NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 133/2014
ze dne 31. ledna 2014,
kterým se za účelem přizpůsobení technickému pokroku mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES, nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 595/2009 a nařízení Komise (EU) č. 582/2011, pokud jde o mezní hodnoty emisí
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice) (1), a zejména na čl. 39 odst. 2, 6 a 7 uvedené směrnice,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 595/2009 ze dne 18. června 2009 o schvalování typu motorových vozidel a motorů z hlediska emisí z těžkých nákladních vozidel (Euro VI) a o přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidel, o změně nařízení (ES) č. 715/2007 a směrnice 2007/46/ES a o zrušení směrnic 80/1269/EHS, 2005/55/ES a 2005/78/ES (2), a zejména na čl. 4 odst. 3, čl. 5 odst. 4, čl. 6 odst. 2 a článek 12 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 595/2009 stanoví mezní hodnoty emisí a společné technické požadavky pro schvalování typu motorových vozidel a náhradních dílů z hlediska emisí a stanoví pravidla pro plnění podmínek shodnosti v provozu, palubní diagnostické systémy (OBD) a měření spotřeby paliva.
(2)
Aby se zvýšila úroveň environmentální výkonnosti vozidel, měla by být zavedena mezní hodnota počtu částic u zážehových motorů.
(3)
Právní předpisy o schvalování typu motorových vozidel a motorů z hlediska emisí z těžkých nákladních vozidel (Euro VI) je třeba přizpůsobit technickému pokroku. Proto je třeba stanovit požadavky pro schvalování typu a plnění podmínek shodnosti v provozu motorů a vozidel, jež používají dvoupalivové technologie. Pozornost by se měla věnovat rovněž dalším otázkám schvalování typu motorů využívajících plynná paliva.
(4)
Nařízení Komise (EU) č. 582/2011 (3) požaduje stanovení mezní hodnoty pro palubní diagnostiku (OTL) pro emise oxidu uhelnatého.
(5)
V případě těžkých nákladních vozidel s maximální technicky přípustnou hmotností naloženého vozidla nepřesahující 7,5 tuny je vhodné povolit, aby byly systémy OBD namontované do těchto vozidel částečně upraveny v souladu s pravidly pro OBD platnými pro lehká užitková vozidla, aniž by se snížila úroveň jejich environmentální výkonnosti.
(6)
Nařízení (EU) č. 582/2011 odkazuje opakovaně na předpisy Evropské hospodářské komise OSN (EHK OSN), zejména na předpis EHK OSN č. 49 (4), pokud jde o technické požadavky, jež musí členské státy, výrobci a technické zkušebny dodržovat při schvalování typu a prokazování podmínek shodnosti v provozu. Vzhledem k tomu, že Světové fórum harmonizace předpisů pro vozidla (WP.29) přijalo sérii změn 06 předpisu EHK OSN č. 49, je třeba změnit odkazy na předpis EHK OSN č. 49, jež obsahuje legislativa týkající se normy Euro VI.
(7)
Je třeba rovněž stanovit některé další požadavky, aby byla zajištěna rovnocennost ES schválení typu a schválení typu podle předpisu EHK OSN č. 49.
(8)
Teplota oleje v motoru musí být vyjádřena v kelvinech. Proto je třeba změnit přílohu VIII směrnice 2007/46/ES.
(9)
Směrnice 2007/46/ES, nařízení (ES) č. 595/2009 a nařízení (EU) č. 582/2011 by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(10)
Aby měly členské státy a výrobci dostatek času na změnu svých příslušných informačních systémů, je vhodné odložit použitelnost změn souvisejících s prohlášením o shodě.
(11)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Technického výboru - motorová vozidla,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I, III, IV a IX směrnice 2007/46/ES se mění v souladu s přílohou I tohoto nařízení.
Článek 2
Příloha I nařízení (ES) č. 595/2009 se nahrazuje zněním přílohy II tohoto nařízení.
Článek 3
Nařízení (EU) č. 582/2011 se mění takto:
1)
Článek 2 se mění takto:
a)
bod 9 se nahrazuje tímto:
„9)
„vhodnou poškozenou součástí nebo systémem“ (dále jen „QDC“) se rozumí součást nebo systém, který byl záměrně poškozen například prostřednictvím zrychleného stárnutí nebo se kterým bylo manipulováno řízeným způsobem a který byl přijat schvalovacím orgánem v souladu s ustanoveními přílohy 9B předpisu EHK OSN č. 49 pro použití během prokazování správné činnosti OBD systému motoru;“;
b)
body 19 a 20 se nahrazují tímto:
„19)
„Wobbeho indexem (dolním Wl nebo horním Wu)“ se rozumí poměr odpovídající výhřevnosti plynu na jednotku objemu k druhé odmocnině poměrné hustoty plynu za stejných referenčních podmínek:
Lze jej vyjádřit rovněž takto:
20)
„faktorem posunu λ (dále Sλ)“ se rozumí výraz, který popisuje požadovanou pružnost systému řízení motoru z hlediska změny poměru přebytku vzduchu λ, jestliže motor pracuje s plynem rozdílného složení, než má čistý methan, jak je stanoveno v bodě A.5.5.1 dodatku 5 k příloze 4 předpisu EHK OSN č. 49;“;
c)
doplňují se nové body 45 až 56, které znějí:
„45)
„naftovým režimem“ se rozumí normální provozní režim dvoupalivového motoru, v němž motor není poháněn plynným palivem za žádných provozních podmínek motoru;
46)
„dvoupalivovým motorem“ se rozumí systém motoru zkonstruovaný tak, aby fungoval současně na naftový a plynný pohon, přičemž obě paliva se měří zvlášť a poměr spotřeby jednotlivých paliv se může vzájemně lišit v závislosti na provozu;
47)
„dvoupalivovým režimem“ se rozumí normální provozní režim dvoupalivového motoru, během nějž je za určitých provozních podmínek motor poháněn současně naftovým a plynným palivem;
48)
„dvoupalivovým vozidlem“ se rozumí vozidlo, jež je poháněno dvoupalivovým motorem a jež čerpá palivo spotřebovávané motorem z oddělených systémů skladování ve vozidle;
49)
„servisním režimem“ se rozumí zvláštní režim dvoupalivového motoru, který se aktivuje pro účely opravy či odstavení vozidla z provozu, není-li dvoupalivový režim možný;
50)
„poměrem obsahu energie v plynu (GER)“ se u dvoupalivového motoru rozumí poměr (vyjádřený v procentech) obsahu energie plynného paliva k obsahu energie obou paliv (motorové nafty a plynného paliva), obsah energie paliv je definován jako hodnota výhřevnosti;
51)
„průměrným poměrem obsahu energie v plynu“ se rozumí průměrný poměr obsahu energie v plynu vypočítaný za jízdní cyklus;
52)
„dvoupalivovým motorem typu 1A“ se rozumí dvoupalivový motor, který pracuje v části zkušebního cyklu WHTC prováděné za tepla s průměrným poměrem obsahu energie v plynu, který není nižší než 90 procent (GERWHTC ≥ 90 %), a který nepoužívá při volnoběhu výhradně motorovou naftu a nemá naftový režim;
53)
„dvoupalivovým motorem typu 1B“ se rozumí dvoupalivový motor, který pracuje v části zkušebního cyklu WHTC prováděné za tepla s průměrným poměrem obsahu energie v plynu, který není nižší než 90 procent (GERWHTC ≥ 90 %), a který v dvoupalivovém režimu nepoužívá při volnoběhu výhradně motorovou naftu a má naftový režim;
54)
„dvoupalivovým motorem typu 2A“ se rozumí dvoupalivový motor, který pracuje v části zkušebního cyklu WHTC prováděné za tepla s průměrným poměrem obsahu energie v plynu mezi 10 a 90 procenty (10 % GERWHTC 90 %) a který nemá naftový režim, nebo který pracuje v části zkušebního cyklu WHTC prováděné za tepla s průměrným poměrem obsahu energie v plynu, který není nižší než 90 procent (GERWHTC ≥ 90 %), avšak používá při volnoběhu výhradně motorovou naftu a nemá naftový režim;
55)
„dvoupalivovým motorem typu 2B“ se rozumí dvoupalivový motor, který pracuje v části zkušebního cyklu WHTC prováděné za tepla s průměrným poměrem obsahu energie v plynu mezi 10 a 90 procenty (10 % GERWHTC 90 %) a který má naftový režim, nebo který pracuje v části zkušebního cyklu WHTC prováděné za tepla s průměrným poměrem obsahu energie v plynu, který není nižší než 90 procent (GERWHTC ≥ 90 %), avšak může v dvoupalivovém režimu používat při volnoběhu výhradně motorovou naftu a má naftový režim;
56)
„dvoupalivovým motorem typu 3B“ se rozumí dvoupalivový motor, který pracuje v části zkušebního cyklu WHTC prováděné za tepla s průměrným poměrem obsahu energie v plynu nejvýše 10 procent (GERWHTC ≤ 10 %) a má naftový režim.“
2)
V článku 3 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Za účelem získání ES schválení typu systému motoru nebo rodiny motoru jako samostatného technického celku, ES schválení typu vozidla se schváleným systémem motoru z hlediska emisí a informací o opravách a údržbě vozidla či ES schválení typu vozidla z hlediska emisí a informací o opravách a údržbě vozidla výrobce v souladu s ustanoveními přílohy I prokáže, že se na vozidlo či systémy motoru vztahují zkoušky a že splňují požadavky stanovené v článcích 4 a 14 a v přílohách III až VIII, X, XIII, XIV a XVII. Výrobce rovněž zajistí shodu se specifikacemi referenčních paliv stanovenými v příloze IX. V případě dvoupalivových motorů a vozidel splní výrobce kromě toho rovněž požadavky stanovené v příloze XVIII.“
3)
V článku 3 se odstavce 2 až 6 nahrazují tímto:
„2. Za účelem získání ES schválení typu vozidla se schváleným systémem motoru z hlediska emisí a informací o opravách a údržbě vozidla či ES schválení typu vozidla z hlediska emisí a informací o opravách a údržbě vozidla zajistí výrobce shodu s požadavky na montáž stanovenými v oddílu 4 přílohy I a v případě dvoupalivových vozidel rovněž s dodatečnými požadavky na montáž stanovenými v oddíle 6 přílohy XVIII.
3. Za účelem získání rozšíření ES schválení typu vozidla z hlediska emisí a informací o opravách a údržbě vozidla typu schváleného v rámci tohoto nařízení, jehož referenční hmotnost je vyšší než 2 380 kg, ale nepřesahuje 2 610 kg, musí výrobce splňovat požadavky stanovené v oddíle 5 přílohy VIII.
4. Ustanovení pro alternativní schválení typu stanovená v bodě 2.4.1 přílohy X a v bodě 2.1 přílohy XIII neslouží pro účely ES schválení typu systému motoru nebo rodiny motorů jako samostatného technického celku. Uvedená ustanovení se nepoužijí ani na dvoupalivové motory a vozidla.
5. Jakýkoliv systém motoru a konstrukční prvek, který by mohl ovlivnit plynné emise a emise částic, je navržen, konstruován, montován a instalován tak, aby motor za běžného užívání mohl splňovat ustanovení nařízení (ES) č. 595/2009 a tohoto nařízení. Výrobce rovněž zajistí shodu s požadavky na emise mimo cyklus stanovenými v článku 14 a příloze VI tohoto nařízení. V případě dvoupalivových motorů a vozidel se použijí rovněž ustanovení přílohy XVIII.
6. Za účelem získání ES schválení typu systému motoru nebo rodiny motoru jako samostatného technického celku či ES schválení typu vozidla z hlediska emisí a informací o opravách a údržbě vozidla výrobce pro účely získání schválení typu s univerzální použitelností paliv, schválení typu s omezenou použitelností paliv nebo schválení typu se specifickou použitelností paliv zajistí shodu s požadavky stanovenými v oddílu 1 přílohy I.“
4)
V čl. 5 odst. 4 se doplňuje nové písmeno j), které zní:
„j)
případně dokumentaci nezbytnou pro správnou montáž typu motoru schváleného jako samostatný technický celek.“
5)
Článek 6 se mění takto:
a)
vkládá se nový odstavec 1a, který zní:
„1a. Alternativně k postupu stanovenému v odstavci 1 udělí schvalovací orgán ES schválení typu systému motoru nebo rodiny motorů jako samostatného technického celku, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:
a)
schválení typu systému motoru nebo rodiny motorů jako samostatného technického celku již bylo v okamžiku podání žádosti o ES schválení typu uděleno v souladu s předpisem EHK OSN č. 49;
b)
jsou splněny požadavky stanovené v článcích 2a až 2f tohoto nařízení ohledně přístupu k informacím palubního diagnostického systému vozidla a k informacím o opravách a údržbě vozidla a platné pro dotčený systém motoru nebo rodinu motorů;
c)
během přechodného období stanoveného v čl. 4 odst. 7 jsou splněny požadavky stanovené v bodě 6.2 přílohy X tohoto nařízení;
d)
použijí se všechny další výjimky stanovené v bodech 3.1 a 5.1 přílohy VII tohoto nařízení, bodech 2.1 a 6.1 přílohy X tohoto nařízení, bodech 2, 4.1, 5.1, 7.1, 8.1 a 10 přílohy XIII tohoto nařízení a bodu 1 dodatku 6 přílohy XIII tohoto nařízení.“;
b)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Schvalovací orgán při udělení ES schválení typu podle odstavců 1 a 1a vydá certifikát ES schválení typu s použitím vzoru uvedeného v dodatku 5 k příloze I.“
6)
Článek 8 se mění takto:
a)
vkládá se nový odstavec 1a, který zní:
„1a. Alternativně k postupu stanovenému v odstavci 1 udělí schvalovací orgán ES schválení typu vozidla se schváleným systémem motoru z hlediska emisí a přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:
a)
schválení typu vozidla se schváleným systémem motoru již bylo v okamžiku podání žádosti o ES schválení typu uděleno v souladu s předpisem EHK OSN č. 49;
b)
jsou splněny požadavky stanovené v článcích 2a až 2f tohoto nařízení ohledně přístupu k informacím palubního diagnostického systému vozidla a k informacím o opravách a údržbě vozidla;
c)
během přechodného období stanoveného v čl. 4 odst. 7 jsou splněny požadavky stanovené v bodě 6.2 přílohy X tohoto nařízení;
d)
použijí se všechny další výjimky stanovené v bodech 3.1 a 5.1 přílohy VII tohoto nařízení, bodech 2.1 a 6.1 přílohy X tohoto nařízení, bodech 2, 4.1, 5.1, 7.1, 8.1 a 10 přílohy XIII tohoto nařízení a bodu 1 dodatku 6 přílohy XIII tohoto nařízení.“;
b)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Schvalovací orgán při udělení ES schválení typu podle odstavců 1 a 1a vydá certifikát ES schválení typu s použitím vzoru uvedeného v dodatku 6 k příloze I.“
7)
Článek 10 se mění takto:
a)
vkládá se nový odstavec 1a, který zní:
„1a. Alternativně k postupu stanovenému v odstavci 1 udělí schvalovací orgán ES schválení typu vozidla z hlediska emisí a přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:
a)
schválení typu vozidla již bylo v okamžiku podání žádosti o ES schválení typu uděleno v souladu s předpisem EHK OSN č. 49;
b)
jsou splněny požadavky stanovené v článcích 2a až 2f tohoto nařízení ohledně přístupu k informacím palubního diagnostického systému vozidla a k informacím o opravách a údržbě vozidla;
c)
během přechodného období stanoveného v čl. 4 odst. 7 jsou splněny požadavky stanovené v bodě 6.2 přílohy X tohoto nařízení;
d)
použijí se všechny další výjimky stanovené v bodech 3.1 a 5.1 přílohy VII tohoto nařízení, bodech 2.1 a 6.1 přílohy X tohoto nařízení, bodech 2, 4.1, 5.1, 7.1, 8.1 a 10 přílohy XIII tohoto nařízení a bodu 1 dodatku 6 přílohy XIII tohoto nařízení.“;
b)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Schvalovací orgán při udělení ES schválení typu podle odstavců 1 a 1a vydá certifikát ES schválení typu s použitím vzoru uvedeného v dodatku 7 k příloze I.“
8)
V čl. 16 odst. 5 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Zkušební podmínky musí splňovat požadavky stanovené v oddílu 6 přílohy 4 předpisu EHK OSN č. 49.“
9)
Přílohy I, II, IV a XIV se mění v souladu s přílohou III tohoto nařízení.
10)
Příloha III se nahrazuje zněním přílohy IV tohoto nařízení.
11)
Doplňuje se příloha XVIII, jejíž znění je uvedeno v příloze V tohoto nařízení.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014 s výjimkou oddílu 4 přílohy I, který se použije ode dne 1. července 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 31. ledna 2014.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 133/2014
av den 31 januari 2014
om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/46/EG, Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 595/2009 och kommissionens förordning (EU) nr 582/2011 för att anpassa dessa till den tekniska utvecklingen avseende utsläppsgränser
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/46/EG av den 5 september 2007 om fastställande av en ram för godkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon samt av system, komponenter och separata tekniska enheter som är avsedda för sådana fordon (ramdirektiv) (1), särskilt artikel 39.2, 39.6 och 39.7,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 595/2009 av den 18 juni 2009 om typgodkännande av motorfordon och motorer vad gäller utsläpp från tunga fordon (Euro VI) och om tillgång till information om reparation och underhåll av fordon samt om ändring av förordning (EG) nr 715/2007 och direktiv 2007/46/EG, och om upphävande av direktiven 80/1269/EEG, 2005/55/EG och 2005/78/EG (2), särskilt artiklarna 4.3, 5.4, 6.2 och 12, och
av följande skäl:
(1)
I förordning (EG) nr 595/2009 fastställs gränser för utsläpp och gemensamma tekniska krav för typgodkännande av motorfordon och reservdelar med avseende på utsläpp, samt regler för kontroll av överensstämmelse av fordon i bruk, system för omborddiagnos (OBD) och mätning av bränsleförbrukning.
(2)
För att öka fordonens miljöprestanda bör en gräns för antalet partiklar införas för gnisttändningsmotorer.
(3)
Lagstiftningen om typgodkännande av motorfordon och motorer avseende utsläpp från tunga fordon (Euro VI) måste anpassas till den tekniska utvecklingen. Därför måste krav för typgodkännande och överensstämmelse i drift för motorer och fordon som drivs med dubbelbränsleteknik införas. Ytterligare aspekter av typgodkännande för motorer som använder gasformiga bränslen bör också behandlas.
(4)
I kommissionens förordning (EU) nr 582/2011 (3) krävs att gränsvärdet för omborddiagnos för utsläpp av kolmonoxid fastställs.
(5)
När det gäller tunga fordon med en högsta tekniskt tillåtna vikt inklusive last på högst 7,5 ton är det lämpligt att tillåta att system för omborddiagnos som monteras i dessa fordon delvis utvecklas enligt de regler för omborddiagnos som gäller lätta fordon, utan att detta sänker deras miljöprestanda.
(6)
I förordning (EU) nr 582/2011 hänvisas ofta till föreskrifter från FN:s ekonomiska kommission för Europa (Unece), särskilt till Uneces föreskrifter nr 49 (4) avseende de tekniska krav som ska följas vid typgodkännande och överensstämmelse under drift av medlemsstaterna, tillverkare och tekniska tjänster. Eftersom en ändringsserie 06 till Uneces föreskrifter nr 49 har antagits av världsforumet för harmonisering av fordonsföreskrifter (WP.29), är det nödvändigt att uppdatera hänvisningarna i Euro VI till Uneces föreskrifter nr 49.
(7)
Vissa ytterligare krav bör fastställas i syfte att säkerställa likvärdighet mellan ett EG-typgodkännande och ett typgodkännande enligt Uneces föreskrifter nr 49.
(8)
Oljetemperaturen i motorn måste uttryckas i kelvin. Bilaga VIII till direktiv 2007/46/EG behöver därför ändras.
(9)
Direktiv 2007/46/EG, förordning (EG) nr 595/2009 och förordning (EU) nr 582/2011 bör därför ändras i enlighet med detta.
(10)
För att ge medlemsstaterna och tillverkarna tillräckligt med ledtid för att ändra sina respektive informationssystem bör tillämpningen av de ändringar som avser intyget om överensstämmelse senareläggas.
(11)
Åtgärderna i denna förordning är förenliga med yttrandet från tekniska kommittén för motorfordon.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Bilagorna I, III, IV och IX till direktiv 2007/46/EG ska ändras i enlighet med bilaga I till den här förordningen.
Artikel 2
Bilaga I till förordning (EG) nr 595/2009 ska ersättas med texten i bilaga II till den här förordningen.
Artikel 3
Förordning (EU) nr 582/2011 ska ändras på följande sätt:
1.
Artikel 2 ska ändras på följande sätt:
a)
Punkt 9 ska ersättas med följande:
”9.
kvalificerad försämrad komponent eller kvalificerat försämrat system: en komponent eller ett system som avsiktligt har försämrats, t.ex. genom påskyndat åldrande eller genom manipulering på ett kontrollerat sätt, och som har godkänts av godkännandemyndigheten enligt bestämmelserna i bilaga 9B till Uneces föreskrifter nr 49 för användning vid demonstration av OBD-prestanda hos motorsystemet.”
b)
Punkterna 19 och 20 ska ersättas med följande:
”19.
Wobbetal (undre Wobbetal Wl eller övre Wobbetal Wu ): förhållandet mellan värmevärdet per volymenhet för en gas och kvadratroten av dess relativa densitet under samma referensförhållanden:
Som också kan uttryckas som
20.
λ-skiftfaktor (nedan kallad Sλ): ett uttryck som anges i avsnitt A.5.5.1. i tillägg 5 till bilaga 4 till Uneces föreskrifter nr 49 och som beskriver den förmåga som motorn måste ha att anpassa sig till en ändring av luftöverskottsförhållande λ om motorn drivs med en gas vars sammansättning skiljer sig från ren metan.”
c)
Följande punkter ska läggas till som punkterna 45-56:
”45.
dieselläge: en dubbelbränslemotors normala driftsläge under vilket motorn inte använder något gasformigt bränsle för något driftstillstånd hos motorn.
46.
dubbelbränslemotor: motorsystem som utformats för att samtidigt drivas med dieselbränsle och ett gasformigt bränsle, där båda bränslena mäts separat och den använda mängden av det ena bränslet jämfört med det andra varierar beroende på drift.
47.
dubbelbränsleläge: en dubbelbränslemotors normala driftsläge under vilket motorn samtidigt använder dieselbränsle och ett gasformigt bränsle vid vissa driftstillstånd hos motorn.
48.
dubbelbränslefordon: fordon som drivs av en dubbelbränslemotor och där bränslena som används av motorn tillhandahålls via separata lagringssystem ombord.
49.
serviceläge: ett särskilt driftsläge hos en dubbelbränslemotor som aktiveras i syfte att reparera fordonet eller att ta fordonet från trafiken när drift i dubbelbränsleläge inte är möjligt.
50.
gasenergiandel (GER): i en dubbelbränslemotor, energiinnehållet i det gasformiga bränslet dividerat med energiinnehållet i bägge bränslena (diesel och gasformigt), uttryckt i procent, där bränslenas energiinnehåll definieras som det lägre värmevärdet.
51.
genomsnittlig gasandel: den genomsnittliga gasenergiandel som beräknats under en körcykel.
52.
dubbelbränslemotor typ 1A: en dubbelbränslemotor som under varmstartsdelen av WHTC-provningscykeln drivs med en genomsnittlig gasandel som inte är lägre än 90 procent (GERWHTC ≥ 90 %), som vid tomgång inte uteslutande använder dieselbränsle och som inte har något dieselläge.
53.
dubbelbränslemotor typ 1B: en dubbelbränslemotor som under varmstartsdelen av WHTC-provningscykeln drivs med en genomsnittlig gasandel som inte är lägre än 90 procent (GERWHTC ≥ 90 %), som vid tomgång inte uteslutande använder dieselbränsle i dubbelbränsleläge och som har ett dieselläge.
54.
dubbelbränslemotor typ 2A: en dubbelbränslemotor som under varmstartsdelen av WHTC-provningscykeln drivs med en genomsnittlig gasandel av mer än 10 procent men mindre än 90 procent (10 % GERWHTC 90 %) och som inte har något dieselläge, eller som under varmstartsdelen av WHTC-provningscykeln drivs med en genomsnittlig gasandel som inte är lägre än 90 procent (GERWHTC ≥ 90 %) men som vid tomgång uteslutande använder dieselbränsle och som inte har något dieselläge.
55.
dubbelbränslemotor typ 2B: en dubbelbränslemotor som under varmstartsdelen av WHTC-provningscykeln drivs med en genomsnittlig gasandel av mer än 10 procent men mindre än 90 procent (10 % GERWHTC 90 %) och som har ett dieselläge, eller som under varmstartsdelen av WHTC-provningscykeln drivs med en genomsnittlig gasandel som inte är lägre än 90 procent (GERWHTC ≥ 90 %) men som vid tomgång kan uteslutande använda dieselbränsle i dubbelbränsleläge och som har ett dieselläge.
56.
dubbelbränslemotor typ 3B: en dubbelbränslemotor som under varmstartsdelen av WHTC-provningscykeln drivs med en genomsnittlig gasandel som är högst 10 procent (GERWHTC ≤ 10 %) och som har ett dieselläge.”
2.
I artikel 3 ska punkt 1 ersättas med följande:
”1. För att erhålla EG-typgodkännande av ett motorsystem eller en motorfamilj som separat teknisk enhet, EG-typgodkännande av ett fordon med ett godkänt motorsystem med avseende på utsläpp samt reparations- och underhållsinformation eller EG-typgodkännande av ett fordon med avseende på utsläpp samt reparations- och underhållsinformation, ska tillverkaren, enligt bestämmelserna i bilaga I, visa att fordonen eller motorsystemen genomgår de provningar och uppfyller de krav som anges i artiklarna 4 och 14 i bilagorna III-VIII, X, XIII, XIV och XVII. Tillverkaren ska också se till att specifikationerna för referensbränsle i bilaga IX följs. För dubbelbränslemotorer och dubbelbränslefordon ska tillverkaren också uppfylla kraven i bilaga XVIII.”
3.
I artikel 3 ska punkterna 2-6 ersättas med följande:
”2. För att erhålla ett EG-typgodkännande av ett fordon med ett godkänt motorsystem med avseende på utsläpp samt reparations- och underhållsinformation eller ett EG-typgodkännande av ett fordon med avseende på utsläpp samt reparations- och underhållsinformation, ska tillverkaren se till att de installationskrav som anges i avsnitt 4 i bilaga I följs, och när det är frågan om dubbelbränslefordon de ytterligare installationskrav som anges i avsnitt 6 i bilaga XVIII.
3. För att erhålla ett utvidgande av EG-typgodkännandet av ett fordon med avseende på utsläpp samt reparations- och underhållsinformation som typgodkänts enligt denna förordning och som har en referensvikt över 2 380 kg men högst 2 610 kg, ska tillverkaren uppfylla de krav som anges i avsnitt 5 i bilaga VIII.
4. Bestämmelserna om alternativt typgodkännande enligt punkt 2.4.1 i bilaga X och punkt 2.1 i bilaga XIII ska inte gälla för EG-typgodkännande av ett motorsystem eller en motorfamilj som separat teknisk enhet. Dessa bestämmelser ska inte heller gälla för dubbelbränslemotorer eller dubbelbränslefordon.
5. Alla motorsystem och konstruktionselement som kan påverka utsläppen av gas- och partikelformiga föroreningar ska vara utformade, konstruerade, monterade och installerade så att motorn vid normal användning överensstämmer med bestämmelserna i förordning (EG) nr 595/2009 och bestämmelserna i den här förordningen. Tillverkaren ska också se till att de krav på utsläpp utanför cyklerna som anges i artikel 14 och bilaga VI i den här förordningen följs. När det gäller dubbelbränslemotorer och dubbelbränslefordon ska bestämmelserna i bilaga XVIII också tillämpas.
6. För att erhålla ett EG-typgodkännande av ett motorsystem eller en motorfamilj som separat teknisk enhet eller ett EG-typgodkännande av ett fordon med avseende på utsläpp samt reparations- och underhållsinformation, ska tillverkaren för att erhålla ett typgodkännande för generella bränsletyper, ett typgodkännande för särskilda bränsletyper eller ett typgodkännande för en specifik bränsletyp se till att de krav som anges i avsnitt 1 i bilaga I uppfylls.”
4.
I artikel 5.4 ska följande led läggas till som led j:
”j)
I förekommande fall, den dokumentation som krävs för en korrekt installation av en motor som typgodkänts som separat teknisk enhet.”
5.
Artikel 6 ska ändras på följande sätt:
a)
Följande punkt ska införas som punkt 1a:
”1a Som ett alternativ till det förfarande som anges i punkt 1 ska godkännandemyndigheten bevilja EG-typgodkännande av ett motorsystem eller en motorfamilj som separat teknisk enhet om samtliga följande villkor är uppfyllda:
a)
Ett typgodkännande av ett motorsystem eller en motorfamilj som separat teknisk enhet har redan beviljats enligt Uneces föreskrifter nr 49 när ansökan om EG-typgodkännande görs.
b)
Kraven i artiklarna 2a-2f i den här förordningen om tillgång till OBD-information och information om reparation och underhåll av fordon och som gäller för motorsystemet eller motorfamiljen är uppfyllda.
c)
Kraven i punkt 6.2 i bilaga X till den här förordningen är uppfyllda under den övergångsperiod som anges i artikel 4.7.
d)
Alla övriga undantag som anges i punkterna 3.1 och 5.1 i bilaga VII till den här förordningen, punkterna 2.1 och 6.1 i bilaga X till den här förordningen, punkterna 2, 4.1, 5.1, 7.1, 8.1 och 10 i bilaga XIII till den här förordningen och punkt 1 i tillägg 6 till bilaga XIII till den här förordningen är tillämpliga.”
b)
Punkt 2 ska ersättas med följande:
”2. När ett EG-typgodkännande beviljas enligt punkterna 1 och 1a ska godkännandemyndigheten utfärda ett EG-typgodkännandeintyg med användning av den mall som anges i tillägg 5 till bilaga I.”
6.
Artikel 8 ska ändras på följande sätt:
a)
Följande punkt ska införas som punkt 1a:
”1a Som ett alternativ till det förfarande som anges i punkt 1 ska godkännandemyndigheten bevilja EG-typgodkännande av ett fordon med ett godkänt motorsystem med avseende på utsläpp samt tillgång till information om reparation och underhåll av fordon, om samtliga följande villkor är uppfyllda:
a)
Ett typgodkännande av ett fordon med ett godkänt motorsystem har redan beviljats enligt Uneces föreskrifter nr 49 när ansökan om EG-typgodkännande görs.
b)
Kraven i artiklarna 2a-2f i den här förordningen om tillgång till OBD-information och information om reparation och underhåll av fordon är uppfyllda.
c)
Kraven i punkt 6.2 i bilaga X till den här förordningen är uppfyllda under den övergångsperiod som anges i artikel 4.7.
d)
Alla övriga undantag som anges i punkterna 3.1 och 5.1 i bilaga VII till den här förordningen, punkterna 2.1 och 6.1 i bilaga X till den här förordningen, punkterna 2, 4.1, 5.1, 7.1, 8.1 och 10 i bilaga XIII till den här förordningen och punkt 1 i tillägg 6 till bilaga XIII till den här förordningen är tillämpliga.”
b)
Punkt 2 ska ersättas med följande:
”2. När ett EG-typgodkännande beviljas enligt punkterna 1 och 1a ska godkännandemyndigheten utfärda ett EG-typgodkännandeintyg med användning av den mall som anges i tillägg 6 till bilaga I.”
7.
Artikel 10 ska ändras på följande sätt:
a)
Följande punkt ska införas som punkt 1a:
”1a Som ett alternativ till det förfarande som anges i punkt 1 ska godkännandemyndigheten bevilja EG-typgodkännande av ett fordon med avseende på utsläpp samt tillgång till information om reparation och underhåll av fordon, om samtliga följande villkor är uppfyllda:
a)
Ett typgodkännande av ett fordon har redan beviljats enligt Uneces föreskrifter nr 49 när ansökan om EG-typgodkännande görs.
b)
Kraven i artiklarna 2a-2f i den här förordningen om tillgång till OBD-information och information om reparation och underhåll av fordon är uppfyllda.
c)
Kraven i punkt 6.2 i bilaga X till den här förordningen är uppfyllda under den övergångsperiod som anges i artikel 4.7.
d)
Alla övriga undantag som anges i punkterna 3.1 och 5.1 i bilaga VII till den här förordningen, punkterna 2.1 och 6.1 i bilaga X till den här förordningen, punkterna 2, 4.1, 5.1, 7.1, 8.1 och 10 i bilaga XIII till den här förordningen och punkt 1 i tillägg 6 till bilaga XIII till den här förordningen är tillämpliga.”
b)
Punkt 2 ska ersättas med följande:
”2. När ett EG-typgodkännande beviljas enligt punkterna 1 och 1a ska godkännandemyndigheten utfärda ett EG-typgodkännandeintyg med användning av den mall som anges i tillägg 7 till bilaga I.”
8.
I artikel 16.5 ska andra stycket ersättas med följande:
”Provningsförhållandena ska uppfylla de krav som anges i avsnitt 6 i bilaga 4 till Uneces föreskrifter nr 49.”
9.
Bilagorna I, II och IV-XIV ska ändras i enlighet med bilaga III till den här förordningen.
10.
Bilaga III ska ersättas med texten i bilaga IV till den här förordningen.
11.
En ny bilaga, vars text återfinns i bilaga V till den här förordningen, ska läggas till som bilaga XVIII.
Artikel 4
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2014 med undantag för punkt 4 i bilaga I, som ska tillämpas från och med den 1 juli 2014.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 31 januari 2014.