NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/9
ze dne 6. ledna 2015,
kterým se mění nařízení (EU) č. 142/2011, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a provádí směrnice Rady 97/78/ES, pokud jde o určité vzorky a předměty osvobozené od veterinárních kontrol na hranici podle uvedené směrnice
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na akt o přistoupení Chorvatska, a zejména na článek 50 uvedeného aktu,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 ze dne 21. října 2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a o zrušení nařízení (ES) č. 1774/2002 (nařízení o vedlejších produktech živočišného původu) (1), a zejména na čl. 15 odst. 1 písm. b), c), d) a g), čl. 18 odst. 3 písm. b) bod i), čl. 19 odst. 4 písm. c), čl. 20 odst. 11, čl. 21 odst. 6 písm. d), čl. 23 odst. 3, čl. 27 písm. c), čl. 31 odst. 2, čl. 40 písm. f), čl. 41 odst. 3 a čl. 42 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví hygienická a veterinární pravidla pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty s cílem zabraňovat rizikům pro zdraví lidí a zvířat, která v souvislosti s těmito produkty vznikají, a snižovat je na minimum. Uvedené nařízení rovněž stanoví konečný bod výrobního řetězce určitých získaných produktů, po kterém se na ně již nevztahují požadavky zmíněného nařízení.
(2)
Nařízení Komise (EU) č. 142/2011 (2) stanoví prováděcí pravidla pro nařízení (ES) č. 1069/2009, včetně pravidel o přijímání alternativních metod pro využívání nebo neškodné odstranění vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů a požadavků pro uvádění organických hnojiv a některých dalších vedlejších produktů živočišného původu na trh.
(3)
V souladu s čl. 19 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1069/2009 mohou členské státy povolit sběr, přepravu a neškodné odstraňování materiálu kategorie 3 uvedeného v čl. 10 písm. f) zmíněného nařízení jinými prostředky stanovenými v kapitole IV přílohy VI nařízení (EU) č. 142/2011. V souladu s čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 142/2011 byla tato možnost omezena na přechodné období do 31. prosince 2014. Sběr, přepravu a neškodné odstranění jinými prostředky stanovenými v kapitole IV přílohy VI nařízení (EU) č. 142/2011 povolují některé členské státy v případě malých množství zmetkových potravin do 20 kg za týden.
(4)
Nejsou-li hlášeny žádné negativní důsledky pro zdraví zvířat a s ohledem na skutečnost, že v některých případech by neškodné odstranění v souladu s článkem 14 nařízení (ES) č. 1069/2009 bylo ve srovnání s neškodným odstraněním v místě nepřijatelně obtížné, jeví se jako odůvodněné stanovit dočasnou odchylku jako trvalé řešení, pokud takové neškodné odstranění nezpůsobí nepřijatelné zdravotní riziko. Článek 15 nařízení (EU) č. 142/2011, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro použití ustanovení čl. 19 odst. 1 písm. a), b), c), e) a f) nařízení (ES) č. 1069/2009, by proto měl být doplněn o odkaz na opatření stanovená v kapitole IV přílohy VI nařízení (EU) č. 142/2011, jež by rovněž měla být odpovídajícím způsobem změněna. Po konzultaci s členskými státy a organizacemi zúčastněných stran by možnost, že členské státy mohou rozhodnout, že zvýší objem na nejvýše 50 kg týdně, měla být zrušena, jestliže se dočasná odchylka stane trvalým řešením. Kromě toho by mělo být zrušeno ustanovení čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 142/2011.
(5)
Vzhledem k nízkému riziku možného styku hospodářských zvířat s organickými hnojivy a půdními přídavky, s nimiž manipulují někteří provozovatelé a uživatelé, zejména pokud působí mimo potravinový a krmivový řetězec, by příslušné orgány měly mít možnost osvobodit tyto provozovatele a uživatele od registrační povinnosti podle článku 23 nařízení (ES) č. 1069/2009. Tito provozovatelé a uživatelé by měli být doplněni na seznam provozovatelů osvobozených od ohlašovací povinnosti ve vztahu k příslušným orgánům v souladu s čl. 20 odst. 4 nařízení (EU) č. 142/2011. Ustanovení čl. 20 odst. 4 nařízení (EU) č. 142/2011 by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(6)
U pěstebních substrátů, včetně zahrádkářské zeminy, s nízkým obsahem vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů, jež jsou balené k použití konečným spotřebitelem, nehrozí riziko, že budou používány jako krmivo pro hospodářská zvířata. Omezení obsahu získaných produktů materiálů kategorie 2 nebo 3 v pěstebních substrátech, včetně zahrádkářské zeminy, na méně než 5 % objemových snižuje riziko použití jako krmiva pro hospodářská zvířata, neboť vysoký obsah půdy a jiných materiálů činí tyto produkty nepoživatelnými pro hospodářská zvířata. Při výrobě pěstebních substrátů se smí používat zpracovaný hnůj. Nesmí však být jedinou složkou pěstebních substrátů. Jeho obsah v pěstebních substrátech by neměl činit více než 50 % objemových. Zpracovaný hnůj se nesmí používat k výrobě pěstebních substrátů v případě, kdy místo původu podléhá zákazu z důvodu podezření na ohnisko nebo potvrzeného ohniska závažného přenosného onemocnění postihujícího hospodářská zvířata. Proto tyto produkty mohou být osvobozeny od veterinárních kontrol pro uvádění na trh jinak než dovozem. Ustanovení čl. 22 odst. 2 nařízení (EU) č. 142/2011 by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(7)
Definice „meziproduktů“ v bodě 35 a „vzorků zboží“ v bodě 39 přílohy I nařízení (EU) č. 142/2011 by měly být upřesněny, aby se zabránilo neopodstatněným překážkám obchodu. Definice „meziproduktů“ zahrnuje rovněž místo určení meziproduktů. Je vhodné rozšířit stávající definici o možná další použití v kosmetickém průmyslu. Získané produkty, jež splňují požadavky směrnice Rady 76/768/EHS (3), mohou být v souladu s čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1069/2009 prohlášeny za konečný bod výrobního řetězce. Kromě toho je třeba ujasnit, že krmivo pro zvířata v zájmovém chovu může do EU vstoupit jako vzorek zboží pro účely krmných pokusů, zkoušení strojů nebo zařízení. Definice „meziproduktů“ v bodě 35 a „vzorků zboží“ v bodě 39 přílohy I nařízení (EU) č. 142/2011 by měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(8)
Ačkoli v souladu s čl. 3 odst. 6 nařízení (ES) č. 1069/2009 jsou koňovití považováni za hospodářská zvířata, existuje mezi některými konkrétními zvířaty této čeledi a jejich chovateli zvláště úzký vztah. Je proto odůvodněné, aby bylo umožněno spalovat těla mrtvých koňovitých ve spalovnách schválených za tímto účelem příslušným orgánem, a to za podmínky, že dané zvíře pochází z hospodářství, jež nepodléhá zákazům v souvislosti s nákazami podléhajícími povinnému hlášení. Směrnice Rady 2009/156/ES (4) stanoví veterinární pravidla mimo jiné pro přesun koňovitých, včetně podmínek pro identifikaci koňovitých. Individuální spalování v nízkokapacitních spalovnách je možné pouze v případě mrtvých koňovitých, kteří splňují ustanovení uvedené směrnice. Kapitola III přílohy III nařízení (EU) č. 142/2011 by měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(9)
Podle čl. 13 písm. g) nařízení (ES) č. 1069/2009 mohou být vedlejší produkty živočišného původu pocházející z vodních živočichů materiálu kategorie 2 zesilážovány, zkompostovány nebo přeměněny na bioplyn. Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „EFSA“) zveřejnil vědecké stanovisko týkající se hodnocení nové zpracovatelské metody pro vedlejší produkty živočišného původu materiálů kategorie 2 rybího původu (5). Podle stanoviska EFSA jsou rizika, jež způsobují materiály kategorie 2 rybího původu, díky této zpracovatelské metodě přiměřeně snížena, což umožňuje použití získaných produktů k výrobě organických hnojiv, jejich zkompostování nebo přeměnu na bioplyn nebo použití k výrobě krmiva pro kožešinová zvířata nebo jiná zvířata, která nejsou určena k lidské spotřebě. EFSA ve svém stanovisku dospěl k závěru, že nedojde ke zvýšení rizika, pokud se tato zpracovatelská metoda uplatní i v případě zpracování vedlejších produktů pocházejících z vodních živočichů materiálů kategorie 3. Materiál kategorie 3 získaný z vodních živočichů proto může být určen pro účely uvedené v článku 14 nařízení (ES) č. 1069/2009.
(10)
S ohledem na úspěšný výsledek posouzení rizik, jež EFSA provedl, by zesilážování materiálu z ryb mělo být přidáno na seznam alternativních zpracovatelských metod v kapitole IV přílohy IV nařízení (EU) č. 142/2011. Příloha IV nařízení (EU) č. 142/2011 by měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(11)
Zbytky rozkladu a kompost živočišného původu mohou být v praxi smíchány s materiály, které nejsou živočišného původu. Provozovatelé by měli vědět, jaké předpisy se vztahují na neškodné odstraňování takových zbytků rozkladu a kompostu. Kromě toho je třeba vyjasnit, ve kterých případech mohou být kompost a zbytky rozkladu získané z odpadu ze stravovacích zařízení neškodně odstraněny na povolené skládce. Kapitola III přílohy V nařízení (EU) č. 142/2011 by měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(12)
Chorvatsko oznámilo seznam druhů divokých mrchožravých ptáků, na něž by se měla vztahovat odchylka týkající se zvláštních krmných účelů stanovená v článku 18 nařízení (ES) č. 1069/2009. Seznam druhů mrchožravých ptáků v příloze VI nařízení (EU) č. 142/2011 by měl být odpovídajícím způsobem změněn.
(13)
EFSA provedl posouzení rizika spojeného s kompostováním v uzavřených boxech a následným spalováním prasat uhynulých v hospodářství (6) a dospěl k závěru, že kompostování v uzavřených boxech, na něž je odkazováno v rámci alternativních parametrů stanovených v příloze V kapitole III oddíle 2 nařízení (EU) č. 142/2011, není dostatečným ošetřením pro bezpečné odstranění materiálu kategorie 2, a nemůže být tudíž uvedeno v kapitole IV přílohy IV uvedeného nařízení jako alternativní zpracovatelská metoda. Na základě výše zmíněného posouzení, jež EFSA provedl, by „aerobní fermentace a skladování prasat uhynulých v hospodářství s následným spalováním nebo spoluspalováním“ měly být považovány za specifickou metodu uchovávání v uzavřených prostorách pro účely skladování vedlejších produktů živočišného původu až do jejich následného neškodného odstranění v souladu s nařízením (ES) č. 1069/2009. Aby bylo možné rozlišit tuto metodu od schválených metod kompostování a aby nebylo nutné absolvovat postup schválení požadovaný pro zařízení na kompostování podle přílohy V nařízení (EU) č. 142/2011, je vhodné zahrnout tuto metodu do nové kapitoly v příloze IX uvedeného nařízení, společně s metodou „hydrolýza s následným neškodným odstraněním“, jež je v současné době uvedena v příloze IV kapitole IV oddíle 2 bodě H a která je založena na stejných principech. Kromě toho by odkaz na přílohu IV v příloze XVI kapitole II oddíle 11 měl být odpovídajícím způsobem upraven. Přílohy IV, IX a XVI nařízení (EU) č. 142/2011 by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(14)
Na tavené/škvařené tuky z materiálu kategorie 3 se vztahují zvláštní požadavky podle přílohy X kapitoly II oddílu 3 nařízení (EU) č. 142/2011. Neexistují však žádné veterinární důvody pro zákaz zpracování materiálu kategorie 3 z vodních živočichů a vedlejších produktů živočišného původu z vodních živočichů podle čl. 10 písm. i) a j) nařízení (ES) č. 1069/2009 spolu s vedlejšími produkty živočišného původu získanými ze suchozemských zvířat na smíchané tavené/škvařené tuky. Proto by mělo být možné použít materiály kategorie 3 z vodních živočichů a vedlejších produktů živočišného původu z vodních živočichů podle čl. 10 písm. i) a j) nařízení (ES) č. 1069/2009 k výrobě taveného/škvařeného tuku. Ustanovení přílohy X kapitoly II oddílu 3 bodu A podbodu 1 nařízení (EU) č. 142/2011 by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(15)
Požadavky na tepelné ošetření kalu z odstředivky nebo separátoru, jenž může být později použit jako organické hnojivo nebo k výrobě organických hnojiv a uveden na trh, jsou stanoveny v příloze X kapitole II oddíle 4 části III nařízení (EU) č. 142/2011. Je vhodné zavést odchylku, aby příslušný orgán mohl povolit alternativní parametry pro tepelné ošetření kalu z odstředivky nebo separátoru určeného pro použití v rámci členských států, pokud provozovatelé mohou prokázat, že tepelné ošetření provedené podle alternativních parametrů zaručuje přinejmenším stejné snížení rizika jako ošetření provedené podle již zavedených parametrů použitelných pro uvádění na trh. Ustanovení přílohy X kapitoly II oddílu 4 části III nařízení (EU) č. 142/2011 by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(16)
Meziprodukty mohou být použity mimo jiné k výrobě laboratorních činidel nebo diagnostických zdravotnických prostředků in vitro pro zvířata. Po kontrolách na stanovišti hraniční kontroly v souladu s článkem 4 směrnice Rady 97/78/ES (7) musí být produkt přepraven přímo do registrovaného zařízení nebo podniku určení. Aby byly objasněny požadavky na dovoz meziproduktů, měla by být odpovídajícím způsobem změněna příloha XII nařízení (EU) č. 142/2011.
(17)
Krevní výrobky určené k výrobě krmiva pro hospodářská zvířata, včetně sprejově sušené krve a krevní plazmy prasat, musí být vyrobeny v souladu s přílohou X kapitolou II oddílem 2 nařízení Komise (EU) č. 142/2011. S odkazem na bod B uvedeného oddílu musí být krevní výrobky podrobeny některé ze zpracovatelských metod č. 1 až 5 nebo zpracovatelské metodě č. 7, které jsou stanoveny v příloze IV kapitole III uvedeného nařízení, nebo jiné metodě, která zaručuje, že krevní výrobky splňují mikrobiologické normy pro získané produkty stanovené v příloze X kapitole I nařízení Komise (EU) č. 142/2011. Nařízení (EU) č. 142/2011 rovněž stanoví, konkrétně ve druhém řádku šestého sloupce tabulky 1 v příloze XIV kapitole I oddíle 1, že krevní výrobky, které nejsou určeny k lidské spotřebě a které lze použít jako krmivo, musí být provázeny veterinárním osvědčením v souladu se vzorem veterinárního osvědčení stanoveným v příloze XV kapitole 4 bodě B, pokud jsou určeny k odeslání do Unie nebo k tranzitu přes Unii.
(18)
V Asii, Severní Americe, Karibiku a ve Střední a Jižní Americe byla nahlášena epizootická diarrhoea prasat, včetně infekce prasat virem epizootické diarrhoey prasat a deltakoronavirem prasat. Na území Unie nebyl deltakoronavirus prasat ještě nikdy zjištěn. Za příčinu šíření viru se považuje nevhodné tepelné ošetření nebo kontaminace po tepelném ošetření sprejově sušené krve a krevní plazmy prasat, což je tradiční složka krmiva pro selata.
(19)
Komise, jednajíce z vlastního podnětu, přijala prováděcí nařízení Komise (EU) č. 483/2014 (8) jako prozatímní ochranné opatření s ohledem na bezpečnost sprejově sušené krve a krevní plazmy prasat určené k výrobě krmiva pro prasata. Vzhledem k tomu, že riziko pro zdraví zvířat přetrvá, je třeba přezkoumat požadavky na dovoz sprejově sušené krve a krevní plazmy prasat určené k výrobě krmiva pro prasata a prozatímní opatření uplatnit jako trvalý požadavek.
(20)
Vědecká pozorování ukazují, že prasečí koronaviry se ve výkalech prasat inaktivují při zahřátí na teplotu 71 °C, kterou je nutné udržovat po dobu 10 minut, nebo jsou-li ponechány při pokojové teplotě 20 °C po dobu 7 dnů. Virus nepřežil v experimentálně infikovaném suchém krmivu skladovaném při pokojové teplotě 24 °C déle než 2 týdny. V Unii a ve třetích zemích se pro sprejově sušenou krev a krevní plazmu obecně používá teplota 80 °C, a to zahřátím celé hmoty.
(21)
Na základě těchto dostupných informací se jeví jako vhodné požadovat, aby sprejově sušená krev a krevní plazma prasat dovezená ze třetích zemí a určená ke krmení prasat byla podrobena ošetření vysokou teplotou a následnému skladování po určitou dobu při pokojové teplotě, aby se tak zmírnilo riziko kontaminace po ošetření.
(22)
Dovoz kostí a výrobků z nich (kromě kostní moučky), rohů a výrobků z nich (kromě rohové moučky) a kopyt a paznehtů a výrobků z nich (kromě moučky z kopyt a paznehtů), které nejsou určeny k použití jako krmná surovina, organická hnojiva nebo půdní přídavky, by rovněž měl být povolen, pokud jsou tyto materiály přepravovány letadlem a jestliže splňují požadavky stanovené v článku 41 nařízení (ES) č. 1069/2009. Příloha XIV nařízení (EU) č. 142/2011 by měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(23)
S ohledem na změnu definice „meziproduktů“ a dodatečné požadavky týkající se dovozu krevních výrobků by měl být odpovídajícím způsobem změněn vzor prohlášení o dovozu ze třetích zemí týkajícího se meziproduktů a vzor veterinárního osvědčení pro dovoz krevních výrobků určených jako krmná surovina. Ustanovení přílohy XV kapitoly 4 bodu B a kapitoly 20 nařízení (EU) č. 142/2011 by měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(24)
Aby se zabránilo narušení obchodu, mělo by být stanoveno přechodné období, během nějž by měl být dovoz meziproduktů, na něž se použijí ustanovení nařízení (EU) č. 142/2011 ve znění tohoto nařízení, přijímán členskými státy v souladu s pravidly platnými před vstupem tohoto nařízení v platnost.
(25)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 142/2011 se mění takto:
1)
V článku 15 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Odchylně od článku 14 nařízení (ES) č. 1069/2009 mohou členské státy povolit sběr, přepravu a neškodné odstraňování malých množství materiálů kategorie 3 podle čl. 10 písm. f) uvedeného nařízení prostředky uvedenými v čl. 19 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, pokud jsou splněny požadavky pro neškodné odstranění jinými prostředky stanovené v kapitole IV přílohy VI tohoto nařízení.“
2)
V článku 19 se písmeno c) nahrazuje tímto:
„c)
v kapitole III, pokud skladují získané produkty pro určitá plánovaná použití podle čl. 24 odst. 1 písm. j) uvedeného nařízení;
d)
v kapitole V, pokud v hospodářství skladují vedlejší produkty živočišného původu určené k následnému neškodnému odstranění podle článku 4 uvedeného nařízení.“
3)
Ustanovení čl. 20 odst. 4 se mění takto:
a)
písmeno d) se nahrazuje tímto:
„d)
provozovatele, kteří používají malá množství materiálů kategorie 2 a 3 uvedených v článcích 9 a 10 nařízení (ES) č. 1069/2009 nebo produktů z nich získaných za účelem přímé dodávky produktů v rámci regionu konečnému spotřebiteli, na místní trh nebo místním maloobchodním zařízením, pokud se příslušný orgán domnívá, že taková činnost nepředstavuje riziko rozšíření žádného závažného přenosného onemocnění na člověka nebo zvířata; toto písmeno se nepoužije, pokud se tyto materiály používají jako krmivo pro hospodářská zvířata jiná než kožešinová;“
b)
doplňují se nová písmena e) a f), která znějí:
„e)
uživatele organických hnojiv nebo půdních přídavků v místech, kde nejsou držena hospodářská zvířata;
f)
provozovatele, kteří manipulují s organickými hnojivy nebo půdními přídavky a distribuují je, a to výhradně v maloobchodním balení připraveném k prodeji o váze nejvýše 50 kg pro použití mimo krmivový a potravinový řetězec.“
4)
V článku 22 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Na uvádění těchto produktů na trh se nevztahují žádné veterinární podmínky:
a)
guáno z volně žijících mořských ptáků, posbírané v Unii nebo dovezené ze třetích zemí;
b)
pěstební substráty připravené k prodeji, jiné než dovezené pěstební substráty, obsahující méně než:
i)
5 % objemových získaných produktů materiálu kategorie 3 nebo materiálu kategorie 2 jiných než zpracovaný hnůj,
ii)
50 % objemových zpracovaného hnoje.“
5)
V článku 23 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Provozovatel nebo vlastník zařízení nebo podniku v místě určení meziproduktů nebo jeho zástupce musí meziprodukty používat a/nebo odesílat výhradně k použití ve výrobě v souladu s definicí meziproduktů podle přílohy I bodu 35.“
6)
V článku 36 se zrušuje odstavec 3.
7)
Přílohy I, III, IV, V, VI, IX, X, XI, XII, XIV, XV a XVI se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Během přechodného období do 27. září 2015 se zásilky vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů doprovázené formulářem prohlášení vyplněného a podepsaného podle vzoru, který je stanoven v příloze XV kapitole 20 nařízení (EU) č. 142/2011 ve verzi před datem vstupu tohoto nařízení v platnost, nadále přijímají pro dovoz do Unie, pokud byla tato prohlášení vyplněna a podepsána před 27. červencem 2015.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 23. února 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 6. ledna 2015.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) 2015/9
av den 6 januari 2015
om ändring av förordning (EU) nr 142/2011 om genomförande av Europaparlamentets och rådet förordning (EG) nr 1069/2009 om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter och därav framställda produkter som inte är avsedda att användas som livsmedel och om genomförande av rådets direktiv 97/78/EG vad gäller vissa prover och produkter som enligt det direktivet är undantagna från veterinärkontroller vid gränsen
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av anslutningsakten för Kroatien, särskilt artikel 50,
med beaktande av Europaparlamentets och rådet förordning (EG) nr 1069/2009 av den 21 oktober 2009 om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter och därav framställda produkter som inte är avsedda att användas som livsmedel och om upphävande av förordning (EG) nr 1774/2002 (förordning om animaliska biprodukter) (1), särskilt artiklarna 15.1 b, c, d och g, 18.3 b i, 19.4 c, 20.11, 21.6 d, 23.3, 27 c, 31.2, 40 f, 41.3 och 42.2, och
av följande skäl:
(1)
I förordning (EG) nr 1069/2009 fastställs folk- och djurhälsobestämmelser för animaliska biprodukter och därav framställda produkter för att förhindra och minimera risker för människors eller djurs hälsa. I förordningen fastställs även slutpunkten i tillverkningskedjan för vissa framställda produkter efter vilken de inte längre omfattas av kraven i den förordningen.
(2)
I kommissionens förordning (EU) nr 142/2011 (2) fastställs bestämmelser om genomförande av förordning (EG) nr 1069/2009, däribland bestämmelser om godkännande av alternativa metoder för användning eller bortskaffande av animaliska biprodukter eller därav framställda produkter samt kraven för att släppa ut organiska gödningsmedel och vissa andra animaliska biprodukter på marknaden.
(3)
I enlighet med artikel 19.1 d i förordning (EG) nr 1069/2009 får medlemsstaterna tillåta insamling, transport och bortskaffande av det kategori 3-material som avses i artikel 10 f i den förordningen på det andra sätt som avses i kapitel IV i bilaga VI till förordning (EU) nr 142/2011. Enligt artikel 36.3 i förordning (EU) nr 142/2011 är denna möjlighet begränsad till en övergångsperiod fram till och med den 31 december 2014. Vissa medlemsstater tillåter insamling, transport och bortskaffande av små mängder av före detta livsmedel upp till 20 kg per vecka på det andra sätt som avses i kapitel IV i bilaga VI till förordning (EU) nr 142/2011.
(4)
Då det inte har rapporterats några negativa konsekvenser för djurhälsan och med beaktande av att bortskaffande i enlighet med artikel 14 i förordning (EG) nr 1069/2009 i vissa fall skulle bli oacceptabelt betungande jämfört med lokalt bortskaffande, förefaller det motiverat att införa övergångsundantaget som ett permanent alternativ, under förutsättning att sådant bortskaffande inte förorsakar oacceptabla hälsorisker. Artikel 15 i förordning (EU) nr 142/2011 om särskilda regler för tillämpningen av artikel 19.1 a, b, c, e och f i förordning (EG) nr 1069/2009 bör därför kompletteras med en hänvisning till bestämmelserna i kapitel IV i bilaga VI till förordning (EU) nr 142/2011, som också bör ändras i enlighet med detta. Efter samråd med medlemsstaterna och intresseorganisationer ska alternativet att medlemsstaterna får besluta att öka volymen till högst 50 kg per vecka strykas när övergångsundantaget blir ett permanent alternativ. Därutöver bör artikel 36.3 i förordning (EU) nr 142/2011 strykas.
(5)
Med hänsyn till den låga risken för att produktionsdjur skulle kunna komma i kontakt med organiska gödningsmedel och jordförbättringsmedel som hanteras av vissa driftansvariga och användare, särskilt när detta sker utanför livsmedels- och foderkedjan, bör de behöriga myndigheterna få tillåtelse att undanta dessa driftansvariga och användare från registreringsskyldigheten enligt artikel 23 i förordning (EG) nr 1069/2009. Dessa driftansvariga och användare bör läggas till i förteckningen över driftansvariga som enligt artikel 20.4 i förordning (EU) nr 142/2011 undantas från anmälningsskyldigheten till de behöriga myndigheterna. Artikel 20.4 i förordning (EU) nr 142/2011 bör ändras i enlighet med detta.
(6)
Det är ingen risk för att växtmedier, inklusive blomjord, som innehåller en liten mängd animaliska biprodukter eller därav framställda produkter och som förpackats för användning av slutkonsument skulle användas som foder till produktionsdjur. Om innehållet av framställda produkter av kategori 2- eller 3-material i växtmedier, inklusive blomjord, begränsas till mindre än 5 volymprocent, minskas riskerna med att använda dem som foder till produktionsdjur, eftersom en hög andel jord och annat material gör sådana produkter illasmakande för produktionsdjur. Bearbetad naturgödsel får användas vid framställning av växtmedier. Bearbetad naturgödsel får dock inte vara den enda komponenten i växtmedierna. Växtmedier bör innehålla högst 50 volymprocent bearbetad naturgödsel. Bearbetad naturgödsel får inte användas för framställning av växtmedier när ursprungsorten är föremål för förbud på grund av ett misstänkt eller bekräftat utbrott av en allvarlig överförbar sjukdom som drabbar produktionsdjur. Sådana produkter får därför undantas från veterinärkontroller för annat utsläppande på marknaden än import. Artikel 22.2 i förordning (EU) nr 142/2011 bör ändras i enlighet med detta.
(7)
Definitionerna av mellanprodukter och varuprover i punkt 35 respektive 39 i bilaga I till förordning (EU) nr 142/2011 bör förtydligas för att undvika omotiverade handelshinder. Definitionen av mellanprodukter omfattar även en destination för dessa mellanprodukter. Det är motiverat att utöka den nuvarande definitionen med eventuella ytterligare användningar i kosmetikaindustrin. Framställda produkter som uppfyller kraven i rådets direktiv 76/768/EEG (3) får i enlighet med artikel 5.1 i förordning (EG) nr 1069/2009 deklareras som slutpunkt i tillverkningskedjan. Det är dessutom nödvändigt att klargöra att sällskapsdjursfoder får föras in till EU som varuprov för utfodringsstudier och testning av maskiner eller utrustning. Definitionerna av mellanprodukter och varuprover i punkterna 35 och 39 i bilaga I till förordning (EU) nr 142/2011 bör ändras i enlighet med detta.
(8)
Även om hästdjur enligt artikel 3.6 i förordning (EG) nr 1069/2009 anses vara produktionsdjur, råder det ett särskilt nära förhållande mellan vissa enskilda hästdjur och deras djurhållare. Det är därför motiverat att ge möjlighet att kremera döda hästdjur i förbränningsanläggningar som av den behöriga myndigheten godkänts för detta ändamål, förutsatt att hästdjuret kommer från anläggningar som inte är föremål för förbud i samband med anmälningspliktiga sjukdomar. I rådets direktiv 2009/156/EG (4) fastställs djurhälsovillkor för bland annat förflyttning av hästdjur, inbegripet villkor för identifiering av hästdjur. Endast döda hästdjur som uppfyller kraven i det direktivet får kremeras individuellt i förbränningsanläggningar med låg kapacitet. Kapitel III i bilaga III till förordning (EU) nr 142/2011 bör ändras i enlighet med detta.
(9)
Enligt artikel 13 g i förordning (EG) nr 1069/2009 får animaliska biprodukter av kategori 2-material från vattenlevande djur ensileras, komposteras eller omvandlas till biogas. Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Efsa) har offentliggjort ett vetenskapligt yttrande om utvärderingen av en ny bearbetningsmetod för animaliska biprodukter av kategori 2-material från fisk (5). Enligt Efsas yttrande reduceras riskerna i samband med kategori 2-material från fisk tillräckligt med bearbetningsmetoden, och framställda produkter får därför användas för framställning av organiska gödningsmedel, komposteras, omvandlas till biogas eller användas för tillverkning av foder för pälsdjur eller för andra djur som inte är avsedda att användas som livsmedel. I Efsas yttrande dras slutsatsen att risken inte ökar om bearbetningsmetoden även används för bearbetning av biprodukter av kategori 3-material från vattenlevande djur. Kategori 3-material från vattenlevande djur får därför vara avsett för de ändamål som anges i artikel 14 i förordning (EG) nr 1069/2009.
(10)
Med anledning av det positiva resultatet av Efsas riskbedömning bör ensilage av fiskmaterial läggas till i förteckningen över de alternativa bearbetningsmetoderna i kapitel IV i bilaga IV till förordning (EU) nr 142/2011. Bilaga IV till förordning (EU) nr 142/2011 bör ändras i enlighet med detta.
(11)
Rötrest och kompost av animaliskt ursprung får i praktiken blandas med material av icke-animaliskt ursprung. Driftansvariga bör veta vilka regler som gäller för bortskaffande av sådan rötrest och kompost. Det är dessutom nödvändigt att klargöra i vilka fall kompost och rötrest som framställts av matavfall får bortskaffas på en godkänd deponi. Kapitel III i bilaga V till förordning (EU) nr 142/2011 bör ändras i enlighet med detta.
(12)
Kroatien har anmält en förteckning över vilda arter av asätande fåglar som bör omfattas av undantaget för särskilda utfodringsändamål i artikel 18 i förordning (EG) nr 1069/2009. Förteckningen över arter av asätande fåglar i bilaga VI till förordning (EU) nr 142/2011 bör ändras i enlighet med detta.
(13)
Efsa har bedömt riskerna med kompostering genom inneslutning och efterföljande förbränning av självdöda svin (6) och konstaterade att den kompostering genom inneslutning som avses i de alternativa parametrarna i kapitel III avsnitt 2 i bilaga V till förordning (EU) nr 142/2011 inte är en tillräcklig behandling för säkert bortskaffande av kategori 2-material och därför inte kan beskrivas som en alternativ bearbetningsmetod i kapitel IV i bilaga IV till den förordningen. Med anledning av Efsas ovannämnda bedömning bör aerob mognadsprocess och lagring av självdöda svin med efterföljande förbränning eller samförbränning ses som en särskild inneslutningsmetod för lagring av animaliska biprodukter i avvaktan på deras efterföljande bortskaffande i enlighet med förordning (EG) nr 1069/2009. För att skilja denna metod från de godkända komposteringsmetoderna och att undvika det godkännandeförfarande som krävs för komposteringsanläggningar enligt bilaga V till förordning (EU) nr 142/2011 är det lämpligt att ta med denna metod i ett nytt kapitel i bilaga IX till den förordningen tillsammans med metoden ”hydrolys med efterföljande bortskaffande”, som det för närvarande hänvisas till i led H i kapitel IV avsnitt II i bilaga IV och som grundar sig på samma principer. Dessutom bör hänvisningen till bilaga IV i kapitel II avsnitt 11 i bilaga XVI anpassas i enlighet med detta. Bilagorna IV, IX och XVI till förordning (EU) nr 142/2011 bör därför ändras i enlighet med detta.
(14)
Utsmält fett från kategori 3-material omfattas av särskilda krav enligt kapitel II avsnitt 3 i bilaga X till förordning (EU) nr 142/2011. Det är dock inte av djurhälsoskäl motiverat att förbjuda bearbetning av kategori 3-material från vattenlevande djur och animaliska biprodukter från vattenlevande djur enligt artikel 10 i och j i förordning (EG) nr 1069/2009 tillsammans med animaliska biprodukter av kategori 3-material från landlevande djur till blandat utsmält fett. Det bör därför vara möjligt att använda kategori 3-material från vattenlevande djur och animaliska biprodukter från vattenlevande djur enligt artikel 10 i och j i förordning (EG) nr 1069/2009 för framställning av utsmält fett. Kapitel II avsnitt 3 led A.1 i bilaga X till förordning (EU) nr 142/2011 bör ändras i enlighet med detta.
(15)
Krav på värmebehandling av slam från centrifugering eller separering som senare kan komma att användas som eller vid framställningen av organiska gödningsmedel och släppas ut på marknaden fastställs i kapitel II avsnitt 4 del III i bilaga X till förordning (EU) nr 142/2011. Det är lämpligt att införa ett undantag som innebär att den behöriga myndigheten får godkänna alternativa parametrar för värmebehandling av slam från centrifugering eller separering som är avsedda för användning i medlemsstaterna, förutsatt att de driftansvariga kan visa att den värmebehandling som genomförts enligt de alternativa parametrarna garanterar åtminstone samma riskreduktion som den behandling som utförts enligt de redan fastställda parametrar som gäller för utsläppande på marknaden. Kapitel II avsnitt 4 del III i bilaga X till förordning (EU) nr 142/2011 bör ändras i enlighet med detta.
(16)
Mellanprodukter får bland annat användas för framställning av laboratoriereagenser eller in vitro-diagnostik för djurändamål. Produkten ska efter kontroller vid gränskontrollstationen i enlighet med artikel 4 i rådets direktiv 97/78/EG (7) transporteras direkt till den registrerade mottagande anläggningen. För att klargöra kraven för import av mellanprodukter bör bilaga XII till förordning (EU) nr 142/2011 ändras i enlighet med detta.
(17)
Blodprodukter som är avsedda för framställning av foder för produktionsdjur, inbegripet sprejtorkat blod och sprejtorkad blodplasma från svin, ska ha framställts enligt kapitel II avsnitt 2 i bilaga X till kommissionens förordning (EU) nr 142/2011. Enligt led B i det avsnittet ska blodprodukter ha bearbetats med någon av bearbetningsmetoderna 1-5 eller 7 i kapitel III i bilaga IV till den förordningen, eller någon annan metod som säkerställer att blodprodukterna uppfyller de mikrobiologiska kraven för framställda produkter i kapitel I i bilaga X till den förordningen. I förordning (EU) nr 142/2011 föreskrivs även, särskilt i kolumn 6 på rad 2 i tabell 1 i kapitel I avsnitt 1 i bilaga XIV, att blodprodukter som inte är avsedda som livsmedel men som skulle kunna användas som foder ska åtföljas av ett hälsointyg enligt förlagan till hälsointyg i kapitel 4(B) i bilaga XV när de är avsedda för sändning till eller transitering genom unionen.
(18)
Epidemisk diarré hos svin (Porcine Epidemic Diarrhea, PED), inklusive infektion av svin med viruset för epidemisk diarré hos svin (PEDv) och delta-coronavirus hos svin (Swine Delta Coronavirus, SDCv), har rapporterats i Asien, Nordamerika, Västindien, Central- och Sydamerika. SDCv har aldrig påvisats inom unionen. Olämplig värmebehandling eller kontaminering efter värmebehandling av sprejtorkat blod och sprejtorkad blodplasma från svin, traditionella ingredienser i foder för smågrisar, misstänks vara orsaken till att viruset sprids.
(19)
Kommissionen antog, på eget initiativ, genomförandeförordning (EU) nr 483/2014 (8) som en tillfällig skyddsåtgärd i fråga om säkerheten hos sprejtorkat blod och sprejtorkad blodplasma från svin som är avsedda för framställning av foder för svin. Eftersom risken för djurhälsan kvarstår är det nödvändigt att se över kraven för import av sprejtorkat blod och sprejtorkad blodplasma från svin som är avsedda för framställning av foder för svin och göra de tillfälliga åtgärderna till ett ständigt krav.
(20)
Vetenskapliga observationer visar att coronavirus hos svin inaktiveras i svinavföring om den värms upp till och hålls vid en temperatur på 71 °C i 10 minuter eller får ligga i rumstemperatur på 20 °C i 7 dagar. Viruset överlevde inte i experimentellt smittat torrfoder som lagrades vid rumstemperatur på 24 °C i mer än två veckor. I unionen och i tredjeländer är den vanligen tillämpade temperaturen för sprejtorkning av blod och blodplasma 80 °C i hela materialet.
(21)
Utifrån den tillgängliga informationen förefaller det lämpligt att kräva att sprejtorkat blod och sprejtorkad blodplasma från svin som införs från tredjeländer och som är avsedda för utfodring av svin ska ha genomgått en värmebehandling vid hög temperatur, följt av lagring under en viss tid vid rumstemperatur, för att minska risken för kontaminering efter behandlingen.
(22)
Import av ben och benprodukter (utom benmjöl), horn och hornprodukter (utom hornmjöl) samt hovar och hovprodukter (utom hovmjöl) som är avsedda att användas för andra ändamål än som foderråvara, organiskt gödningsmedel eller jordförbättringsmedel bör också tillåtas om dessa material transporteras med flyg, förutsatt att de uppfyller kraven i artikel 41 i förordning (EG) nr 1069/2009. Bilaga XIV till förordning (EU) nr 142/2011 bör ändras i enlighet med detta.
(23)
Till följd av ändringarna av definitionen av mellanprodukter och de ytterligare kraven för import av blodprodukter bör den förlaga till försäkran som ska användas för import av mellanprodukter från tredjeländer och förlagan till hälsointyg för import av blodprodukter avsedda att användas som foderråvara ändras i enlighet med detta. Kapitlen 4(B) och 20 i bilaga XV till förordning (EU) nr 142/2011 bör ändras i enlighet med detta.
(24)
För att undvika störningar i handeln bör det fastställas en övergångsperiod under vilken import av de mellanprodukter som omfattas av bestämmelserna i förordning (EU) nr 142/2011, i dess lydelse enligt den här förordningen, bör godkännas av medlemsstaterna i enlighet med de regler som gällde innan den här förordningen trädde i kraft.
(25)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Förordning (EU) nr 142/2011 ska ändras på följande sätt:
1.
I artikel 15 ska följande stycke läggas till:
”Genom undantag från artikel 14 i förordning (EG) nr 1069/2009 får medlemsstaterna tillåta insamling, transport och bortskaffande av små mängder av det kategori 3-material som avses i artikel 10 f i den förordningen på det sätt som avses i artikel 19.1 d i den förordningen, på villkor att kraven för bortskaffande på annat sätt i kapitel IV i bilaga VI till den här förordningen uppfylls.”
2.
Artikel 19 c ska ersättas med följande:
”c)
Kapitel III när de i enlighet med artikel 24.1 j i den förordningen lagrar framställda produkter för vissa avsedda syften.
d)
Kapitel V när de i enlighet med artikel 4 i den förordningen lagrar animaliska biprodukter som är avsedda för bortskaffande på jordbruksföretaget.”
3.
Artikel 20.4 ska ändras på följande sätt:
a)
Led d ska ersättas med följande:
”d)
Driftsansvariga som använder små mängder av sådant kategori 2- och 3-material som avses i artiklarna 9 och 10 i förordning (EG) nr 1069/2009 eller av därav framställda produkter och som levererar direkt till slutanvändare, den lokala marknaden eller lokala detaljhandelsanläggningar inom regionen, om den behöriga myndigheten inte anser att detta medför risk för spridning av allvarliga överförbara sjukdomar till människor eller djur; detta led är inte tillämpligt om dessa material används som foder för andra produktionsdjur än pälsdjur.”
b)
Följande led ska läggas till som leden e och f:
”e)
Användare av organiska gödningsmedel eller jordförbättringsmedel på anläggningar där det inte hålls några produktionsdjur.
f)
Driftsansvariga som hanterar och distribuerar organiska gödningsmedel eller jordförbättringsmedel uteslutande i säljfärdiga detaljhandelsförpackningar på högst 50 kg för användning utanför foder- och livsmedelskedjan.”
4.
Artikel 22.2 ska ersättas med följande:
”2. Utsläppande på marknaden av följande omfattas inte av några djurhälsovillkor:
a)
Guano från vilda sjöfåglar som samlats in i unionen eller importerats från tredjeländer.
b)
Säljfärdiga växtmedier, utom sådana som importerats, som innehåller mindre än
i)
5 volymprocent framställda produkter av kategori 3-material eller av kategori 2-material utom bearbetad naturgödsel,
ii)
50 volymprocent bearbetad naturgödsel.”
5.
Artikel 23.3 ska ersättas med följande:
”3. Den driftansvariga på eller ägaren till mellanprodukternas bestämmelseanläggning eller dennes ombud får endast använda och/eller avsända mellanprodukterna för användning vid tillverkning i enlighet med definitionen av mellanprodukter i punkt 35 i bilaga I.”
6.
Artikel 36.3 ska utgå.
7.
Bilagorna I, III, IV, V, VI, IX, X, XI, XII, XIV, XV och XVI ska ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen.
Artikel 2
Under en övergångsperiod till och med den 27 september 2015 ska sändningar av animaliska biprodukter och av framställda produkter som åtföljs av en förlaga till försäkran som fylldes i och undertecknades i enlighet med förlagan i kapitel 20 i bilaga XV till förordning (EU) nr 142/2011, i dess lydelse innan den här förordningen trädde i kraft, fortsätta att godkännas för import till unionen under förutsättning att sådana förlagor till försäkran fylldes i och undertecknades före den 27 juli 2015.
Artikel 3
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 23 februari 2015.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 6 januari 2015.