NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 978/2012
ze dne 25. října 2012
o uplatňování systému všeobecných celních preferencí a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 732/2008
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 207 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Od roku 1971 poskytuje Společenství obchodní preference rozvojovým zemím v rámci svého systému všeobecných celních preferencí.
(2)
Společná obchodní politika Unie se řídí zásadami a sleduje cíle stanovené v obecných ustanoveních o vnější činnosti Unie, která jsou obsažena v článku 21 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“).
(3)
Unie usiluje o vymezení a provádění společných politik a činností, aby podpořila udržitelný hospodářský a sociální rozvoj a rozvoj v oblasti životního prostředí v rozvojových zemích, přičemž hlavním cílem je vymýcení chudoby.
(4)
Společná obchodní politika Unie má být v souladu s cíli politiky Unie v oblasti rozvojové spolupráce stanovenými v článku 208 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“), zejména s cíli spočívajícími ve vymýcení chudoby, v podpoře udržitelného rozvoje a v řádné správě věcí veřejných v rozvojových zemích, a má tyto cíle konsolidovat. Je třeba, aby splňovala požadavky Světové obchodní organizace (WTO), zejména rozhodnutí o odlišném a zvýhodněném zacházení, vzájemnosti a plnější účasti rozvojových zemí (dále jen „zmocňovací ustanovení“), přijatého v rámci Všeobecné dohody o clech a obchodu (dále jen „GATT“) v roce 1979, podle kterého mohou členové WTO vůči rozvojovým zemím zvolit diferencovaný a zvýhodňující přístup.
(5)
Sdělení Komise ze dne 7. července 2004 nazvané „Rozvojové země, mezinárodní obchod a udržitelný rozvoj: Úloha Všeobecného systému preferencí (GSP) Společenství na desetiletí 2006/2015“ stanoví pokyny pro uplatňování systému všeobecných celních preferencí na období let 2006 až 2015.
(6)
Nařízení Rady (ES) č. 732/2008 ze dne 22. července 2008 o uplatňování systému všeobecných celních preferencí pro období od 1. ledna 2009 (2), jehož platnost byla prodloužena nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 512/2011 ze dne 11. května 2011, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 732/2008 (3), stanoví, že se systém všeobecných celních preferencí (dále jen „systém“) použije do 31. prosince 2013, nebo dokud se nepoužije systém podle tohoto nařízení, podle toho, co nastane dříve. Poté by se systém měl nadále používat po dobu 10 let ode dne použitelnosti preferencí stanovených v tomto nařízení, s výjimkou zvláštního režimu pro nejméně rozvinuté země, který by se měl nadále používat po dobu neurčitou.
(7)
Poskytnutím preferenčního přístupu na trh Unie by měl systém rozvojovým zemím pomoci v jejich úsilí o snižování chudoby a podporu řádné správy věcí veřejných a udržitelného rozvoje tím, že jim napomáhá vytvářet prostřednictvím mezinárodního obchodu další příjmy, jež pak mohou zpětně investovat ve prospěch svého vlastního rozvoje, a zároveň diverzifikovat jejich ekonomiky. Celní preference systému by se měly zaměřit na pomoc rozvojovým zemím, které mají větší rozvojové, obchodní a finanční potřeby.
(8)
Systém se skládá z obecného režimu a dvou zvláštních režimů.
(9)
Obecný režim by měl být poskytnut všem rozvojovým zemím, které sdílejí společnou rozvojovou potřebu a jsou v podobné fázi hospodářského vývoje. Země, které jsou Světovou bankou klasifikovány jako země s vysokými nebo vyššími středními příjmy, mají takové úrovně příjmů na jednoho obyvatele, jež jim umožňují dosahovat vyšších úrovní diverzifikace bez celních preferencí tohoto systému. Patří mezi ně ekonomiky, jež úspěšně dokončily přechod od centralizovaného hospodářství na hospodářství tržní. Tyto země nesdílejí stejné rozvojové, obchodní a finanční potřeby jako ostatní rozvojové země; jsou v jiné fázi hospodářského rozvoje, což znamená, že nejsou v podobné situaci jako zranitelnější rozvojové země, a proto, aby se zabránilo neodůvodněné diskriminaci, potřebují odlišný přístup. Kromě toho, využívání celních preferencí v rámci systému zeměmi s vysokými nebo vyššími středními příjmy zvyšuje konkurenční tlak na vývoz z chudších, zranitelnějších zemí, a proto by mohlo být pro uvedené zranitelnější rozvojové země neodůvodnitelnou zátěží. Obecný režim zohledňuje skutečnost, že rozvojové, obchodní a finanční potřeby se mění, a zajišťuje, aby režim zůstal otevřený, pokud se situace v určité zemi změní.
V zájmu jednotnosti by se celní preference poskytované v rámci obecného režimu neměly vztahovat na rozvojové země, které využívají preferenční ujednání s Unií pro přístup na její trh poskytující alespoň stejnou úroveň celních preferencí jako systém v podstatě pro veškerý obchod. Aby měly zvýhodněné země a hospodářské subjekty dostatek času na řádné přizpůsobení, měl by obecný režim být i nadále poskytován po dobu dvou let ode dne použitelnosti preferenčního režimu přístupu na trh a tento den by měl být uveden v seznamu zvýhodněných zemí v rámci obecného režimu.
(10)
Země uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 732/2008 a země, které využívají autonomní preferenční přístup na trh Unie podle nařízení (ES) č. 732/2008, nařízení Rady (ES) č. 55/2008 ze dne 21. ledna 2008 o zavedení autonomních obchodních preferencí pro Moldavsko (4) a nařízení Rady (ES) č. 2007/2000 ze dne 18. září 2000, kterým se zavádějí mimořádná obchodní opatření pro země a území účastnící se procesu stabilizace a přidružení zavedeného Evropskou unií či s tímto procesem spjaté (5), by měly být považovány za způsobilé pro tento systém. Zámořská území spojená s Unií a zámořské země a zámořská území zemí, které nejsou uvedeny v příloze I nařízení (ES) č. 732/2008, by neměly být považovány za způsobilé pro tento systém.
(11)
Zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných je založen na nedělitelném pojetí udržitelného rozvoje, jak je uznávají mezinárodní úmluvy a nástroje, jako je Deklarace Organizace spojených národů (OSN) o právu na rozvoj z roku 1986, Deklarace z Ria o životním prostředí a rozvoji z roku 1992, Deklarace Mezinárodní organizace práce (MOP) o zásadách a základních právech při práci z roku 1998, Deklarace tisíciletí OSN z roku 2000 a Deklarace z Johannesburgu o udržitelném rozvoji z roku 2002. Dodatečné celní preference v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných by proto měly být poskytnuty těm rozvojovým zemím, které jsou v důsledku nedostatečné diverzifikace a nedostatečného začlenění do mezinárodního obchodního systému zranitelné, s cílem pomoci jim převzít zvláštní úkoly a povinnosti vyplývající z ratifikace zásadních mezinárodních úmluv o lidských a pracovních právech, ochraně životního prostředí a řádné správě věcí veřejných, jakož i z jejich účinného provádění.
(12)
Preference by měly posilovat další hospodářský růst a tím kladně reagovat na potřebu udržitelného rozvoje. V rámci zvláštního pobídkového režimu by tudíž měla být pro dotčené zvýhodněné země pozastavena valorická cla. Specifická cla by měla být rovněž pozastavena, nejsou-li kombinována s valorickým clem.
(13)
Zemím, které splňují kritéria způsobilosti zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, by mělo být umožněno využívat dodatečné celní preference, pokud Komise po podání jejich žádosti určí, že jsou splněny příslušné podmínky. Žádosti by mělo být možné podávat ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost. Země, které využívají celní preference systému podle nařízení (ES) č. 732/2008, by rovněž měly podat novou žádost.
(14)
Komise by měla sledovat stav ratifikace mezinárodních úmluv o lidských a pracovních právech, ochraně životního prostředí a řádné správě věcí veřejných a jejich účinné provádění tím, že bude zkoumat závěry a doporučení příslušných monitorovacích orgánů zřízených podle uvedených úmluv (dále jen „příslušné monitorovací orgány“). Každé dva roky by měla Komise předložit Evropskému parlamentu a Radě zprávu o stavu ratifikace příslušných úmluv, dodržování případných oznamovacích povinností podle uvedených úmluv zvýhodněnými zeměmi a stavu provádění úmluv v praxi.
(15)
Pro účely monitorování a odnímání preferencí mají zásadní význam zprávy příslušných monitorovacích orgánů. Takové zprávy však mohou být doplněny jinými zdroji informací, pokud jsou přesné a spolehlivé. Aniž jsou dotčeny jiné zdroje, toto by mohlo zahrnovat informace od občanské společnosti, sociálních partnerů, Evropského parlamentu a Rady.
(16)
Zvláštní režim pro nejméně rozvinuté země by měl i nadále umožňovat bezcelní přístup na trh Unie pro produkty pocházející z nejméně rozvinutých zemí, jak jsou uznány a klasifikovány OSN, s výjimkou obchodu se zbraněmi. Pro zemi, která již není OSN klasifikována jako nejméně rozvinutá, by mělo být zavedeno přechodné období s cílem zmírnit veškeré nepříznivé dopady způsobené odnětím celních preferencí poskytovaných v rámci tohoto režimu. Celní preference v rámci zvláštního režimu pro nejméně rozvinuté země by měly být i nadále poskytovány nejméně rozvinutým zemím, které využívají jiná preferenční ujednání pro přístup na trh v Unii.
(17)
Aby byla zajištěna soudržnost s ustanoveními pro přístup na trh vztahujícími se na cukr, která jsou obsažena v dohodách o hospodářském partnerství, měla by být při dovozu produktů čísla 1701 společného celního sazebníku vyžadována až do dne 30. září 2015 dovozní licence.
(18)
Pokud jde o obecný režim, mělo by se i nadále rozlišovat mezi celními preferencemi pro „necitlivé“ produkty a celními preferencemi pro „citlivé“ produkty, aby byla zohledněna situace v odvětvích, která vyrábějí stejné produkty v Unii.
(19)
Cla společného celního sazebníku stanovená pro necitlivé produkty by měla být i nadále pozastavena, zatímco na cla pro citlivé produkty by mělo být uplatňováno sazební snížení, aby se zajistila uspokojivá míra využití a současně zohlednila situace příslušných výrobních odvětví v Unii.
(20)
Takové sazební snížení by mělo být dostatečně přitažlivé, aby podněcovalo obchodníky k využívání příležitostí, které systém nabízí. Všeobecné snížení valorických cel by proto mělo paušálně činit 3,5 procentního bodu z celní sazby podle „doložky nejvyšších výhod“, přičemž u textilu a textilního zboží by se cla měla snížit o 20 %. Specifická cla by měla být snížena o 30 %. Pokud je stanoveno minimální clo, toto minimální clo by se nemělo použít.
(21)
Cla by měla být zcela pozastavena, pokud preferenční zacházení u jednotlivých dovozních prohlášení vede k valorickým clům dosahujícím nejvýše 1 % nebo ke specifickým clům nejvýše 2 EUR, neboť náklady na výběr takového cla by mohly převyšovat příjmy z něj.
(22)
Odstupňování by mělo být založeno na kritériích vycházejících z tříd a kapitol společného celního sazebníku. Odstupňování by se mělo použít ve vztahu k třídě nebo podtřídě, aby se snížil výskyt případů, kdy jsou odstupňovány heterogenní produkty. Odstupňování třídy nebo podtřídy (sestávající z kapitol) pro zvýhodněnou zemi by se mělo použít v případě, že třída splňuje kritéria pro odstupňování po dobu tří po sobě následujících let, aby se zvýšila předvídatelnost a spravedlivost odstupňování tím, že bude vyloučen dopad významných a výjimečně se vyskytujících rozdílů v dovozních statistikách. Odstupňování by se nemělo vztahovat na zvýhodněné země v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných a zvýhodněné země v rámci zvláštního režimu pro nejméně rozvinuté země, jelikož mají velmi podobný hospodářský profil, který je činí zranitelnými kvůli nízké, nediverzifikované vývozní základně.
(23)
Aby bylo zajištěno, že ze systému budou těžit pouze ty země, pro něž je určen, měly by se uplatňovat celní preference stanovené tímto nařízením, jakož i pravidla týkající se původu zboží stanovená v nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (6).
(24)
Důvody pro dočasné odnětí režimů v rámci systému by měly zahrnovat závažné a systematické porušování zásad stanovených určitými mezinárodními úmluvami o základních lidských a pracovních právech, aby byly podpořeny cíle těchto úmluv. Celní preference v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných by měly být dočasně odňaty v případě, že zvýhodněná země nerespektuje svůj závazek zachovávat ratifikaci a účinné provádění uvedených úmluv nebo dodržovat požadavky na podávání zpráv stanovené příslušnými úmluvami, nebo v případě, že zvýhodněná země nezajišťuje součinnost v rámci monitorovacích postupů Unie, jak je stanoveno v tomto nařízení.
(25)
V důsledku politické situace v Barmě/Myanmaru a v Bělorusku by mělo být zachováno dočasné odnětí všech celních preferencí na dovoz produktů pocházejících z Barmy/Myanmaru a z Běloruska.
(26)
Za účelem dosažení rovnováhy mezi potřebou lepšího zacílení, větší soudržnosti a transparentnosti na straně jedné a lepším prosazováním udržitelného rozvoje a řádné správy věcí veřejných prostřednictvím systému jednostranných obchodních preferencí na straně druhé by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o změny příloh tohoto nařízení a dočasné odnětí celních preferencí v důsledku nedodržování zásad udržitelného rozvoje a řádné správy věcí veřejných, a rovněž procesní pravidla týkající se podávání žádostí o celní preference poskytované v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, provádění dočasného odnětí a ochranných šetření s cílem zavést jednotná a podrobná technická opatření. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(27)
Aby byl zajištěn stabilní rámec pro hospodářské subjekty, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijmout v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU akt, který postupem pro naléhavé případy odvolá rozhodnutí o dočasném odnětí celních preferencí předtím, než toto rozhodnutí nabude účinku, pominou-li důvody dočasného odnětí.
(28)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (7).
(29)
Poradní postup by se měl používat pro přijímání prováděcích aktů o pozastavení celních preferencí v souvislosti s některými třídami systému GSP ve vztahu k zvýhodněným zemím a o zahájení postupu dočasného odnětí, s přihlédnutím k povaze a dopadu uvedených aktů.
(30)
Přezkumný postup by se měl používat pro přijímání prováděcích aktů o ochranných šetřeních a o pozastavení preferenčních režimů, pokud může dovoz způsobit závažné narušení trhu Unie.
(31)
V zájmu zajištění integrity a řádného fungování systému by Komise měla přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty, pokud je to v náležitě odůvodněných případech týkajících se dočasných odnětí v důsledku nedodržování celních postupů a povinností vzhledem k naléhavým důvodům nezbytné.
(32)
V zájmu zajištění stabilního rámce pro hospodářské subjekty by Komise měla po skončení maximálního období šesti měsíců přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty, pokud je to v náležitě odůvodněných případech týkajících se ukončení nebo prodloužení dočasných odnětí v důsledku nedodržování celních postupů a povinností vzhledem k naléhavým důvodům nezbytné.
(33)
Komise by rovněž měla přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty, pokud je to v náležitě odůvodněných případech týkajících se ochranných šetření nezbytné vzhledem k naléhavým důvodům spočívajícím ve zhoršení hospodářské nebo finanční situace výrobců v Unii, které by bylo obtížné napravit.
(34)
Komise by měla pravidelně podávat Evropskému parlamentu a Radě zprávy o účincích systému podle tohoto nařízení. Pět let po vstupu tohoto nařízení v platnost by Komise měla podat Evropskému parlamentu a Radě zprávu o jeho uplatňování a posoudit potřebu přezkumu systému, včetně zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných a ustanovení o dočasném odnětí preferencí, s ohledem na boj proti terorismu a mezinárodní normy o transparentnosti a výměně informací v daňové oblasti. Ve zprávě by Komise měla přihlédnout k dopadům na rozvojové, obchodní a finanční potřeby zvýhodněných zemí. Zpráva by rovněž měla zahrnovat podrobnou analýzu dopadu tohoto nařízení na obchod a příjmy Unie z cel, se zvláštní pozorností věnovanou účinkům na zvýhodněné země. V příslušných případech by také měla být posouzena shoda s hygienickými a rostlinolékařskými právními předpisy Unie. Zpráva by také měla zahrnovat analýzu účinků systému s ohledem na dovoz biopaliv a na hlediska udržitelnosti.
(35)
Nařízení (ES) č. 732/2008 by proto mělo být zrušeno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
1. Systém všeobecných celních preferencí (dále jen „systém“) se použije v souladu s tímto nařízením.
2. Toto nařízení stanoví tyto celní preference v rámci systému:
a)
obecný režim;
b)
zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných (GSP+) a
c)
zvláštní režim pro nejméně rozvinuté země („Vše kromě zbraní“ (EBA)).
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„systémem GSP“ všeobecný systém preferencí, jehož prostřednictvím Unie poskytuje preferenční přístup na svůj trh na základě jakéhokoliv z preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2;
b)
„zeměmi“ země a území, které mají celní správu;
c)
„způsobilými zeměmi“ všechny rozvojové země uvedené v příloze I;
d)
„zeměmi zvýhodněnými v rámci systému GSP“ země zvýhodněné v rámci obecného režimu, které jsou uvedeny v příloze II;
e)
„zeměmi zvýhodněnými v rámci režimu GSP+“ země zvýhodněné v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, které jsou uvedeny v příloze III;
f)
„zeměmi zvýhodněnými v rámci režimu EBA“ země zvýhodněné v rámci zvláštního režimu pro nejméně rozvinuté země, které jsou uvedeny v příloze IV;
g)
„cly společného celního sazebníku“ cla uvedená v druhé části přílohy I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (8), s výjimkou cel stanovených v rámci celních kvót;
h)
„třídou“ kterákoli třída společného celního sazebníku stanoveného nařízením (EHS) č. 2658/87;
i)
„kapitolou“ kterákoli kapitola společného celního sazebníku stanoveného nařízením (EHS) č. 2658/87;
j)
„třídou systému GSP“ třída uvedená v příloze V a stanovená na základě tříd kapitol společného celního sazebníku;
k)
„preferenčním ujednáním pro přístup na trh“ preferenční přístup na trh Unie prostřednictvím obchodní dohody, a to buď prozatímně uplatňované, nebo trvale platné, či prostřednictvím autonomních preferencí poskytovaných Unií;
l)
„účinným prováděním“ úplné plnění všech závazků a povinností vyplývajících z mezinárodních úmluv uvedených v příloze VIII takovým způsobem, aby bylo zaručeno naplnění všech zásad, cílů a práv, jež tyto úmluvy zaručují.
Článek 3
1. Seznam způsobilých zemí je uveden v příloze I.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy I s ohledem na změny mezinárodního statusu nebo klasifikace zemí.
3. Komise oznámí dotčené způsobilé zemi všechny příslušné změny jejího statusu v rámci systému.
KAPITOLA II
OBECNÝ REŽIM
Článek 4
1. Způsobilá země využívá celní preference poskytované v rámci obecného režimu uvedeného v čl. 1 odst. 2 písm. a), pokud
a)
není během tří po sobě následujících let před aktualizací seznamu zvýhodněných zemí zařazena Světovou bankou mezi země s vysokými nebo vyššími středními příjmy nebo
b)
nevyužívá preferenční ujednání pro přístup na trh, které poskytuje stejné nebo výhodnější celní preference jako systém v podstatě pro veškerý obchod.
2. Ustanovení odst. 1 písm. a) a b) se nevztahují na nejméně rozvinuté země.
3. Aniž je dotčen odst. 1 písm. b), ustanovení odst. 1 písm. a) se do 21. listopadu 2014 nepoužije v případě zemí, které do 20. listopadu 2012 parafovaly dvoustrannou dohodu s Unií o preferenčním přístupu na trh, která poskytuje stejné nebo výhodnější celní preference jako systém v podstatě pro veškerý obchod, avšak ještě se neuplatňuje.
Článek 5
1. Seznam zemí zvýhodněných v rámci systému GSP, které splňují kritéria stanovená v článku 4, je uveden v příloze II.
2. Do 1. ledna každého roku po vstupu tohoto nařízení v platnost přezkoumá Komise přílohu II. Aby měly země zvýhodněné v rámci systému GSP a hospodářské subjekty dostatek času na řádné přizpůsobení změně statusu země v rámci systému:
a)
použije se rozhodnutí o vynětí zvýhodněné země ze seznamu zemí zvýhodněných v rámci systému GSP v souladu s odstavcem 3 tohoto článku a na základě čl. 4 odst. 1 písm. a) od jednoho roku ode dne vstupu uvedeného rozhodnutí v platnost;
b)
rozhodnutí o vynětí zvýhodněné země ze seznamu zemí zvýhodněných v rámci systému GSP v souladu s odstavcem 3 tohoto článku a na základě čl. 4 odst. 1 písm. b) se použije od dvou let ode dne použitelnosti preferenčního režimu přístupu na trh.
3. Pro účely odstavců 1 a 2 tohoto článku je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy II na základě kritérií stanovených v článku 4.
4. Komise oznámí dotčené zemi zvýhodněné v rámci systému GSP případné změny jejího statusu v rámci systému.
Článek 6
1. Produkty, na něž se vztahuje obecný režim podle čl. 1 odst. 2 písm. a), jsou uvedeny v příloze V.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy V, aby do ní byly zapracovány změny, které budou nezbytné v důsledku úprav kombinované nomenklatury.
Článek 7
1. Cla společného celního sazebníku pro produkty uvedené v příloze V jako necitlivé produkty se s výjimkou zemědělských složek zcela pozastavují.
2. Valorická cla společného celního sazebníku na produkty uvedené v příloze V jako citlivé produkty se snižují o 3,5 procentního bodu. U produktů v rámci třídy systému GSP S-11a) a S-11b) přílohy V toto snížení činí 20 %.
3. Pokud sazby preferenčních cel vypočítané v souladu s článkem 6 nařízení (ES) č. 732/2008 o valorických clech společného celního sazebníku platné v den vstupu tohoto nařízení v platnost stanoví pro produkty uvedené v odstavci 2 tohoto článku sazební snížení vyšší než 3,5 procentního bodu, použijí se uvedená preferenční cla i nadále.
4. Specifická cla společného celního sazebníku jiná než minimální nebo maximální cla pro produkty uvedené v příloze V jako citlivé produkty se snižují o 30 %.
5. Pokud cla společného celního sazebníku pro produkty uvedené v příloze V jako citlivé produkty zahrnují valorická i specifická cla, specifická cla se nesnižují.
6. Pokud cla snížená v souladu s odstavci 2 a 4 stanoví maximální clo, toto maximální clo se nesnižuje. Pokud je u těchto cel stanoveno minimální clo, toto minimální clo se nepoužije.
Článek 8
1. Celní preference uvedené v článku 7 se pozastavují v případě produktů pocházejících ze země zvýhodněné v rámci systému GSP a patřících do určité třídy systému GSP, pokud průměrná hodnota těchto produktů dovážených do Unie z dotčené země zvýhodněné v rámci systému GSP přesahuje po dobu tří po sobě jdoucích let prahové hodnoty uvedené v příloze VI. Prahové hodnoty se vypočítají v procentech z celkové hodnoty dovozu týchž produktů do Unie ze všech zemí zvýhodněných v rámci systému GSP.
2. Před uplatněním celních preferencí stanovených tímto nařízením přijme Komise prováděcí akt v souladu s poradním postupem uvedeným v čl. 39 odst. 2, které stanoví seznam tříd systému GSP, pro které se pozastavují celní preference uvedené v článku 7 ve vztahu k zemi zvýhodněné v rámci systému GSP. Tento prováděcí akt se použije od 1. ledna 2014.
3. Komise každé tři roky přezkoumá seznam podle odstavce 2 tohoto článku a přijme prováděcí akt v souladu s poradním postupem uvedeným v čl. 39 odst. 2, za účelem pozastavení nebo obnovení celních preferencí podle článku 7. Tento prováděcí akt se použije od 1. ledna roku následujícího po jeho vstupu v platnost.
4. Seznam podle odstavců 2 a 3 tohoto článku se stanoví na základě údajů dostupných k 1. září roku, v němž se provádí přezkum, a k 1. září dvou let předcházejících roku přezkumu. Zohlední dovoz ze zemí zvýhodněných v rámci systému GSP uvedených v příloze II ve znění platném v dané době. Nezohlední se však hodnota dovozu ze zemí zvýhodněných v rámci systému GSP, které v den použitelnosti pozastavení již nevyužívají celní preference podle čl. 4 odst. 1 písm. b).
5. Komise oznámí dotčené zemi prováděcí akt přijatý podle odstavců 2 a 3.
6. Pokud se příloha II změní podle kritérií stanovených v článku 4, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy VI, aby došlo k přizpůsobení možností uvedených v dotyčné příloze tak, aby byla zachována poměrně stejná váha odstupňovaných tříd produktů vymezených v odstavci 1 tohoto článku.
KAPITOLA III
ZVLÁŠTNÍ POBÍDKOVÝ REŽIM PRO UDRŽITELNÝ ROZVOJ A ŘÁDNOU SPRÁVU VĚCÍ VEŘEJNÝCH
Článek 9
1. Země zvýhodněná v rámci systému GSP může využívat celní preference zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných podle čl. 1 odst. 2 písm. b), pokud
a)
je považována za zranitelnou v důsledku nedostatečné diverzifikace a nedostatečného začlenění do mezinárodního obchodního systému, jak vymezuje příloha VII;
b)
ratifikovala veškeré úmluvy uvedené v příloze VIII (dále jen „příslušné úmluvy“) a nejnovější závěry monitorovacích orgánů podle uvedených úmluv (dále jen „příslušné monitorovací orgány“) nezjistí závažné nedostatky v účinném provádění žádné z těchto úmluv;
c)
v souvislosti s jakoukoli z příslušných úmluv nevznesla výhradu, která je zakázána podle jakékoliv z uvedených úmluv nebo která je pro účely tohoto článku považována za neslučitelnou s předmětem a účelem uvedené úmluvy.
Pro účely tohoto článku se výhrady nepovažují za neslučitelné s předmětem a účelem úmluvy, ledaže
i)
tak určil postup výslovně stanovený pro tento účel podle úmluvy nebo
ii)
v případě neexistence takového postupu vznesla Unie, pokud je smluvní stranou úmluvy, nebo kvalifikovaná většina členských států, které jsou smluvními stranami úmluvy, v souladu se svými příslušnými pravomocemi stanovenými Smlouvami, vůči výhradě námitku z toho důvodu, že je neslučitelná s předmětem a účelem úmluvy a v souladu s Vídeňskou úmluvou o smluvním právu brání tomu, aby úmluva mezi nimi a státem předkládajícím výhradu vstoupila v platnost;
d)
zaváže se zachovat ratifikaci příslušných úmluv a zajistit jejich účinné provádění;
e)
bez výhrad přijme požadavky na podávání zpráv stanovené každou z úmluv a zaváže se přijmout podmínky pravidelného sledování a přezkumu výsledků provádění v souladu s ustanoveními příslušných úmluv a
f)
zaváže se zapojit do postupu sledování podle článku 13 a zajišťovat potřebnou součinnost.
2. Pokud se příloha II změní, Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy VII, aby došlo k přezkoumání prahových hodnot zranitelnosti uvedených v příloze VII bodě 1 písm. b) tak, aby byla zachována poměrně stejná váha jako u prahové hodnoty zranitelnosti vypočítané v souladu s přílohou VII.
Článek 10
1. Zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných se poskytne, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
země zvýhodněná v rámci systému GSP podala příslušnou žádost a
b)
posouzení žádosti ukáže, že žádající země splňuje podmínky stanovené v čl. 9 odst. 1.
2. Žádající země předloží Komisi svou žádost v písemné podobě. V žádosti musí být uvedeny veškeré informace o ratifikaci příslušných úmluv a musí rovněž obsahovat závazky uvedené v čl. 9 odst. 1 písm. d), e) a f).
3. Po obdržení žádosti o ní Komise uvědomí Evropský parlament a Radu.
4. Komisi je po posouzení žádosti svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem stanovení nebo změny přílohy III, aby byl zařazením dané země do seznamu zemí zvýhodněných v rámci režimu GSP+ poskytnut žádající zemi zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných.
5. Pokud země zvýhodněná v rámci režimu GSP+ již nesplňuje podmínky uvedené v čl. 9 odst. 1 písm. a) nebo c), nebo odvolá některý ze svých závazků uvedených v čl. 9 odst. 1 písm. d), e) a f), je Komisi svěřena pravomoc přijmout akt v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změny přílohy III, aby byla uvedená země ze seznamu zemí zvýhodněných v rámci režimu GSP+ vyňata.
6. Komise sdělí žádající zemi rozhodnutí přijaté podle odstavců 4 a 5 tohoto článku po provedení změny v příloze III a jejím zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie. Pokud je žádající zemi zvláštní pobídkový režim poskytnut, je tato země uvědomena o dni, k němuž příslušný akt v přenesené pravomoci vstupuje v platnost.
7. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem stanovení pravidel pro poskytnutí zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, zejména s ohledem na lhůty a předkládání a zpracovávání žádostí.
Článek 11
1. Produkty zařazené do zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných jsou uvedeny v příloze IX.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy IX, aby byly zohledněny změny kombinované nomenklatury týkající se produktů uvedených v této příloze.
Článek 12
1. Valorická cla společného celního sazebníku na všechny produkty uvedené v příloze IX, které pocházejí ze země zvýhodněné v rámci režimu GSP+, se pozastavují.
2. Specifická cla společného celního sazebníku na produkty uvedené v odstavci 1 se zcela pozastavují s výjimkou produktů, pro které společný celní sazebník obsahuje rovněž valorická cla. U produktů kódu kombinované nomenklatury 1704 10 90 se specifické clo omezuje na 16 % celní hodnoty.
Článek 13
1. Ode dne poskytnutí celních preferencí v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných Komise přezkoumává stav ratifikace příslušných úmluv a sleduje jejich účinné provádění, jakož i spolupráci s příslušnými monitorovacími orgány prostřednictvím zkoumání závěrů a doporučení uvedených monitorovacích orgánů.
2. Zvýhodněné země v rámci režimu GSP+ v tomto ohledu spolupracují s Komisí a poskytují veškeré informace potřebné k posouzení toho, jak dodržují závazky uvedené v čl. 9 odst. 1 písm. d), e) a f) a jaká je v této zemi situace, pokud jde o ustanovení čl. 9 odst. 1 písm. c).
Článek 14
1. Do 1. ledna 2016 a poté každé dva roky předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o stavu ratifikace příslušných úmluv, dodržování případných oznamovacích povinností podle uvedených úmluv zeměmi zvýhodněnými v rámci režimu GSP+ a stavu jejich účinného provádění.
2. Zpráva obsahuje
a)
závěry a doporučení příslušných monitorovacích orgánů týkající se každé země zvýhodněné v rámci režimu GSP+ a
b)
závěry Komise, zda každá země zvýhodněná v rámci režimu GSP+ respektuje své závazky dodržovat oznamovací povinnosti, spolupracovat s příslušnými monitorovacími orgány v souladu s příslušnými úmluvami a zajišťovat jejich účinné provádění.
Zpráva může obsahovat jakékoli informace, které Komise považuje za vhodné.
3. Při vypracování závěrů ohledně účinného provádění příslušných úmluv posoudí Komise závěry a doporučení příslušných monitorovacích orgánů a, aniž jsou dotčeny jiné zdroje, informace poskytnuté třetími stranami, včetně informací od občanské společnosti, sociálních partnerů, Evropského parlamentu nebo Rady.
Článek 15
1. Zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných se dočasně odejme v případě všech nebo některých produktů pocházejících ze země zvýhodněné v rámci režimu GSP+, pokud uvedená země v praxi nedodržuje své závazky uvedené v čl. 9 odst. 1 písm. d), e) a f) nebo země zvýhodněná v rámci režimu GSP+ vznesla výhradu, která je zakázána podle jakékoliv z příslušných úmluv nebo která je neslučitelná s předmětem a účelem uvedené úmluvy podle čl. 9 odst. 1 písm. c).
2. Je na zemi zvýhodněné v rámci režimu GSP+, aby prokázala, že dodržuje své povinnosti vyplývající ze závazků uvedených v čl. 9 odst. 1 písm. d), e) a f) a dbá, aby se neocitla v situaci uvedené v čl. 9 odst. 1 písm. c).
3. Pokud má Komise na základě závěrů zprávy podle článku 14 nebo na základě dostupných důkazů důvodné pochybnosti, že určitá země zvýhodněná v rámci režimu GSP+ nedodržuje své závazky podle čl. 9 odst. 1 písm. d), e) a f) nebo vznesla výhradu, která je zakázána jakoukoliv z příslušných úmluv nebo není slučitelná s předmětem a účelem uvedené úmluvy podle čl. 9 odst. 1 písm. c), přijme v souladu s poradním postupem podle čl. 39 odst. 2 prováděcí akt za účelem zahájení postupu dočasného odnětí celních preferencí poskytovaných v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných. Komise o tom uvědomí Evropský parlament a Radu.
4. Komise uveřejní v Úředním věstníku Evropské unie příslušné oznámení a uvědomí o tom dotčenou zemi zvýhodněnou v rámci režimu GSP+. Toto oznámení
a)
uvede příčiny důvodných pochybností ohledně dodržování závazků přijatých dotčenou zemí zvýhodněnou v rámci režimu GSP+ podle čl. 9 odst. 1 písm. d), e) a f) nebo ohledně existence výhrady zakázané podle jakékoliv z příslušných úmluv nebo neslučitelné s předmětem a účelem uvedené úmluvy, jak je stanoveno v čl. 9 odst. 1 c), jež mohou zpochybnit její právo nadále využívat celní preference poskytované v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, a
b)
stanoví lhůtu ne delší než šest měsíců ode dne zveřejnění oznámení, během níž dotyčná země zvýhodněná v rámci režimu GSP+ předloží své připomínky.
5. Komise poskytne dotyčné zvýhodněné zemi příležitost, aby všemi možnými způsoby spolupracovala během období uvedeného v odst. 4 písm. b).
6. Komise si vyžádá veškeré informace, které považuje za nezbytné, mimo jiné včetně závěrů a doporučení příslušných monitorovacích orgánů. Při vypracování svých závěrů Komise posoudí všechny náležité informace.
7. Do tří měsíců od uplynutí lhůty stanovené v oznámení Komise rozhodne
a)
ukončit postup dočasného odnětí nebo
b)
dočasně odejmout celní preference poskytované v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných.
8. Pokud Komise usoudí, že příslušná zjištění neodůvodňují dočasné odnětí, přijme v souladu s poradním postupem uvedeným v čl. 39 odst. 2 prováděcí akt za účelem ukončení postupu dočasného odnětí. Tento prováděcí akt vychází mimo jiné ze získaných důkazů.
9. Pokud Komise usoudí, že příslušná zjištění odůvodňují dočasné odnětí z důvodů uvedených v odstavci 1 tohoto článku, je jí svěřena pravomoc přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy III, aby byly dočasně odňaty celní preference poskytnuté ve zvláštním pobídkovém režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. b).
10. Pokud se Komise rozhodne pro dočasné odnětí, nabývá tento akt v přenesené pravomoci účinku šest měsíců po jeho přijetí.
11. Pokud důvody pro dočasné odnětí přestanou platit dříve, než akt v přenesené pravomoci podle odstavce 9 tohoto článku nabude účinku, je Komise zmocněna v souladu s postupem pro naléhavé případy podle článku 37 odvolat přijatý akt o dočasném odnětí celních preferencí.
12. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem stanovení pravidel spojených s postupem pro dočasné odnětí zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, zejména pokud jde o lhůty, práva zúčastněných stran, důvěrnou povahu informací a přezkum.
Článek 16
Pokud Komise shledá, že důvody pro dočasné odnětí celních preferencí uvedené v čl. 15 odst. 1 již neplatí, je jí svěřena pravomoc přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy III s cílem obnovit celní preference poskytované v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných.
KAPITOLA IV
ZVLÁŠTNÍ REŽIM PRO NEJMÉNĚ ROZVINUTÉ ZEMĚ
Článek 17
1. Způsobilá země využívá celní preference poskytované v rámci zvláštního režimu pro nejméně rozvinuté země uvedeného v čl. 1 odst. 2 písm. c), pokud je dotyčná země zařazena OSN mezi nejméně rozvinuté země.
2. Komise tento seznam zemí zvýhodněných v rámci režimu EBA průběžně přezkoumává na základě nejnovějších dostupných údajů. Pokud země zvýhodněná v rámci režimu EBA již nesplňuje podmínky uvedené v odstavci 1 tohoto článku, je Komisi svěřena pravomoc přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změny přílohy IV, aby byla daná země vyňata ze seznamu zemí zvýhodněných v rámci režimu EBA po přechodném období tří let ode dne vstupu příslušného aktu v přenesené pravomoci v platnost.
3. Po dobu, než OSN zařadí novou nezávislou zemi mezi nejméně rozvinuté země, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy IV jakožto dočasné opatření k zařazení takové země do seznamu zemí zvýhodněných v rámci režimu EBA.
Pokud OSN nezařadí novou nezávislou zemi mezi nejméně rozvinuté země v rámci prvního dostupného přezkumu kategorie nejméně rozvinutých zemí, je Komisi svěřena pravomoc okamžitě přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změny přílohy IV, aby byla taková země vyňata z této přílohy, aniž se jí poskytne přechodné období uvedené v odstavci 2 tohoto článku.
4. Komise oznámí dotčené zemi zvýhodněné v rámci systému EBA případné změny jejího statusu v rámci systému.
Článek 18
1. Cla společného celního sazebníku na všechny produkty uvedené v kapitolách 1 až 97 kombinované nomenklatury, s výjimkou produktů uvedených v kapitole 93, pocházející ze země zvýhodněné v rámci systému EBA se zcela pozastavují.
2. Od 1. ledna 2014 do 30. září 2015 se při dovozu produktů čísla 1701 všeobecného celního sazebníku vyžaduje dovozní licence.
3. V souladu s přezkumným postupem uvedeným v čl. 39 odst. 3 přijme Komise podrobná prováděcí pravidla k ustanovením odstavce 2 tohoto článku postupem podle článku 195 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (9).
KAPITOLA V
USTANOVENÍ O DOČASNÉM ODNĚTÍ, SPOLEČNÁ PRO VŠECHNY REŽIMY
Článek 19
1. Preferenční režimy uvedené v čl. 1 odst. 2 mohou být dočasně odňaty pro všechny nebo některé produkty pocházející ze zvýhodněné země, a to z kteréhokoli z těchto důvodů:
a)
závažné a systematické porušování zásad stanovených v úmluvách uvedených v příloze VIII části A;
b)
vývoz zboží vyrobeného odsouzenými ve věznicích;
c)
závažné nedostatky v oblasti celní kontroly při vývozu nebo tranzitu omamných látek (nepovolených látek nebo prekurzorů) nebo nedodržování mezinárodních úmluv v oblasti boje proti terorismu a praní peněz;
d)
závažné a systematické používání nekalých obchodních praktik včetně praktik nepříznivě ovlivňujících dodávky surovin, které mají nepříznivý dopad na výrobní odvětví Unie a které zvýhodněná země neřeší. V případě nekalých obchodní praktik, zakázaných nebo postižitelných podle dohod WTO, je použití tohoto článku založeno na předchozím rozhodnutí příslušného orgánu WTO v tomto smyslu;
e)
závažné a systematické narušování cílů regionálních rybářských organizací nebo jakýchkoli mezinárodních ujednání, jichž je Unie stranou a jež se týkají zachování a řízení rybolovných zdrojů.
2. Preferenční režimy stanovené tímto nařízením se neodnímají podle odst. 1 písm. d) pro produkty, na něž se vztahují antidumpingová nebo vyrovnávací opatření podle nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (10) nebo nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (11), z příčin, které tato opatření odůvodňují.
3. Pokud Komise usoudí, že existují dostatečné důvody pro dočasné odnětí celních preferencí poskytnutých v rámci kteréhokoli preferenčního režimu uvedeného v čl. 1 odst. 2 na základě příčin uvedených v odstavci 1 tohoto článku, přijme prováděcí akt za účelem zahájení postupu dočasného odnětí v souladu s poradním postupem uvedeným v čl. 39 odst. 2. Komise o tomto prováděcím aktu uvědomí Evropský parlament a Radu.
4. Komise uveřejní v Úředním věstníku Evropské unie oznámení o zahájení postupu dočasného odnětí a uvědomí o tom dotyčnou zvýhodněnou zemi. Toto oznámení
a)
obsahuje dostatečné důvody pro prováděcí akt za účelem zahájení postupu dočasného odnětí podle odstavce 3 a
b)
stanoví, že Komise bude sledovat a hodnotit situaci v dotyčné zvýhodněné zemi po dobu šesti měsíců ode dne zveřejnění oznámení.
5. Komise poskytne dotčené zvýhodněné zemi příležitost, aby všemi možnými způsoby spolupracovala během období sledování a hodnocení.
6. Komise si dle potřeby vyžádá veškeré informace, které považuje za nezbytné, mimo jiné například včetně dostupných posouzení, komentářů, rozhodnutí, doporučení a závěrů příslušných monitorovacích orgánů. Při vypracování svých závěrů Komise posoudí všechny náležité informace.
7. Do tří měsíců po uplynutí lhůty uvedené v odst. 4 písm. b) předloží Komise zprávu o svých zjištěních a závěrech dotčené zvýhodněné zemi. Zvýhodněná země má právo předložit své připomínky ke zprávě. Lhůta pro předložení připomínek nepřesáhne jeden měsíc.
8. Do šesti měsíců po uplynutí lhůty uvedené v odst. 4 písm. b) Komise rozhodne
a)
ukončit postup dočasného odnětí nebo
b)
dočasně odejmout celní preference poskytované v rámci preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2.
9. Pokud Komise usoudí, že příslušné závěry neodůvodňují dočasné odnětí, přijme prováděcí akt v souladu s poradním postupem podle čl. 39 odst. 2 o ukončení dočasného odnětí.
10. Pokud Komise usoudí, že příslušná zjištění odůvodňují dočasné odnětí z příčin uvedených v odstavci 1 tohoto článku, je jí svěřena pravomoc přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn příloh II, III nebo IV, aby byly dočasně odňaty celní preference poskytnuté v rámci preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2.
11. Přijatý akt v případech uvedených v odstavcích 9 a 10 musí být podložen mimo jiné získanými důkazy.
12. Pokud se Komise rozhodne pro dočasné odnětí, nabývá tento akt v přenesené pravomoci účinku šest měsíců po jeho přijetí.
13. Pokud důvody pro dočasné odnětí přestanou platit dříve, než akt v přenesené pravomoci podle odstavce 10 tohoto článku nabude účinku, je Komise oprávněna v souladu s postupem pro naléhavé případy podle článku 37 odvolat přijatý akt o dočasném odnětí celních preferencí.
14. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem stanovení pravidel spojených s postupem dočasného pozastavení všech režimů, zejména pokud jde o lhůty, práva zúčastněných stran, důvěrnou povahu informací a přezkum.
Článek 20
Pokud Komise shledá, že důvody pro dočasné odnětí celních preferencí uvedené v čl. 19 odst. 1 již neplatí, je jí svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn příloh II, III nebo IV, aby byly obnoveny celní preference poskytované v rámci preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2.
Článek 21
1. Preferenční režimy stanovené tímto nařízením mohou být pro všechny nebo některé produkty pocházející ze zvýhodněné země dočasně odňaty v případě podvodu, nesrovnalostí nebo systematických nedostatků při dodržování nebo zajišťování dodržování pravidel týkajících se původu zboží a souvisejících postupů nebo při poskytování správní spolupráce požadované pro účely provádění a kontroly dodržování preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2.
2. Správní spolupráce podle odstavce 1 vyžaduje mimo jiné, aby zvýhodněná země
a)
sdělovala Komisi informace, které jsou nezbytné k provádění pravidel týkajících se původu zboží a ke kontrole jejich dodržování, a aktualizovala je;
b)
byla nápomocna Unii tím, že provede na žádost celních orgánů členských států následnou kontrolu původu zboží, a včas sdělila výsledky kontroly Komisi;
c)
byla nápomocna Unii tím, že umožní Komisi v koordinaci a v úzké spolupráci s příslušnými orgány členských států uskutečňovat mise Unie pro správní a vyšetřovací spolupráci v uvedené zemi za účelem ověření pravosti dokladů nebo přesnosti informací, které jsou rozhodující pro poskytování preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2;
d)
prováděla nebo zařizovala vhodná šetření, která mají odhalovat a předcházet porušování pravidel týkajících se původu zboží;
e)
dodržovala pravidla týkající se původu zboží nebo zajišťovala jejich dodržování, pokud jde o regionální kumulaci ve smyslu nařízení (EHS) č. 2454/93, vztahuje-li se na danou zemi a
f)
byla nápomocna Unii při ověřování činnosti, pokud existuje podezření na podvod týkající se původu zboží, přičemž existenci podvodu lze předpokládat, pokud dovoz produktů v rámci preferenčních režimů stanovených tímto nařízením významně překročí obvyklou úroveň vývozu ze zvýhodněné země.
3. Pokud Komise usoudí, že existují dostatečné důkazy odůvodňující dočasné odnětí z příčin uvedených v odstavcích 1 a 2 tohoto článku, rozhodne v souladu s postupem pro naléhavé případy uvedeným v čl. 39 odst. 4 o dočasném odejmutí celních preferencí poskytnutých v rámci preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2 pro všechny nebo některé produkty pocházející ze zvýhodněné země.
4. Před přijetím takového rozhodnutí uveřejní Komise v Úředním věstníku Evropské unie oznámení uvádějící příčiny důvodných pochybností ohledně dodržování odstavců 1 a 2, jež mohou zpochybnit právo zvýhodněné země nadále využívat výhody poskytované tímto nařízením.
5. Komise uvědomí dotyčnou zvýhodněnou zemi o veškerých rozhodnutích přijatých v souladu s odstavcem 3 předtím, než nabudou účinku.
6. Trvání dočasného odnětí nepřekročí šest měsíců. Nejpozději na konci této lhůty Komise rozhodne v souladu s postupem pro naléhavé případy uvedeným v čl. 39 odst. 4, zda dočasné odnětí zruší, nebo prodlouží dobu jeho trvání.
7. Členské státy sdělí Komisi všechny náležité informace, které mohou odůvodňovat dočasné odnětí celních preferencí nebo jeho prodloužení.
KAPITOLA VI
USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE OCHRANNÝCH A KONTROLNÍCH OPATŘENÍ
ODDÍL I
Obecná ochranná opatření
Článek 22
1. Pokud se produkt pocházející ze země zvýhodněné v rámci kteréhokoli z preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2 dováží v množstvích nebo za ceny, které způsobují nebo by mohly způsobit závažné potíže výrobcům v Unii, kteří vyrábějí obdobné nebo přímo konkurující produkty, mohou být běžná cla společného celního sazebníku na uvedený produkt znovu zavedena.
2. Pro účely této kapitoly se „obdobným produktem“ rozumí produkt, který je shodný, tj. podobný ve všech ohledech posuzovanému produktu, nebo, pokud takový produkt neexistuje, jiný produkt, který, ačkoli není podobný ve všech ohledech, má vlastnosti, jež se úzce podobají vlastnostem posuzovaného produktu.
3. Pro účely této kapitoly se „zúčastněnými stranami“ rozumějí strany, které se podílejí na výrobě, distribuci nebo prodeji dovážených produktů podle odstavce 1 a obdobných nebo přímo konkurujících produktů.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem stanovení pravidel spojených s postupem přijímání obecných ochranných opatření zejména s ohledem na lhůty, práva zúčastněných stran, důvěrnou povahu informací, zveřejňování, ověřování, inspekce na místě a přezkum.
Článek 23
Má se za to, že závažné potíže existují v případě, kdy dojde k zhoršení hospodářské nebo finanční situace výrobců v Unii. Při zkoumání, zda takové zhoršení nastalo, přihlíží Komise mimo jiné k těmto faktorům týkajícím se výrobců v Unii, pokud jsou takové informace k dispozici:
a)
podíl na trhu;
b)
výroba;
c)
zásoby;
d)
výrobní kapacita;
e)
úpadky;
f)
ziskovost;
g)
využití kapacity;
h)
zaměstnanost;
i)
dovoz;
j)
ceny.
Článek 24
1. Komise prověří, zda by měla být znovu zavedena běžná cla společného celního sazebníku, pokud existuje dostatek přímých důkazů, že jsou splněny podmínky čl. 22 odst. 1.
2. Šetření se zahájí na žádost členského státu, jakékoli právnické osoby nebo jakéhokoli sdružení bez právní subjektivity jednajícího jménem výrobců v Unii, nebo z vlastní iniciativy Komise, pokud je na základě faktorů uvedených v článku 23 zřejmé, že existuje dostatek přímých důkazů odůvodňujících zahájení šetření. Žádost o zahájení šetření musí obsahovat důkazy, že jsou splněny podmínky pro uložení ochranného opatření stanovené v čl. 22 odst. 1. Žádost se předkládá Komisi. Komise pokud možno přezkoumá správnost a přiměřenost důkazů obsažených v žádosti, aby zjistila, zda existuje dostatek věrohodných důkazů odůvodňujících zahájení šetření.
3. Je-li zřejmé, že existuje dostatek věrohodných důkazů odůvodňujících zahájení řízení, zveřejní Komise oznámení v Úředním věstníku Evropské unie. Zahájení se uskuteční do jednoho měsíce od obdržení žádosti podle odstavce 2. V případě zahájení šetření poskytne oznámení veškeré potřebné údaje o postupu a lhůtách včetně využití úředníka pro slyšení Generálního ředitelství pro obchod Evropské komise.
4. Šetření včetně procesních kroků uvedených v článcích 25, 26 a 27 se ukončí do dvanácti měsíců od jeho zahájení.
Článek 25
V řádně odůvodněných naléhavých případech týkajících se zhoršování hospodářské nebo finanční situace výrobců v Unii, jejichž náprava by byla obtížná, a pokud by prodlení mohlo způsobit škodu, je Komise zmocněna přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty v souladu s postupem pro naléhavé případy podle čl. 39 odst. 4 za účelem obnovení běžných cel společného celního sazebníku na období až 12 měsíců.
Článek 26
Pokud z konečného zjištění skutkového stavu vyplývá, že jsou splněny podmínky stanovené v čl. 22 odst. 1, přijme Komise v souladu s přezkumným postupem podle čl. 39 odst. 3 prováděcí akt, kterým se znovu zavedou cla společného celního sazebníku. Tento prováděcí akt vstoupí v platnost do jednoho měsíce ode dne zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 27
Pokud z konečného zjištění skutkového stavu vyplývá, že podmínky stanovené v čl. 22 odst. 1 nejsou splněny, přijme Komise prováděcí akt za účelem ukončení šetření a dalšího postupu v souladu s přezkumným postupem podle čl. 39 odst. 3. Tento prováděcí akt bude zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie. Šetření se považuje za ukončené, jestliže v období stanoveném v čl. 24 odst. 4 není zveřejněn žádný prováděcí akt, a případná naléhavá preventivní opatření automaticky zanikají. Všechna cla společného celního sazebníku vybraná v důsledku těchto prozatímních opatření se vracejí.
Článek 28
Cla společného celního sazebníku budou znovu zavedena, pokud je nezbytné zapůsobit proti zhoršení hospodářské nebo finanční situace výrobců v Unii nebo pokud přetrvává hrozba takového zhoršení. Doba, na kterou mohou být cla znovu zavedena, nepřesáhne tři roky, ledaže je v řádně odůvodněných případech prodloužena.
ODDÍL II
Ochranná opatření v odvětvích textilu, zemědělství a rybolovu
Článek 29
1. Aniž jsou dotčena ustanovení oddílu I této kapitoly, dne 1. ledna každého roku Komise z vlastního podnětu a v souladu s poradním postupem uvedeným v čl. 39 odst. 2 přijme prováděcí akt za účelem zrušení celních preferencí uvedených v článcích 7 a 12 pro produkty zařazené ve třídách systému GSP S-11a) a S-11b) přílohy V nebo pro produkty spadající pod kódy kombinované nomenklatury 2207 10 00, 2207 20 00, 2909 19 10, 3814 00 90, 3820 00 00 a 3824 90 97, pokud tyto dovážené produkty uvedené v příloze V nebo IX, podle toho, která se má použít, pocházejí ze zvýhodněné země a jejich celkový objem
a)
vzroste nejméně o 13,5 % z hlediska množství (objemu) ve srovnání s předchozím kalendářním rokem, nebo
b)
v případě produktů zařazených ve třídách systému GSP S-11a) a S-11b) přílohy V, překročí podíl uvedený v příloze VI bodě 2 z hodnoty dovozu produktů tříd systému GSP S-11a) a S-11b) přílohy V do Unie ze všech zemí a území uvedených v příloze II během kteréhokoli období dvanácti měsíců.
2. Odstavec 1 tohoto článku se nevztahuje na země zvýhodněné v rámci režimu EBA ani na země, jejichž podíl na dovozu příslušných produktů uvedených v čl. 29 odst. 1 nepřesahuje 6 % celkového dovozu totožných produktů uvedených příloze V nebo IX, podle toho, která se má použít, do Unie.
3. Zrušení celních preferencí nabývá účinku dva měsíce po dni zveřejnění příslušného aktu Komise v tomto smyslu v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 30
Aniž je dotčen oddíl I této kapitoly, pokud dovoz produktů uvedených v příloze I Smlouvy o fungování EU působí nebo by mohl způsobit závažné narušení trhů Unie, zejména v jednom nebo více nejvzdálenějších regionech, nebo regulačních mechanismů těchto trhů, přijme Komise z vlastního podnětu nebo na základě žádosti členského státu v souladu s přezkumným postupem podle čl. 39 odst. 3 prováděcí akt za účelem pozastavení preferenčního režimu pro dotyčné produkty, a to po konzultaci s výborem pro společnou organizaci příslušného trhu se zemědělskými produkty nebo produkty rybolovu.
Článek 31
Komise dotčenou zvýhodněnou zemi co nejdříve uvědomí o všech rozhodnutích přijatých v souladu s články 29 nebo 30 předtím, než nabudou účinku.
ODDÍL III
Kontrolní opatření v odvětvích zemědělství a rybolovu
Článek 32
1. Aniž je dotčen oddíl I této kapitoly, mohou být produkty kapitol 1 až 24 společného celního sazebníku stanoveného nařízením (EHS) č. 2658/87 pocházející ze zvýhodněných zemí předmětem zvláštních kontrolních mechanismů, aby se zamezilo narušení trhu Unie. Po konzultaci s výborem pro společnou organizaci příslušného trhu se zemědělskými produkty nebo produkty rybolovu Komise z vlastního podnětu nebo na žádost členského státu v souladu s přezkumným postupem podle čl. 39 odst. 3 přijme prováděcí akt v tom smyslu, zda se má tento zvláštní kontrolní mechanismus použít a na které produkty se má vztahovat.
2. Pokud se oddíl I této kapitoly uplatní na produkty kapitol 1 až 24 společného celního sazebníku stanoveného nařízením (EHS) č. 2658/87 pocházející ze zvýhodněných zemí, potom se období uvedené v čl. 24 odst. 4 tohoto nařízení zkrátí na dva měsíce v těchto případech:
a)
pokud dotyčná zvýhodněná země nezajišťuje dodržování pravidel týkajících se původu zboží nebo neposkytuje správní spolupráci podle článku 21 nebo
b)
pokud dovoz produktů kapitol 1 až 24 společného celního sazebníku stanoveného nařízením (EHS) č. 2658/87 v rámci preferenčních režimů poskytnutých podle tohoto nařízení významně překročí obvyklou úroveň vývozu z dotčené zvýhodněné země.
KAPITOLA VII
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 33
1. Aby mohly využívat celní preference, musí produkty, pro něž se o tyto celní preference žádá, pocházet ze zvýhodněné země.
2. Pro účely preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2 tohoto nařízení jsou pravidla týkající se původu ohledně definice pojmu „původní produkty“, související postupy a metody správní spolupráce stanovena v nařízení (EHS) č. 2454/93.
Článek 34
1. Pokud je sazba valorického cla u jednotlivého dovozního prohlášení snížena v souladu s tímto nařízením na 1 % nebo méně, ukládání tohoto cla se zcela pozastaví.
2. Pokud je sazba specifického cla u jednotlivého dovozního prohlášení snížena v souladu s tímto nařízením nejvýše na 2 EUR pro každou částku vypočítanou v eurech, ukládání tohoto cla se zcela pozastaví.
3. S výhradou ustanovení odstavců 1 a 2 se konečná sazba preferenčního cla vypočtená podle tohoto nařízení zaokrouhlí dolů na jedno desetinné místo.
Článek 35
1. Statistickým zdrojem, který se má používat pro účely tohoto nařízení, jsou statistiky zahraničního obchodu Komise (Eurostatu).
2. Členské státy zašlou Komisi (Eurostatu) své statistické údaje o produktech propuštěných do celního režimu volného oběhu v rámci celních preferencí podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 471/2009 ze dne 6. května 2009 o statistice Společenství týkající se zahraničního obchodu se třetími zeměmi (12). Tyto údaje s odkazy na kódy kombinované nomenklatury a případně na kódy TARIC, uspořádané podle země původu, uvádějí hodnoty, množství a případné doplňkové jednotky požadované v souladu s definicemi obsaženými v uvedeném nařízení. V souladu s čl. 8 odst. 1 uvedeného nařízení předávají členské státy tyto statistické údaje nejpozději do 40 dnů po konci každého měsíčního referenčního období. V zájmu usnadnění informování a zvýšení transparentnosti Komise také zajistí, aby byly relevantní statistické údaje pro jednotlivé třídy systému GSP pravidelně k dispozici ve veřejně přístupné databázi.
3. V souladu s článkem 308d) nařízení (EHS) č. 2454/93 sdělují členské státy Komisi na její žádost údaje o množstvích a hodnotě produktů propuštěných během předchozích měsíců do volného oběhu v rámci celních preferencí. Tyto údaje zahrnují produkty uvedené v odstavci 4 tohoto článku.
4. Komise v úzké spolupráci s členskými státy sleduje dovoz produktů kódů kombinované nomenklatury 0603, 0803 90 10, 1006, 1604 14, 1604 19 31, 1604 19 39, 1604 20 70, 1701, 1704, 1806 10 30, 1806 10 90, 2002 90, 2103 20, 2106 90 59, 2106 90 98, 6403, 2207 10 00, 2207 20 00, 2909 19 10, 3814 00 90, 3820 00 00 a 3824 90 97 za účelem určení, zda jsou splněny podmínky uvedené v článcích 22, 29 a 30.
Článek 36
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článcích 3, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 15, 16, 17, 19, 20 a 22 je svěřena Komisi na dobu neurčitou od 20. listopadu 2012.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomocí uvedené v článcích 3, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 15, 16, 17, 19, 20 nebo 22 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článků 3, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 15, 16, 17, 19, 20 a 22 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 37
1. Akty v přenesené pravomoci přijaté podle tohoto článku vstupují v platnost bezodkladně a jsou použitelné, pokud proti nim není vyslovena námitka v souladu s odstavcem 2. V oznámení aktu v přenesené pravomoci Evropskému parlamentu a Radě se uvedou důvody použití postupu pro naléhavé případy.
2. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky postupem uvedeným v č. 36 odst. 5. V takovém případě zruší Komise tento akt neprodleně poté, co jí Evropský parlament nebo Rada oznámí rozhodnutí o vyslovení námitek.
Článek 38
1. Informace získané na základě tohoto nařízení se použijí pouze k účelu, k němuž byly vyžádány.
2. Informace důvěrné povahy ani informace, které jsou důvěrně sděleny na základě tohoto nařízení, nesmějí být zveřejněny bez zvláštního povolení od poskytovatele těchto informací.
3. V každé žádosti o důvěrné zacházení se uvedou důvody, proč je informace důvěrná. Nechce-li ten, kdo informaci poskytl, povolit její zveřejnění ani její sdělení v obecné nebo souhrnné formě a prokáže-li se, že žádost o důvěrné zacházení není důvodná, nemusí být informace brána v úvahu.
4. Informace je v každém případě považována za důvěrnou, pokud by její sdělení mohlo mít závažný nepříznivý účinek na toho, kdo ji poskytl nebo je jejím zdrojem.
5. Odstavce 1 až 4 nevylučují, aby se orgány Unie odvolávaly na obecné informace a zejména na důvody, na kterých jsou založena rozhodnutí přijatá na základě tohoto nařízení. Orgány Unie však musí přihlížet k oprávněným zájmům dotčených fyzických a právnických osob na zachování jejich obchodního tajemství.
Článek 39
1. Komisi je nápomocen Výbor pro všeobecné celní preference zřízený nařízením (ES) č. 732/2008. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011. Výbor může zkoumat všechny záležitosti týkající se uplatňování tohoto nařízení, které mu přednese Komise, nebo pokud o to požádá členský stát.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
4. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
Článek 40
Do 1. ledna 2016 a poté každé dva roky předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o účincích systému za období posledních dvou let a všech preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2.
Do 21. listopadu 2017 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto nařízení. V případě potřeby ke zprávě připojí legislativní návrh.
Článek 41
Nařízení (ES) č. 732/2008 se zrušuje s účinkem ode dne 1. ledna 2014.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou uvedenou v příloze X.
KAPITOLA VIII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 42
1. Jakékoli šetření nebo postup dočasného odnětí zahájené a neukončené podle nařízení (ES) č. 732/2008 se automaticky zahájí znovu podle tohoto nařízení s výjimkou šetření nebo postupu týkajícího se zvýhodněné země v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných podle uvedeného nařízení, pokud se šetření týká pouze výhod poskytnutých v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných. Takové šetření se však automaticky zahájí znovu, pokud tatáž zvýhodněná země požádá o zvláštní pobídkový režim podle tohoto nařízení před 1. lednem 2015.
2. Informace obdržené v průběhu šetření zahájeného a neukončeného podle nařízení (ES) č. 732/2008 se zohlední v jakémkoli znovu zahájeném šetření.
Článek 43
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Použije se ode dne 20. listopadu 2012.
Celní preference poskytnuté v rámci preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2 se však použijí ode dne 1. ledna 2014.
3. Systém se použije do dne 31. prosince 2023. Den ukončení použitelnosti se však nevztahuje na zvláštní režim pro nejméně rozvinuté země ani na žádná jiná ustanovení tohoto nařízení, pokud se uplatňují ve spojení s uvedeným režimem.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 25. října 2012.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 978/2012
av den 25 oktober 2012
om tillämpning av det allmänna preferenssystemet och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 732/2008
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 207,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (1), och
av följande skäl:
(1)
Gemenskapen har sedan 1971 beviljat utvecklingsländer handelsförmåner inom ramen för sitt allmänna preferenssystem.
(2)
Unionens gemensamma handelspolitik ska vägledas av de principer och eftersträva de mål som anges i de allmänna bestämmelserna om unionens yttre åtgärder i artikel 21 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget).
(3)
Unionen strävar efter att utforma och föra en gemensam politik och vidta åtgärder som främjar en hållbar ekonomisk, social och miljömässig utveckling i utvecklingsländerna, med det primära syftet att utrota fattigdom.
(4)
Unionens gemensamma handelspolitik bör stämma överens med och främja målen för unionens politik på området för utvecklingssamarbete i artikel 208 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), särskilt att utrota fattigdom och främja hållbar utveckling och goda styrelseformer i utvecklingsländerna. Handelspolitiken bör uppfylla Världshandelsorganisationens (WTO) krav, särskilt beslutet om differentierad och mer förmånlig behandling, reciprocitet och mer fullständig medverkan av utvecklingsländer (nedan kallad klausulen om särbehandling), som antogs enligt Allmänna tull- och handelsavtalet (Gatt) år 1979, enligt vilken WTO:s medlemmar får bevilja utvecklingsländer en differentierad och mer gynnsam behandling.
(5)
I kommissionens meddelande av den 7 juli 2004, med titeln Utvecklingsländer, internationell handel och hållbar utveckling: Gemenskapens ordning med allmänna tullförmåner under perioden 2006-2015, anges riktlinjerna för tillämpningen av det allmänna preferenssystemet under åren 2006-2015.
(6)
I rådets förordning (EG) nr 732/2008 av den 22 juli 2008 om tillämpning av Allmänna preferenssystemet under perioden 1 januari 2009 (2), förlängd genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 512/2011 av den 11 maj 2011 om ändring av rådets förordning (EG) nr 732/2008 (3), föreskrivs att det allmänna preferenssystemet (systemet) är tillämpligt till och med den 31 december 2013 eller tills systemet enligt denna förordning tillämpas, beroende på vilket som inträffar först. Därefter bör systemet fortsättningsvis tillämpas under tio år från dagen för tillämpning av de förmåner som föreskrivs i denna förordning, med undantag för den särskilda ordningen för de minst utvecklade länderna, vilken bör fortsätta att gälla utan någon tidsbegränsning.
(7)
Eftersom systemet ger utvecklingsländer förmånstillträde till unionsmarknaden, kan det hjälpa dem i deras arbete för att minska fattigdom och främja goda styrelseformer och hållbar utveckling genom att hjälpa dem att skapa extrainkomster via internationell handel, som sedan kan återinvesteras till stöd för deras egen utveckling, och även för att diversifiera deras ekonomier. De tullförmåner som beviljas inom ramen för systemet bör användas för att hjälpa utvecklingsländer som har större behov i fråga om handel, utveckling och ekonomiskt bistånd.
(8)
Systemet består av en allmän ordning och två särskilda ordningar.
(9)
Alla utvecklingsländer som har liknande utvecklingsbehov och befinner sig i ett liknande stadium av ekonomisk utveckling bör omfattas av den allmänna ordningen. I länder som av Världsbanken klassificeras som höginkomstländer eller högremedelinkomstländer är inkomsten per capita tillräckligt hög för att de ska kunna uppnå en större diversifiering utan tullförmånerna inom systemet. Till dessa länder hör vissa som framgångsrikt har övergått från planekonomi till marknadsekonomi. De har inte samma behov som de övriga utvecklingsländerna när det gäller utveckling, handel och ekonomiskt bistånd. Eftersom de är ekonomiskt mer utvecklade befinner de sig inte i samma situation som de mer sårbara utvecklingsländerna och de måste därför behandlas annorlunda för att förebygga ogrundad diskriminering. Om höginkomstländer eller högremedelinkomstländer utnyttjar tullförmånerna inom systemet ökar dessutom konkurrenstrycket på exporten från fattigare, mer sårbara länder, vilket skulle kunna utgöra en oberättigad belastning på dessa länder. I den allmänna ordningen beaktas det faktum att behoven i fråga om utveckling, handel och ekonomiskt bistånd är föränderliga och det säkerställs att ordningen förblir tillgänglig om förhållandena i ett land förändras.
De tullförmåner som beviljas inom den allmänna ordningen bör för konsekvensens skull inte utvidgas till utvecklingsländer som omfattas av en sådan ordning för förmånstillträde till marknaden med unionen som i fråga om så gott som all handel ger minst samma tullförmåner som systemet. För att förmånsländerna och de ekonomiska aktörerna ska ha tid på sig att göra nödvändiga justeringar bör förmåner enligt den allmänna ordningen fortsätta att beviljas i två år från och med den dag då ordningen för förmånstillträde till marknaden börjar tillämpas, och detta datum bör anges i förteckningen över förmånsländerna inom den allmänna ordningen.
(10)
De länder som förtecknas i bilaga I till förordning (EG) nr 732/2008 och de länder som har tillträde till unionens marknad genom autonoma handelsförmåner enligt förordning (EG) nr 732/2008, rådets förordning (EG) nr 55/2008 av den 21 januari 2008 om införande av autonoma handelsförmåner för Republiken Moldavien (4) och rådets förordning (EG) nr 2007/2000 av den 18 september 2000 om införande av särskilda handelsåtgärder för länder och territorier som deltar i eller är knutna till Europeiska unionens stabiliserings- och associeringsprocess (5) bör anses som tullförmånsberättigade enligt systemet. Utomeuropeiska territorier som hör till unionen samt utomeuropeiska länder och territorier som inte är förtecknade i bilaga I till förordning (EG) nr 732/2008 bör inte komma i fråga för systemet.
(11)
Den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre bygger på det grundläggande begreppet hållbar utveckling, som erkänns i internationella konventioner och instrument, t.ex. i Förenta nationernas (FN) förklaring om rätt till utveckling från 1986, Riodeklarationen om miljö och utveckling från 1992, Internationella arbetsorganisationens (ILO) deklaration om grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet från 1998, FN:s millenniedeklaration från 2000 och Johannesburgdeklarationen om hållbar utveckling från 2002. De ytterligare tullförmåner som är möjliga genom den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre bör följaktligen beviljas sådana utvecklingsländer som är sårbara på grund av bristande diversifiering och otillräcklig integration i det internationella handelssystemet, i syfte att hjälpa dem att ta det ansvar och fullgöra de skyldigheter som följer av ratificeringen av grundläggande internationella konventioner om mänskliga rättigheter och arbetstagares rättigheter, miljöskydd och goda styrelseformer samt av det praktiska genomförandet av dessa konventioner.
(12)
Förmånerna bör vara avsedda att främja ytterligare ekonomisk tillväxt och därmed bidra positivt till en hållbar utveckling. Inom den särskilda stimulansordningen bör förmånsländerna därför tills vidare befrias från värdetullar. De bör även tills vidare befrias från specifika tullar, med undantag av om de är kombinerade med en värdetull.
(13)
Länder som uppfyller kriterierna för att kunna omfattas av den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre bör kunna få ytterligare tullförmåner, om kommissionen efter deras ansökan konstaterar att de berörda villkoren är uppfyllda. De bör kunna lämna in ansökningar från och med den dag då denna förordning träder i kraft. Länder som omfattas av tullförmånerna i systemet enligt förordning (EG) nr 732/2008 bör även lämna in en ny ansökan.
(14)
Kommissionen bör bevaka huruvida de internationella konventionerna om mänskliga rättigheter och arbetstagares rättigheter, miljöskydd och goda styrelseformer har ratificerats och om de genomförs i praktiken genom att granska slutsatserna och rekommendationerna från de berörda övervakningsorgan som upprättats enligt dessa konventioner (de berörda övervakningsorganen). Kommissionen bör vartannat år lägga fram en lägesrapport för rådet och Europaparlamentet om ratificeringen av respektive konvention, om förmånsländernas efterlevnad av rapporteringsskyldigheterna enligt de konventionerna och om konventionernas genomförande i praktiken.
(15)
För att övervaka och upphäva tullförmåner är rapporter från de berörda övervakningsorganen av avgörande betydelse. Dessa rapporter kan emellertid kompletteras med andra informationskällor, förutsatt att de är exakta och tillförlitliga. Utan att föregripa användningen av andra källor kan detta innefatta information från civilsamhället, arbetsmarknadens parter, Europaparlamentet och rådet.
(16)
Produkter med ursprung i länder som FN har erkänt och klassificerat som de minst utvecklade länderna bör även i fortsättningen beviljas tullfritt tillträde till unionsmarknaden inom ramen för den särskilda ordningen för de minst utvecklade länderna, utom när det gäller handel med vapen. För länder som inte längre klassificeras som minst utvecklade länder av FN bör det fastställas en övergångsperiod för att mildra de eventuella negativa verkningarna av att tullförmånerna inom ramen för denna ordning dras in. Tullförmåner inom ramen för den särskilda ordningen för de minst utvecklade länderna bör fortsättningsvis beviljas för de minst utvecklade länder som omfattas av någon annan ordning för förmånstillträde till unionsmarknaden.
(17)
För att säkerställa överensstämmelse med bestämmelserna om marknadstillträde för socker i avtalen om ekonomiskt partnerskap bör det till och med den 30 september 2015 krävas licens för import av produkter enligt HS-nummer 1701 i den Gemensamma tulltaxan.
(18)
För tullförmånerna i den allmänna ordningen bör det även fortsättningsvis göras en åtskillnad mellan känsliga och icke-känsliga produkter i syfte att beakta situationen för de sektorer i unionen som tillverkar samma produkter.
(19)
Icke-känsliga produkter bör fortsätta att vara tills vidare befriade från tull enligt Gemensamma tulltaxan, medan tullen för känsliga produkter bör sättas ned i syfte att säkerställa en tillfredsställande utnyttjandegrad samtidigt som situationen för motsvarande unionsindustri beaktas.
(20)
En sådan tullnedsättning bör vara så attraktiv att den uppmuntrar handlarna till att utnyttja de möjligheter som ordningen erbjuder. Den allmänna nedsättningen av värdetullarna bör därför vara 3,5 procentenheter av tullsatsen för mest gynnad nation, medan dessa tullar för textil och textilvaror bör sättas ned med 20 %. Specifika tullar bör sättas ned med 30 %. Om en minimitull fastställts, bör den inte tillämpas.
(21)
Total tullbefrielse bör tillämpas om förmånsbehandling av en enskild importdeklaration leder till en värdetull på högst 1 % eller en specifik tull på högst 2 EUR, eftersom kostnaderna för att ta ut dessa tullar kan överstiga de inkomster de ger.
(22)
Gradering bör bygga på kriterier med anknytning till avdelningarna och kapitlen i Gemensamma tulltaxan. Gradering bör gälla för avdelningar eller underavdelningar för att på detta sätt minska antalet fall där heterogena produkter graderas. Graderingen av en avdelning eller en underavdelning (bestående av kapitel) för ett förmånsland bör ske när avdelningen uppfyller kriterierna för gradering under tre år i följd, eftersom graderingen blir mer förutsägbar och rättvis när effekten av stora och exceptionella variationer i importstatistiken undanröjs. Gradering bör inte tillämpas för förmånsländerna inom den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre eller förmånsländerna inom den särskilda ordningen för de minst utvecklade länderna, eftersom de alla har en liknande ekonomisk profil, med en snäv, icke diversifierad exportbas som gör dem sårbara.
(23)
För att se till att systemet endast gynnar de länder det är avsett att gynna bör de tullförmåner som föreskrivs i denna förordning gälla, liksom reglerna om produkters ursprung enligt kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 1993 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (6).
(24)
Skälen att tillfälligt upphäva förmånerna inom ordningarna enligt systemet bör inbegripa allvarliga och systematiska åsidosättanden av principerna i vissa internationella konventioner om grundläggande mänskliga rättigheter och arbetstagares rättigheter, för att främja målen i de konventionerna. Tullförmånerna inom den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre bör tillfälligt upphävas om förmånslandet inte efterlever sitt bindande åtagande att ratificera och genomföra de konventionerna i praktiken, om landet inte uppfyller rapporteringsskyldigheterna enligt respektive konvention eller om landet inte samarbetar vid unionens övervakningsförfaranden enligt denna förordning.
(25)
På grund av den politiska situationen i Burma/Myanmar och i Vitryssland bör det tillfälliga upphävandet av alla tullförmåner vid import av produkter med ursprung i Burma/Myanmar eller Vitryssland fortsätta att gälla.
(26)
I syfte att både kunna tillgodose behovet av bättre riktade insatser, större enhetlighet och insyn och effektivt kunna främja hållbar utveckling och goda styrelseformer genom ett unilateralt system för handelsförmåner, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på ändringar av bilagorna till denna förordning och tillfälligt upphävande av tullförmåner på grund av bristande efterlevnad av principerna om hållbar utveckling och goda styrelseformer samt när det gäller bestämmelser om förfaranden vid inlämning av ansökningar om tullförmåner enligt den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre och om undersökningar gällande tillfälligt upphävande och skyddsåtgärder, i syfte att upprätta enhetliga och ingående tekniska bestämmelser. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. Kommissionen bör, då den förbereder och utarbetar delegerade akter, se till att alla relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.
(27)
För att tillhandahålla stabila ramar för de ekonomiska aktörerna bör kommissionen delegeras befogenhet att i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget anta en akt om upphävande av beslutet om tillfälligt upphävande enligt det skyndsamma förfarandet, innan beslutet om tillfälligt upphävande av förmånstullar får verkan, om skälen till ett tillfälligt upphävande inte längre föreligger.
(28)
För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (7).
(29)
Det rådgivande förfarandet bör användas vid antagandet av genomförandeakter om att tills vidare dra in tullförmånerna för en viss avdelning enligt det allmänna preferenssystemet för ett förmånsland och om inledande av ett förfarande för tillfälligt upphävande med hänsyn till de akternas art och verkan.
(30)
Granskningsförfarandet bör användas vid antagandet av genomförandeakter om undersökningar om skyddsåtgärder och om att tills vidare upphäva förmånsordningar, där importen kan orsaka allvarliga störningar på unionsmarknaderna.
(31)
För att säkerställa systemets integritet och funktionssätt bör kommissionen anta omedelbart tillämpliga genomförandeakter, om det i vederbörligen motiverade fall som rör tillfälliga upphävanden på grund av att tullförfaranden och tullskyldigheter inte har efterlevts är nödvändigt på grund av tvingande skäl till skyndsamhet.
(32)
För att tillhandahålla stabila ramar för ekonomiska aktörer bör kommissionen efter att maximiperioden på sex månader löpt ut anta omedelbart tillämpliga genomförandeakter, om det i vederbörligen motiverade fall som rör avslutande eller förlängning av de tillfälliga upphävandena på grund av att tullförfaranden och tullskyldigheter inte har efterlevts är nödvändigt på grund av tvingande skäl till skyndsamhet.
(33)
Kommissionen bör även anta omedelbart tillämpliga genomförandeakter om det, i vederbörligen motiverade fall som rör undersökningar om skyddsåtgärder, är nödvändigt på grund av tvingande skäl till skyndsamhet som avser en sådan försämring av den ekonomiska och/eller finansiella situationen för unionens producenter som vore svår att avhjälpa.
(34)
Kommissionen bör regelbundet rapportera till Europaparlamentet och till rådet om verkan av systemet enligt denna förordning. Fem år efter det att denna förordning träder i kraft bör kommissionen rapportera till Europaparlamentet och rådet om dess tillämpning och bedöma om det är nödvändigt att se över systemet, inbegripet den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre och bestämmelserna om tillfälligt upphävande av tullförmåner, mot bakgrund av åtgärderna mot terrorism samt internationella normer för insyn och utbyte av information på skatteområdet. I rapporterna bör kommissionen även beakta konsekvenserna för förmånsländernas behov när det gäller utveckling, handel och ekonomiskt bistånd. Rapporten bör även innehålla en detaljerad analys av följderna av denna förordning för handeln och för unionens tullinkomster, varvid särskild uppmärksamhet ska ägnas följderna för förmånsländerna. I tillämpliga fall bör också efterlevnaden av unionens sanitära och fytosanitära lagstiftning bedömas. Rapporten bör innehålla en analys av systemets effekter på importen av biobränslen och hållbarhetsaspekter.
(35)
Förordning (EG) nr 732/2008 bör därför upphöra att gälla.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
Artikel 1
1. Det allmänna preferenssystemet (systemet) ska tillämpas i enlighet med denna förordning.
2. I denna förordning föreskrivs följande tullförmåner enligt systemet:
a)
En allmän ordning.
b)
En särskild stimulansordning för hållbar utveckling och gott styre (den särskilda stimulansordningen).
c)
En särskild ordning för de minst utvecklade länderna (Allt utom vapen).
Artikel 2
I denna förordning avses med
a) det allmänna preferenssystemet: ett system som innebär att unionen beviljar förmånstillträde till unionens marknad genom de förmånsordningar som avses i artikel 1.2,
b) länder: länder och territorier som har en tullförvaltning,
c) tullförmånsberättigade länder: alla de utvecklingsländer som förtecknas i bilaga I,
d) förmånsländer inom det allmänna preferenssystemet: de länder som omfattas av den allmänna ordningen och som anges i bilaga II,
e) förmånsländer inom den särskilda stimulansordningen: de länder som omfattas av den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre och som anges i bilaga III,
f) förmånsländer inom initiativet Allt utom vapen: de länder som omfattas av den särskilda ordningen för de minst utvecklade länderna och som anges i bilaga IV,
g) tullar enligt Gemensamma tulltaxan: de tullar som anges i del 2 av bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (8), med undantag av tullar som gäller inom ramen för tullkvoter,
h) avdelning: en avdelning i Gemensamma tulltaxan som antagits genom förordning (EEG) nr 2658/87,
i) kapitel: ett kapitel i Gemensamma tulltaxan som antagits genom förordning (EEG) nr 2658/87,
j) avdelning enligt det allmänna preferenssystemet: en avdelning i bilaga V som upprättats på grundval av avdelningarna och kapitlen i Gemensamma tulltaxan,
k) ordning för förmånstillträde till marknaden: förmånstillträde till unionens marknad på grundval av ett gällande eller provisoriskt handelsavtal eller av autonoma handelsförmåner som beviljats av unionen,
l) genomförande i praktiken: fullständigt genomförande av samtliga åtaganden och skyldigheter som följer av de internationella konventioner som förtecknas i bilaga VIII, och därmed säkerställa att samtliga principer, mål och rättigheter som garanteras i dessa efterlevs.
Artikel 3
1. En förteckning över de tullförmånsberättigade länder fastställs i bilaga I.
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 36 om bilaga I måste ändras på grund av att länders internationella status eller klassificering ändras.
3. Kommissionen ska underrätta de berörda länderna om deras status inom systemet ändras.
KAPITEL II
ALLMÄN ORDNING
Artikel 4
1. Ett tullförmånsberättigat land ska omfattas av tullförmånerna enligt den allmänna ordning som anges i artikel 1.2 a, förutom om landet
a)
har klassificerats som ett höginkomstland eller ett högremedelinkomstland av Världsbanken under tre år i följd omedelbart innan förteckningen över förmånsländer uppdateras, eller
b)
omfattas av en ordning för förmånstillträde till marknaden som ger samma tullförmåner som systemet, eller som är mer omfattande och gäller så gott som all handel.
2. Punkt 1 a och b gäller inte de minst utvecklade länderna.
3. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 1 b ska punkt 1 a inte gälla förrän den 21 november 2014 för länder som den 20 november 2012 har paraferat ett bilateralt avtal om förmånstillträde till marknaden med unionen, som ger samma tullförmåner som systemet, eller som är mer omfattande och gäller så gott som all handel men som ännu inte tillämpas.
Artikel 5
1. En förteckning över de förmånsländer inom det allmänna preferenssystemet som uppfyller kriterierna i artikel 4 finns i bilaga II.
2. Kommissionen ska se över bilaga II senast den 1 januari varje år efter det att denna förordning har trätt i kraft. För att förmånsländerna inom det allmänna preferenssystemet och de ekonomiska aktörerna ska ha tid på sig att göra de justeringar som är nödvändiga på grund av att landets status inom systemet har ändrats ska
a)
beslutet om att avföra ett land från förteckningen över förmånsländerna inom det allmänna preferenssystemet i enlighet med punkt 3 i denna artikel och på grundval av artikel 4.1 a börja gälla ett år från och med den dag då det beslutet trädde i kraft, och
b)
beslutet om att avföra ett land från förteckningen över förmånsländer inom det allmänna preferenssystemet i enlighet med punkt 3 i denna artikel och på grundval av artikel 4.1 b börja gälla två år från och med den dag då en ordning för förmånstillträde till marknaden börjar tillämpas.
3. När det gäller punkterna 1 och 2 i denna artikel ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 36 för att ändra bilaga II på grundval av kriterierna i artikel 4.
4. Kommissionen ska underrätta förmånsländerna inom det allmänna preferenssystemet om deras status inom systemet ändras.
Artikel 6
1. De produkter som omfattas av den allmänna ordning som avses i artikel 1.2 a förtecknas i bilaga V.
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 36 om bilaga V måste ändras för att ta hänsyn till ändringar i den kombinerade nomenklaturen.
Artikel 7
1. De produkter som enligt bilaga V är icke-känsliga ska vara helt befriade från tullar enligt Gemensamma tulltaxan, utom när det gäller jordbrukskomponenter.
2. Värdetullar enligt Gemensamma tulltaxan ska sättas ned med 3,5 procentenheter för de produkter som enligt bilaga V är känsliga. För produkter i avdelningarna avd. 11 a och avd. 11 b i bilaga V ska denna nedsättning vara 20 %.
3. I de fall då förmånstullsatserna, som i enlighet med artikel 6 i förordning (EG) nr 732/2008 beräknats på de värdetullar enligt Gemensamma tulltaxan som är tillämpliga den dag då den här förordningen träder i kraft, ger en tullnedsättning på mer än 3,5 procentenheter för de produkter som avses i punkt 2 i denna artikel, ska de förmånstullsatserna tillämpas.
4. Andra specifika tullar enligt Gemensamma tulltaxan än minimi- eller maximitullar för de produkter som enligt bilaga V är känsliga ska sättas ned med 30 %.
5. Om tullarna enligt Gemensamma tulltaxan på de produkter som enligt bilaga V är känsliga omfattar både en värdetull och en specifik tull, ska den specifika tullen inte sättas ned.
6. Om det anges en maximitull för de nedsatta tullarna enligt punkterna 2 och 4, ska denna maximitull inte sättas ned. Om det anges en minimitull för sådana tullar, ska denna minimitull inte tillämpas.
Artikel 8
1. De tullförmåner som avses i artikel 7 ska dras in tills vidare för produkter i en avdelning enligt det allmänna preferenssystemet som har sitt ursprung i ett förmånsland inom det allmänna preferenssystemet, om det genomsnittliga värdet på unionens import av dessa produkter från förmånslandet i fråga under tre år i följd överskrider gränsvärdena i bilaga VI. Gränsvärdena ska beräknas som en procentsats av det sammanlagda värdet på unionens import av samma produkter från alla förmånsländer inom det allmänna preferenssystemet.
2. Innan de tullförmåner som föreskrivs i denna förordning tillämpas ska kommissionen anta en genomförandeakt, i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 39.2, för att upprätta en förteckning över de avdelningar enligt det allmänna preferenssystemet för vilka tullförmånerna enligt artikel 7 dras in tills vidare för ett förmånsland. Den genomförandeakten ska gälla från och med den 1 januari 2014.
3. Kommissionen ska vart tredje år se över den förteckning som avses i punkt 2 i denna artikel och anta en genomförandeakt, för att i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 39.2 besluta om de tullförmåner som avses i artikel 7 ska dras in tills vidare eller om de ska återinföras. Den genomförandeakten ska tillämpas från och med den 1 januari året efter det att det träder i kraft.
4. Den förteckning som avses i punkterna 2 och 3 i denna artikel ska upprättas på grundval av de uppgifter som är tillgängliga den 1 september det år som översynen görs och för de två föregående åren. All import från de förmånsländer inom det allmänna preferenssystemet som vid den tidpunkten stod med på förteckningen i bilaga II ska beaktas när förteckningen upprättas. Värdet av importen från de förmånsländer inom det allmänna preferenssystemet som vid den tidpunkt då tullförmånerna tillfälligt upphävdes inte längre omfattades av tullförmånerna enligt artikel 4.1 b ska dock inte beaktas.
5. Kommissionen ska underrätta det berörda landet om den genomförandeakt som antas enligt punkterna 2 och 3.
6. Om bilaga II ändras i enlighet med kriterierna i artikel 4 ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 36, för att ändra bilaga VI i syfte att anpassa bestämmelserna i den bilagan så att de graderade produktavdelningarnas vikt, som fastställs i punkt 1 i denna artikel, proportionellt sett förblir densamma.
KAPITEL III
SÄRSKILD STIMULANSORDNING FÖR HÅLLBAR UTVECKLING OCH GOTT STYRE
Artikel 9
1. Ett förmånsland inom det allmänna preferenssystemet kan i följande fall omfattas av de tullförmåner som beviljas inom den särskilda stimulansordning för hållbar utveckling och gott styre som avses i artikel 1.2 b:
a)
Landet anses vara sårbart på grund av bristande diversifiering och otillräcklig integration i det internationella handelssystemet, enligt de kriterier som fastställs i bilaga VII.
b)
Landet har ratificerat alla de konventioner som förtecknas i bilaga VIII (de berörda konventionerna) och de senast tillgängliga slutsatserna från övervakningsorganen enligt de konventionerna (de berörda övervakningsorganen) konstaterar inte någon allvarlig brist när det gäller genomförandet av de konventionerna.
c)
Landet har inte när det gäller någon av de berörda konventionerna lämnat någon reservation som är förbjuden enligt någon av dessa konventioner eller som enligt denna artikel är att anse som oförenlig med den konventionens mål och syfte.
I enlighet med denna artikel ska reservationer inte anses som oförenliga med en konventions mål och syfte såvida inte
i)
så har fastställts i ett förfarande som uttryckligen föreskrivs för detta syfte enligt konventionen, eller
ii)
unionen i avsaknad av ett sådant förfarande och som part i konventionen, och/eller en kvalificerad majoritet av de medlemsstater som är parter i konventionen i enlighet med sina respektive befogenheter enligt fördragen, har invänt mot reservationen med motiveringen att denna skulle vara oförenlig med konventionens mål och syfte och motsatt sig konventionens ikraftträdande mellan dem och den stat som lämnat reservationen i enlighet med bestämmelserna i Wienkonventionen om traktaträtten.
d)
Landet ger ett bindande åtagande att fullfölja ratificeringen av de berörda konventionerna och att se till att de genomförs i praktiken.
e)
Landet godkänner, utan förbehåll, de rapporteringskrav som finns i konventionerna och ger ett bindande åtagande att godta regelbunden övervakning och översyn av genomförandet i enlighet med bestämmelserna i de berörda konventionerna.
f)
Landet ger ett bindande åtagande att delta i och samarbeta vid det övervakningsförfarande som avses i artikel 13.
2. Om bilaga II ändras ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 36 för att ändra bilaga VII i syfte att justera det gränsvärde för sårbarhet som anges i punkt 1 b i bilaga VII så att det fortfarande har proportionellt sett samma vikt som det gränsvärde som beräknats i enlighet med bilaga VII.
Artikel 10
1. Den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre ska beviljas under förutsättning att följande villkor är uppfyllda:
a)
Ett förmånsland inom det allmänna preferenssystemet har lämnat in en ansökan om detta.
b)
Prövningen av ansökan visar att det ansökande landet uppfyller villkoren i artikel 9.1.
2. Länder som vill omfattas av den särskilda stimulansordningen ska inge en skriftlig ansökan till kommissionen. Ansökan ska innehålla uttömmande uppgifter om ratificeringen av de berörda konventionerna samt om de bindande åtaganden som anges i artikel 9.1 d, e och f.
3. Kommissionen ska underrätta Europaparlamentet och rådet om att ansökan har mottagits.
4. Efter att ansökan har prövats, ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 36 om fastställande eller ändring av bilaga III, så att det ansökande landet omfattas av den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre, genom att det läggs till i förteckningen över förmånsländer inom den särskilda stimulansordningen.
5. Om ett förmånsland inom den särskilda stimulansordningen inte längre uppfyller villkoren i artikel 9.1 a eller 9.1 c eller om det återtar något av de bindande åtaganden som anges i artikel 9.1 d, e och f ska kommissionen ges befogenhet att i enlighet med artikel 36 anta en delegerad akt om ändring av bilaga III, så att det landet avförs från förteckningen över förmånsländer inom den särskilda stimulansordningen.
6. Kommissionen ska underrätta det ansökande landet om alla beslut som fattas i enlighet med punkterna 4 och 5 i denna artikel efter det att bilaga III har ändrats och offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Om det beslutas att det ansökande landet omfattas av den särskilda stimulansordningen, ska landet underrättas om vilken dag respektive delegerad akt träder i kraft.
7. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 36 för att fastställa bestämmelser om förfarandet för beviljande av den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre, särskilt när det gäller tidsfrister samt inlämning och behandling av ansökningar.
Artikel 11
1. De produkter som omfattas av den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre anges i bilaga IX.
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 36 om bilaga IX måste ändras för att ta hänsyn till sådana ändringar i den kombinerade nomenklaturen som påverkar de produkter som förtecknas i den bilagan.
Artikel 12
1. Alla de produkter som anges i bilaga IX och som har sitt ursprung i ett land som omfattas av den särskilda stimulansordningen ska tills vidare befrias från värdetullarna enligt Gemensamma tulltaxan.
2. De produkter som avses i punkt 1 ska vara helt befriade från specifika tullar enligt Gemensamma tulltaxan, med undantag för produkter som även omfattas av en värdetull enligt Gemensamma tulltaxan. För produkter med KN-nummer 1704 10 90 ska den specifika tullen uppgå till högst 16 % av tullvärdet.
Artikel 13
1. Från och med den dag då tullförmånerna inom ramen för den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre beviljas ska kommissionen övervaka hur ratificeringen och det praktiska genomförandet av de berörda konventionerna framskrider, samt övervaka samarbetet med de berörda övervakningsorganen, genom att granska slutsatser och rekommendationer från de övervakningsorganen.
2. I detta sammanhang ska förmånsländerna inom den särskilda stimulansordningen samarbeta med kommissionen och lämna alla uppgifter som är nödvändiga för bedömning av huruvida de följer de bindande åtaganden som avses i artikel 9.1 d, e och f samt av dess situation vad avser artikel 9.1 c.
Artikel 14
1. Senast den 1 januari 2016 och därefter vartannat år ska kommissionen lägga fram en lägesrapport för Europaparlamentet och för rådet om ratificeringen av de berörda konventionerna, om huruvida förmånsländerna inom den särskilda stimulansordningen har efterlevt rapporteringsskyldigheterna enligt de konventionerna och om hur konventionerna genomförs i praktiken.
2. Den rapporten ska innehålla
a)
slutsatser eller rekommendationer från de berörda övervakningsorganen avseende varje förmånsland inom den särskilda stimulansordningen, och
b)
kommissionens slutsatser om huruvida förmånsländerna inom den särskilda stimulansordningen iakttar sina bindande åtaganden om att efterleva rapporteringsskyldigheten, samarbeta med de berörda övervakningsorganen i enlighet med de berörda konventionerna och säkerställa att de genomförs i praktiken.
Rapporten får innehålla alla sådana uppgifter som kommissionen anser vara lämpliga.
3. Kommissionen ska, när den drar sina slutsatser om huruvida de berörda konventionerna genomförs i praktiken, bedöma de berörda övervakningsorganens slutsatser och rekommendationer samt, utan att föregripa andra källor, information som lämnats av tredje parter, inbegripet civilsamhället, arbetsmarknadens parter, Europaparlamentet eller rådet.
Artikel 15
1. Tillämpningen av den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre ska tillfälligt upphävas för alla eller vissa produkter med ursprung i ett förmånsland inom den särskilda stimulansordningen, om det landet i praktiken inte efterlever de bindande åtaganden som avses i artikel 9.1 d, e och f eller förmånslandet inom den särskilda stimulansordningen har lämnat en reservation som är förbjuden enligt någon av de berörda konventionerna eller som inte är förenlig med den konventionens mål och syfte enligt artikel 9.1 c.
2. Förmånsländerna inom den särskilda stimulansordningen har bevisbördan för att de fullgör de skyldigheter som följer av de bindande åtaganden som avses i artikel 9.1 d, e och f och för sin situation vad avser artikel 9.1 c.
3. Om kommissionen, på grundval av de slutsatser som dras i den rapport som avses i artikel 14 eller av tillgängliga fakta, har rimliga skäl att betvivla att ett förmånsland inom den särskilda stimulansordningen efterlever de bindande åtagandena som avses i artikel 9.1 d, e och f, eller har lämnat en reservation som är förbjuden enligt någon av de berörda konventionerna eller som inte är förenlig med den konventionens mål och syfte enligt artikel 9.1 c, ska kommissionen i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 39.2 anta en genomförandeakt om att inleda ett förfarande för tillfälligt upphävande av de tullförmåner som beviljats inom ramen för den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre. Kommissionen ska underrätta Europaparlamentet och rådet om detta.
4. Kommissionen ska offentliggöra ett meddelande i Europeiska unionens officiella tidning och underrätta det berörda förmånslandet inom den särskilda stimulansordningen om detta. Meddelandet ska innehålla följande:
a)
Uppgift om grunden för de rimliga tvivlen på att förmånslandet följer de bindande åtaganden som avses i artikel 9.1 d, e och f, eller om förekomsten av en reservation som är förbjuden enligt någon av de berörda konventionerna eller som inte är förenlig med den konventionens mål och syfte enligt artikel 9.1 c, som kan leda till att landet riskerar att förlora rätten till de tullförmåner som beviljats inom ramen för den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre.
b)
Information om hur lång tid förmånslandet inom den särskilda stimulansordningen har på sig att inkomma med synpunkter, dock högst sex månader från den dag då meddelandet offentliggjordes.
5. Kommissionen ska se till att det berörda förmånslandet ges alla möjligheter att samarbeta under den period som avses i punkt 4 b.
6. Kommissionen ska inhämta alla uppgifter som anses vara nödvändiga, inklusive bland annat slutsatserna och rekommendationerna från de berörda övervakningsorganen. Kommissionen ska bedöma all relevant information när den drar sina slutsatser.
7. Inom tre månader efter det att den tidsfrist som anges i meddelandet har gått ut ska kommissionen besluta
a)
att förfarandet för tillfälligt upphävande ska avslutas, eller
b)
att tillfälligt upphäva de tullförmåner som beviljats inom den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre.
8. Om kommissionen anser att slutsatserna inte motiverar ett tillfälligt upphävande, ska den i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 39.2 anta en genomförandeakt om att avsluta förfarandet för tillfälligt upphävande. Den genomförandeakten ska bland annat vara grundad på inkomna bevis.
9. Om kommissionen däremot av de skäl som anges i punkt 1 i denna artikel anser att slutsatserna motiverar ett tillfälligt upphävande ska den i enlighet med artikel 36 ges befogenhet att anta delegerade akter för att ändra bilaga III så att de tullförmåner som beviljats inom den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre som avses i artikel 1.2 b tillfälligt kan upphävas.
10. Om kommissionen fattar ett beslut om tillfälligt upphävande, ska den delegerade akten få verkan sex månader efter det att den antogs.
11. Om de skäl som låg till grund för det tillfälliga upphävandet upphör att gälla innan den delegerade akt som avses i punkt 9 i denna artikel får verkan ska kommissionen ges befogenhet att upphäva den antagna akten om tillfälligt upphävande av tullförmånerna, i enlighet med det skyndsamma förfarande som avses i artikel 37.
12. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 36 för att fastställa bestämmelser om förfarandet för tillfälligt upphävande av den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre, särskilt när det gäller tidsfrister, de berörda parternas rättigheter, sekretess och översyn.
Artikel 16
Om kommissionen konstaterar att de skäl som avses i artikel 15.1 och som låg till grund för det tillfälliga upphävandet av tullförmånerna inte längre föreligger, ska den ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 36 för att ändra bilaga III, i syfte att återinföra de tullförmåner som beviljades enligt den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre.
KAPITEL IV
SÄRSKILD ORDNING FÖR DE MINST UTVECKLADE LÄNDERNA
Artikel 17
1. Ett tullförmånsberättigat land ska omfattas av tullförmånerna enligt den särskilda ordningen för de minst utvecklade länderna, som avses i artikel 1.2 c, om landet enligt FN:s definition hör till de minst utvecklade länderna.
2. Kommissionen ska regelbundet se över förteckningen över förmånsländer på grundval av de senaste tillgängliga uppgifterna. Om ett förmånsland inom initiativet Allt utom vapen inte längre uppfyller kriterierna i punkt 1 i denna artikel ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 36 i syfte att ändra bilaga IV, så att landet avförs från förteckningen efter en övergångsperiod på tre år från den dag då den delegerade akten trädde i kraft.
3. Till dess att FN har fastställt om ett land som nyligen blivit självständigt hör till de minst utvecklade länderna ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 36 för att som en tillfällig åtgärd ändra bilaga IV så att detta land ska kunna upptas på förteckningen över förmånsländer inom initiativet Allt utom vapen.
Om ett sådant land som nyligen blivit självständigt inte av FN fastställs som ett av de minst utvecklade länderna under den första översynen av kategorin minst utvecklade länder, ska kommissionen ges befogenhet att omgående anta delegerade akter i enlighet med artikel 36 samt att ändra bilaga IV i syfte att avföra ett sådant land från den bilagan, utan att det beviljas den övergångsperiod som avses i punkt 2 i denna artikel.
4. Kommissionen ska underrätta de berörda förmånsländerna inom initiativet Allt utom vapen om deras status inom systemet ändras.
Artikel 18
1. Alla produkter som anges i kapitlen 1-97 i den kombinerade nomenklaturen, utom produkterna i kapitel 93, som har sitt ursprung i ett förmånsland inom initiativet Allt utom vapen ska vara helt befriade från tullar enligt Gemensamma tulltaxan.
2. Från och med den 1 januari 2014 till och med den 30 september 2015 ska licens krävas för import av produkter enligt HS-nummer 1701 i Gemensamma tulltaxan.
3. Kommissionen ska i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 39.3 anta närmare bestämmelser för tillämpningen av de bestämmelser som avses i punkt 2 i den här artikeln, i enlighet med det förfarande som avses i artikel 195 i rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (förordningen om en samlad marknadsordning) (9).
KAPITEL V
BESTÄMMELSER OM TILLFÄLLIGT UPPHÄVANDE SOM GÄLLER SAMTLIGA ORDNINGAR
Artikel 19
1. Tillämpningen av de förmånsordningar som anges i artikel 1.2 får tillfälligt upphävas för samtliga eller vissa produkter med ursprung i ett förmånsland på följande grunder:
a)
Allvarligt och systematiskt åsidosättande av principerna i de konventioner som förtecknas i del A i bilaga VIII.
b)
Export av varor som tillverkats av fångar.
c)
Allvarliga brister i tullkontrollen vid export eller transitering av narkotika (olagliga ämnen eller prekursorer) eller vid underlåtenhet att efterleva internationella konventioner om åtgärder mot terrorism och om penningtvätt.
d)
Allvarliga och systematiska fall av illojala handelsmetoder, även sådana som påverkar tillgången till råmaterial, vilka inverkar negativt på unionsindustrins situation och inte har åtgärdats av förmånslandet. För sådana illojala handelsmetoder som är förbjudna eller kan bli föremål för åtgärder enligt WTO-avtalen ska tillämpningen av denna artikel grunda sig på ett förhandsavgörande om detta från det behöriga WTO-organets sida.
e)
Allvarlig och systematisk överträdelse av de mål för bevarande och förvaltning av fiskeresurser som har satts upp av de regionala fiskeriorganisationer eller internationella ordningar som unionen är part i.
2. Tillämpningen av förmånsordningarna enligt denna förordning får inte upphävas enligt punkt 1 d för produkter som omfattas av antidumpningsåtgärder eller utjämningsåtgärder enligt rådets förordning (EG) nr 597/2009 av den 11 juni 2009 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (10) eller rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (11), på de grunder som motiverar dessa åtgärder.
3. Om kommissionen anser att det på grundval av punkt 1 i denna artikel finns tillräckliga skäl för att tillfälligt upphäva de tullförmåner som beviljats inom ramen för någon av de förmånsordningar som anges i artikel 1.2 ska den i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 39.2 anta en genomförandeakt om att inleda förfarandet för tillfälligt upphävande. Kommissionen ska underrätta Europaparlamentet och rådet om den genomförandeakten.
4. Kommissionen ska även offentliggöra ett meddelande i Europeiska unionens officiella tidning om att ett förfarande för tillfälligt upphävande har inletts och underrätta det berörda förmånslandet om detta. I meddelandet ska kommissionen
a)
ange tillräckliga skäl för genomförandeakten om inledande av ett förfarandet för tillfälligt upphävande enligt punkt 3, och
b)
fastställa att kommissionen kommer att övervaka och utvärdera situationen i det berörda förmånslandet i sex månader från och med den dag då meddelandet offentliggjordes.
5. Kommissionen ska se till att det berörda förmånslandet ges alla möjligheter att samarbeta under övervaknings- och utvärderingsperioden.
6. Kommissionen ska inhämta alla uppgifter som den anser vara nödvändiga, bland annat tillgängliga bedömningar, kommentarer, beslut, rekommendationer och slutsatser från de berörda övervakningsorganen, beroende på vad som är lämpligt. Kommissionen ska bedöma all relevant information när den drar sina slutsatser.
7. Inom tre månader från det att den period som avses i punkt 4 b har löpt ut ska kommissionen lägga fram en rapport för det berörda förmånslandet om de uppgifter som framkommit och de slutsatser som dragits. Förmånslandet har rätt att lämna synpunkter på rapporten. Synpunkterna måste lämnas in inom en månad.
8. Inom sex månader från det att den period som avses i punkt 4 b löper ut ska kommissionen besluta
a)
att avsluta förfarandet för tillfälligt upphävande, eller
b)
att tillfälligt upphäva de tullförmåner som beviljats inom ramen för de förmånsordningar som anges i artikel 1.2.
9. Om kommissionen anser att slutsatserna inte motiverar ett tillfälligt upphävande, ska den i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 39.2 anta en genomförandeakt om avslutande av förfarandet för tillfälligt upphävande.
10. Om kommissionen anser att slutsatserna motiverar ett tillfälligt upphävande av de skäl som anges i punkt 1 i denna artikel ska den ges befogenhet, i enlighet med artikel 36, att anta delegerade akter för att ändra bilagorna II, III eller IV, beroende på vilken som är tillämplig, i syfte att tillfälligt upphäva de tullförmåner som beviljats inom ramen för de förmånsordningar som avses i artikel 1.2.
11. För båda de fall som avses i punkterna 9 och 10 ska den antagna akten bland annat bygga på inkomna bevis.
12. Om kommissionen beslutar om tillfälligt upphävande, ska den delegerade akten få verkan sex månader efter det att den antogs.
13. Om de skäl som låg till grund för det tillfälliga upphävandet inte längre föreligger innan den delegerade akt som avses i punkt 10 i denna artikel får verkan, ska kommissionen ges befogenhet att upphäva den antagna akten om tillfälligt upphävande av tullförmånerna i enlighet med det skyndsamma förfarande som avses i artikel 37.
14. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 36 för att fastställa bestämmelser om förfarandet för tillfälligt upphävande av alla ordningar, särskilt när det gäller tidsfrister, parternas rättigheter, sekretess och översyn.
Artikel 20
Om kommissionen konstaterar att de skäl som avses i artikel 19.1 och som låg till grund för det tillfälliga upphävandet av tullförmånerna inte längre föreligger, ska den ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 36 för att ändra bilagorna II, III eller IV, beroende på vilken som är tillämplig, i syfte att återinföra de tullförmåner som beviljades under de förmånsordningar som anges i artikel 1.2.
Artikel 21
1. Tillämpningen av förmånsordningarna enligt denna förordning får tillfälligt upphävas för samtliga eller vissa produkter med ursprung i ett förmånsland vid bedrägeri, oegentligheter eller systematisk underlåtenhet att efterleva, eller sörja för efterlevnaden av, reglerna om produkters ursprung och de därmed sammanhängande förfarandena eller vid underlåtenhet att delta i det administrativa samarbete som krävs för genomförande och kontroll av efterlevnaden av de förmånsordningar som anges i artikel 1.2.
2. Inom ramen för det administrativa samarbete som avses i punkt 1 ska ett förmånsland bland annat göra följande:
a)
Lämna och uppdatera de uppgifter som krävs för tillämpning av ursprungsreglerna och för kontroll av deras efterlevnad till kommissionen.
b)
Biträda unionen genom att på begäran av en medlemsstats tullmyndigheter utföra efterkontroll av varors ursprung samt meddela resultaten i tid till kommissionen.
c)
Bistå unionen genom att medge att kommissionen på unionens vägnar och i samordning och nära samarbete med medlemsstaternas behöriga myndigheter reser till landet för att inom ramen för det administrativa samarbetet och samarbetet kring undersökningar kontrollera handlingars äkthet eller riktigheten hos uppgifter som är av betydelse för beviljandet av rätten att omfattas av de ordningar som anges i artikel 1.2.
d)
Utföra eller låta utföra lämpliga undersökningar i syfte att fastställa och förhindra att ursprungsreglerna kringgås.
e)
Efterleva eller sörja för efterlevnaden av ursprungsreglerna när det gäller regional kumulation enligt definitionen i förordning (EEG) nr 2454/93, om landet omfattas av dessa regler.
f)
Bistå unionen vid kontroller till följd av misstanke om ursprungsrelaterat bedrägeri, till exempel om importen av produkter inom ramen för förmånsordningarna enligt denna förordning vida överstiger förmånslandets normala exportvolymer.
3. Om kommissionen anser att det finns tillräckliga bevis för ett tillfälligt upphävande på grundval av de skäl som anges i punkterna 1 och 2 i denna artikel, får den i enlighet med det skyndsamma förfarande som avses i artikel 39.4 besluta att tillfälligt upphäva de tullförmåner som beviljats inom ramen för de förmånsordningar som avses i artikel 1.2 för alla eller vissa produkter som har sitt ursprung i ett förmånsland.
4. Innan ett sådant beslut antas ska kommissionen först offentliggöra ett tillkännagivande i Europeiska unionens officiella tidning, och i det ange att det finns rimliga skäl att betvivla att förmånslandet efterlever punkterna 1 och 2, vilket kan leda till att det riskerar att förlora rätten till de tullförmåner som beviljats inom ramen för denna förordning.
5. Kommissionen ska underrätta det berörda förmånslandet om de beslut som fattas enligt punkt 3, innan besluten träder i kraft.
6. Det tillfälliga upphävandet får inte gälla längre än sex månader. Senast när den perioden har löpt ut ska kommissionen i enlighet med det skyndsamma förfarande som avses i artikel 39.4 besluta att antingen avsluta det tillfälliga upphävandet eller att förlänga den period under vilken det tillfälliga upphävandet gäller.
7. Medlemsstaterna ska meddela kommissionen alla relevanta uppgifter som kan motivera att tullförmånerna tillfälligt upphävs eller att den period under vilken det tillfälliga upphävandet gäller förlängs.
KAPITEL VI
BESTÄMMELSER OM SKYDDSÅTGÄRDER OCH ÖVERVAKNING
AVSNITT I
Allmänna skyddsåtgärder
Artikel 22
1. Om en produkt som har sitt ursprung i ett förmånsland inom någon av de ordningar som anges i artikel 1.2 importeras i sådana mängder och/eller till sådana priser att detta orsakar, eller riskerar att orsaka, allvarliga störningar för unionstillverkare av likadana eller direkt konkurrerande produkter, får tullarna enligt Gemensamma tulltaxan återinföras.
2. Vid tillämpningen av detta kapitel avses med likadan produkt en produkt som är identisk med, dvs. i alla avseenden likadan som, produkten i fråga, eller, om en sådan produkt inte finns, en annan produkt som har egenskaper som nära påminner om den berörda produktens egenskaper, även om den inte i alla avseenden är likadan.
3. Vid tillämpningen av detta kapitel avses med berörda parter de parter som deltar i tillverkningen, distributionen och/eller försäljningen av de importerade produkter som anges i punkt 1 och av likadana eller direkt konkurrerande produkter.
4. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 36 för att fastställa bestämmelser om förfarandet för antagande av allmänna skyddsåtgärder, särskilt när det gäller tidsfrister, de berörda parternas rättigheter, sekretess, utlämnande av uppgifter, kontrollbesök och översyn.
Artikel 23
Allvarliga störningar ska anses föreligga om unionstillverkare försätts i en försämrad ekonomisk och/eller finansiell situation. Vid undersökningen av om situationen för unionstillverkarna har försämrats ska kommissionen, i den mån uppgifter är tillgängliga, bland annat beakta följande faktorer:
a)
Marknadsandel.
b)
Produktion.
c)
Lager.
d)
Produktionskapacitet.
e)
Konkurser.
f)
Lönsamhet.
g)
Kapacitetsutnyttjande.
h)
Sysselsättning.
i)
Import.
j)
Priser.
Artikel 24
1. Kommissionen ska undersöka huruvida tullarna enligt Gemensamma tulltaxan bör återinföras om det finns prima facie-bevisning för att villkoren i artikel 22.1 är uppfyllda.
2. En undersökning ska inledas på begäran av en medlemsstat, en juridisk person eller en sammanslutning som inte är en juridisk person och som agerar på unionstillverkarnas vägnar, eller på kommissionens eget initiativ, om det är uppenbart för kommissionen, på grundval av de faktorer som anges i artikel 23, att det föreligger tillräcklig prima facie-bevisning för att motivera ett sådant inledande. Begäran om att inleda en undersökning ska innehålla bevis för att villkoren för att införa skyddsåtgärden enligt artikel 22.1 är uppfyllda. Begäran ska lämnas in till kommissionen. Kommissionen ska i möjligaste mån pröva riktigheten och tillförlitligheten hos den bevisning som läggs fram i begäran, för att fastställa om prima facie-bevisningen är tillräcklig för att motivera att en undersökning inleds.
3. Om det är uppenbart att prima facie-bevisningen är tillräcklig för att motivera att förfaranden inleds, ska kommissionen offentliggöra ett tillkännagivande i Europeiska unionens officiella tidning. Förfarandet ska inledas inom en månad från det att begäran enligt punkt 2 mottogs. Om ett förfarande inleds ska tillkännagivandet innehålla alla nödvändiga uppgifter om förfarandet och de tidsfrister som gäller samt om att man kan vända sig till förhörsombudet vid Europeiska kommissionens generaldirektorat för handel.
4. Undersökningen, inbegripet de steg i förfarandet som avses i artiklarna 25, 26 och 27, ska slutföras inom 12 månader från det att den inleddes.
Artikel 25
Vid vederbörligen motiverade skäl till skyndsamhet vid en försämring av unionstillverkarnas ekonomiska och/eller finansiella situation, där dröjsmål skulle kunna orsaka skada som skulle vara svår att avhjälpa, ska kommissionen ges befogenhet att anta omedelbart tillämpliga genomförandeakter, i enlighet med det skyndsamma förfarande som avses i artikel 39.4, i syfte att återinföra tullarna enligt Gemensamma tulltaxan under en period på högst 12 månader.
Artikel 26
Om det med stöd av de fakta som framkommit kan fastställas att villkoren i artikel 22.1 är uppfyllda ska kommissionen anta en genomförandeakt för att återinföra tullarna enligt Gemensamma tulltaxan i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 39.3. Den genomförandeakten ska träda i kraft inom en månad från den dag då det offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 27
Om det med stöd av de fakta som framkommit kan fastställas att villkoren i artikel 22.1 inte är uppfyllda ska kommissionen anta en genomförandeakt om att avsluta undersökningen och förfaranden i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 39.3. Den genomförandeakten ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning. Undersökningen ska anses vara avslutad om ingen genomförandeakt offentliggörs inom den period som avses i artikel 24.4, och alla eventuella skyndsamma förebyggande åtgärder ska automatiskt upphöra att gälla. Eventuella gemensamma tulltaxor som tagits ut som en följd av dessa provisoriska åtgärder ska återbetalas.
Artikel 28
Gemensamma tulltaxor ska återinföras för så lång tid som är nödvändigt för att motverka unionstillverkarnas försämrade ekonomiska och/eller finansiella situation, eller för så lång tid som risken för en försämring föreligger. Tullarna får återinföras för en period på högst tre år, som dock i vederbörligen motiverade fall kan förlängas.
AVSNITT II
Skyddsåtgärder inom textil-, jordbruks- och fiskerisektorerna
Artikel 29
1. Utan att det påverkar tillämpningen av avsnitt I i detta kapitel, ska kommissionen den 1 januari varje år, på eget initiativ och i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 39.2, anta en genomförandeakt om att dra in de tullförmåner som avses i artiklarna 7 och 12 för import av produkter som har sitt ursprung i ett förmånsland och som omfattas av avdelningarna avd. 11 a och avd. 11 b i bilaga V enligt det allmänna preferenssystemet eller av KN-numren 2207 10 00, 2207 20 00, 2909 19 10, 3814 00 90, 3820 00 00 och 3824 90 97, enligt bilagorna V eller IX beroende på vilken som är tillämplig,
a)
om den sammanlagda importens mängd (i volym) ökar med minst 13,5 % jämfört med föregående kalenderår, eller
b)
om den sammanlagda importen av produkter i avdelningarna avd. 11 a och avd. 11 b enligt det allmänna preferenssystemet från något av de länder eller territorier som anges i bilaga II under en period på tolv månader överstiger den procentandel av värdet på unionens import av produkter i avdelningarna avd. 11 a och avd. 11 b i bilaga V som förtecknas i punkt 2 i bilaga VI.
2. Punkt 1 i denna artikel ska inte tillämpas på förmånsländerna inom initiativet Allt utom vapen eller på länder som i fråga om de relevanta produkter som avses i artikel 29.1 står för mindre än 6 % av den totala importen till unionen av samma produkter som förtecknas i bilagorna V eller IX, beroende på vilken som är tillämplig.
3. Indragningen av tullförmånerna ska få verkan två månader efter den dag då kommissionens genomförandeakt om detta har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 30
Utan att det påverkar tillämpningen av avsnitt I i detta kapitel, ska kommissionen, på eget initiativ eller på begäran av en medlemsstat och i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 39.3, efter samråd med kommittén för den berörda gemensamma organisationen av marknaden för jordbruks- och fiskeriprodukter, anta en genomförandeakt om att tills vidare upphäva förmånsordningarna för de produkter som omfattas av bilaga I till EUF-fördraget, om denna import orsakar, eller riskerar att orsaka, allvarliga störningar på unionens marknader, särskilt i ett eller flera av de yttersta randområdena, eller på regleringsmekanismerna på dessa marknader.
Artikel 31
Kommissionen ska så snart som möjligt underrätta det berörda förmånslandet om beslut som fattas enligt artiklarna 29 eller 30, innan besluten träder i kraft.
AVSNITT III
Övervakning inom jordbruks- och fiskerisektorerna
Artikel 32
1. Utan att det påverkar tillämpningen av avsnitt I i detta kapitel får produkter som ingår i kapitlen 1-24 i Gemensamma tulltaxan enligt förordning (EEG) nr 2658/87 och som har sitt ursprung i ett förmånsland ställas under en särskild övervakningsmekanism för att undvika störningar på marknaderna i unionen. Kommissionen ska, på eget initiativ eller på en medlemsstats begäran, efter samråd med kommittén för den berörda gemensamma organisationen av marknaden för jordbruks- och fiskeriprodukter, anta en genomförandeakt, i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 39.3, om denna särskilda övervakningsmekanism ska tillämpas och i så fall vilka produkter den ska gälla.
2. Om avsnitt I i detta kapitel tillämpas på produkter som ingår i kapitlen 1-24 i Gemensamma tulltaxan enligt förordning (EEG) nr 2658/87 och som har sitt ursprung i förmånsländerna, ska den period som avses i artikel 24.4 i denna förordning förkortas till två månader
a)
om det berörda förmånslandet inte följer reglerna om ursprung eller deltar i det administrativa samarbete som avses i artikel 21, eller
b)
om importen av produkter i kapitlen 1-24 i Gemensamma tulltaxan enligt förordning (EEG) nr 2658/87, inom ramen för de förmånsordningar som beviljats enligt denna förordning, vida överstiger det berörda förmånslandets normala exportvolym.
KAPITEL VII
GEMENSAMMA BESTÄMMELSER
Artikel 33
1. För att omfattas av tullförmånerna måste de produkter för vilka tullförmånerna begärs ha sitt ursprung i ett förmånsland.
2. Vid tillämpningen av de förmånsordningar som anges i artikel 1.2 i denna förordning ska ursprungsbestämmelserna om definitionen av begreppet ursprungsprodukter och de därmed sammanhängande förfaranden och metoder för administrativt samarbete som fastställs i förordning (EEG) nr 2454/93 gälla.
Artikel 34
1. Om satsen för en värdetull för en enskild importdeklaration i enlighet med denna förordning sätts ned till högst 1 %, ska fullständig tullbefrielse tillämpas.
2. Om en specifik tull för en enskild importdeklaration i enlighet med denna förordning sätts ned till högst 2 euro för varje enskilt belopp uttryckt i euro, ska fullständig tullbefrielse tillämpas.
3. Om inte annat följer av punkterna 1 och 2 ska den slutgiltiga förmånstullsats som beräknats i enlighet med denna förordning avrundas nedåt till en decimal.
Artikel 35
1. Kommissionens (Eurostat) statistik över utrikeshandel ska användas vid tillämpning av denna förordning.
2. Medlemsstaterna ska till kommissionen (Eurostat) lämna statistiska uppgifter över de produkter som hänförts till tullförfarandet för övergång till fri omsättning och som omfattas av tullförmåner enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 471/2009 av den 6 maj 2009 om gemenskapsstatistik över utrikeshandeln med icke-medlemsstater (12). Dessa uppgifter ska lämnas genom hänvisning till nummer i den kombinerade nomenklaturen (KN-nummer) och i förekommande fall nummer i Europeiska gemenskapernas integrerade tulltaxa (Taric-nummer) och ska per ursprungsland ange värde, kvantitet och de ytterligare enheter som krävs enligt definitionerna i den förordningen. I enlighet med artikel 8.1 i den förordningen ska medlemsstaterna överföra de statistiska uppgifterna senast 40 dagar efter det att varje månatlig referensperiod har löpt ut. För att underlätta information och öka insynen, ska kommissionen också se till att relevanta statistiska uppgifter för sektionerna i det allmänna preferenssystemet regelbundet görs tillgängliga i en offentlig databas.
3. Medlemsstaterna ska i enlighet med artikel 308d i förordning (EEG) nr 2454/93 på kommissionens begäran lämna närmare upplysningar om kvantiteter och värden för de produkter som under de närmast föregående månaderna har övergått till fri omsättning och som omfattas av tullförmåner. De uppgifterna ska omfatta de produkter som avses i punkt 4 i denna artikel.
4. Kommissionen ska i nära samarbete med medlemsstaterna övervaka importen av produkter som omfattas av KN-nummer 0603, 0803 90 10, 1006, 1604 14, 1604 19 31, 1604 19 39, 1604 20 70, 1701, 1704, 1806 10 30, 1806 10 90, 2002 90, 2103 20, 2106 90 59, 2106 90 98, 6403, 2207 10 00, 2207 20 00, 2909 19 10, 3814 00 90, 3820 00 00 och 3824 90 97, för att avgöra om de villkor som avses i artiklarna 22, 29 och 30 är uppfyllda.
Artikel 36
1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2. Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 3, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 15, 16, 17, 19, 20 och 22 ska ges till kommissionen tills vidare från och med den 20 november 2012.
3. Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 3, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 15, 16, 17, 19, 20 eller 22 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
4. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
5. En delegerad akt som antas enligt artiklarna 3, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 15, 16, 17, 19, 20 eller 22 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
Artikel 37
1. Delegerade akter som antas enligt denna artikel ska träda i kraft utan dröjsmål och tillämpas så länge inga invändningar görs i enlighet med punkt 2. Delgivningen av en delegerad akt till Europaparlamentet och rådet som antagits enligt denna artikel ska innehålla en motivering till varför det skyndsamma förfarandet tillämpas.
2. Såväl Europaparlamentet som rådet får invända mot en delegerad akt i enlighet med det förfarande som anges i artikel 36.5. I ett sådant fall ska kommissionen upphäva akten utan dröjsmål efter det att Europaparlamentet eller rådet delgett den sitt beslut om invändning.
Artikel 38
1. Uppgifter som tas emot enligt denna förordning får endast användas för de ändamål för vilka de begärdes.
2. Vare sig uppgifter av konfidentiell natur eller uppgifter som tagits emot konfidentiellt enligt denna förordning får lämnas ut utan uttryckligt tillstånd från den som lämnat uppgifterna.
3. I varje begäran om konfidentiell behandling ska det anges varför uppgifterna ska behandlas konfidentiellt. Om den som lämnar uppgifterna varken vill offentliggöra dem eller godkänna att de offentliggörs i allmän eller sammanfattad form, och om det visar sig att begäran om konfidentiell behandling är oberättigad, får dock uppgifterna lämnas utan avseende.
4. Uppgifter ska under alla omständigheter anses konfidentiella om det är troligt att offentliggörandet av dem skulle medföra betydande negativa effekter för den som har lämnat dem eller för källan till uppgifterna i fråga.
5. Punkterna 1-4 ska inte hindra att unionens myndigheter hänvisar till allmän information och särskilt till grunderna för de beslut som har fattats enligt denna förordning. Dessa myndigheter ska dock ta hänsyn till de berörda fysiska och juridiska personernas berättigade intressen av att deras affärshemligheter inte röjs.
Artikel 39
1. Kommissionen ska biträdas av kommittén för allmänna tullförmåner som inrättats genom förordning (EG) nr 732/2008. Den kommittén ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011. Kommittén får behandla alla frågor som gäller tillämpningen av denna förordning och som tas upp av kommissionen eller på en medlemsstats begäran.
2. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 4 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
3. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
4. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 8 i förordning (EU) nr 182/2011 jämförd med med artikel 5 i den förordningen tillämpas.
Artikel 40
Senast den 1 januari 2016 och vartannat år därefter ska kommissionen till Europaparlamentet och till rådet överlämna en rapport som beskriver effekterna av systemet och som omfattar den senaste tvåårsperioden och samtliga de ordningar som anges i artikel 1.2.
Senast den 21 november 2017 ska kommissionen till Europaparlamentet och till rådet överlämna en rapport om tillämpningen av denna förordning. Den rapporten kan, om lämpligt, åtföljas av ett lagstiftningsförslag.
Artikel 41
Förordning (EG) nr 732/2008 ska upphöra att gälla med verkan från och med den 1 januari 2014.
Hänvisningar till den upphävda förordningen ska anses som hänvisningar till den här förordningen i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga X.
KAPITEL VIII
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 42
1. En undersökning eller ett förfarande för tillfälligt upphävande som inleds men inte slutförs i enlighet med förordning (EG) nr 732/2008 ska automatiskt återupptas i enlighet med den här förordningen, förutom när det gäller förmånsländer inom den särskilda stimulansordningen för hållbar utveckling och gott styre enligt den förordningen och undersökningen endast gäller de förmåner som beviljats inom ramen för den ordningen. En sådan undersökning ska dock återupptas automatiskt om samma förmånsland ansöker om att få omfattas av den särskilda stimulansordningen enligt den här förordningen senast den 1 januari 2015.
2. De uppgifter som framkommit vid en undersökning som inletts men inte slutförts i enlighet med förordning (EG) nr 732/2008 ska beaktas vid eventuella återupptagna undersökningar.
Artikel 43
1. Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
2. Den ska tillämpas från och med den 20 november 2012.
De tullförmåner som beviljats inom ramen för de förmånsordningar som avses i artikel 1.2 ska dock tillämpas från och med den 1 januari 2014.
3. Systemet ska tillämpas till och med den 31 december 2023. Den sista tillämpningsdagen ska dock inte gälla för den särskilda ordningen för de minst utvecklade länderna eller för andra bestämmelser i denna förordning i den mån de tillämpas i förbindelse med den ordningen.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Strasbourg den 25 oktober 2012.