PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 721/2013
ze dne 22. července 2013,
kterým se mění prováděcí nařízení (EU) č. 405/2011, kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz některých tyčí a prutů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 19 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Předchozí šetření a stávající vyrovnávací opatření
(1)
V dubnu 2011 uložila Rada nařízením (EU) č. 405/2011 (2) (dále jen „konečné nařízení“) konečné vyrovnávací clo na dovoz některých tyčí a prutů z nerezavějící oceli, v současnosti kódů KN 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 a 7222 20 89 pocházejících z Indie. Na šetření, které vedlo k přijetí konečného nařízení, se zde dále odkazuje jako na „původní šetření“.
(2)
Konečná opatření sestávala z valorických vyrovnávacích cel v rozmezí od 3,3 % do 4,3 % vztahujících se na dovoz od jednotlivě vyjmenovaných vývozců, ze 4,0% celní sazby uložené spolupracujícím společnostem, které nebyly zařazeny do vzorku, a ze zbytkové celní sazby ve výši 4,3 % uložené všem ostatním společnostem v Indii.
1.2 Zahájení částečného prozatímního přezkumu
(3)
Žádost o částečný prozatímní přezkum podala společnost Viraj Profiles Vpl. Ltd., vyvážející výrobce z Indie (dále jen „žadatel“). Žádost se omezovala jen na posouzení subvencování, pokud jde o žadatele. Žadatel poskytl důkazy prima facie, že okolnosti týkající se subvencování, na jejichž základě byla uložena opatření, se významně změnily a že tyto změny jsou trvalé povahy.
(4)
Poté, co Komise po konzultaci s poradním výborem stanovila, že existují dostatečné důkazy odůvodňující zahájení částečného prozatímního přezkumu, informovala prostřednictvím oznámení zveřejněného dne 9. srpna 2012 v Úředním věstníku Evropské unie (3) (dále jen „oznámení o zahájení přezkumu“) o zahájení částečného prozatímního přezkumu v souladu s článkem 19 základního nařízení, který se omezí na posouzení subvencování, pokud jde o žadatele.
1.3 Období přezkumného šetření
(5)
Přezkumné šetření subvencování se týkalo období od 1. července 2011 do 30. června 2012 (dále jen „období přezkumného šetření“).
1.4 Strany dotčené šetřením
(6)
Komise oficiálně informovala žadatele, vládu Indie a Sdružení EUROFER jako zástupce výrobního odvětví Unie v původním šetření (dále jen „výrobní odvětví Unie“) o zahájení šetření v rámci částečného prozatímního přezkumu. Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost písemně předložit svá stanoviska a podat žádosti o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(7)
Písemné a ústní připomínky předložené stranami v době zahájení řízení byly zváženy a popřípadě zohledněny.
(8)
K získání informací, které Komise považovala ke svému šetření za nezbytné, zaslala žadateli dotazník. Kromě toho zaslala dotazník také indické vládě.
(9)
Odpovědi na dotazník došly od žadatele a od indické vlády.
(10)
Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné ke zjištění subvencování. Uskutečnily se inspekce na místě v prostorách žadatele.
2. DOTČENÝ VÝROBEK
(11)
Výrobek, který je předmětem přezkumu, je tentýž výrobek jako výrobek ve smyslu definice v původním šetření, totiž tyče a pruty z nerezavějící oceli, po tváření za studena nebo povrchové úpravě za studena již dále neopracované, jiné než tyče a pruty s kruhovým příčným průřezem o průměru 80 mm nebo větším, v současnosti kódů KN 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 a 7222 20 89, pocházející z Indie.
3. SUBVENCOVÁNÍ
3.1 Úvod
(12)
Na základě informací, které předložila indická vláda a zúčastněné strany, a na základě odpovědí na dotazník Komise byly prošetřeny následující režimy, které žadatel údajně využíval:
a)
režim podpory vývozu kapitálového zboží;
b)
režim pro subjekty orientované na vývoz;
c)
režim vývozních úvěrů.
(13)
Režimy uvedené pod písmeny a) a b) vycházejí ze zákona o zahraničním obchodu z roku 1992 (zákon č. 22/1992), který vstoupil v platnost dne 7. srpna 1992 (dále jen „zákon o zahraničním obchodu“). Zákon o zahraničním obchodu opravňuje indickou vládu k vydávání vyhlášek týkajících se vývozní a dovozní politiky. Ty jsou shrnuty v dokumentu nazvaném „Dokumenty o politice zahraničního obchodu“, který ministerstvo obchodu vydává jednou za pět let a pravidelně ho aktualizuje. Dokument o politice zahraničního obchodu, který se týká období přezkumného šetření, má název „Politika zahraničního obchodu v období 2009-2014“. Indická vláda kromě toho stanoví postupy, jimiž se politika zahraničního obchodu v letech 2009-2014 řídí, v publikaci „Příručka postupů, svazek I“, která se pravidelně aktualizuje.
(14)
Režim vývozních úvěrů uvedený výše pod písmenem c) vychází z paragrafů 21 a 35 A zákona o regulaci bankovnictví z roku 1949, který umožňuje indické národní bance Reserve Bank of India dávat komerčním bankám pokyny v oblasti vývozních úvěrů.
(15)
Na základě tvrzení výrobního odvětví Unie Komise dále zkoumala, zda žadatel:
a)
využíval režim osvobození od daně z elektřiny;
b)
využíval místní subvenční programy státu Maháráštra;
c)
využíval výhod plynoucích z levnějších vstupů;
d)
využíval pobídek týkajících se výroby a distribuce energie;
e)
využíval výhod z nákupu levných surovin od zahraničních společností ve spojení.
(16)
Komise rovněž ověřila, že tyto režimy, které byly prošetřeny v původním šetření:
a)
režim Duty Entitlement Passbook;
b)
režim Advanced Authorization Scheme,
žadatel stále nevyužívá.
3.2 Zjištění
3.2.1 Režim podpory vývozu kapitálového zboží
(17)
Šetřením bylo zjištěno, že žadatel tento režim během období přezkumného šetření využíval. Bylo však zjištěno, že získané pobídky na úrovni 0,02 % byly zanedbatelné. Proto byl učiněn závěr, že není nutné dále hodnotit napadnutelnost tohoto režimu.
3.2.2 Režim pro subjekty orientované na vývoz
(18)
Bylo zjištěno, že žadatel měl status subjektu orientovaného na vývoz a v období přezkumného šetření dostával subvence v rámci tohoto režimu.
(19)
Co se týče tohoto režimu, společnost tvrdila, že Komise by se měla odchýlit od způsobu výpočtu výhody poskytované v rámci režimu pro subjekty orientované na vývoz, který byl použit v původním šetření. Společnost tvrdila, že s některými výhodami v rámci režimu pro subjekty orientované na vývoz by se mělo zacházet jako s přípustným systémem navracení cla ve smyslu přílohy II a III základního nařízení, a neměly by proto být napadnutelné.
(20)
Jelikož však bylo zjištěno, že bez ohledu na to, jaká metoda výpočtu se použije, míra subvence zjištěná s ohledem na tento režim nebude vyšší než 0,22 %, tj. celkové rozpětí subvence bude pod minimální úrovní, bylo rozhodnuto dále toto tvrzení neanalyzovat v rámci tohoto přezkumného šetření.
3.2.3 Režim exportních úvěrů
(21)
Bylo zjištěno, že žadatel tento režim v období přezkumného šetření nevyužíval.
3.2.4 Režim osvobození od daně z elektřiny
(22)
Šetřením bylo zjištěno, že žadatel tento režim během období přezkumného šetření využíval. Bylo však zjištěno, že získané pobídky byly zanedbatelné. Proto byl učiněn závěr, že není nutné dále hodnotit napadnutelnost tohoto režimu.
3.2.5 Místní subvenční programy státu Maháráštra
(23)
Bylo zjištěno, že žadatel tyto programy v období přezkumného šetření nevyužíval.
3.2.6 Ostatní
(24)
Šetření neodhalilo žádné další výhody pro žadatele v období přezkumného šetření, které by se týkaly podmínek nákupu surovin a energie a které by znamenaly finanční příspěvek indické vlády, a mohly by proto být považovány za subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Proto byla tvrzení výrobního odvětví Unie uvedená v 15. bodě odůvodnění pod písmeny c) až e) shledána v rámci tohoto přezkumu nepodstatnými.
4. VÝŠE NAPADNUTELNÝCH SUBVENCÍ
(25)
Připomíná se, že původní šetření stanovilo hodnotově vyjádřenou výši napadnutelných subvencí pro žadatele na 4,3 %.
(26)
Bylo zjištěno, že v období přezkumného šetření činila hodnotově vyjádřená výše napadnutelných subvencí pro žadatele, vyplývající pouze z jednoho režimu subvencování, 0,22 %.
(27)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se dospělo k závěru, že míra subvencování žadatele - dotčeného vyvážejícího výrobce - se snížila.
(28)
Rovněž se zkoumalo, zda lze změnu okolností, pokud jde o zkoumané režimy, považovat za změnu trvalé povahy.
(29)
Jak již bylo uvedeno, pokud jde o režim podpory vývozu kapitálového zboží, zjištění učiněná během tohoto prozatímního přezkumu potvrdila zjištění původního šetření, kdy bylo konstatováno, že subvence poskytnutá v rámci tohoto režimu je nevýznamná.
(30)
Kromě toho při předchozím šetření vyplývala hlavní výhoda z režimu pro podniky orientované na vývoz, ale během období přezkumného šetření se výhoda v rámci tohoto režimu výrazně snížila. Byly získány důkazy o tom, že tato změna je trvalé povahy, neboť se vztahuje k snížení celní sazby na nerezový ocelový šrot a feronikl, což jsou dvě hlavní suroviny používané žadatelem při výrobě dotčeného výrobku.
5. VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
(31)
Z výše uvedeného vyplývá, že žadatel bude nadále příjemcem subvencí ve výši, která je pod minimální úrovní. Proto se považuje za vhodné změnit vyrovnávací celní sazbu použitelnou na žadatele, a zohlednit tak aktuální úroveň subvencování. Tato celní sazba by měla být pro žadatele stanovena na 0 %.
(32)
Pokud jde o celní sazbu, která se v současnosti uplatňuje na dovoz dotčeného výrobku od vyvážejících výrobců uvedených v příloze konečného nařízení, je třeba poznamenat, že současné podrobné podmínky prošetřovaných programů a jejich napadnutelnost se od předchozího šetření nezměnily. Neexistuje tedy žádný důvod pro nový výpočet sazeb subvencí a celních sazeb těchto společností. Proto celní sazby, které se vztahují na společnosti uvedené v příloze konečného nařízení, by měly zůstat beze změny.
(33)
Pokud jde o celní sazbu všech ostatních společností, je třeba upozornit, že v rámci původního šetření byla její úroveň stanovena na úrovni nejvyššího individuálního rozpětí subvence zjištěného u společností zařazených do vzorku. Odpovídalo to rozpětí subvence žadatele. Vzhledem k tomu, že po tomto prozatímním přezkumu se rozpětí žadatele změnilo, měla by se sazba pro všechny ostatní společnosti změnit a stanovit na úrovni dalšího nejvyššího rozpětí subvence. Vzhledem k tomu, že další nejvyšší sazba je ta, která se vztahuje na společnosti uvedené v příloze, měla by být stanovena celní sazba pro všechny ostatní společnosti na této úrovni, tj. 4 %.
6. POSKYTNUTÍ INFORMACÍ
(34)
Indická vláda a ostatní zúčastněné strany byly informovány o zásadních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se Komise rozhodla navrhnout změnu celní sazby platné pro žadatele.
(35)
Písemné a ústní připomínky předložené zúčastněnými stranami byly posouzeny a případně zohledněny.
(36)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 1 prováděcího nařízení (EU) č. 405/2011 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením je pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Chandan Steel Ltd., Mumbai
3,4
B002
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai;
Precision Metals, Mumbai;
Hindustan Inox Ltd., Mumbai;
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai
3,3
B003
Viraj Profiles Vpl. Ltd, Thane
0
B004
Společnosti uvedené v příloze
4,0
B005
Všechny ostatní společnosti
4,0
B999“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 22. července 2013.
RÅDETS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 721/2013
av den 22 juli 2013
om ändring av genomförandeförordning (EU) nr 405/2011 om införande av en slutgiltig utjämningstull och om slutgiltigt uttag av den provisoriska tullen på import av vissa stänger av rostfritt stål med ursprung i Indien
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 597/2009 av den 11 juni 2009 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artikel 19,
med beaktande av det förslag som Europeiska kommissionen har lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och
av följande skäl:
1. FÖRFARANDE
1.1 Tidigare undersökning och gällande utjämningsåtgärder
(1)
I april 2011 införde rådet genom genomförandeförordning (EU) nr 405/2011 (2) (nedan kallad förordningen om slutgiltig tull) en slutgiltig utjämningstull på import av vissa stänger av rostfritt stål som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 och 7222 20 89 och har sitt ursprung i Indien. Den undersökning som ledde fram till antagandet av förordningen om slutgiltig tull kallas nedan den ursprungliga undersökningen.
(2)
De slutgiltiga åtgärderna bestod av värdetullar på mellan 3,3 % och 4,3 % på import från individuellt namngivna exportörer, en tullsats på 4,0 % på import från samarbetsvilliga företag som inte ingick i urvalet samt en övrig tull på 4,3 % på import från alla övriga företag i Indien.
1.2 Inledande av en partiell interimsöversyn
(3)
En begäran om en partiell interimsöversyn ingavs av Viraj Profiles Vpl. Ltd, en exporterande tillverkare i Indien (nedan kallad sökanden). Begäran begränsades till att gälla en undersökning av subventionering avseende sökanden. Sökanden hade lagt fram tillräcklig bevisning för att de omständigheter i fråga om subventionering som låg till grund för fastställandet av de gällande åtgärderna hade ändrats betydligt och att dessa ändringar var av bestående karaktär.
(4)
Efter samråd med rådgivande kommittén fastställde kommissionen att bevisningen var tillräcklig för att motivera inledandet av en partiell interimsöversyn och meddelade den 9 augusti 2012 genom ett tillkännagivande som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning (3) (nedan kallat tillkännagivandet om inledande) att en partiell interimsöversyn inleddes i enlighet med artikel 19 i grundförordningen och att översynen var begränsad till en undersökning av subventionering avseende sökanden.
1.3 Översynsperiod
(5)
Översynen av subventionering omfattade perioden 1 juli 2011-30 juni 2012 (nedan kallad översynsperioden).
1.4 Parter som berörs av undersökningen
(6)
Kommissionen underrättade officiellt sökanden, de indiska myndigheterna och Eurofer, såsom företrädare för unionsindustrin i den ursprungliga undersökningen, om inledandet av den partiella interimsöversynen. Berörda parter gavs möjlighet att inom den tidsfrist som angavs i tillkännagivandet om inledande skriftligen lämna synpunkter och begära att bli hörda.
(7)
De muntliga och skriftliga synpunkter som lämnades av parterna togs under övervägande och beaktades där så ansågs lämpligt.
(8)
För att få de uppgifter som var nödvändiga för undersökningen sände kommissionen ett frågeformulär till sökanden. Dessutom skickades ett frågeformulär till de indiska myndigheterna.
(9)
Svar på frågeformuläret inkom från sökanden och från de indiska myndigheterna.
(10)
Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som ansågs nödvändiga för fastställandet av subventionering. Kontrollbesök på plats utfördes hos sökanden.
2. BERÖRD PRODUKT
(11)
Den produkt som berörs är densamma som i den ursprungliga undersökningen, nämligen stänger av rostfritt stål, tillformade eller färdigbehandlade i kallt tillstånd men inte vidare bearbetade, andra än stänger med runt tvärsnitt med en diameter på minst 80 mm, med ursprung i Indien. Produkterna klassificeras för närvarande enligt KN-nummer 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 och 7222 20 89.
3. SUBVENTIONERING
3.1 Inledning
(12)
På grundval av de uppgifter som lämnades av de indiska myndigheterna och berörda parter samt på grundval av svaren på kommissionens frågeformulär undersöktes följande system som sökanden påstods använda sig av:
a)
Systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror (Export Promotion Capital Goods Scheme, EPCGS).
b)
Systemet med exportorienterade företag (Export Oriented Units Scheme, EOU).
c)
Exportkreditsystemet (Export Credit Scheme, ECS).
(13)
Systemen a och b grundar sig på utrikeshandelslagen från 1992 (Foreign Trade Development and Regulation Act 1992, lag nr 22 från det året), som trädde i kraft den 7 augusti 1992. Genom utrikeshandelslagen bemyndigas Indiens myndigheter att göra tillkännagivanden om export- och importpolitiken. Dessa sammanfattas i ett dokument om utrikeshandelspolitiken som utfärdas av handelsministeriet vart femte år och uppdateras regelbundet. Det dokument om utrikeshandelspolitiken som är relevant för översynsperioden är ”Foreign Trade Policy 2009-2014” (nedan kallat FTP 09-14). De förfaranden som de indiska myndigheterna tillämpar för FTP 09-14 beskrivs också närmare i deras handbok för förfaranden, Handbook of Procedures Volume I (HOP 09-14), som uppdateras regelbundet.
(14)
Det exportkreditsystem som anges under c grundar sig på avsnitten 21 och 35A i lagen om bankverksamhet (Banking Regulation Act) från 1949, enligt vilken Indiens centralbank får ge landets affärsbanker instruktioner när det gäller exportkrediter.
(15)
Med anledning av unionsindustrins påståenden, undersökte kommissionen dessutom om huruvida sökanden
a)
hade förmåner enligt systemet med befrielse från skatt på elektricitet (Electricity Duty Exemption Scheme, EDES),
b)
använde sig av delstaten Maharashtras lokala subventionsprogram,
c)
hade förmåner av olika insatsvaror mot otillräcklig ersättning,
d)
hade förmåner enligt systemet med stimulansåtgärder inom elförsörjning och eldistribution, eller
e)
hade förmåner som innebar inköp av billiga råvaror från närstående off-shoreföretag.
(16)
Slutligen kontrollerade kommissionen att följande system som undersöktes i den ursprungliga undersökningen fortfarande inte används av sökanden:
a)
Tullkreditsystemet (Duty Entitlement Passbook Scheme, DEPBS)
b)
Systemet med förhandstillstånd (Advanced Authorization Scheme, AAS).
3.2 Undersökningsresultat
3.2.1 Export Promotion Capital Goods Scheme (systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror)
(17)
Det konstaterades att sökanden utnyttjade detta system under översynsperioden. Man fann emellertid att de förmåner som erhölls var försumbara med 0,02 %. Det ansågs därför inte nödvändigt att vidare utvärdera om detta system bör utjämnas.
3.2.2 Export Oriented Unit Scheme (systemet med exportorienterade företag)
(18)
Det konstaterades att sökanden hade rätt till förmåner enligt systemet med exportorienterade företag och erhöll subventioner enligt detta system under översynsperioden.
(19)
När det gäller detta system hävdade företaget att kommissionen borde avvika från den metod som användes i den ursprungliga undersökningen för beräkning av den förmån som erhållits enligt systemet med exportorienterade företag. Företaget hävdade att vissa förmåner enligt systemet med exportorienterade företag borde behandlas som godkänt restitutionssystem i den mening som avses i bilagorna II och III i grundförordningen och att de således inte bör vara utjämningsbara.
(20)
Eftersom det konstaterades att den subventionsnivå som fastställdes för detta system inte överstiger 0,22 %, oavsett beräkningsmetod, vilket leder till en sammanlagd subventionsmarginal under miniminivån, beslöt man emellertid att inte vidare analysera detta påstående inom ramen för denna översynsundersökning.
3.2.3 Export Credits Scheme (exportkreditsystemet)
(21)
Det konstaterades att sökanden inte utnyttjade detta system under översynsperioden.
3.2.4 Electricity Duty Exemption (systemet med befrielse från skatt på elektricitet)
(22)
Det konstaterades att sökanden utnyttjade detta system under översynsperioden. Man fann emellertid att de förmåner som erhölls var försumbara. Det ansågs därför inte nödvändigt att vidare utvärdera om detta system bör utjämnas.
3.2.5 Local Subsidy Programs of the State of Maharashtra (delstaten Maharashtras lokala subventionsprogram)
(23)
Det konstaterades att sökanden inte utnyttjade detta system under översynsperioden.
3.2.6 Övriga
(24)
Undersökningen visade inte på att sökanden hade några andra förmåner under översynsperioden rörande råvaror och energiinköp, som skulle innebära ett finansiellt bidrag från de indiska myndigheterna och därför skulle kunna vara subventioner i den mening som avses i artikel 3.1 a ii och artikel 3.2 i grundförordningen. Unionsindustrins påståenden som förtecknas i skäl 15 leden c-e ovan befanns därför vara irrelevanta i samband med denna översyn.
4. DE UTJÄMNINGSBARA SUBVENTIONERNAS STORLEK
(25)
Det erinras om att de utjämningsbara subventioner som fastställdes i den ursprungliga undersökningen för sökandens del uppgick till 4,3 %, uttryckt i procent av värdet.
(26)
Under översynsperioden uppgick de utjämningsbara subventionerna avseende sökanden till 0,22 %, uttryckta i procent av värdet och gällande bara ett subventionssystem.
(27)
Med beaktande av ovanstående dras slutsatsen att subventionsnivån för den berörda exporterande tillverkaren har minskat.
(28)
Man undersökte också om huruvida de ändrade förhållandena när det gäller de undersökta systemen kunde anses vara av bestående karaktär.
(29)
När det gäller EPCGS-systemet bekräftades i denna översyn (se ovan) undersökningsresultaten från den ursprungliga undersökningen, i vilken det konstaterades att den subvention som beviljats enligt detta system var försumbar.
(30)
Vidare hade i den ursprungliga undersökningen den huvudsakliga förmånen beviljats enligt EOU-systemet, medan förmånen enligt detta system har bortfallit under översynsperioden. Bevisning finns för att denna förändring är av bestående karaktär, eftersom den rör den sänkta nivån på tullarna på skrot av rostfritt stål och ferronickel, två viktiga råvaror som sökanden använder vid tillverkning av den berörda produkten.
5. UTJÄMNINGSÅTGÄRDER
(31)
På grundval av ovanstående finns det indikationer på att sökanden kommer att fortsätta att erhålla subventioner i framtiden till ett belopp som är lägre än miniminivån. Det anses därför lämpligt att ändra nivån på den tillämpliga utjämningstullen för sökanden för att återspegla den nuvarande nivån på subventioneringen. Denna tullsats bör fastställas till 0 % för sökanden.
(32)
När det gäller den tullsats som för närvarande tillämpas på import av den berörda produkten från de exporterande tillverkare som förtecknas i bilagan till förordningen om slutgiltig tull, ska det noteras att den faktiska utformningen av de undersökta systemen och deras utjämningsbarhet inte har ändrats i förhållande till den tidigare undersökningen. Det finns därför ingen anledning att räkna om subventionernas storlek och tullsatserna för dessa företag. De tullsatser som tillämpas på de företag som förtecknas i bilagan till förordningen om slutgiltig tull förblir därför oförändrade.
(33)
När det gäller tullsatsen för alla övriga företag, ska det noteras att i den ursprungliga undersökningen fastställdes dess nivå till nivån för de utvalda företag som hade den högsta individuella subventionsmarginalen. Detta motsvarade sökandens subventionsmarginal. Med tanke på att sökandens marginal har ändrats efter den här interimsöversynen, bör nivån för alla övriga företag ändras och fastställas till den näst högsta subventionsmarginalen. Eftersom den näst högsta satsen är den som tillämpas på de företag som förtecknas i bilagan, bör tullsatsen fastställas för alla övriga företag till denna nivå, dvs. 4 %.
6. MEDDELANDE OM UNDERSÖKNINGSRESULTATEN
(34)
De indiska myndigheterna och övriga berörda parter underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som skulle ligga till grund för kommissionens förslag till ändring av den tullsats som tillämpas på sökanden.
(35)
De skriftliga och muntliga synpunkter som lämnades av parterna togs under övervägande och beaktades där så ansågs lämpligt.
(36)
Alla berörda parter som begärde att bli hörda och som visade att det fanns särskilda skäl att höra dem gavs tillfälle att bli hörda.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Artikel 1.2 i genomförandeförordning (EU) nr 405/2011 ska ersättas med följande:
”2. Följande slutgiltiga utjämningstullsats ska tillämpas på nettopriset fritt unionens gräns, före tull, för den produkt som anges i punkt 1 och som tillverkats av nedanstående företag:
Företag
Tull (%)
Taric-tilläggsnummer
Chandan Steel Ltd, Mumbai
3,4
B002
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai
Precision Metals, Mumbai
Hindustan Inox Ltd, Mumbai
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd, Mumbai
3,3
B003
Viraj Profiles Vpl. Ltd, Thane
0
B004
Företag som förtecknas i bilagan
4,0
B005
Alla övriga företag
4,0
B999”
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 22 juli 2013.