PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/462
ze dne 19. března 2015,
kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o postupy pro povolení orgánů dohledu ke zřízení zvláštních účelových jednotek, pro spolupráci a výměnu informací mezi orgány dohledu v souvislosti se zvláštními účelovými jednotkami, jakož i pro stanovení formátů a tabulek pro informace, které mají zvláštní účelové jednotky podávat v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) (1), a zejména na čl. 211 odst. 2 písm. a) a b) uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Zvláštní účelové jednotky musí před převzetím rizika od pojišťoven nebo zajišťoven získat od orgánu dohledu povolení ke zřízení. Podmínky a postupy pro udělení a odnětí tohoto povolení, včetně požadavků na dokumentaci, jsou upraveny směrnicí 2009/138/ES a toto nařízení by je mělo doplnit.
(2)
Pokud zvláštní účelová jednotka přebírá riziko od více než jedné pojišťovny nebo zajišťovny, měla by udržovat objem aktiv na úrovni nebo nad úrovní své souhrnné maximální expozice rizikům s ohledem na každý jednotlivý smluvní závazek. Při udělení povolení by orgán dohledu měl posoudit, zda je tato povinnost splněna, a vzít v úvahu každé jednotlivé smluvní ujednání a přenos rizika.
(3)
Je důležité stanovit postupy pro spolupráci a výměnu informací mezi orgány dohledu v případě, že je zvláštní účelová jednotka zřízena v členském státě, který není členským státem, v němž je zřízena pojišťovna nebo zajišťovna, od níž zvláštní účelová jednotka přebírá riziko. Spolupráce a výměna informací mezi orgány dohledu je důležitá zejména během procesu povolení zvláštní účelové jednotky. Je nezbytná k zajištění účinného a efektivního dohledu rovněž v případech, kdy dojde k podstatným změnám, jež mohou mít potenciálně vliv na to, zda zvláštní účelová jednotka splňuje požadavky článku 211 směrnice 2009/138/ES, a v případech, kdy je povolení odňato nebo zanikne.
(4)
Požadavky na oznamování orgánům dohledu, které jsou stanoveny v článku 325 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 (2), by měly orgánům dohledu umožnit posoudit, zda zvláštní účelové jednotky průběžně plní příslušné požadavky. Tyto požadavky by měly být doplněny tabulkami a formáty stanovenými v tomto nařízení.
(5)
Pro lepší pochopení příslušných technických pravidel, která mají být stanovena, je nezbytné definovat pojem „zvláštní účelová jednotka s více ujednáními“.
(6)
Toto nařízení vychází z návrhu prováděcích technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění (EIOPA).
(7)
Orgán EIOPA uskutečnil o návrzích prováděcích technických norem, z nichž toto nařízení vychází, otevřené veřejné konzultace, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a vyžádal si stanovisko skupiny subjektů působících v oblasti pojištění a zajištění zřízené podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (3).
(8)
V zájmu posílení právní jistoty ohledně režimu dohledu během zaváděcího období stanoveného v článku 308a směrnice 2009/138/ES, které započne dne 1. dubna 2015, je třeba, aby toto nařízení vstoupilo v platnost co nejdříve, a to prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví:
a)
postupy, které mají být dodrženy při udělení a odnětí povolení orgánů dohledu ke zřízení zvláštních účelových jednotek;
b)
postupy, které mají být dodrženy při spolupráci a výměně informací mezi orgánem dohledu členského státu, v němž je zvláštní účelová jednotka usazena, a orgánem dohledu členského státu, v němž je usazena pojišťovna nebo zajišťovna přenášející riziko;
c)
formáty a tabulky, které mají být používány pro každoroční podávání informací zvláštní účelovou jednotkou.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se „zvláštní účelovou jednotkou s více ujednáními“ rozumí zvláštní účelová jednotka, která přebírá rizika na základě více než jednoho samostatného smluvního ujednání od jedné nebo více pojišťoven nebo zajišťoven.
Článek 3
Povolení orgánů dohledu ke zřízení zvláštních účelových jednotek
Za účelem zřízení sídla na území členského státu požádá zvláštní účelová jednotka o povolení orgán dohledu daného členského státu.
Článek 4
Rozhodnutí orgánu dohledu
1. Orgán dohledu členského státu, v němž je zvláštní účelová jednotka usazena nebo má být usazena, rozhodne o žádosti o povolení do šesti měsíců ode dne jejího obdržení.
2. Ve svém rozhodnutí o udělení povolení uvede orgán dohledu činnosti, pro které zvláštní účelová jednotka obdržela povolení, a případně podmínky týkající se těchto činností.
3. Zamítavé rozhodnutí musí být orgánem dohledu plně odůvodněno a oznámeno žadateli.
Článek 5
Požadavky na prokázání a doložení skutečností
Při podání žádosti o povolení orgánem dohledu musí zvláštní účelová jednotka doložením příslušných dokumentů prokázat, že splňuje požadavky stanovené v článcích 318 až 324, 326 a 327 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 a že je schopna splnit požadavky článku 325 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35. Při podání žádosti o povolení musí žadatel předložit přinejmenším dokumenty stanovené v příloze I. Dokumenty musí popisovat strukturu zvláštní účelové jednotky, přebírané riziko a financování zvláštní účelové jednotky.
Článek 6
Odnětí povolení
1. Orgán dohledu, který udělil povolení ke zřízení zvláštní účelové jednotky, může povolení této zvláštní účelové jednotky odejmout, pokud:
a)
zvláštní účelová jednotka již nesplňuje původní podmínky, za nichž jí bylo povolení uděleno;
b)
zvláštní účelová jednotka závažným způsobem neplní povinnosti stanovené předpisy, jež se na ni vztahují.
2. V případě uvedeném v odst. 1 písm. b) má orgán dohledu za to, že zvláštní účelová jednotka závažným způsobem neplní povinnosti, tehdy, pokud nesplňuje požadavek plného finančního pokrytí a podle názoru orgánu dohledu není schopna v přiměřené lhůtě tento požadavek opětovně splnit.
3. Rozhodnutí o odnětí povolení musí být plně odůvodněno a zvláštní účelové jednotce neprodleně oznámeno.
Článek 7
Zvláštní účelová jednotka s více ujednáními
1. Při podání žádosti o povolení orgánu dohledu ke zřízení zvláštní účelové jednotky s více ujednáními musí žadatel navíc prokázat ke spokojenosti orgánu dohledu, že její solventnost nemůže být nepříznivě ovlivněna likvidačním řízením kterékoli pojišťovny nebo zajišťovny, jež na ni přenášejí rizika, a že je vždy schopna dodržet solventnostní požadavek.
2. Při prokazování, že solventnost zvláštní účelové jednotky s více ujednáními nemůže být nepříznivě ovlivněna likvidačním řízením kterékoli pojišťovny nebo zajišťovny, jež na ni přenášejí rizika, musí zvláštní účelová jednotka s více ujednáními předložit dostatečné doklady, které jejímu orgánu dohledu umožní posoudit její celkovou souhrnnou maximální expozici rizikům a souhrnnou maximální expozici rizikům ve vztahu ke každému samostatnému smluvnímu ujednání týkajícímu se přenesení rizika z pojišťovny nebo zajišťovny.
3. Při podání žádosti o povolení orgánu dohledu ke zřízení zvláštní účelové jednotky s více ujednáními musí žadatel předložit dostatečné doklady o tom, že splňuje podmínky stanovené v článcích 319 až 321 a 326 prováděcího nařízení s ohledem na každé samostatné smluvní ujednání, aby bylo možné určit, zda tato zvláštní účelová jednotka s více ujednáními splňuje solventnostní požadavky.
4. Pokud žadatel není schopen předložit dostatečné doklady v souladu s ustanoveními odstavců 1 až 3, orgán dohledu žádost o povolení ke zřízení zvláštní účelové jednotky s více ujednáními zamítne.
Článek 8
Průběžná spolupráce mezi orgány dohledu
1. Pokud je zvláštní účelová jednotka, která přebírá riziko od pojišťovny či zajišťovny, zřízena v členském státě jiném než členský stát, v němž je povolena pojišťovna nebo zajišťovna, musí příslušné orgány dohledu průběžně spolupracovat.
2. Orgány dohledu si vyměňují informace důležité pro výkon úkolů dohledu, včetně informací o veškerých plánovaných opatřeních v oblasti dohledu ve vztahu ke zvláštní účelové jednotce nebo pojišťovně či zajišťovně přenášející riziko, pokud to může ovlivnit dohled nad touto zvláštní účelovou jednotkou nebo pojišťovnou či zajišťovnou přenášející riziko. Za těchto okolností spolu orgány dohledu komunikují bez zbytečného odkladu.
Článek 9
Předchozí konzultace před udělením povolení
Orgán dohledu, od něhož je požadováno povolení ke zřízení zvláštní účelové jednotky, před udělením povolení konzultuje orgán dohledu členského státu, ve kterém je zřízena pojišťovna nebo zajišťovna přenášející riziko.
Článek 10
Sdělení změn
Orgán dohledu nad zvláštní účelovou jednotkou bez zbytečného odkladu sdělí veškeré relevantní informace, které obdržel od zvláštní účelové jednotky podle čl. 325 odst. 5 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 a které se týkají změn, jež by mohly ovlivnit to, zda zvláštní účelová jednotka splňuje požadavky stanovené v článcích 318 až 324, 326 a 327 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35, orgánu dohledu nad pojišťovnou nebo zajišťovnou přenášející riziko na tuto zvláštní účelovou jednotku. Orgán dohledu bez zbytečného odkladu informuje o tom, že zvláštní účelová jednotka porušila solventnostní požadavky.
Článek 11
Sdělení odnětí povolení
V případě odnětí povolení zvláštní účelové jednotky orgán dohledu nad touto zvláštní účelovou jednotkou bez zbytečného odkladu informuje orgán dohledu nad pojišťovnou nebo zajišťovnou přenášející riziko na tuto zvláštní účelovou jednotku.
Článek 12
Předání roční zprávy
Orgán dohledu nad zvláštní účelovou jednotkou bez zbytečného odkladu předá orgánu dohledu nad pojišťovnou nebo zajišťovnou přenášející riziko na tuto zvláštní účelovou jednotku roční zprávu, kterou mu zvláštní účelová jednotka předložila podle čl. 325 odst. 3 a 4 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35. V případě zvláštní účelové jednotky s více ujednáními předá její orgán dohledu ostatním orgánům dohledu pouze ty části zprávy, jež se týkají pojišťovny nebo zajišťovny zřízené v členském státě jednotlivých orgánů dohledu.
Článek 13
Kvantitativní obsah roční zprávy
V souladu s článkem 325 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 předkládá zvláštní účelová jednotka svému orgánu dohledu každoročně kvantitativní informace ve formátech a tabulkách stanovených v příloze II a v souladu s pokyny uvedenými v příloze III, přičemž tyto informace zahrnují:
a)
obsah zprávy podle tabulky SPV.01.01 v příloze II v souladu s pokyny uvedenými v příloze III pod odkazem SPV.01.01;
b)
základní informace o zvláštní účelové jednotce podle tabulky SPV.01.02 v příloze II v souladu s pokyny uvedenými v příloze III pod odkazem SPV.01.02;
c)
údaje z rozvahy zvláštní účelové jednotky se zvlášť uvedenými podstatnými třídami aktiv, závazků a položkami vlastního kapitálu, včetně dluhových nebo jiných mechanismů financování, podle tabulky SPV.02.01 v příloze II v souladu s pokyny uvedenými v příloze III pod odkazem SPV.02.01;
d)
údaje z podrozvahy zvláštní účelové jednotky podle tabulky SPV.02.02 v příloze II v souladu s pokyny uvedenými v příloze III pod odkazem SPV.02.02;
e)
rizika převzatá na základě každého samostatného smluvního ujednání týkajícího se přenesení rizika z pojišťovny nebo zajišťovny podle tabulky SPV.03.01 v příloze II v souladu s pokyny uvedenými v příloze III pod odkazem SPV.03.01;
f)
výčet dluhových cenných papírů nebo jiných mechanismů financování emitovaných ve vztahu ke každému samostatnému smluvnímu ujednání týkajícímu se přenesení rizika z pojišťovny nebo zajišťovny podle tabulky SPV.03.02 v příloze II v souladu s pokyny uvedenými v příloze III pod odkazem SPV.03.02.
Článek 14
Kvalitativní obsah roční zprávy
V souladu s článkem 325 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 předkládá zvláštní účelová jednotka svému orgánu dohledu každoročně kvalitativní informace obsahující tyto údaje:
a)
přiměřený popis základny, metod a předpokladů používaných při oceňování aktiv;
b)
přiměřený popis základny, metod a předpokladů používaných při stanovení souhrnné maximální expozice rizikům;
c)
podrobnosti o jakémkoli střetu zájmů mezi zvláštní účelovou jednotkou, pojišťovnami nebo zajišťovnami a věřiteli z dluhových nástrojů či jiných mechanismů financování;
d)
podrobnosti o všech významných transakcích uzavřených zvláštní účelovou jednotkou během posledního období, o němž se podává zpráva;
e)
informace prokazující, že zvláštní účelová jednotka je stále plně finančně kryta, a to včetně:
i)
popisu rizik, která zvláštní účelová jednotka přebírá, včetně rizika likvidity a kvantifikovatelných rizik,
ii)
informací o emitovaných dluhových nástrojích nebo jiných mechanismech financování, které zvláštní účelová jednotka sjednala;
f)
pokud zvláštní účelová jednotka nesplňovala požadavek plného finančního pokrytí nepřetržitě po celé období, o němž se podává zpráva, oznámí příslušné informace o neplnění požadavku a jeho nápravě podle článku 326 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 během daného období;
g)
kvalitativní informace o všech změnách, jež by mohly ovlivnit to, zda zvláštní účelová jednotka splňuje požadavky stanovené v článcích 318 až 324, 326 a 327 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35.
Článek 15
Popis rizik, která zvláštní účelová jednotka přebírá
Při popisu přebíraných rizik v roční zprávě, jak vyžaduje článek 14, uvede zvláštní účelová jednotka tyto informace:
a)
zda se jedná především o rizika životní, nebo neživotní;
b)
jaké druhy rozhodných událostí se na uvedená rizika vztahují;
c)
zda v období, o němž se podává zpráva, nastala rozhodná skutečnost, která vyvolala vznesení nároku vůči aktivům zvláštní účelové jednotky;
d)
zda byly během období, o němž se podává zpráva, na základě vzneseného nároku vyplaceny nějaké částky a pokud ano, jaká částka byla dosud vyplacena a zda rozhodná událost nepříznivě ovlivnila likviditu zvláštní účelové jednotky;
e)
zda se rizikový profil zvláštní účelové jednotky podstatně změnil v porovnání s předchozím obdobím nebo s původními podmínkami, které byly oznámeny orgánu dohledu při povolení zvláštní účelové jednotky.
Článek 16
Informace o emitovaných dluhových nástrojích nebo jiných mechanismech financování, které zvláštní účelová jednotka sjednala
Při sdělení informací o emitovaných dluhových nástrojích nebo jiných mechanismech financování, které zvláštní účelová jednotka sjednala, jak vyžaduje článek 14, uvede zvláštní účelová jednotka tyto informace:
a)
výtěžek z emise dluhových nástrojů nebo z jiného mechanismu financování a zda byly nástroje plně splaceny ve vztahu ke každému samostatnému smluvnímu ujednání týkajícímu se přenesení rizika z pojišťovny nebo zajišťovny;
b)
rozdělení mechanismu financování podle druhů tiers, specifikace tranší nebo tiers, včetně informací o použitém externím nebo interním ratingu pro emitované dluhové nástroje a případně které ratingové agentury byly využity;
c)
důvody, proč jsou finanční ujednání považována za dostatečně spolehlivá, aby zajistila trvalou ochranu možných nároků pojišťovny nebo zajišťovny přenášející riziko na zvláštní účelovou jednotku, aby zachovala schopnost zvláštní účelové jednotky poskytnout plnění, k němuž je v okamžiku splatnosti částek povinna, a aby zajistila strukturu vyplácení dluhových nebo jiných mechanismů financování;
d)
dluhové nástroje, které byly částečně nebo úplně anulovány, zpětně odkoupeny nebo vyplaceny v době od jejich emise a zvlášť v současném období, o němž se podává zpráva.
Článek 17
Způsob podávání zpráv
Zvláštní účelové jednotky předkládají orgánu dohledu kvantitativní informace podle článku 13 elektronicky a kvalitativní informace podle článku 15 v elektronicky čitelném formátu.
Článek 18
Měna a jednotky
1. Zvláštní účelové jednotky předkládají veškeré peněžní údaje ze zprávy uvedené v článku 13 v měně, ve které zvláštní účelová jednotka připravuje výkazy. Pro tento účel se ostatní měny převedou na měnu vykazování pomocí platného směnného kurzu ke konci období, o němž se podává zpráva.
2. Zvláštní účelové jednotky předkládají číselné hodnoty podle následujících formátů:
a)
datová pole s údaji typu „měna“ se vyplňují s minimální přesností na jednotky;
b)
datová pole s údaji typu „celé číslo“ se vyplňují s přesností na jednotky bez desetinných míst.
Článek 19
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. března 2015.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2015/462
av den 19 mars 2015
om fastställande av tekniska standarder för genomförande avseende förfarandena för tillsynsmyndighetens godkännande av etablering av specialföretag, för samarbete och informationsutbyte mellan tillsynsmyndigheter när det gäller specialföretag samt för att fastställa format och mallar för de uppgifter som specialföretagen ska rapportera i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/138/EG
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/138/EG av den 25 november 2009 om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (Solvens II) (1), särskilt artikel 211.2 a och b, och
av följande skäl:
(1)
För att ett specialföretag ska kunna bildas och få ta på sig risker från försäkrings- eller återförsäkringsföretag behöver det först godkännas av tillsynsmyndigheten. Villkoren och förfarandena för att bevilja och för att dra tillbaka sådana godkännanden, inklusive kraven på dokumentation, regleras genom direktiv 2009/138/EG, och bör kompletteras genom bestämmelserna i denna förordning.
(2)
Om ett specialföretag övertar risker från fler än ett försäkrings- eller återförsäkringsföretag, bör det hålla tillgångar som motsvarar eller överstiger dess sammanlagda maximala riskexponering med hänsyn till varje enskild avtalsförpliktelse. När en tillsynsmyndighet ska ge ett godkännande bör den bedöma om detta villkor är uppfyllt, och då ta hänsyn till varje enskilt avtalsarrangemang och överföring av risker.
(3)
Det måste fastställas vilka förfaranden som ska gälla för samarbete och informationsutbyte mellan tillsynsmyndigheterna, om specialföretaget är etablerat i en annan medlemsstat än den där försäkrings- eller återförsäkringsföretaget som det övertar risker ifrån är etablerat. Samarbetet och informationsutbytet mellan tillsynsmyndigheterna är särskilt viktigt under processen för tillsynsmyndighetens godkännande av specialföretaget. Om det sker väsentliga förändringar som skulle kunna påverka huruvida specialföretaget uppfyller kraven i artikel 211 i direktiv 2009/138/EG, eller när en auktorisation återkallas eller upphör, kräver det en ändamålsenlig och effektiv tillsyn så att samarbetet och informationsutbytet mellan tillsynsmyndigheterna fortsätter.
(4)
I artikel 325 i kommissionens delegerade förordning (EU) 2015/35 (2) anges rapporteringskrav vars syfte är att möjliggöra för de tillsynsmyndigheter som är behöriga för respektive specialföretag att bedöma om de senare fortsätter att uppfylla de relevanta kraven. Dessa krav bör kompletteras med de mallar och format som anges i denna förordning.
(5)
För att klargöra vilka tekniska regler som behöver införas bör man definiera begreppet specialföretag som tar på sig risker enligt flera olika avtal.
(6)
Denna förordning grundar sig på de förslag till tekniska standarder för genomförande som Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten (Eiopa) har lämnat till kommissionen.
(7)
Eiopa har anordnat öppna offentliga samråd om de förslag till tekniska standarder för genomförande som den här förordningen grundas på, analyserat de potentiella kostnaderna och fördelarna samt begärt ett yttrande från den intressentgrupp för försäkring och återförsäkring som inrättas genom artikel 37 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1094/2010 (3).
(8)
För att klargöra vilka tillsynsbestämmelser som gäller under den infasningsperiod som avses i artikel 308a i direktiv 2009/138/EG och som börjar den 1 april 2015, är det viktigt att denna förordning träder i kraft så snart som möjligt, alltså dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte
I denna förordning fastställs
a)
vilka förfaranden som ska följas vid beviljande eller återkallande av tillsynsmyndighetens godkännande av etablering av specialföretag,
b)
vilka förfarandena som ska följas för samarbete och informationsutbyte mellan tillsynsmyndigheten i den medlemsstat i vilken specialföretaget är etablerat och tillsynsmyndigheten i den medlemsstat där det försäkrings- eller återförsäkringsföretag från vilket risken överförs är etablerat,
c)
de format och mallar som ska användas för årlig rapportering av information från specialföretaget.
Artikel 2
Definition
I denna förordning avses med specialföretag som tar på sig risker enligt flera olika avtal: ett specialföretag som övertar risker i kraft av fler än ett separat avtal, från ett eller flera försäkrings- eller återförsäkringsföretag.
Artikel 3
Tillsynsmyndighetens godkännande av etablering av specialföretag
Ett specialföretag ska söka auktorisation från tillsynsmyndigheten i den medlemsstat inom vars territorium det har för avsikt att inrätta sitt huvudkontor.
Artikel 4
Tillsynsmyndighetens beslut
1. Tillsynsmyndigheten i den medlemsstat i vilken specialföretaget är etablerat eller kommer att etableras ska fatta beslut om ansökan om auktorisation inom sex månader från den dag då ansökan mottagits.
2. I sitt beslut att bevilja godkännande ska tillsynsmyndigheten ange de verksamheter inom vilka specialföretaget har auktorisation att verka, och om så krävs eventuella villkor som rör dessa verksamheter.
3. Varje beslut om avslag på en ansökan om auktorisation ska åtföljas av en närmare motivering, och ska meddelas sökanden av tillsynsmyndigheten.
Artikel 5
Förevisnings- och dokumentationskrav
När ett specialföretag ska inrättas och ansöker om godkännande från tillsynsmyndigheten för detta ska det kunna visa att kraven i artiklarna 318-324, 326 och 327 i den delegerade förordningen (EU) 2015/35 är uppfyllda, och att företaget också har kapacitet att uppfylla kraven i artikel 325 i den delegerade förordningen (EU) 2015/35; specialföretaget ska bifoga dokumentation till sin ansökan som styrker detta. Den ansökande ska tillsammans med sin ansökan om auktorisation minst bifoga de styrkande handlingar som anges i bilaga I. Denna dokumentation ska beskriva specialföretagets struktur, de risker företaget avser att ta på sig och hur dess finansiering ska ske.
Artikel 6
Återkallelse av auktorisation
1. Den tillsynsmyndighet som beviljar sitt godkännande för etablering av ett specialföretag får återkalla auktorisationen om
a)
specialföretaget inte längre uppfyller de ursprungliga villkor på vilka det godkändes att företaget inrättades,
b)
specialföretaget allvarligt åsidosatt sina förpliktelser enligt de bestämmelser det omfattas av.
2. Vid tillämpning av led b ovan ska tillsynsmyndigheten betrakta det som ett allvarligt åsidosättande av specialföretagets förpliktelser om företaget inte konstant har uppfyllt kravet att vara fullt finansierat, och enligt tillsynsmyndighetens bedömning inte heller förmår rätta till denna brist inom rimlig tid.
3. Varje beslut att återkalla en auktorisation ska baseras på en fullständig motivering och meddelas specialföretaget utan dröjsmål.
Artikel 7
Specialföretag som tar på sig risker enligt flera olika avtal
1. Vid ansökan om godkännande från tillsynsmyndigheten om att etablera ett specialföretag som ska ta på sig risker enligt flera olika avtal ska den sökande dessutom visa tillsynsmyndigheten att företagets solvens inte kan påverkas negativt vid en eventuell likvidation av något av de försäkrings- eller återförsäkringsföretag som risker kommer att överföras ifrån, och att specialföretaget alltid kommer att uppfylla solvenskravet.
2. För att visa att ett specialföretag som ska ta på sig risker enligt flera olika avtal har en solvens som inte skulle påverkas negativt av eventuella likvidationsförfaranden av något av de försäkrings- eller återförsäkringsföretag som risker skulle överföras ifrån, ska företaget lägga fram tillräcklig dokumentation för att göra det möjligt för tillsynsmyndigheten att bedöma den sammanlagda maximala riskexponeringen och den maximala riskexponering som följer av varje enskilt avtal vid överföring av risker från ett försäkrings- eller återförsäkringsföretag.
3. Den som ansöker om godkännande från tillsynsmyndigheten för att etablera ett specialföretag som ska ta på sig risker enligt flera olika avtal ska först lägga fram tillräcklig dokumentation som visar att företaget uppfyller villkoren i artiklarna 319-321 och 326 i tillämpningsföreskrifterna, och som tar hänsyn till varje enskilt avtal för att avgöra om specialföretaget i fråga uppfyller solvenskraven.
4. Om den sökande inte kan lämna tillräckligt belägg i linje med punkterna 1-3 ska tillsynsmyndigheten avslå ansökan om att etablera ett sådant specialföretag.
Artikel 8
Fortlöpande samarbete mellan de nationella tillsynsmyndigheterna
1. Om det specialföretag som övertar risker från ett försäkrings- eller återförsäkringsföretag som är etablerat i en annan medlemsstat än den där försäkrings- eller återförsäkringsföretaget är auktoriserat, ska de berörda tillsynsmyndigheterna samarbeta fortlöpande.
2. Tillsynsmyndigheterna ska utbyta information som är relevant för att utföra sina uppgifter, inklusive upplysningar om eventuella planerade tillsynsåtgärder som riktas mot specialföretaget eller det försäkrings- och återförsäkringsföretag som överför risk om dessa åtgärder kan påverka tillsynen av specialföretaget eller av försäkrings- och återförsäkringsföretaget som överför risk. Tillsynsmyndigheterna ska i sådana fall meddela detta utan dröjsmål.
Artikel 9
Samråd innan en auktorisation beviljas
Innan en auktorisation beviljas ska den tillsynsmyndighet från vilken godkännande av etablering av specialföretag begärs samråda med tillsynsmyndigheten i den medlemsstat där det försäkrings- eller återförsäkringsföretag som risk skulle överföras från är etablerat.
Artikel 10
Meddelande om ändringar
Den tillsynsmyndighet som är behörig för ett givet specialföretag ska utan dröjsmål överlämna alla relevanta upplysningar som erhållits från specialföretaget enligt artikel 325.5 i den delegerade förordningen (EU) 2015/35 om eventuella förändringar som kan påverka huruvida företaget fortsätter uppfylla kraven i artiklarna 318-324, 326 och 327 i den delegerade förordningen (EU) 2015/35 till den tillsynsmyndighet som är behörig i fråga om de försäkrings- eller återförsäkringsföretag som överför risk till specialföretaget. Tillsynsmyndigheten ska utan dröjsmål meddela om specialföretaget har åsidosatt solvenskravet.
Artikel 11
Meddelande om återkallande av auktorisation
Om en auktorisation som tilldelats ett specialföretag återkallas ska den tillsynsmyndighet som är behörig för specialföretaget i fråga omedelbart anmäla detta till tillsynsmyndigheten för det försäkrings- eller återförsäkringsföretag som överför risk.
Artikel 12
Vidarebefordran av årlig rapportering
Den tillsynsmyndighet som är behörig för ett specialföretag, och som tar emot årlig rapportering från företaget enligt artikel 325.3-4 i den delegerade förordningen (EU) 2015/35, ska utan dröjsmål vidarebefordra denna information till tillsynsmyndigheten för det försäkrings- eller återförsäkringsföretag som överför risk till specialföretaget. När det gäller specialföretag som tar på sig risker enligt flera olika avtal får den behöriga tillsynsmyndigheten välja att bara vidarebefordra relevanta delar till tillsynsmyndigheterna i den medlemsstat där de berörda försäkrings- eller återförsäkringsföretagen är etablerade.
Artikel 13
Kvantitativ information i de årliga rapporterna
I enlighet med artikel 325 i den delegerade förordningen (EU) 2015/35 ska specialföretaget varje år till sin tillsynsmyndighet lämna kvantitativ information enligt de format och mallar som anges i bilaga II, enligt anvisningarna i bilaga III, med följande innehåll:
a)
De materiella uppgifterna, redovisade enligt mall SPV.01.01 i bilaga II, ifylld enligt anvisningarna i bilaga III, referens SPV.01.01.
b)
Grundläggande information om specialföretaget, redovisad enligt mall SPV.01.02 i bilaga II, ifylld enligt anvisningarna i bilaga III, referens SPV.01.02.
c)
Poster utanför specialföretagets balansräkning, med särredovisning av materiella tillgångsklasser, skulder och eget kapital, inklusive skuldebrev och andra finansieringsmekanismer enligt mall SPV.02.01 i bilaga II, redovisade enligt anvisningarna i bilaga III, referens SPV.02.01.
d)
Poster utanför specialföretagets balansräkning, angivna enligt mall SPV.02.02 i bilaga II, redovisade enligt anvisningarna i bilaga III, referens SPV.02.02.
e)
Risker som företaget tar på sig enligt varje enskilt avtal om överföring av risker från försäkrings- eller återförsäkringsföretag, angivna enligt mall SPV.03.01 i bilaga II, redovisade enligt anvisningarna i bilaga III, referens SPV.03.01.
f)
Förteckning över skuldebrev eller andra finansieringsmekanismer som emitteras för varje enskilt avtal om överföring av risker från försäkrings- eller återförsäkringsföretag, angivna enligt mall SPV.03.02 i bilaga II, redovisade enligt anvisningarna i bilaga III, referens SPV.03.02.
Artikel 14
Kvalitativ information i de årliga rapporterna
I enlighet med artikel 325 i den delegerade förordningen (EU) 2015/35 ska specialföretaget varje år till sin tillsynsmyndighet lämna in kvalitativ information enligt följande:
a)
En beskrivning av de grunder, metoder och antaganden som ligger till grund för värderingen av tillgångarna.
b)
En beskrivning av de grunder, metoder och antaganden som använts för att fastställa den sammanlagda maximala riskexponeringen.
c)
Närmare uppgifter om eventuella intressekonflikter mellan specialföretaget och försäkrings- eller återförsäkringsföretagen eller de parter som tillhandahåller lån eller finansiering.
d)
Information om alla betydande transaktioner som specialföretaget deltagit i under den senaste rapporteringsperioden.
e)
Information som visar att specialföretaget kontinuerligt är fullt finansierat, inbegripet
i)
en beskrivning av de risker, inbegripet likviditetsrisker och kvantifierbara risker som specialföretaget tagit på sig,
ii)
information om skuldebrev som emitterats samt andra finansieringsmekanismer som specialföretaget deltagit i.
f)
Om specialföretaget inte kontinuerligt har respekterat sin skyldighet att vara fullt finansierat under rapporteringsperioden ska det meddela alla relevanta uppgifter om denna överträdelse, och om hur den har avhjälpts, i enlighet med artikel 326 i den delegerade förordningen (EU) 2015/35 under rapporteringsperioden.
g)
Kvalitativa uppgifter om alla förändringar som kan påverka hur specialföretaget uppfyller kraven i artiklarna 318-324, 326 och 327 i den delegerade förordningen (EU) 2015/35.
Artikel 15
Beskrivning av de risker som specialföretaget åtagit sig
När specialföretaget i enlighet med kravet enligt artikel 14 beskriver de risker det tagit på sig, ska det i sin årliga rapport redovisa följande:
a)
Om riskerna är huvudsakligen kopplade till liv- eller skadeförsäkringar.
b)
Vilka typer av utlösande händelser som gäller för dessa risker.
c)
Huruvida det under rapporteringsperioden inträffat en utlösande händelse som medfört en fordran på specialföretagets tillgångar.
d)
Om något belopp kopplat till en sådan fordran betalades ut under rapporteringsperioden, och om så varit fallet, hur mycket som har betalats ut hittills samt om den utlösande händelsen har inverkat negativt på specialföretagets likviditet.
e)
Om specialföretagets riskprofil förändrats materiellt sedan den föregående rapporteringsperioden, eller jämfört med de ursprungliga villkor som meddelats dess tillsynsmyndighet i samband med auktorisationen.
Artikel 16
Information om emitterade skuldebrev eller andra finansieringsmekanismer som specialföretaget deltagit i
När specialföretaget i enlighet med kravet i artikel 14 ger information om skuldebrev som emitterats eller andra finansieringsmekanismer som företaget deltagit i ska följande information ingå:
a)
Inkomster från emission av skuldebrev eller andra finansieringsmekanismer, samt uppgift om huruvida beloppen är fullständigt inbetalda för varje enskilt avtal för överföring av risker från ett försäkrings- eller återförsäkringsföretag.
b)
Hur en finansieringsmekanism är indelad i nivåer, inklusive uppgifter om vilka trancher och nivåer som använts, vilka externa kreditvärderingar eller interna kreditbetyg som använts för emitterade skuldinstrument och vilka kreditvärderingsinstitut bedömningarna i förekommande fall har utgått ifrån.
c)
Skälen till att finansiella arrangemang bedöms vara tillräckligt robusta för att garantera fortsatt skydd av potentiella fordringar från de försäkrings- eller återförsäkringsföretag från vilka risk har överförts till specialföretaget, så att specialföretaget har kvar sin förmåga att täcka de belopp det blir skyldigt när de förfaller till betalning, samt för att se till att betalningsplanerna för skuldförbindelser och finansieringsmekanismer följs.
d)
Uppgifter om skuldebrev som eventuellt har avskrivits, återköpts eller inlösts - helt eller delvis - dels under tiden sedan dessa instrument emitterades, dels separat för den aktuella rapporteringsperioden.
Artikel 17
Rapporteringsformer
Specialföretagen ska lämna in den kvantitativa delen av den rapport som avses i artikel 13 till tillsynsmyndigheten på elektronisk väg, och lämna in det kvalitativa innehållet i den rapport som avses i artikel 15 i ett elektroniskt läsbart format.
Artikel 18
Valuta och enheter
1. Specialföretaget ska överlämna alla finansiella data från den rapport som avses i artikel 13 i sin rapporteringsvaluta. För detta ändamål ska belopp i andra valutor omräknas till rapporteringsvalutan, till den valutakurs som gäller vid rapporteringsperiodens slut.
2. Specialföretaget ska rapportera numeriska faktauppgifter enligt följande format:
a)
Data av typen ”penningbelopp” ska anges med en minsta noggrannhet motsvarande en enhet.
b)
Data av typen ”heltal” ska anges utan decimaler och med en noggrannhet motsvarande en enhet.
Artikel 19
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 19 mars 2015.