NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 733/2013
ze dne 22. července 2013,
kterým se mění nařízení (ES) č. 994/98 o použití článků 92 a 93 Smlouvy o založení Evropského společenství na určité kategorie horizontální státní podpory
(Text s významem pro EHP)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 109 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES) č. 994/98 (1) opravňuje Komisi prohlásit prostřednictvím nařízení, že některé specifikované kategorie podpor jsou slučitelné s vnitřním trhem a nevztahuje se na ně oznamovací povinnost podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva“).
(2)
Státní podpora je objektivní pojem vymezený v čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Pravomoc Komise přijímat blokové výjimky, stanovená v nařízení (ES) č. 994/98, se vztahuje pouze na opatření, která splňují všechna kritéria čl. 107 odst. 1 Smlouvy, a představují tudíž státní podporu. Skutečnost, že je určitá kategorie podpory zahrnuta do nařízení (ES) č. 994/98 nebo v určitém nařízení o výjimce, nepředurčuje kvalifikaci určitého opatření jakožto státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
(3)
Nařízení (ES) č. 994/98 opravňuje Komisi vyhlásit, že za určitých podmínek je podpora ve prospěch malých a středních podniků, podpora ve prospěch výzkumu a vývoje, podpora ve prospěch ochrany životního prostředí, podpora ve prospěch zaměstnanosti a vzdělávání a podpora, jež odpovídá mapě poskytování regionální podpory schválené Komisí pro každý členský stát, slučitelná s vnitřním trhem a nevztahuje se na ni oznamovací povinnost.
(4)
Nařízení (ES) č. 994/98 opravňuje Komisi vyjmout podpory na výzkum a vývoj, avšak nikoliv na inovace. Inovace se mezitím staly jednou z politických priorit Unie v rámci iniciativy „Unie inovací“, jedné ze stěžejních iniciativ strategie Evropa 2020. Navíc mnohé podpory na inovace jsou poměrně drobné a nenarušují výrazně hospodářskou soutěž.
(5)
V oblasti kultury a zachování kulturního dědictví nemusí řada opatření přijatých členskými státy představovat podporu, neboť nesplňují veškerá kritéria čl. 107 odst. 1 Smlouvy, například protože příjemce nevykonává hospodářskou činnost nebo protože není zasažen obchod mezi členskými státy. Nicméně pokud opatření v oblasti kultury a zachování kulturního dědictví státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy představují, jsou členské státy v současnosti povinny je oznamovat Komisi. Nařízení (ES) č. 994/98 opravňuje Komisi, aby udělila výjimku na podporu poskytnutou malým a středním podnikům, ale taková výjimka má v oblasti kultury omezené použití, protože příjemci jsou často velké podniky. Přitom malé projekty v oblasti kultury, tvorby a zachování kulturního dědictví, i když jsou prováděny většími společnostmi, nevedou obvykle k žádným výrazným narušením hospodářské soutěže a nedávné případy ukázaly, že taková podpora má na obchod omezený účinek.
(6)
Výjimky v oblasti kultury a zachování kulturního dědictví by mohly být vymezovány na základě zkušeností Komise zachycených v pokynech, například v případě kinematografických a audiovizuálních děl, nebo by takové výjimky mohly být vytvářeny na základě jednotlivých případů. Komise by při navrhování těchto blokových výjimek měla zohlednit skutečnost, že by se měly vztahovat pouze na opatření představující státní podporu, že by měly být v zásadě zaměřeny na opatření přispívající k cílům „Modernizace státní podpory v EU“ a že blokově lze vyjmout pouze takovou podporu, s níž má již Komise patřičné zkušenosti. Kromě toho by měla být zohledněna primární pravomoc členských států v oblasti kultury, zvláštní ochrana, jíž se podle čl. 167 odst. 1 Smlouvy dostává kulturní rozmanitosti, a zvláštní povaha kultury.
(7)
Členské státy jsou povinny Komisi oznamovat i opatření státní podpory na náhradu škod způsobených přírodními katastrofami. Částky podpory poskytnuté v této oblasti jsou většinou omezené a mohou být definovány jasné podmínky slučitelnosti. Nařízení (ES) č. 994/98 opravňuje Komisi vyjmout takovou podporu z oznamovací povinnosti, pouze pokud je poskytnuta malým a středním podnikům. Velké společnosti však mohou být přírodními katastrofami rovněž postiženy. Ze zkušeností Komise vyplývá, že taková podpora nevede k žádným výrazným narušením hospodářské soutěže a že na základě získaných zkušeností lze definovat jasné podmínky slučitelnosti.
(8)
Členské státy musí oznámit Komisi i opatření státní podpory na náhradu škod způsobených určitými nepříznivými povětrnostními podmínkami při rybolovu. Částky podpory poskytnuté v této oblasti jsou většinou omezené a mohou být definovány jasné podmínky slučitelnosti. Nařízení (ES) č. 994/98 opravňuje Komisi vyjmout takovou podporu z oznamovací povinnosti, pouze pokud je poskytnuta malým a středním podnikům. Nepříznivými povětrnostními podmínkami při rybolovu mohou být nicméně postiženy i velké společnosti. Ze zkušeností Komise vyplývá, že taková podpora nevede k žádným výrazným narušením hospodářské soutěže a že na základě získaných zkušeností lze definovat jasné podmínky slučitelnosti.
(9)
V souladu s článkem 42 Smlouvy se pravidla státní podpory za určitých podmínek nevztahují na některá opatření podpory ve prospěch zemědělských produktů uvedených v příloze I Smlouvy. Článek 42 se nevztahuje na odvětví lesnictví ani na produkty neuvedené v příloze I. Proto je v současnosti možné vyjmout na základě nařízení (ES) č. 994/98 podporu v odvětví lesnictví a pro potravinářské produkty neuvedené v příloze I, pouze pokud je omezena na malé a střední podniky. Komise by měla mít možnost vyjmout určité druhy podpory ve prospěch odvětví lesnictví, mimo jiné podpory zahrnuté do programů rozvoje venkova, a rovněž podpory ve prospěch propagace a reklamy potravinářských produktů neuvedených v příloze I, jsou-li podle zkušeností Komise v těchto případech narušení hospodářské soutěže omezená a lze definovat jasné podmínky slučitelnosti.
(10)
V souladu s článkem 7 nařízení Rady (ES) č. 1198/2006 ze dne 27. července 2006 o Evropském rybářském fondu (2) se články 107, 108 a 109 Smlouvy uplatňují na podporu poskytovanou členskými státy ve prospěch podniků v odvětví rybolovu, s výjimkou plateb, které členské státy uskutečnily na základě nařízení (ES) č. 1198/2006 a v souladu s ním. Dodatečná státní podpora na ochranu mořských a sladkovodních biologických zdrojů má na obchod mezi členskými státy obvykle omezený vliv, přispívá k plnění cílů Unie v oblasti námořní a rybářské politiky a nepředstavuje vážné narušení hospodářské soutěže. Poskytnuté částky podpory jsou většinou omezené a mohou být definovány jasné podmínky slučitelnosti.
(11)
V odvětví sportu, zejména v oblasti amatérského sportu, nemusí řada opatření přijatých členskými státy představovat podporu, neboť nesplňují veškerá kritéria čl. 107 odst. 1 Smlouvy, například protože příjemce nevykonává hospodářskou činnost nebo protože není zasažen obchod mezi členskými státy. Nicméně pokud opatření v oblasti sportu státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy představují, jsou členské státy v současnosti povinny je oznamovat Komisi. Státní podpora sportu, zejména amatérského sportu nebo sportu provozovaného v malém rozsahu, má na obchod mezi členskými státy často pouze omezený vliv a nepředstavuje vážné narušení hospodářské soutěže. Kromě toho jsou poskytnuté částky obvykle omezené. Na základě zkušeností mohou být definovány jasné podmínky slučitelnosti a lze tak zajistit, aby podpora sportu neznamenala výrazné narušení.
(12)
Pokud jde o podporu v oblasti letecké a námořní přepravy, podle zkušeností Komise sociální podpora v oblasti dopravy pro obyvatele odlehlých regionů, jako jsou nejvzdálenější regiony a ostrovy včetně ostrovních členských států o jednom regionu a řídce osídlených oblastí, nezpůsobuje výrazná narušení hospodářské soutěže, pokud je poskytována nezávisle na totožnosti dopravce, a je možné stanovit jasné podmínky slučitelnosti.
(13)
V posledních letech získala Komise rozsáhlé zkušenosti s podporou pro odvětví širokopásmového připojení a vytvořila příslušné pokyny (3). Ze zkušeností Komise vyplývá, že podpory pro některé typy širokopásmové infrastruktury nevedou k žádným výrazným narušením hospodářské soutěže a mohly by být blokově vyňaty za předpokladu splnění určitých podmínek slučitelnosti a za předpokladu, že je infrastruktura použita v tzv. „bílých oblastech“, tedy v oblastech, kde infrastruktura téže kategorie není přítomna (širokopásmové připojení nebo vysokorychlostní přístupová síť nové generace, NGA) a kde v blízké budoucnosti pravděpodobně nebude rozvinuta, jak je uvedeno v kritériích vypracovaných v pokynech. To platí pro podporu poskytování základního širokopásmového připojení a pro podporu malých jednotlivých opatření, která se týkají sítí NGA, jakož i pro podporu stavebně-inženýrských prací širokopásmového připojení a pasivní širokopásmové infrastruktury.
(14)
Pokud jde o infrastrukturu, řada opatření přijatých členskými státy nemusí představovat podporu, neboť nesplňují veškerá kritéria čl. 107 odst. 1 Smlouvy, například protože příjemce nevykonává hospodářskou činnost nebo protože není zasažen obchod mezi členskými státy nebo protože opatření spočívá v náhradě za službu obecného hospodářského zájmu, která splňuje veškerá kritéria judikatury ve věci Altmark (4). Nicméně pokud financování infrastruktury státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy představují, jsou členské státy povinny ji oznámit Komisi. Pokud jde o infrastrukturu, mohou nízké částky podpory věnované infrastrukturním projektům představovat účinný způsob podpory cílů Unie, jestliže tato podpora minimalizuje náklady a potenciální narušení hospodářské soutěže je omezené. Komise by tudíž měla mít možnost udělit výjimku projektům v oblasti infrastruktury podporujícím cíle uvedené v tomto nařízení a další cíle společného zájmu, zejména cíle strategie Evropa 2020 (5). Výjimka by se mohla vztahovat i na podporu pro projekty zahrnující víceodvětvové sítě nebo zařízení, u nichž jsou zapotřebí poměrně malé částky podpory. Avšak blokové výjimky lze udělovat pouze v případech infrastrukturních projektů, kde má Komise dostatečné zkušenosti ke stanovení jasných a přísných kritérií slučitelnosti, aby bylo zajištěno, že riziko potenciálního narušení hospodářské soutěže bude omezené a že velké částky podpory budou i nadále podléhat oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy.
(15)
Oblast působnosti nařízení (ES) č. 994/98 by proto měla být rozšířena na nové kategorie podpory. Jejich začlenění nemá vliv na kvalifikaci určitého opatření jakožto státní podpory v kategoriích nebo odvětvích, kde jsou členské státy již aktivní.
(16)
Nařízení (ES) č. 994/98 vyžaduje, aby pro každou kategorii podpor, u kterých Komise přijme nařízení o blokových výjimkách, byly prahy vyjádřené buď jako výše podpory v poměru k souhrnu způsobilých nákladů, nebo v podobě maximální výše podpory. Tato podmínka znesnadňuje blokové výjimky na některé typy opatření zahrnující opatření státní podpory, u kterých v důsledku zvláštního způsobu, jakým byla koncipována, nelze přesně vyjádřit intenzitu podpory nebo maximální výši podpory, jako jsou například nástroje finančního inženýrství nebo některé formy opatření k propagaci investic rizikového kapitálu. To je způsobeno zejména skutečností, že taková komplexní opatření mohou zahrnovat podporu na různých úrovních: u přímých příjemců, zprostředkujících příjemců a nepřímých příjemců. S ohledem na rostoucí význam takových opatření a jejich přínos pro cíle Unie by měla být při umožnění výjimek pro ně zajištěna větší flexibilita. U těchto opatření by tedy mělo být možné stanovit prahové hodnoty pro konkrétně udělenou podporu, pokud jde o maximální míru státní podpory daného opatření nebo vztahující se k němu. Maximální míra státní podpory může zahrnovat podpůrný prvek, který nemusí být státní podporou, jsou-li součástí daného opatření alespoň určité prvky, které zahrnují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy a které nejsou okrajové.
(17)
Nařízení (ES) č. 994/98 vyžaduje po členských státech, aby předložily souhrny informací o podporách, které poskytly a na které se vztahuje nařízení o výjimkách. Zveřejnění těchto souhrnů je nezbytné pro zabezpečení transparentnosti opatření přijatých členskými státy. Jejich zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie bylo nejúčinnějším prostředkem v době, kdy bylo nařízení (ES) č. 994/98 přijato. Nicméně s ohledem na rozvoj elektronických komunikačních prostředků je zveřejnění těchto souhrnů na internetových stránkách Komise rychlejší a efektivnější metodou a zvýší transparentnost ku prospěchu zúčastněných stran. Je proto třeba nahradit zveřejnění uvedených souhrnů v Úředním věstníku zveřejněním na internetových stránkách Komise.
(18)
Obdobně by se návrhy nařízení a ostatní dokumenty, které má zkoumat Poradní výbor pro státní podpory v souladu s nařízením (ES) č. 994/98, měly zveřejňovat na internetových stránkách Komise, a nikoli v Úředním věstníku Evropské unie, aby byla zabezpečena větší transparentnost, snížena administrativní zátěž a zkrácena prodleva při zveřejňování.
(19)
Konzultační postup zavedený v článku 8 nařízení (ES) č. 994/98 stanoví, že před zveřejněním návrhu nařízení musí být konzultován Poradní výbor pro státní podpory. Nicméně v zájmu větší transparentnosti by měl být návrh nařízení zveřejněn na internetových stránkách Komise současně s první konzultací Komise s poradním výborem.
(20)
Nařízení (ES) č. 994/98 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 994/98 se mění takto:
1)
Název nařízení se nahrazuje tímto:
„Nařízení Rady (ES) č. 994/98 ze dne 7. května 1998 o použití článků 107 a 108 Smlouvy o fungování Evropské unie na určité kategorie horizontální státní podpory“.
2)
Článek 1 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a)
podpora ve prospěch:
i)
malých a středních podniků,
ii)
výzkumu, vývoje a inovací,
iii)
ochrany životního prostředí,
iv)
zaměstnanosti a odborné přípravy,
v)
kultury a zachování kulturního dědictví,
vi)
nápravy škod způsobených přírodními katastrofami,
vii)
nápravy škod způsobených některými nepříznivými povětrnostními podmínkami při rybolovu,
viii)
lesnictví,
ix)
propagace potravinářských produktů neuvedených v příloze I Smlouvy o fungování Evropské unie,
x)
ochrany mořských a sladkovodních biologických zdrojů,
xi)
sportu,
xii)
obyvatel odlehlých regionů na dopravu, pokud má podpora sociální charakter a je poskytována nezávisle na totožnosti dopravce,
xiii)
základní širokopásmové infrastruktury, malých jednotlivých opatření podpory infrastruktury, která se týkají přístupových sítí nové generace, stavebně-inženýrských prací širokopásmového připojení a pasivní širokopásmové infrastruktury, v oblastech, kde taková širokopásmová infrastruktura neexistuje nebo nebude pravděpodobně v blízké budoucnosti rozvinuta,
xiv)
infrastruktury na podporu cílů uvedených v bodech i) až xiii) tohoto písmene a v písmeni b) a na podporu dalších cílů společného zájmu, zejména cílů strategie Evropa 2020.“;
b)
v odstavci 2 se písmeno c) nahrazuje tímto:
„c)
prahy vyjádřené jako výše podpory v poměru k souhrnu nákladů, které je možné zahrnout, nebo v podobě maximální výše podpory nebo, v případě některých typů podpory, kdy může být obtížné přesně stanovit výši podpory nebo částku podpory, zejména u nástrojů finančního inženýrství nebo investic rizikového kapitálu či v případech podobné povahy, v podobě maximální míry státní podpory daného opatření nebo vztahující se k němu, aniž je dotčena kvalifikace dotyčných opatření podle čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie;“.
3)
V článku 3 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„Při uskutečňování režimů podpory nebo jednotlivých podpor poskytnutých mimo jakýkoliv režim, které byly vyňaty podle nařízení uvedených v čl. 1 odst. 1, předloží členské státy Komisi souhrny informací o těchto režimech podpory nebo jednotlivých podporách, na které se nevztahuje vynětí, za účelem jejich zveřejnění na internetových stránkách Komise.“
4)
Článek 8 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a)
současně se zveřejněním jakéhokoli návrhu nařízení v souladu s článkem 6“;
b)
v odstavci 2 se druhá věta nahrazuje tímto:
„K oznámení o svolání zasedání se přikládají projednávané návrhy a dokumenty, jež mohou být zveřejněny na internetových stránkách Komise.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 22. července 2013.
RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 733/2013
av den 22 juli 2013
om ändring av förordning (EG) nr 994/98 om tillämpningen av artiklarna 92 och 93 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen på vissa slag av övergripande statligt stöd
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 109,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
med beaktande av Europaparlamentets yttrande, och
av följande skäl:
(1)
Rådets förordning (EG) nr 994/98 (1) bemyndigar kommissionen att genom förordningar besluta att vissa kategorier av stöd är förenliga med den inre marknaden och ska undantas från anmälningskravet i artikel 108.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget).
(2)
Statligt stöd är ett objektivt begrepp som definieras i artikel 107.1 i EUF-fördraget. Kommissionens befogenhet att anta gruppundantag enligt förordning (EG) nr 994/98 är endast tillämplig på åtgärder som uppfyller alla kriterier i artikel 107.1 i EUF-fördraget och därmed utgör statligt stöd. Att en viss kategori av stöd införs i förordning (EG) nr 994/98 eller i en undantagsförordning innebär inte att det är fastställt på förhand att en åtgärd ska klassificeras som statligt stöd enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget.
(3)
Förordning (EG) nr 994/98 bemyndigar kommissionen att besluta att stöd till små och medelstora företag, stöd till forskning och utveckling, stöd till förmån för miljöskydd, stöd till förmån för sysselsättning och utbildning samt stöd i enlighet med den karta som kommissionen har godkänt för varje medlemsstat för beviljande av regionalstöd på vissa villkor är förenliga med den inre marknaden och inte omfattas av anmälningskravet.
(4)
Förordning (EG) nr 994/98 bemyndigar kommissionen att undanta stöd till forskning och utveckling, men inte till innovation. Innovation har sedan förordningen kom till blivit en av EU:s politiska prioriteringar inom ramen för Innovationsunionen, som är ett av Europa 2020-strategins flaggskeppsinitiativ. Dessutom är många stödåtgärder för innovation relativt små och skapar inga allvarliga snedvridningar av konkurrensen.
(5)
Ett antal åtgärder som vidtas av medlemsstaterna inom sektorerna kultur och bevarandet av kulturarvet utgör inte nödvändigtvis stöd, eftersom de inte uppfyller alla kriterier i artikel 107.1 i EUF-fördraget, till exempel på grund av att stödmottagaren inte bedriver näringsverksamhet eller på grund av att handeln mellan medlemsstater inte påverkas. Men i den mån åtgärder på kulturområdet och för bevarande av kulturarvet utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget måste medlemsstaterna för närvarande anmäla dessa till kommissionen. Förordning (EG) nr 994/98 bemyndigar kommissionen att bevilja undantag för stöd till små och medelstora företag, men ett sådant undantag skulle inom kultursektorn endast ha begränsad nytta eftersom mottagarna oftast är stora företag. Små projekt inom kultursektorn, den kreativa sektorn eller sektorn för bevarande av kulturarv ger dock, även om de utförs av större företag, vanligtvis inte upphov till någon betydande snedvridning och de senaste fallen visar att sådant stöd endast har en begränsad effekt på handeln.
(6)
Undantag inom sektorerna kultur och bevarandet av kulturarvet kan utformas med utgångspunkt i kommissionens erfarenheter som återfinns i riktlinjer, såsom för biograffilmer och audiovisuella verk, eller såsom de utvecklats i varje enskilt fall. Vid utformningen av sådana gruppundantag bör kommissionen ta hänsyn till att de endast bör omfatta åtgärder som utgör statligt stöd, att de i princip bör fokusera på åtgärder som bidrar till målen för ”Moderniseringen av det statliga stödet i EU” och att gruppundantag endast gäller för sådant stöd som kommissionen redan har omfattande erfarenheter av. Vidare bör man ta hänsyn till medlemsstaternas primära kompetens på kulturområdet och det särskilda skyddet för kulturell mångfald enligt artikel 167.1 i EUF-fördraget samt kulturens särart.
(7)
Medlemsstaterna måste även till kommissionen anmäla statliga stödåtgärder avsedda att avhjälpa skador orsakade av naturkatastrofer. De belopp som beviljas på detta område är vanligtvis begränsade och tydliga villkor för förenlighet kan fastställas. Förordning (EG) nr 994/98 bemyndigar kommissionen att bevilja undantag från anmälningskravet för sådant stöd endast om det beviljats små och medelstora företag. Även stora företag kan emellertid påverkas av naturkatastrofer. Enligt kommissionens erfarenheter medför detta stöd inte någon betydande snedvridning, och tydliga villkor för förenlighet kan fastställas på grundval av dessa erfarenheter.
(8)
Medlemsstaterna måste även till kommissionen anmäla statliga stödåtgärder avsedda som kompensation för skador inom fiskerinäringen orsakade av ogynnsamma väderförhållanden. De belopp som beviljas på detta område är vanligtvis begränsade och tydliga villkor för förenlighet kan fastställas. Förordning (EG) nr 994/98 bemyndigar kommissionen att bevilja undantag från anmälningskravet för sådant stöd endast om det beviljats små och medelstora företag. Även stora företag kan emellertid drabbas av ogynnsamma väderförhållanden inom fiskerinäringen. Enligt kommissionens erfarenheter medför detta stöd inte någon betydande snedvridning, och tydliga villkor för förenlighet kan fastställas på grundval av dessa erfarenheter.
(9)
I enlighet med artikel 42 i EUF-fördraget är reglerna för statligt stöd under vissa omständigheter inte tillämpliga på vissa stödåtgärder till förmån för jordbruksprodukter som är upptagna i bilaga I till EUF-fördraget. Artikel 42 är inte tillämplig på skogsbruk eller på produkter som inte är upptagna i bilaga I. Enligt förordning (EG) nr 994/98 kan därför för närvarande stöd till skogsbruksprodukter och till främjande av produkter i livsmedelssektorn som inte omfattas av bilaga I undantas endast om det är begränsat till små och medelstora företag. Kommissionen bör kunna göra undantag för vissa typer av stöd för främjande av skogsbruk, inbegripet stöd som omfattas av programmen för landsbygdsutveckling och sådana som främjar marknadsföring av och reklam för livsmedelsprodukter som inte är upptagna i bilaga I, om snedvridningen av konkurrensen enligt kommissionens erfarenheter är begränsad och tydliga villkor för förenlighet kan fastställas.
(10)
Enligt artikel 7 i rådets förordning (EG) nr 1198/2006 av den 27 juli 2006 om Europeiska fiskerifonden (2) ska artiklarna 107, 108 och 109 i EUF-fördraget tillämpas på stöd som medlemsstaterna beviljat företag inom fiskerisektorn, med undantag av betalningar som medlemsstaterna gjort i enlighet med förordning (EG) nr 1198/2006. Ytterligare statligt stöd till bevarandet av biologiska resurser från hav och sötvatten har vanligen en begränsad effekt på handeln mellan medlemsstaterna, bidrar till unionens mål för havs- och fiskeripolitiken och orsakar ingen allvarlig snedvridning av konkurrensen. Dessutom är de belopp som beviljas vanligtvis begränsade och tydliga villkor för förenlighet kan fastställas.
(11)
Ett antal åtgärder som vidtas av medlemsstaterna inom idrottssektorn, särskilt inom amatöridrotten, utgör inte nödvändigtvis stöd, eftersom de inte uppfyller alla kriterier i artikel 107.1 i EUF-fördraget, till exempel på grund av att stödmottagaren inte bedriver näringsverksamhet eller på grund av att handeln mellan medlemsstater inte påverkas. Men i den mån som åtgärder på sportområdet utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget måste medlemsstaterna för närvarande anmäla dessa till kommissionen. Statliga stödåtgärder för idrott, särskilt inom amatöridrotten eller och de som är småskaliga åtgärder, har ofta en begränsad effekt på handeln mellan medlemsstaterna och orsakar ingen allvarlig snedvridning av konkurrensen. Dessutom är de belopp som beviljas vanligtvis begränsade. På grundval av erfarenheterna kan tydliga villkor för förenlighet fastställas för att säkerställa att stöd till idrotten inte ger upphov till någon betydande snedvridning.
(12)
När det gäller stöd till luft- och sjötransport ger stöd av social karaktär till transporter av personer bosatta i avlägsna regioner, såsom de yttersta randområdena och öar, inbegripet ömedlemsstater som består av en enda region och glesbygdsområden, enligt kommissionens erfarenheter inte upphov till allvarlig snedvridning av konkurrensen, förutsatt att stödet beviljas utan diskriminering med avseende på transportföretagets identitet. Dessutom kan tydliga villkor för förenlighet fastställas.
(13)
När det gäller stöd till bredbandsinfrastruktur har kommissionen under senare år skaffat sig omfattande erfarenheter och utformat riktlinjer (3). Enligt kommissionens erfarenheter ger stöd till vissa typer av bredbandsinfrastruktur inte upphov till några betydande snedvridningar och kan omfattas av ett gruppundantag, under förutsättning att vissa villkor för förenlighet är uppfyllda och att infrastrukturen byggs ut i s.k. vita områden, det vill säga områden där det inte finns någon infrastruktur i samma kategori - antingen bredband eller nästa generations mycket snabba accessnät (nedan kallat NGA) - och där det inte är sannolikt att någon sådan infrastruktur kommer att byggas inom den närmaste framtiden, enligt kriterierna i riktlinjerna. Detta gäller för stöd för tillhandahållande av grundläggande bredband och stöd till små enskilda stödåtgärder som omfattar NGA, och stöd till bredbandsrelaterade anläggningsarbeten och passiv infrastruktur för bredband.
(14)
Ett antal åtgärder som vidtas av medlemsstaterna avseende infrastruktur utgör inte nödvändigtvis stöd, eftersom de inte uppfyller alla kriterier i artikel 107.1 i EUF-fördraget, t.ex. på grund av att stödmottagaren inte bedriver näringsverksamhet, på grund av att handeln mellan medlemsstaterna inte påverkas eller därför att åtgärden består i ersättning för en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse som uppfyller alla kriterierna i rättspraxis i Altmarkmålet (4). Men i den mån som finansiering av infrastruktur utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget måste medlemsstaterna anmäla det till kommissionen. När det gäller infrastruktur kan små stödbelopp för infrastrukturprojekt vara ett effektivt sätt att stödja unionens mål i den mån stödet minimerar kostnaderna och den potentiella snedvridningen av konkurrensen är begränsad. Kommissionen bör därför kunna göra undantag för statligt stöd för infrastrukturprojekt till stöd för mål som nämns i denna förordning och till stöd för andra mål av gemensamt intresse, särskilt EU 2020-målen (5). Detta kan omfatta stöd till projekt avseende nätverk eller anläggningar för flera sektorer där relativt små stödbelopp behövs. Gruppundantag kan dock endast beviljas för infrastrukturprojekt där kommissionen har tillräcklig erfarenhet för att fastställa tydliga och strikta kriterier för förenlighet som säkerställer att risken för potentiell snedvridning av konkurrensen är begränsad och att större stödbelopp fortfarande omfattas av kravet på anmälan enligt artikel 108.3 i EUF-fördraget.
(15)
Därför bör räckvidden för förordning (EG) nr 994/98 utvidgas till att även omfatta nya stöd. Detta införande påverkar inte huruvida en åtgärd klassificeras som statligt stöd i kategorier eller sektorer där medlemsstaterna redan är verksamma.
(16)
I förordning (EG) nr 994/98 fastställs att tröskelvärdena för varje kategori av stöd där kommissionen antar en gruppundantagsförordning ska vara uttryckta antingen som stödnivå i förhållande till samtliga tillåtna kostnader eller som högsta tillåtna stödbelopp. Detta villkor gör det svårt att göra gruppundantag för vissa typer av åtgärder med inslag av statligt stöd som på grund av det speciella sätt på vilket de är utformade inte kan uttryckas exakt i stödnivåer eller högsta tillåtna stödbelopp, till exempel finansieringstekniska instrument eller vissa former av åtgärder till förmån för riskkapitalinvesteringar. Detta gäller i synnerhet då sådana komplexa åtgärder kan inbegripa stöd på olika nivåer (direkta, mellanliggande och indirekta stödmottagare). Med tanke på den ökade betydelsen av dessa och deras bidrag till unionsmålen bör det föreskrivas en större flexibilitet för att göra undantag även för dessa åtgärder. Det bör därför vara möjligt att, vid sådana åtgärder definiera trösklar för beviljande av stöd i ett särskilt fall i form av högsta tillåtna nivå för statliga stödåtgärder inom eller i samband med åtgärden. Den högsta nivån för statligt stöd kan innehålla ett inslag av stöd som inte utgör statligt stöd, under förutsättning att åtgärden innehåller åtminstone vissa inslag som innefattar statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget och vars inslag inte är marginella.
(17)
I förordning (EG) nr 994/98 föreskrivs att medlemsstaterna ska lämna in sammanfattningar av uppgifterna om de stödåtgärder som genomförts och som omfattas av en undantagsförordning. Dessa sammanfattningar är nödvändiga för att garantera insyn i de åtgärder som medlemsstaterna vidtagit. Deras offentliggörande i Europeiska unionens officiella tidning var det effektivaste sättet att garantera insyn vid den tidpunkt då förordning (EG) nr 994/98 antogs. I och med de elektroniska kommunikationsmediernas tillväxt, går det snabbare att offentliggöra sammanfattningarna på kommissionens webbplats, vilket är en mer effektiv metod och ger ökad insyn till gagn för alla berörda parter. Därför bör dessa sammanfattningar offentliggöras på kommissionens webbplats i stället för i Europeiska unionens officiella tidning.
(18)
Likaså bör utkast till förordningar och andra dokument som ska granskas av den rådgivande kommittén för statligt stöd i enlighet med förordning (EG) nr 994/98 offentliggöras på kommissionens webbplats snarare än i Europeiska unionens officiella tidning för att säkerställa större insyn och minska den administrativa bördan och dröjsmål vid offentliggörandet.
(19)
Enligt det samrådsförfarande som fastställs i artikel 8 i förordning (EG) nr 994/98 ska rådgivande kommittén för statligt stöd höras innan ett utkast till förordning offentliggörs. För att säkerställa större insyn bör utkastet till förordning offentliggöras på kommissionens webbplats samtidigt som kommissionen samråder med den rådgivande kommittén för första gången.
(20)
Förordning (EG) nr 994/98 bör därför ändras i enlighet med detta.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Förordning (EG) nr 994/98 ska ändras på följande sätt:
1.
Förordningens titel ska ersättas med följande:
”Rådets förordning (EG) nr 994/98 av den 7 maj 1998 om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på vissa slag av övergripande statligt stöd”.
2.
Artikel 1 ska ändras på följande sätt:
a)
Punkt 1 a ska ersättas med följande:
”a)
Stöd till förmån för
i)
små och medelstora företag,
ii)
forskning, utveckling och innovation,
iii)
miljöskydd,
iv)
sysselsättning och utbildning,
v)
kultur och bevarande av kulturarvet,
vi)
avhjälpande av skador orsakade av naturkatastrofer,
vii)
avhjälpande av skador inom fiskerinäringen orsakade av ogynnsamma väderförhållanden,
viii)
skogsbruk,
ix)
främjande av produkter inom livsmedelssektorn som inte är upptagna i bilaga I till EUF-fördraget,
x)
bevarande av biologiska resurser från hav och sötvatten,
xi)
idrott,
xii)
personer som är bosatta i avlägsna områden, för transporter, om stödet är av social karaktär och beviljas utan diskriminering med avseende på transportföretagets identitet,
xiii)
grundläggande bredbandsinfrastruktur, små, individuella infrastrukturåtgärder för nästa generations accessnät, bredbandsrelaterade anläggningsarbeten och passiv infrastruktur för bredband, i områden där det inte finns någon sådan infrastruktur eller där det inte är sannolikt att någon sådan infrastruktur kommer att byggas ut inom den närmaste framtiden,
xiv)
infrastruktur till stöd för de mål som är upptagna i i-xiii och led b i denna punkt och till stöd för andra mål av gemensamt intresse, särskilt Europa 2020-målen.”.
b)
Punkt 2 c ska ersättas med följande:
”c)
tröskelvärden, uttryckta antingen som stödnivå i förhållande till samtliga tillåtna kostnader eller som högsta tillåtna stödbelopp eller, för vissa typer av stöd där det kan vara svårt att identifiera stödnivån eller stödbeloppet exakt, särskilt finansieringstekniska instrument eller riskkapitalinvesteringar eller stöd av liknande art, uttryckta i den högsta tillåtna nivå för statligt stöd inom eller i samband med den åtgärden, utan att det påverkar klassificeringen av de berörda åtgärderna mot bakgrund av artikel 107.1 i EUF-fördraget,”.
3.
Artikel 3.2 ska ersättas med följande:
”2. Vid införandet av stödprogram eller av enskilt stöd som har beviljats vid sidan av ett program, och där stödet är undantaget enligt förordningarna som avses i artikel 1.1, ska medlemsstaterna till kommissionen överlämna en sammanfattning av uppgifterna om dessa stödprogram eller fall av enskilt stöd som inte hänför sig till ett undantaget stödprogram, för att dessa ska offentliggöras på kommissionens webbplats.”.
4.
Artikel 8 ska ändras på följande sätt:
a)
Punkt 1 a ska ersättas med följande:
”a)
samtidigt som ett utkast till förordning offentliggörs i enlighet med artikel 6, och”.
b)
I punkt 2 ska andra meningen ersättas med följande:
”Utkast och dokument som ska granskas ska bifogas denna kallelse och får offentliggöras på kommissionens webbplats.”.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 22 juli 2013.