PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 12. prosince 2014
o rovnocennosti požadavků na dohled a regulaci v některých třetích zemích nebo územích pro účely zacházení s expozicemi podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013
(Text s významem pro EHP)
(2014/908/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (1), a zejména na čl. 107 odst. 4, čl. 114 odst. 7, čl. 115 odst. 4, čl. 116 odst. 5 a čl. 142 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Instituce musí splňovat kapitálové požadavky, které náležitě odrážejí rizika, jež tyto instituce podstupují (včetně úvěrového rizika), s ohledem na odlišný zeměpisný kontext, ve kterém působí. Úvěrové riziko, které instituce podstupují v souvislosti expozicemi vůči subjektům sídlícím mimo Unii, určuje u jinak stejných ostatních faktorů kvalita příslušného regulačního rámce a dohledu, který se v příslušné třetí zemi provádí.
(2)
Podle čl. 107 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013 mohou instituce zacházet s expozicemi vůči investičním podnikům, úvěrovým institucím a burzám z třetích zemí jako s expozicemi vůči institucím pouze v případě, že třetí země uplatňuje na uvedený subjekt požadavky v oblasti obezřetnostního dohledu a regulace, jež jsou přinejmenším rovnocenné požadavkům uplatňovaným v Unii.
(3)
Ustanovení čl. 114 odst. 7, čl. 115 odst. 4 a čl. 116 odst. 5 nařízení (EU) č. 575/2013 stanoví specifické rizikové váhy pro expozice vůči ústředním vládám, centrálním bankám, regionálním vládám, místním orgánům a subjektům veřejného sektoru se sídlem ve třetích zemích, které uplatňují režimy dohledu a regulace, jež jsou přinejmenším rovnocenné požadavkům uplatňovaným v Unii.
(4)
Článek 153 nařízení (EU) č. 575/2013 stanoví vzorec pro výpočet objemu rizikově vážených expozic (podle přístupu založeného na interním ratingu („přístup IRB“)) pro expozice vůči podnikům, institucím, ústředním vládám a centrálním bankám a konkrétně uvádí parametry, které mají být pro výpočet použity, včetně koeficientu korelace. Ustanovení čl. 153 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013 stanoví koeficient korelace pro velké subjekty finančního sektoru. Podle čl. 142 odst. 1 bodu 4 písm. b) uvedeného nařízení je definice „velkého subjektu finančního sektoru“ splněna tehdy, pokud daný subjekt finančního sektoru nebo některá z jeho dceřiných společností podléhají právním předpisům třetí země, která uplatňuje požadavky na dohled a regulaci, jež jsou přinejmenším rovnocenné požadavkům na dohled a regulaci uplatňovaným v Unii.
(5)
Komise posoudila rovnocennost režimů dohledu a regulace ve třetích zemích s odpovídajícími režimy dohledu a regulace v Unii, aby mohla určit odpovídající hodnoty rizikově vážené expozice pro výpočet kapitálových požadavků k úvěrovému riziku souvisejícímu s expozicemi vůči určitým kategoriím subjektů sídlících ve třetích zemích.
(6)
Rovnocennost byla zjišťována na základě analýzy zaměřené na výsledky režimů dohledu a regulace třetí země, která testuje schopnost třetí země plnit stejné obecné cíle jako režimy dohledu a regulace v Unii. Cíli jsou zejména stabilita a integrita domácího i globálního finančního systému jako celku; účinná a přiměřená ochrana vkladatelů a jiných zákazníků finančních služeb; spolupráce mezi různými aktéry finančního systému, včetně regulačních orgánů a orgánů dohledu; nezávislost a účinnost dohledu a účinné provádění a prosazování příslušných mezinárodně dohodnutých standardů. Aby mohly režimy dohledu a regulace třetí země dosáhnout stejných obecných cílů jako režimy dohledu a regulace Unie, měly by splňovat řadu operativních, organizačních a kontrolních standardů, které odpovídají základním prvkům režimu dohledu a regulace Unie, jež platí pro příslušné kategorie finančních institucí. Komise posoudila režimy dohledu a regulace některých třetích zemí vztahující se na úvěrové instituce, investiční podniky a burzy, přičemž vzala v úvahu nezávislé hodnocení mezinárodních organizací, například Basilejského výboru pro bankovní dohled, Mezinárodního měnového fondu a Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry. Díky této analýze mohla Komise vyhodnotit rovnocennost režimů třetích zemí pro účely zacházení s příslušnými kategoriemi expozic uvedenými v článcích 107, 114, 115, 116 a 142 nařízení (EU) č. 575/2013.
(7)
Pro účely článků 114, 115 a 116 nařízení (EU) č. 575/2013 by měla rovnocennost být určena na základě režimů dohledu a regulace vztahujících se na úvěrové instituce, jelikož tyto režimy obvykle stanoví rizikovou váhu pro výpočet kapitálových požadavků k úvěrovému riziku.
(8)
Pro účely čl. 142 odst. 1 bodu 4 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013 se posouzení rovnocennosti omezuje na režimy dohledu a regulace vztahující se na podniky třetí země, jejichž hlavní činnost je srovnatelná s činností úvěrové instituce nebo investičního podniku v souladu s definicí uvedenou v čl. 4 odst. 1 bodem 27 uvedeného nařízení.
(9)
Na základě posouzení se zdá, že režimy dohledu a regulace, jež splňují řadu operativních, organizačních a kontrolních standardů, které odpovídají základním prvkům režimu dohledu a regulace Unie vztahujícím se na úvěrové instituce, jsou zavedeny v těchto zemích: Austrálie, Brazílie, Kanada, Čína, Guernsey, Hongkong, Indie, ostrov Man, Japonsko, Jersey, Mexiko, Monako, Saúdská Arábie, Singapur, Jihoafrická republika, Švýcarsko a USA. Z toho důvodu je vhodné považovat režimy dohledu a regulace vztahující se na úvěrové instituce se sídlem v těchto třetích zemích a územích za přinejmenším rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii pro účely čl. 107 odst. 4 a čl. 142 odst. 1 bodu 4 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013.
(10)
Na základě posouzení se zdá, že režimy dohledu a regulace, jež splňují řadu operativních, organizačních a kontrolních standardů, které odpovídají základním prvkům režimu dohledu a regulace Unie vztahujícím se na investiční podniky, jsou zavedeny v těchto zemích: Austrálie, Brazílie, Kanada, Čína, Mexiko, Saúdská Arábie, Singapur, Jihoafrická republika a USA. Z toho důvodu je vhodné považovat režimy dohledu a regulace vztahující se na investiční podniky se sídlem v těchto třetích zemích za přinejmenším rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii pro účely čl. 107 odst. 4 a čl. 142 odst. 1 bodu 4 písm. b).
(11)
Na základě posouzení se zdá, že režimy dohledu a regulace, jež splňují řadu operativních, organizačních a kontrolních standardů, které odpovídají základním prvkům režimu dohledu a regulace Unie vztahujícím se na burzy, jsou zavedeny v těchto zemích: Brazílie, Kanada, Čína, Indie, Japonsko, Mexiko, Saúdská Arábie, Singapur, Jihoafrická republika a USA. Z toho důvodu je vhodné považovat režimy dohledu a regulace těchto třetích zemí vztahující se na burzy, pokud jde o expozice vůči burzám sídlícím v těchto třetích zemích, za přinejmenším rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii pro účely čl. 107 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013.
(12)
Jediným účelem tohoto rozhodnutí je stanovit rovnocennost pro účely přidělování rizikových vah podle článků 107, 114, 115, 116 a 142 nařízení (EU) č. 575/2013.
(13)
Seznam třetích zemí a území, jejichž režimy jsou považovány za rovnocenné pro účely tohoto rozhodnutí, není konečný. Komise bude s pomocí Evropského orgánu pro bankovnictví nadále pravidelně sledovat vývoj režimů dohledu a regulace třetích zemí a území, aby bylo možné seznam třetích zemí a území uvedený v tomto rozhodnutí podle potřeby a alespoň jednou za pět let aktualizovat, a to zejména s ohledem na neustálý vývoj režimů dohledu a regulace v Unii i v globálním měřítku, přičemž se zohlední nové dostupné zdroje relevantních informací.
(14)
Pravidelným přezkumem požadavků v oblasti obezřetnostního dohledu a regulace, které jsou použitelné ve třetích zemích a územích uvedených na seznamech v přílohách, by neměla být dotčena možnost Komise provádět zvláštní přezkum týkající se konkrétní třetí země nebo území kdykoli jindy mimo období obecného přezkumu, pokud Komise musí z důvodu určitého vývoje přezkoumat uznání udělené tímto rozhodnutím. Takové přezkoumání může vést k odebrání uznání rovnocennosti.
(15)
Ustanovení v tomto rozhodnutí spolu úzce souvisí, jelikož se týkají rovnocennosti požadavků na dohled a regulaci v některých třetích zemích a územích pro účely zacházení s expozicemi podle nařízení (EU) č. 575/2013. Aby se zajistil soulad mezi uvedenými ustanoveními, která by měla vstoupit v platnost současně, a aby se institucím, na něž se tyto povinnosti vztahují, usnadnil komplexní pohled a ucelený přístup, je žádoucí zařadit určité prováděcí akty, jež vyžaduje nařízení (EU) č. 575/2013, do jediného rozhodnutí.
(16)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Evropského bankovního výboru.
(17)
Aby se zabránilo tomu, že kapitálové požadavky na úvěrové instituce a investiční podniky v Unii náhle vzrostou, má toto rozhodnutí vstoupit v platnost dne 1. ledna 2015,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Rovnocennost požadavků uplatňovaných na úvěrové instituce pro účely čl. 107 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013
Pro účely čl. 107 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013 se třetí země a území uvedené na seznamu v příloze I tohoto rozhodnutí považují za země a území, jež na úvěrové instituce uplatňují režimy dohledu a regulace, které jsou rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii.
Článek 2
Rovnocennost požadavků uplatňovaných na investiční podniky pro účely čl. 107 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013
Pro účely čl. 107 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013 se třetí země a území uvedené na seznamu v příloze II tohoto rozhodnutí považují za země a území, jež na investiční podniky uplatňují režimy dohledu a regulace, které jsou rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii.
Článek 3
Rovnocennost požadavků uplatňovaných na burzy pro účely čl. 107 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013
Pro účely čl. 107 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013 se třetí země a území uvedené na seznamu v příloze III tohoto rozhodnutí považují za země a území, jež na burzy uplatňují režimy dohledu a regulace, které jsou rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii.
Článek 4
Rovnocennost požadavků uplatňovaných na expozice vůči ústředním vládám, centrálním bankám, regionálním vládám, místním orgánům a subjektům veřejného sektoru pro účely článků 114, 115 a 116 nařízení (EU) č. 575/2013
Pro účely čl. 114 odst. 7, čl. 115 odst. 4 a čl. 116 odst. 5 nařízení (EU) č. 575/2013 se třetí země a území uvedené na seznamu v příloze IV tohoto rozhodnutí považují za země a území, jež uplatňují režimy dohledu a regulace, které jsou rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii.
Článek 5
Rovnocennost požadavků uplatňovaných na úvěrové instituce a investiční podniky pro účely článku 142 nařízení (EU) č. 575/2013
Pro účely čl. 142 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013 se třetí země a území uvedené na seznamu v příloze V tohoto rozhodnutí považují za země a území, jež uplatňují režimy dohledu a regulace, které jsou rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii.
Článek 6
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2015.
V Bruselu dne 12. prosince 2014.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT
av den 12 december 2014
om likvärdighet hos tillsyns- och regleringskrav i vissa tredje länder och territorier för behandlingen av exponeringar enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013
(Text av betydelse för EES)
(2014/908/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013 om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (1), särskilt artiklarna 107.4, 114.7, 115.4, 116.5 och 142.2, och
av följande skäl:
(1)
Instituten ska uppfylla kapitalkrav som på ett tillfredsställande sätt återspeglar dessa institutioners risker, däribland kreditrisker, med beaktande av de olika geografiska sammanhang där de är verksamma. Den kreditrisk som instituten har tagit på sig för exponeringar till enheter utanför unionen fastställs, allt annat lika, genom kvaliteten på det relevanta regelverket och den tillsyn som genomförs i det berörda tredjelandet.
(2)
Enligt artikel 107.3 i förordning (EU) nr 575/2013 får institut behandla exponeringar mot värdepappersföretag i tredjeland, kreditinstitut och utbyten som exponeringar mot institut, endast om tredjelandet tillämpar krav på tillsyn och övervakning av den berörda enheten som minst är likvärdiga med dem som tillämpas inom unionen.
(3)
I artiklarna 114.7, 115.4 och 116.5 i förordning (EU) nr 575/2013 fastställs särskilda riskvikter tillämpliga på exponeringar mot nationella regeringar, centralbanker, regionala och lokala myndigheter och organ inom offentlig sektor belägna i tredjeländer som tillämpar tillsyns- och regleringssystem som åtminstone är likvärdiga med de system som tillämpas i unionen.
(4)
I artikel 153 i förordning (EU) nr 575/2013 fastställs den formel för beräkning av riskvägda exponeringsbelopp för exponeringar mot företag, institut, nationella regeringar och centralbanker enligt den interna ratingmetoden (IRB) samt information om de parametrar som ska användas i beräkningen, inklusive korrelationskoefficienten. I artikel 153.2 i förordning (EU) nr 575/2013 fastställs korrelationskoefficienten för stora enheter i den finansiella sektorn. Enligt artikel 142.1.4 b i förordningen måste en enhet i den finansiella sektorn eller ett av dess dotterföretag, för att uppfylla definitionen ”stor enhet i den finansiella sektorn”, omfattas av tillsynsreglering inom unionen eller lagstiftningen i ett tredjeland som tillämpar reglerings- och tillsynskrav som åtminstone är likvärdiga med dem som tillämpas i unionen.
(5)
För att bestämma lämpliga riskvägda exponeringar för beräkningen av kapitalkraven för den kreditrisk som förknippas med exponeringar av vissa kategorier av enheter som är belägna i tredjeländer, har kommissionen bedömt likvärdigheten hos tillsyns- och regleringssystemen i tredjeländer med motsvarande tillsyns- och regleringssystem i unionen.
(6)
Likvärdigheten har fastställts genom en resultatbaserad analys av tredjelandets tillsyns- och regleringssystem för att testa deras förmåga att uppnå samma allmänna mål som unionens tillsyns- och regleringssystem. Målen avser i synnerhet stabiliteten och integriteten i både det inhemska och det globala finansiella systemet som helhet, ett effektivt och tillräckligt skydd för insättare och andra konsumenter av finansiella tjänster, samarbete mellan olika aktörer i det finansiella systemet, bland annat tillsyns- och kontrollmyndigheter, tillsynens oberoende och effektivitet och ett effektivt genomförande och upprätthållande av relevanta internationellt överenskomna standarder. För att uppnå samma allmänna mål som unionens tillsyns- och regleringssystem, bör tillsyns- och regleringssystemet i tredjeland uppfylla en rad operativa och organisatoriska standarder samt tillsynsstandarder som återspeglar de väsentliga delarna av unionens tillsyns- och regleringskrav tillämpliga på relevanta kategorier av finansinstitut. Med beaktande av oberoende bedömningar av internationella organisationer, t.ex. de som genomförts av Baselkommittén för banktillsyn, Internationella valutafonden och Internationella organisationen för värdepapperstillsyn, har kommissionen bedömt de tillsyns- och regleringssystem som vissa tredje länder tillämpar för kreditinstitut, värdepappersföretag och börser. Genom denna analys har kommissionen fått möjlighet att utvärdera likvärdigheten hos system i tredjeländer för fastställandet av behandlingen av de berörda kategorierna av exponeringar som avses i artiklarna 107, 114, 115, 116 och 142 i förordning (EU) nr 575/2013.
(7)
För de syften som avses i artiklarna 114, 115, och 116 i förordning (EU) nr 575/2013 bör likvärdighet fastställas med hänvisning till de tillsyns- och regleringssystem som gäller för kreditinstitut, eftersom systemen vanligtvis avgör riskvikterna för beräkningen av kapitalkraven för kreditrisker.
(8)
Vid tillämpning av artikel 142.1.4 b i förordning (EU) nr 575/2013 begränsas bedömningen av likvärdighet till de tillsyns- och regleringssystem som är tillämpliga på företag i tredjeland vars huvudsakliga verksamhet är jämförbar med den för ett kreditinstitut eller värdepappersföretag, i enlighet med definitionen i artikel 4.1.27 i den förordningen.
(9)
Bedömningen visar att Australien, Brasilien, Förenta staterna, Guernsey, Hongkong, Indien, Isle of Man, Japan, Jersey, Kanada, Kina, Mexiko, Monaco, Saudiarabien, Schweiz, Singapore och Sydafrika har infört tillsyns- och regleringssystem som uppfyller en rad operativa och organisatoriska standarder samt tillsynsstandarder som återspeglar de väsentliga delarna i unionens tillsyns- och regleringssystem tillämpliga på kreditinstitut. Därför är det lämpligt att betrakta de tillsyns- och regleringskrav för kreditinstitut som är belägna i dessa tredjeländer och territorier som minst likvärdiga med dem som tillämpas i unionen i den mening som avses i artikel 107.4 och 142.1.4 b i förordning (EU) nr 575/2013.
(10)
Bedömningen visar att Australien, Brasilien, Förenta staterna, Kanada, Kina, Mexiko, Saudiarabien, Singapore och Sydafrika har infört tillsyns- och regleringssystem vilka uppfyller en rad operativa och organisatoriska standarder samt tillsynsstandarder som återspeglar de väsentliga delarna i unionens tillsyns- och regleringssystem som gäller för värdepappersföretag. Därför är det lämpligt att betrakta de tillsyns- och regleringskrav som gäller värdepappersföretag som är belägna i dessa tredjeländer som åtminstone likvärdiga med dem som tillämpas i unionen i den mening som avses i artiklarna 107.4 och 142.1.4 b i förordning (EU) nr 575/2013.
(11)
Bedömningen visar att Brasilien, Förenta staterna, Indien, Japan, Kanada, Kina, Mexiko, Saudiarabien, Singapore och Sydafrika har infört tillsyns- och regleringssystem vilka uppfyller en rad operativa standarder som återspeglar de grundläggande inslagen i unionens tillsyns- och regleringssystem som är tillämpliga på börser. Därför är det lämpligt att betrakta tillsyns- och regleringskraven i dessa tredjeländer tillämpliga på börser som åtminstone likvärdiga med dem som tillämpas i unionen i den mening som avses i artikel 107.4 i förordning (EU) nr 575/2013 som begränsas till exponeringar mot börser belägna i dessa tredje länder.
(12)
Det enda syftet med detta beslut är att fastställa likvärdighet för att fastställa riskvikter i enlighet med artiklarna 107, 114, 115, 116 och 142 i förordning (EU) nr 575/2013.
(13)
Förteckningen över tredjeländer och territorier som anses vara likvärdiga för syftena i detta beslut är inte slutgiltig. Kommissionen kommer, med bistånd av Europeiska bankmyndigheten, att fortsätta att regelbundet övervaka utvecklingen av tillsyns- och regleringssystemen i tredjeländer och territorier för att, vid behov och minst vart femte år, uppdatera förteckningen över tredjeländer och territorier som anges i detta beslut, i synnerhet med hänsyn till den ständiga utvecklingen av tillsyns- och regleringssystemen inom unionen och på global nivå och med beaktande av nya relevanta informationskällor.
(14)
Den regelbundna översyn av de tillsynskrav som tillämpas i de tredjeländer och territorier som förtecknas i bilagorna bör ske utan att det påverkar möjligheten för kommissionen att genomföra en särskild översyn som avser ett enskilt tredjeland eller territorium när som helst utanför den allmänna översynen, om relevant utveckling gör det nödvändigt för kommissionen att ompröva det erkännande som beviljas genom detta beslut. Sådana omprövningar kan leda till att erkännandet av likvärdighet återkallas.
(15)
Bestämmelserna i detta beslut hänger nära ihop med varandra, eftersom de gäller likvärdigheten hos tillsyns- och regleringskrav i vissa tredje länder och territorier för behandlingen av exponeringar i enlighet med förordning (EU) nr 575/2013. För att säkerställa överensstämmelse mellan dessa bestämmelser, vilka bör träda i kraft samtidigt, och för att göra det lättare för institut som åläggs dessa skyldigheter att få överblick över och hitta dem på ett och samma ställe, vore det önskvärt att inkludera vissa av de genomförandeakter som krävs enligt förordning (EU) nr 575/2013 i ett enda beslut.
(16)
De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från Europeiska bankkommittén.
(17)
För att undvika en plötslig ökning av kapitalkraven för kreditinstitut och värdepappersföretag i unionen, bör detta beslut träda i kraft den 1 januari 2015.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Likvärdiga krav tillämpliga på kreditinstitut i den mening som avses i artikel 107.4 i förordning (EU) nr 575/2013
Vid tillämpning av artikel 107.4 i förordning (EU) nr 575/2013 ska de tredjeländer och territorier som förtecknas i bilaga I till detta beslut anses tillämpa tillsyns- och regleringskrav för kreditinstitut som är likvärdiga med dem som tillämpas inom unionen.
Artikel 2
Likvärdiga krav tillämpliga på värdepappersföretag i den mening som avses i artikel 107.4 i förordning (EU) nr 575/2013
Vid tillämpning av artikel 107.4 i förordning (EU) nr 575/2013 ska de tredjeländer som förtecknas i bilaga II till detta beslut anses tillämpa tillsyns- och regleringskrav för värdepappersföretag som är likvärdiga med dem som tillämpas inom unionen.
Artikel 3
Likvärdiga krav tillämpliga på börser i den mening som avses i artikel 107.4 i förordning (EU) nr 575/2013
Vid tillämpning av artikel 107.4 i förordning (EU) nr 575/2013 ska de tredjeländer som förtecknas i bilaga III till detta beslut anses tillämpa tillsyns- och regleringskrav för börser som är likvärdiga med dem som tillämpas inom unionen.
Artikel 4
Likvärdiga krav tillämpliga på exponeringar mot nationella regeringar, centralbanker, regionala eller lokala självstyrelseorgan och offentliga organ i den mening som avses i artiklarna 114, 115 och 116 i förordning (EU) nr 575/2013
Vid tillämpningen av artiklarna 114.7, 115.4 och 116.5 i förordning (EU) nr 575/2013 ska de tredje länder och territorier som anges i bilaga IV till detta beslut anses tillämpa tillsyns- och regleringskrav som är likvärdiga med dem som tillämpas på kreditinstitut i unionen.
Artikel 5
Likvärdiga krav för kreditinstitut och värdepappersföretag i den mening som avses i artikel 142 i förordning (EU) nr 575/2013
Vid tillämpningen av artikel 142.2 i förordning (EU) nr 575/2013 ska de tredjeländer och territorier som förtecknas i bilaga V till detta beslut anses tillämpa tillsyns- och regleringskrav som är likvärdiga med dem som tillämpas i unionen.
Artikel 6
Ikraftträdande
Detta beslut träder i kraft den 1 januari 2015.
Utfärdat i Bryssel den 12 december 2014.