivå.
b)
Unionsförvaltningsfonder ska skapa politisk synlighet för unionen och förvaltningsfördelar samt bättre unionskontroll av risker och utbetalningar av unionens och andra givares bidrag. De bör inte skapas om de bara duplicerar andra existerande finansieringskanaler eller liknande instrument utan att bidra med något nytt.
4. För varje unionsförvaltningsfond ska det tillsättas en styrelse med kommissionens företrädare som ordförande för att se till att givarna och - i egenskap av observatörer - de övriga icke bidragande medlemsstaterna är företrädda och för att besluta om användningen av medlen.
5. Unionsförvaltningsfonderna ska inrättas för en begränsad period, som ska anges i den konstituerande akten. Perioden får förlängas genom beslut av kommissionen, på begäran av styrelsen för den berörda förvaltningsfonden.
Europaparlamentet och/eller rådet får anmoda kommissionen att avbryta anslagen till en förvaltningsfond eller revidera den konstituerande akten i syfte att vid behov avskaffa förvaltningsfonden. I så fall ska eventuella återstående medel proportionellt återgå till unionsbudgeten som allmän inkomst och till de bidragande medlemsstaterna och andra givare.
6. Unionens och övriga givares bidrag ska sättas in på ett särskilt bankkonto. Unionens bidrag ska överföras till detta konto på grundval av betalningsansökningar som är vederbörligen motiverade med betalningsprognoser och där hänsyn tas till tillgängliga saldon på kontot och det resulterande behovet av ytterligare betalningar. Betalningsprognoserna ska tillhandahållas varje år eller vid behov varje halvår.
Bidrag ska inte ingå i budgeten och ska förvaltas av kommissionen på den delegerade utanordnarens ansvar.
Kommissionens räkenskapsförare ska vara räkenskapsförare även för unionsförvaltningsfonder. Han eller hon ska ansvara för att fastställa redovisningsförfaranden och en kontoplan som ska vara gemensamma för alla unionsförvaltningsfonder.
Kommissionens internrevisor och revisionsrätten ska ha samma befogenheter i förhållande till förvaltningsfonder som till kommissionens övriga verksamhet.
Det särskilda bankkontot för förvaltningsfonden ska öppnas och avslutas av räkenskapsföraren.
Kommissionen ska se till att räkenskapsförarens och utanordnarens roller hålls strikt åtskilda.
Åtaganden och betalningar ska skötas av aktörer inom kommissionens budgetförvaltning, enligt vad som fastställts i del I avdelning IV kapitel 3.
7. Kommissionen ska ha rätt att ta i anspråk högst 5 % av de belopp som sammanförs i en förvaltningsfond för att täcka sina administrationskostnader från de år då de bidrag som avses i punkt 6 har börjat användas. Under den period som förvaltningsfonden är i funktion ska sådana avgifter för administration likställas med inkomster avsatta för särskilda ändamål i den mening som avses i artikel 21.2 b.
Räkenskapsföraren ska handlägga krav på återbetalning av medel i samband med åtgärder som finansieras av förvaltningsfonden. Inkomster från belopp som betalas in till följd av sådana betalningskrav ska återföras till förvaltningsfondens särskilda bankkonto. Annullering eller avskrivning av ett återbetalningskrav ska ske enligt reglerna i artikel 80.
8. Kommissionen ska överlämna sitt utkast till beslut om inrättande, förlängning och avskaffande av en unionsförvaltningsfond till den behöriga kommitté som föreskrivs i den grundläggande akt enligt vilken unionens bidrag till unionsförvaltningsfonden tillhandhålls.
9. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för förvaltning, rapportering och styrning av förvaltningsfonder för externa åtgärder.
10. Kommissionen ska varje år överlämna en heltäckande och detaljerad rapport till Europaparlamentet och rådet om den verksamhet som stöds genom unionsförvaltningsfonder, om deras genomförande och resultat och om deras redovisning. Kommissionen ska foga sin rapport till den sammanfattning av årsrapporterna som avses i artikel 66.9 tredje stycket.
Avsnitt 3
Andra förvaltningsformer
Artikel 188
Indirekt förvaltning av externa åtgärder
1. Åtgärder som genomförs genom indirekt förvaltning i enlighet med artikel 58.1 c ska kontrolleras av kommissionen eller av unionens delegationer i enlighet med artikel 56.2. Detta ska ske antingen genom godkännande i förväg, efterhandskontroll eller genom ett kombinerat förfarande av båda.
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för genomförandet av externa åtgärder genom indirekt förvaltning.
Artikel 189
Finansieringsöverenskommelser i samband med genomförande av externa åtgärder
1. Externa åtgärder som genomförs ska ge upphov till en eller flera av följande handlingar:
a)
En finansieringsöverenskommelse mellan kommissionen och en enhet eller person som avses i artikel 185.
b)
Ett avtal eller en bidragsöverenskommelse mellan kommissionen och fysiska eller juridiska personer som ansvarar för att genomföra åtgärderna.
Villkoren för beviljande av bistånd till tredjeland ska fastställas i det instrument med vars hjälp de finansieringsöverenskommelser eller avtal eller bidragsöverenskommelser som anges i led a och b i första stycket ska förvaltas.
2. Finansieringsöverenskommelser med de enheter som avses i led a i punkt 1 första stycket ska ingås senast den 31 december år n+1, där år n är det år då det budgetmässiga åtagandet ingås.
Den period under vilken de enheter som avses i led a i punkt 1 första stycket ska ingå alla enskilda avtal och bidragsöverenskommelser genom vilka åtgärden ska genomföras ska fastställas i dessa finansieringsöverenskommelser. Denna period får inte överstiga tre år räknat från det datum då finansieringsöverenskommelsen ingicks, utom
a)
i fråga om åtgärder som finansieras av flera givare,
b)
vid enskilda avtal som gäller revision eller utvärdering,
c)
under följande exceptionella omständigheter:
i)
Om tilläggsavtal läggs till redan ingångna avtal.
ii)
Om enskilda avtal ska ingås som en följd av att befintliga avtal sagts upp i förtid.
iii)
Om den enhet som anförtrotts uppgiften ska bytas ut mot en annan.
3. Punkt 2 ska i följande fall inte tillämpas på fleråriga program som genomförs genom delade åtaganden:
a)
Instrumentet för stöd inför anslutningen.
b)
Europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet.
I dessa fall ska kommissionen automatiskt frigöra anslagen enligt gällande sektorspecifika regler.
4. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för finansieringsöverenskommelser om genomförande av externa åtgärder.
KAPITEL 3
Offentlig upphandling
Artikel 190
Offentlig upphandling inom området för externa åtgärder
1. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för offentlig upphandling inom området för externa åtgärder.
2. Bestämmelserna i del I i avdelning V i kapitel 1 om allmänna bestämmelser för tilldelning av kontrakt ska även tillämpas på den upphandling som omfattas av denna avdelning, med förbehåll för de särskilda bestämmelser om tröskelvärden och förfaranden för upphandling i tredje land som anges i de delegerade akter som antagits enligt denna förordning. Med upphandlande myndigheter avses i detta kapitel
a)
kommissionen i en eller flera tredjeländers namn och för deras räkning,
b)
enheter och personer som avses i artikel 185 och som anförtrotts motsvarande uppgifter som ingår i budgetgenomförandet.
3. Upphandlingsförfarandena ska fastställas i de finansieringsöverenskommelser som anges i artikel 189.
4. Bestämmelserna i detta kapitel ska inte tillämpas på åtgärder som omfattas av grundläggande sektorsspecifika akter som avser insatser i krissituationer, civilskyddsinsatser och humanitära insatser.
Artikel 191
Regler för deltagande i anbudsförfaranden
1. Deltagande i anbudsförfaranden ska vara öppet på lika villkor för alla fysiska och juridiska personer som omfattas av tillämpningen av fördragen och på alla övriga fysiska och juridiska personer i enlighet med de särskilda bestämmelserna i de grundläggande akter som reglerar det berörda samarbetet.
2. I de fall som anges i artikel 54.2 kan det, under exceptionella omständigheter som vederbörligen motiveras av den behöriga utanordnaren, beslutas att även medborgare i tredjeländer utöver dem som anges i punkt 1 får delta i anbudsförfarandet.
3. När det gäller tillämpningen av en överenskommelse om att för upphandling öppna de varu- och tjänstemarknader där unionen deltar, ska de marknader som finansieras genom budgeten även öppnas för medborgare i andra tredjeländer än de som avses i punkterna 1 och 2 på de villkor som anges i överenskommelsen.
4. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för deltagande i anbudsförfaranden.
KAPITEL 4
Bidrag
Artikel 192
Finansiering av en extern åtgärd i sin helhet
En åtgärd får finansieras i sin helhet genom unionsbudgeten endast om detta visar sig nödvändigt för att åtgärden ska kunna genomföras.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för finansiering av en extern åtgärd i sin helhet.
Artikel 193
Regler för bidrag i samband med externa åtgärder
De förfaranden för beviljande av bidrag som ska tillämpas när medel förvaltas indirekt av enheter som avses i artikel 185 ska fastställas i de överenskommelser som sluts mellan kommissionen och de berörda enheterna.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för förfaranden för beviljande av bidrag som ska tillämpas när medel förvaltas indirekt.
KAPITEL 5
Revision
Artikel 194
Unionens revision inom ramen för de externa åtgärderna
Det ska uttryckligen anges i alla överenskommelser mellan kommissionen och enheter som avses i artikel 185 samt i alla bidragsöverenskommelser och bidragsbeslut att kommissionen och revisionsrätten ska ha befogenhet att utföra revisioner av dokument och på plats hos alla de aktörer som tilldelats kontrakt samt hos de underentreprenörer som mottagit medel från unionen.
AVDELNING V
EUROPEISKA BYRÅER
Artikel 195
Europeiska byråer
1. Med europeiska byråer avses för tillämpningen av denna avdelning de administrativa strukturer som en eller flera institutioner inrättar för att utföra vissa uppgifter av övergripande karaktär.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för europeiska byråers ansvarsområden och institutionernas delegering av uppgifter till de europeiska byråerna.
2. Denna avdelning ska också tillämpas på Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf), med undantag för bestämmelserna i artiklarna 198, 199 och 200.
3. Del I och III ska tillämpas på driften av de europeiska byråerna, med förbehåll för undantagen i denna avdelning.
Artikel 196
Anslag till de europeiska byråerna
1. Anslagen till varje europeisk byrå, som ska tas upp som ett samlat belopp under en särskild budgetrubrik i kommissionens avsnitt i budgeten, ska preciseras i en bilaga till detta avsnitt.
Bilagan ska utformas som en inkomst- och utgiftsberäkning, indelad på samma sätt som budgetens avsnitt.
De anslag som tas upp i denna bilaga ska täcka de europeiska byråernas hela finansiella behov i samband med de uppgifter de utför för institutionerna.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för anslagen till europeiska byråer, inbegripet räkenskapsförarens delegering av vissa uppgifter, samt för likvida medel och bankkonton.
2. De europeiska byråernas tjänsteförteckningar ska utgöra en bilaga till kommissionens tjänsteförteckning.
3. Direktören för varje europeisk byrå ska fatta beslut om överföringar inom den bilaga som anges i punkt 1. Kommissionen ska underrätta Europaparlamentet och rådet om sådana överföringar.
4. De europeiska byråernas räkenskaper ska integreras i unionens räkenskaper enligt artikel 141.
Artikel 197
Utanordnare för de europeiska byråerna
Kommissionen ska i fråga om de anslag som är upptagna i den bilaga som gäller de europeiska byråerna delegera utanordnarens befogenheter till varje berörd europeisk byrås direktör, i enlighet med artikel 65.
Artikel 198
Räkenskaper för de europeiska interinstitutionella byråerna
1. Varje europeisk interinstitutionell byrå ska upprätta en kostnadsbokföring över sina utgifter som gör det möjligt att fastställa varje institutions andel av de utförda tjänsterna. Direktören för den berörda europeiska byrån ska efter godkännande från dess förvaltningskommitté fastställa kriterierna för denna bokföring.
2. Anmärkningarna till de särskilda budgetrubriker under vilka de olika europeiska interinstitutionella byråernas totala anslag tas upp ska visa en beräkning av kostnaderna för de tjänster de utför för var och en av institutionerna. Beräkningarna ska baseras på prognoserna i den kostnadsbokföring som avses i punkt 1.
3. Varje europeisk interinstitutionell byrå ska underrätta de berörda institutionerna om resultaten av denna kostnadsbokföring.
Artikel 199
Delegering av utanordnarens befogenheter till europeiska interinstitutionella byråer
1. Varje institution får, för förvaltningen av anslag i dess avsnitt i budgeten, delegera utanordnarens befogenheter till en direktör för en interinstitutionell europeisk byrå enligt gränserna och villkoren för delegering av befogenheter.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för delegering av utanordnarens befogenheter till en direktör för en europeisk interinstitutionell byrå.
2. Kommissionens internrevisor ska utöva alla befogenheter som anges i del I avdelning IV kapitel 9.
Artikel 200
Tjänster till tredje man
I de fall då en europeisk byrå utför tjänster åt tredje man mot betalning ska dess direktör, efter godkännande från förvaltningskommittén, fastställa särskilda bestämmelser som reglerar hur dessa tjänster ska utföras samt om hur de motsvarande räkenskaperna ska föras.
AVDELNING VI
ADMINISTRATIVA ANSLAG
Artikel 201
Allmänna bestämmelser
1. Del I och III ska tillämpas på administrativa anslag, om inte annat anges i denna avdelning.
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för tillämpningsområdet för administrativa anslag och hyresgarantier.
Artikel 202
Åtaganden
1. Löpande administrativa utgifter får från och med den 15 oktober varje år belasta anslagen för det påföljande budgetåret i form av förhandsåtaganden. Sådana åtaganden får emellertid inte överstiga en fjärdedel av de motsvarande totala anslag som Europaparlamentet och rådet beslutat om under motsvarande budgetrubrik för det innevarande budgetåret. Sådana åtaganden får inte gälla nya utgifter av ett slag som ännu inte principiellt godkänts i den senaste budgeten som antagits på normalt sätt.
2. Utgifter som enligt bestämmelser i lagar eller avtal, såsom hyror eller liknande, ska betalas i förskott får, för betalningar från och med den 1 december, belasta anslagen för det påföljande budgetåret. I dessa fall ska den gräns som anges i punkt 1 inte tillämpas.
Artikel 203
Särskilda bestämmelser för administrativa anslag
1. Administrativa anslag ska vara icke-differentierade anslag.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för särskilda administrativa anslag, inbegripet fastigheter och förskottsbetalningar till personal vid institutionerna.
2. Administrativa utgifter som följer av avtal som har en löptid som överstiger ett budgetår, antingen på grund av lokal praxis eller därför att de gäller leverans av utrustning, ska belasta budgeten för det budgetår under vilket de effektueras.
3. Varje institution ska senast den 1 juni varje år tillhandahålla Europaparlamentet och rådet ett arbetsdokument om sin fastighetspolitik där följande uppgifter ska ingå:
a)
För varje fastighet, utgifter och yta som täcks av anslagen under de motsvarande budgetposterna.
b)
Förväntad utveckling för den övergripande planeringen av ytor och lokaliseringar under de kommande åren, med en beskrivning av de fastighetsprojekt i planeringsfasen som redan är fastställda.
c)
Slutliga villkor och kostnader liksom relevant information om projektgenomförande av nya fastighetsprojekt som tidigare inlämnats till Europaparlamentet och rådet enligt det förfarande som fastställs i punkterna 4 och 5 och som inte ingår i föregående års arbetsdokument.
4. För fastighetsprojekt som kan få betydande ekonomiska konsekvenser för budgeten ska institutionen informera Europaparlamentet och rådet så tidigt som möjligt om den fastighetsyta som krävs och preliminär planering innan prospektering av den lokala marknaden äger rum i händelse av fastighetsavtal, eller innan anbudsförfarande inleds i händelse av byggnadsarbeten.
5. För fastighetsprojekt som kan få betydande ekonomiska konsekvenser för budgeten ska institutionen presentera fastighetsprojektet, inbegripet dess detaljerade uppskattade kostnader och dess finansiering, samt en förteckning över utkast till avtal som man avser använda, och begära godkännande från Europaparlamentet och rådet innan avtalen ingås. Om institutionen så begär, ska dokument i samband med fastighetsprojekt behandlas konfidentiellt.
Med undantag för force majeure ska Europaparlamentet och rådet överlägga om fastighetsprojektet inom fyra veckor från den dag då de två institutionerna mottog det.
Fastighetsprojektet ska anses vara godkänt vid utgången av denna fyraveckorsperiod, såvida inte Europaparlamentet eller rådet inom denna tidsperiod fattar ett beslut som går emot förslaget.
Om Europaparlamentet och/eller rådet inom denna fyraveckorsperiod framför vederbörligen motiverade tvivel, ska denna period förlängas en enda gång med två veckor.
Om Europaparlamentet eller rådet fattar ett beslut som går emot fastighetsprojektet, ska den berörda institutionen dra tillbaka förslaget och får då lägga fram ett nytt.
6. I händelse av force majeure får den information som föreskrivs i punkt 4 läggas fram tillsammans med fastighetsprojektet. Europaparlamentet och rådet ska överlägga om fastighetsprojektet inom två veckor från den dag då de två institutionerna mottog det. Fastighetsprojektet ska anses vara godkänt vid utgången av denna tvåveckorsperiod, såvida inte Europaparlamentet eller rådet inom denna tidsperiod fattar ett beslut som går emot förslaget.
7. Följande ska anses vara fastighetsprojekt som kan få betydande finansiella konsekvenser på budgeten:
i)
Förvärv av mark.
ii)
Förvärv, försäljning, strukturell renovering eller uppförande av fastigheter eller alla projekt som kombinerar dessa delar och som ska genomföras inom samma tidsram, vars kostnad uppgår till mer än 3 000 000 EUR.
iii)
Alla nya fastighetsavtal (inbegripet nyttjanderätt, långtidshyra och förnyelse av befintliga fastighetsavtal under mindre fördelaktiga villkor) som inte täcks av led ii med årliga kostnader på åtminstone 750 000 EUR.
iv)
Utökning eller förnyelse av befintliga fastighetsavtal (inbegripet nyttjanderätt och långtidshyra) under samma eller mer fördelaktiga villkor, med årliga kostnader på åtminstone 3 000 000 EUR.
Denna punkt ska också tillämpas på fastighetsprojekt av interinstitutionell art samt på unionsdelegationerna.
8. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 17 får projekt för fastighetsförvärv finansieras genom ett lån, förutsatt att de på förhand godkänns av Europaparlamentet och rådet.
Lånen ska ingås och återbetalas i enlighet med principen om sund ekonomisk förvaltning och med vederbörligt beaktande av unionens bästa finansiella intresse.
När en institution föreslår att ett förvärv ska finansieras genom ett lån, ska den berörda institutionen, tillsammans med begäran om förhandsgodkännande, lägga fram en finansieringsplan där det särskilt specificeras maximalt finansieringsbelopp, finansieringsperiod, finansieringstyp, finansieringsvillkor och besparingar jämfört med andra typer av avtal.
Europaparlamentet och rådet ska överlägga om begäran om förhandsgodkännande inom fyra veckor, som kan förlängas en enda gång med två veckor, från den dag då de två institutionerna mottog den. Ett förvärv genom lån ska anses förkastat om Europaparlamentet och rådet inte uttryckligen godkänt det inom denna tidsfrist.
AVDELNING VII
EXPERTER
Artikel 204
Betalda experter
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för betalda externa experter, inbegripet ett särskilt förfarande för urvalet av fysiska personer för uppdrag som betalda externa experter, för att biträda institutionerna med att bedöma bidragsansökningar, projekt och anbud vid upphandling, samt för att bidra med yttranden och rådgivning i särskilda fall.
Sådana experter ska betalas med ett fast belopp som meddelats i förväg och väljas ut på grundval av sitt yrkeskunnande. Urvalet ska grundas på urvalskriterier som är förenliga med principerna om icke-diskriminering, likabehandling och uteslutande av intressekonflikt.
DEL III
SLUTBESTÄMMELSER OCH ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER
Artikel 205
Övergångsbestämmelser
1. Vad gäller de fonder som avses i artikel 175.1 för vilka de grundläggande akterna upphör att gälla före den 1 januari 2013, får anslag som på så sätt dragits tillbaka i enlighet med artikel 178 göras tillgängliga på nytt om kommissionen har begått ett uppenbart fel som den själv bär ansvaret för eller till följd av force majeure med betydande konsekvenser för genomförandet av de åtgärder som finansieras av fonderna i fråga.
2. För överföringar av anslag för driftsutgifter som anges i förordningarna (EG) nr 1260/1999, (EG) nr 1290/2005, (EG) nr 1080/2006, (EG) nr 1081/2006, (EG) nr 1083/2006, (EG) nr 1084/2006 och (EG) nr 1198/2006, och där utbetalningar från unionen fortfarande måste göras för att reglera unionens utestående finansiella åtaganden fram till avslutningen av stödet, får kommissionen göra överföringar från en avdelning till en annan, under förutsättning att de berörda anslagen avser samma mål eller unionsinitiativ eller tekniskt bistånd och nyskapande åtgärder och överförs till åtgärder av samma natur.
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på närmare bestämmelser för övergångsbestämmelser.
Artikel 206
Information till Europaparlamentet och rådet
Europaparlamentet och rådet ska ha rätt att ta del av alla relevanta upplysningar och förklaringar i budgetfrågor som tillhör deras respektive behörighet.
Artikel 207
Tröskelvärden och belopp
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 210 med avseende på alla tröskelvärden och belopp som fastställs i denna förordning, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 118.
Artikel 208
Rambudgetförordning för organ som inrättas på grundval av EUF-fördraget och Euratomfördraget
1. Kommissionen ska ges befogenhet att anta en rambudgetförordning genom en delegerad akt enligt artikel 210 för de organ som inrättas på grundval av EUF-fördraget och Euratomfördraget och som är juridiska personer och beviljas bidrag som belastar budgeten.
Rambudgetförordningen ska utformas enligt de regler och principer som anges i den här förordningen.
De finansiella reglerna för dessa organ får endast avvika från rambudgetförordningen efter överenskommelse med kommissionen och förutsatt att detta är nödvändigt på grund av särdragen i deras verksamhet.
2. Europaparlamentet ska på rådets rekommendation ha befogenheten att bevilja ansvarsfrihet för de organ som avses i punkt 1. De organ som avses i punkt 1 ska helt och fullt samarbeta med de institutioner som medverkar i ansvarsfrihetsförfarandet och vid behov lämna nödvändiga kompletterande uppgifter, även genom närvaro vid de relevanta organens sammanträden.
3. Kommissionens internrevisor ska med hänsyn till de organ som avses i punkt 1 ha samma befogenheter som han eller hon har i förhållande till kommissionen.
4. En oberoende extern revisor ska kontrollera att de årliga räkenskaperna för vart och ett av de organ som avses i punkt 1 på ett korrekt sätt visar på inkomster, utgifter och finansiella ställning för det berörda organet före konsolideringen i kommissionens slutliga räkenskaper. Om inget annat anges i den grundläggande akt som avses i punkt 1 ska revisionsrätten utarbeta en särskild årsrapport för varje organ i överensstämmelse med kraven i artikel 287.1 i EUF-fördraget. Vid utarbetandet av denna rapport ska revisionsrätten beakta det revisionsarbete som utförts av den oberoende externa revisorn och de åtgärder som vidtagits som svar på revisorns iakttagelser.
Artikel 209
Modellbudgetförordning för offentlig-privata partnerskap
Organ som är juridiska personer, som inrättats genom en grundläggande akt och som anförtros genomförandeuppgifter inom ramen för ett offentlig-privat partnerskap ska anta egna finansiella regler.
Dessa regler ska innehålla ett antal principer som är nödvändiga för att säkerställa en sund ekonomisk förvaltning av unionens medel.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta en modellbudgetförordning genom en delegerad akt enligt artikel 210, vilken ska innehålla de principer som är nödvändiga för att säkerställa en sund ekonomisk förvaltning av unionens medel och vilken ska baseras på artikel 60.
De finansiella reglerna för dessa organ får endast avvika från modellbudgetförordningen efter överenskommelse med kommissionen och förutsatt att detta är nödvändigt på grund av särdragen i deras verksamhet.
Artikel 210
Utövande av delegering
1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2. Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 8, 11, 13, 19, 21, 22, 23, 25, 26, 29, 30, 31, 34, 35, 38, 41, 44, 49, 53, 54, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 68, 69, 70, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 92, 93, 98, 99, 100, 101, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 137, 138, 139, 140, 142, 144, 181, 183, 184, 186, 187, 188, 189, 190, 191, 192, 193, 195, 196, 199201, 203, 204, 205, 207, 208 och 209 ska ges till kommissionen fram till utgången av den första fleråriga budgetram efter 2013 som avses i artikel 312 i EUF-fördraget. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast två år före utgången av den första fleråriga budgetramen efter 2013. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder som motsvarar efterföljande fleråriga budgetramar, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av giltighetsperioden för den motsvarande fleråriga budgetramen.
3. Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 8, 11, 13, 19, 21, 22, 23, 25, 26, 29, 30, 31, 34, 35, 38, 41, 44, 49, 53, 54, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 68, 69, 70, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 92, 93, 98, 99, 100, 101, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 137, 138, 139, 140, 142, 144, 181, 183, 184, 186, 187, 188, 189, 190, 191, 192, 193, 195, 196, 199, 201, 203, 204, 205, 207, 208 och 209 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan trätt i kraft.
4. Så snart som kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
5. En delegerad akt som antas enligt artiklarna 8, 11, 13, 19, 21, 22, 23, 25, 26, 29, 30, 31, 34, 35, 38, 41, 44, 49, 53, 54, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 68, 69, 70, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 92, 93, 98, 99, 100, 101, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 137, 138, 139, 140, 142, 144, 181, 183, 184, 186, 187, 188, 189, 190, 191, 192, 193, 195, 196, 199, 201, 203, 204, 205, 207, 208 och 209 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
Artikel 211
Översyn
Denna förordning ska ses över när detta bedöms vara nödvändigt och i vilket fall som helst senast två år före utgången av den första fleråriga budgetramen efter 2013.
Denna översyn ska bland annat omfatta tillämpningen av bestämmelserna i avdelning VIII i del I.
Artikel 212
Upphävande
Förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 ska upphöra att gälla från och med den 1 januari 2013, med undantag av
a)
artiklarna 53-57 som ska fortsätta att tillämpas på alla åtaganden som ingås fram till den 31 december 2013,
b)
artikel 166.3 a som ska fortsätta att tillämpas på alla åtaganden som ingås fram till 31 december 2012, och
c)
artikel 166.3 b som ska fortsätta att tillämpas på alla åtaganden som ingås mellan den 1 januari 2013 och den 31 december 2013.
del I avdelning VI i förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 får fortsätta att tillämpas för undertecknade bidragsöverenskommelser och tillkännagivna bidragsbeslut fram till den 31 december 2013 inom ramen för övergripande åtaganden enligt budgeten för 2012, eller tidigare år, om den behöriga utanordnaren beslutar detta, med vederbörlig hänsyn tagen till principerna om likabehandling och öppenhet
Hänvisningar till den upphävda förordningen ska anses som hänvisningar till den här förordningen och ska läsas enligt jämförelsetabellen i bilagan.
Artikel 213
Översyn med avseende på utrikestjänsten
Artikel 68.1 tredje stycket och artikel 98.2 andra stycket kommer att ses över 2013, varvid vederbörlig hänsyn ska tas till utrikestjänstens, särskilt unionsdelegationernas, särdrag, och vid behov en lämplig ekonomisk förvaltningskapacitet för utrikestjänsten.
Artikel 214
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2013, med undantag för
a)
artiklarna 58-63 som endast ska tillämpas på åtaganden som ingås från och med den 1 januari 2014,
b)
artikel 50.1 andra stycket led c och artiklarna 82, 139 och 140, som ska tillämpas från och med den 1 januari 2014,
c)
artiklarna 177, 179 och 210 som ska tillämpas från och med den 27 oktober 2012.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Strasbourg den 25 oktober 2012.