NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 490/2013
ze dne 27. května 2013,
kterým se ukládá prozatímní antidumpingové clo na dovoz bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení řízení
(1)
Dne 29. srpna 2012 informovala Evropská komise (dále jen „Komise“) zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie (dále jen „dotčené země“) do Unie.
(2)
Šetření bylo zahájeno na základě podnětu, který podala dne 17. července 2012 organizace European Biodiesel Board (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 60 % celkové výroby bionafty v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení šetření.
(3)
Dne 30. ledna 2013 zavedla Komise celní evidenci dovozu téhož výrobku pocházejícího z dotčených zemí podle nařízení Komise (EU) č. 79/2013 ze dne 28. ledna 2013 (3).
(4)
Dne 10. listopadu 2012 informovala Komise zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (4) o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie do Unie a zahájila samostatné šetření.
2. Období šetření
(5)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. července 2011 do 30. června 2012 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
3. Strany dotčené šetřením
(6)
Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce v Argentině a Indonésii, známé dovozce, dodavatele, distributory, uživatele a sdružení, o nichž bylo známo, že se jich šetření týká, jakož i orgány Argentiny a Indonésie o zahájení šetření. V oznámení o zahájení řízení byly všechny strany, jichž se šetření týkalo, vyzvány, aby se obrátily na Komisi a přihlásily se.
(7)
Zúčastněné strany dostaly možnost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení.
(8)
Žadatel, vyvážející výrobci v Argentině a Indonésii, dovozci a orgány Argentiny a Indonésie sdělili svá stanoviska. Všem zúčastněným stranám, které požádaly o slyšení a doložily zvláštní důvody pro takové slyšení, bylo vyhověno.
3.1. Výběr vzorku
(9)
Vzhledem k velkému počtu vyvážejících výrobců v Argentině a Indonésii, dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii podílejících se na šetření a za účelem dokončení šetření v zákonných lhůtách oznámila Komise v oznámení o zahájení řízení, že by mohla omezit řízení na přiměřený počet vyvážejících výrobců v Argentině a Indonésii, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii, jichž se bude řízení týkat, a sice prostřednictvím výběru vzorku v souladu s článkem 17 základního nařízení.
3.2. Výběr vzorku vyvážejících výrobců v Argentině
(10)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a bude-li tomu tak, aby mohla vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci v Argentině požádáni, aby se Komisi přihlásili a poskytli informace, jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení.
(11)
Deset vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců poskytlo požadované informace a souhlasilo se svým zařazením do vzorku. Dvě společnosti však uvedly, že v období šetření neuskutečnily žádný vývoz do Unie (nebo vůbec nevyráběly).
(12)
Zbývajících osm (skupin) vyvážejících výrobců představovalo celý objem vyvezený do Unie během období šetření.
(13)
Podle čl. 17 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise vzorek tří vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců založený na největším reprezentativním objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie, který mohl být v době, která byla k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Vybraný vzorek představoval 86 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie v období šetření podle údajů od osmi vyvážejících výrobců uvedených výše ve 12. bodě odůvodnění.
(14)
V souladu s čl. 17 odst. 2 základního nařízení byl výběr vzorku konzultován se všemi známými vyvážejícími výrobci, jakož i s argentinským sdružením výrobců a argentinskými orgány a nebyly vzneseny žádné námitky.
3.3. Individuální zjišťování
(15)
Žádná argentinská společnost, která nebyla zařazena do vzorku, nepožádala o individuální zjišťování v souladu s čl. 17 odst. 3 základního nařízení.
3.4. Výběr vzorku vyvážejících výrobců v Indonésii
(16)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a bude-li tomu tak, aby mohla vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci v Indonésii požádáni, aby se Komisi přihlásili a poskytli informace, jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení.
(17)
Osm vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců poskytlo požadované informace a souhlasilo se svým zařazením do vzorku. Tři společnosti však uvedly, že v období šetření neuskutečnily žádný vývoz do Unie.
(18)
Zbývajících pět (skupin) vyvážejících výrobců představovalo celý objem vyvezený do Unie během období šetření.
(19)
Podle čl. 17 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise vzorek čtyř vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců založený na největším reprezentativním objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie, který mohl být v době, která byla k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Vybraný vzorek představoval 99 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie v období šetření podle údajů od pěti vyvážejících výrobců uvedených výše v 18. bodě odůvodnění.
(20)
V souladu s čl. 17 odst. 2 základního nařízení byli konzultováni všichni známí vyvážející výrobci, jakož i indonéské úřady a nebyly vzneseny žádné námitky.
3.5. Individuální zjišťování
(21)
Žádná indonéská společnost, která nebyla zařazena do vzorku, nepožádala o individuální zjišťování v souladu s čl. 17 odst. 3 základního nařízení.
3.6. Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení
(22)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a bude-li tomu tak, aby mohla vzorek vybrat, byli všichni dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a poskytli informace, jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení. Žádní dovozci však při tomto šetření nespolupracovali.
3.7. Výběr vzorku výrobců v Unii
(23)
Komise v oznámení o zahájení řízení uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek sestával z osmi výrobců v Unii, o nichž bylo Komisi před zahájením šetření známo, že vyrábějí bionaftu. Komise vybrala vzorek na základě objemu výroby, objemu prodeje a zeměpisné polohy. Výrobci v Unii vybraní do vzorku představovali 27 % výroby v Unii.
(24)
Zúčastněné strany byly v oznámení o zahájení řízení rovněž vyzvány, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. Po zveřejnění navrhovaného vzorku dvě ze společností, které byly do vzorku zařazeny, od spolupráce odstoupily a byly nahrazeny dvěma jinými společnostmi. Výrobní odvětví Unie také vzneslo připomínku, že vzhledem k vysokému počtu výrobců bionafty z řad malých a středních podniků by alespoň jeden měl být také zařazen do vzorku. Tato žádost byla přijata.
(25)
Vzorek se považuje za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
3.8. Odpovědi na dotazník
(26)
Dotazníky byly zaslány třem vyvážejícím výrobcům nebo skupinám výrobců v Argentině zařazeným do vzorku, čtyřem vyvážejícím výrobcům nebo skupinám výrobců v Indonésii zařazeným do vzorku a osmi výrobcům v Unii zařazeným do vzorku.
(27)
Odpovědi na dotazník byly obdrženy od sedmi vyvážejících výrobců nebo skupin výrobců v Argentině a Indonésii zařazených do vzorku, od osmi výrobců v Unii zařazených do vzorku a od tří uživatelů.
3.9. Inspekce na místě
(28)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné k předběžnému stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
(a)
Výrobci sídlící v Unii
-
Bio-Oils Huelva S.L., Huelva, Španělsko,
-
Biocom Energia S.L., Valencia, Španělsko,
-
Diester Industrie S.A.S., Paříž, Francie,
-
Elin Biofuels S.A., Kifissia, Řecko,
-
Novaol S.R.L., Milano, Itálie,
-
Perstorp BioProducts A.B., Stenungsund, Švédsko,
-
Preol A.S., Lovosice, Česká republika,
-
VERBIO Vereinigte BioEnergie A.G., Leipzig, Německo.
(b)
Vyvážející výrobci v Argentině
-
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires („LDC“),
-
skupina společností ve spojení „Renova“:
-
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires („Molinos“),
-
Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I., Bahia Blanca („Oleaginosa“),
-
Renova S.A., Bahia Blanca („Renova“),
-
Vicentin S.A.I.C., Avellaneda („Vicentin“),
-
skupina společností ve spojení „T6“:
-
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario („AGD“),
-
Bunge Argentina S.A., Buenos Aires („Bunge“),
-
T6 Industrial S.A., Puerto General San Martín, Santa Fe („T6“).
(c)
Obchodníci mimo EU ve spojení s vyvážejícími výrobci v Argentině
-
Molinos Overseas, Montevideo, Uruguay („Molinos Overseas“),
-
Louis Dreyfus Commodities Suisse, Ženeva, Švýcarsko („LDC Suisse“).
(d)
Vyvážející výrobci v Indonésii
-
PT. Ciliandra Perkasa, Jakarta, Indonésie („CPL“),
-
PT. Musim Mas, Medan, Indonésie („PTMM“),
-
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan, Indonésie („PAA“),
-
skupina společností ve spojení („Wilmar“), PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, PT. Wilmar Nabati Indonesia;
-
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan, Indonésie („WBI“),
-
PT. Wilmar Nabati Indonesia, Medan, Indonésie („WINA“).
(e)
Obchodníci mimo EU ve spojení s vyvážejícími výrobci v Indonésii
-
First Resources Limited, Suntex Tower Three, Singapur („FRL“),
-
IM Biofuel Pte Ltd, Gateway West, Singapur („IMBS“),
-
Inter-continental Oils and Fats Pte Ltd, Gateway West, Singapur („ICOF“),
-
Virgen Oils & Fats Pte Ltd, Marina Bay Financial Centre, Singapur („VOF“),
-
Wilmar Trading Pte Ltd, Neil road, Singapur.
(f)
Dovozci v Unii ve spojení s argentinskými a indonéskými vývozci:
-
Campa Iberia S.A.U., Tarragona, Španělsko („CAMPA“),
-
IM Biofuel Italy S.R.L., Milano, Itálie („IMBI“),
-
Louis Dreyfus Commodities España S.A., Madrid, Španělsko („LDC Spain“),
-
Losur Overseas S.A., Madrid, Španělsko („Losur“),
-
Wilmar Europe Trading B.V., Barendrecht, Nizozemsko („WET BV“) (5).
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(29)
Dotčeným výrobkem jsou monoalkylestery mastných kyselin a /nebo parafínovaný plynový olej ze syntézy a /nebo hydrotermální úpravy, nefosilního původu, buď v čisté formě, nebo obsažené ve směsi, pocházející z Argentiny a Indonésie, v současnosti kódů KN ex 1516 20 98, ex 1518 00 91, ex 1518 00 95, ex 1518 00 99, ex 2710 19 43, ex 2710 19 46, ex 2710 19 47, 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97, 3826 00 10 a ex 3826 00 90 (dále jen „dotčený výrobek“, běžně označovaný jako „bionafta“).
(30)
Z šetření vyplynulo, že bionafta vyráběná v Argentině je výlučně „methylester ze sójového oleje“ (dále jen „SME“) získaný ze sójového oleje a že bionafta vyráběná v Indonésii je výlučně „methylester z palmového oleje“ (dále jen „PME“) získaný z palmového oleje, ale bionafta vyráběná v Unii je převážně „methylester z řepkového oleje“ (dále jen „RME“), ale také z jiných surovin, včetně odpadních olejů i panenských olejů.
(31)
SME, PME i RME patří do kategorie methylesterů mastných kyselin. Pojem „ester“ odkazuje na transesterifikaci rostlinných olejů, konkrétně míšení oleje s alkoholem, čímž vzniká bionafta a jako vedlejší produkt glycerin. Pojem „methyl“ odkazuje na methanol, nejběžněji používaný alkohol v daném procesu.
(32)
Bionaftu SME a PME lze používat v čisté formě, ale obecně se mísí, buď mezi sebou navzájem, nebo s RME před tím, než se použijí v Evropské unii. Důvodem pro míšení SME s PME je to, že SME v čisté formě nesplňuje evropskou normu EN 14214, pokud jde o jodové a cetanové číslo. Důvodem pro míšení PME (a SME) s RME je to, že PME a SME mají vyšší filtrovatelnost při nízkých teplotách (CFPP) než RME, a nejsou proto vhodné pro použití v čisté formě během zimních měsíců ve studených regionech Evropské unie.
(33)
Směsi bionafty a minerální nafty se v zásadě používají v odvětví dopravy jako pohonná hmota pro naftové motory v silničních vozidlech, např. osobních a nákladních automobilech a autobusech a rovněž ve vlacích. Bionaftu v čisté formě nebo její směsi s minerální naftou lze také používat jako palivo pro domácí, obchodní nebo průmyslové kotle a jako palivo pro generátory na výrobu elektřiny.
2. Obdobný výrobek
(34)
Z šetření vyplynulo, že dotčený výrobek, tedy výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu Argentiny a Indonésie, a výrobek vyráběný a prodávaný v Unii výrobním odvětvím Unie mají podobné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a použití. Předběžně se tedy považují za obdobný výrobek ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
3. Žádost o vyloučení výrobku
(35)
Jeden indonéský výrobce požádal, aby byly z oblasti působnosti tohoto řízení vyloučeny frakcionované methylestery. Frakční destilace rozloží methylestery mastných kyselin na složky s odlišnými chemickými vlastnostmi pro jiná konečná použití. Tvrdil, že frakcionované methylestery, které společnost vyráběla a vyvážela do EU, nejsou bionafta a nepoužívají se pro paliva, ale pro jiné průmyslové aplikace. Rovněž tvrdil, že surovinou použitou pro tyto frakcionované methylestery byl kokosový olej nebo olej z palmových jader, a nikoli surový palmový olej obvykle používaný k výrobě bionafty v Indonésii.
(36)
Frakcionované methylestery spadají do popisu dotčeného výrobku, jelikož jsou stále methylestery mastných kyselin a jsou vyrobeny ze surovin, které se používají pro výrobu bionafty. Ačkoli samy o sobě nesplňují evropskou normu (EN 14214), mohou být smíšeny s jinou bionaftou, aby se vytvořila směs, která tuto normu splňuje. To je totéž jako v případě bionafty z palmového methylesteru, která bez smíšení sama o sobě nesplňuje evropskou normu. Tato námitka se proto zamítá.
(37)
Avšak jeden evropský dovozce methylesteru mastných kyselin z oleje z palmových jader z Indonésie požádal o osvobození pro koncového uživatele pro svůj dovoz, který nebyl určen pro použití jako palivo, ale ke zpracování na nenasycený mastný alkohol.
(38)
Osvobození pro koncového uživatele je režim, který spravují celní správy jednotlivých států, přičemž clo zaplacené z dovozu je předmětem osvobození na základě potvrzeného konečného použití dovezených surovin. Tento režim je stanoven v prováděcích předpisech k celnímu kodexu Společenství (6).
(39)
Touto žádostí se bude Komise zabývat v konečné fázi šetření poté, co obdrží připomínky od zúčastněných stran k tomu, zda by této konkrétní žádosti mělo být vyhověno v případě dovozu methylesteru mastných kyselin z oleje z palmových jader pro použití jiné než jako palivo. Tyto připomínky by se měly týkat otázky, zda by toto osvobození mohlo být využíváno k obcházení případného konečného cla, pokud bude uloženo, a účinků na dovoz bionafty pro použití jiné než jako palivo ze zemí, pro které již byla opatření zavedena.
C. DUMPING
1. Argentina
1.1. Běžná hodnota
(40)
Komise nejprve u každého vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku zjišťovala, zda celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům v Argentině byl reprezentativní, tj. zda celkový objem tohoto prodeje představoval alespoň 5 % jeho celkového objemu prodeje na vývoz dotčeného výrobku do Unie během období šetření v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Komise zjistila, že pro každou společnost nebo skupinu společností zařazenou do vzorku představoval celkový objem tohoto prodeje alespoň 5 % celkového objemu prodeje na vývoz do Unie během období šetření.
(41)
Komise následně určila pro každou společnost nebo skupinu společností zařazenou do vzorku ty druhy výrobku prodávané na domácím trhu, které byly shodné nebo srovnatelné s druhy prodávanými na vývoz do Unie.
(42)
U každého druhu výrobku prodávaného každou společností nebo skupinou společností zařazenou do vzorku na domácím trhu, který byl uznán za shodný nebo srovnatelný s druhem výrobku prodávaným na vývoz do Unie, bylo zkoumáno, zda byl prodej na domácím trhu dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej určitého druhu výrobku na domácím trhu byl považován za dostatečně reprezentativní tehdy, když celkový objem prodeje tohoto druhu výrobku na domácím trhu nezávislým odběratelům během období šetření představoval nejméně 5 % celkového objemu prodeje srovnatelného druhu výrobku na vývoz do Unie.
(43)
Komise následně posoudila pro každou společnost nebo skupinu společností zařazenou do vzorku, zda se prodej obdobného výrobku na domácím trhu uskutečnil v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Toto posouzení proběhlo na základě stanovení podílu ziskového prodeje každého druhu výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu během období šetření.
(44)
Z šetření vyplynulo, že argentinský trh je silně regulován státem. Míšení fosilní nafty a bionafty je v Argentině povinné (v podílu 7 % bionafty během období šetření). Celkové množství bionafty potřebné ke splnění tohoto požadavku na míšení je prostřednictvím přidělování kvót rozvrženo mezi vybraný počet argentinských výrobců bionafty. Ropné společnosti jsou povinny odebírat bionaftu od těch argentinských společností vyrábějících bionaftu, které splňují požadavky povinného míšení. Cena je stanovená státem a je zveřejněna argentinským ministerstvem energetiky. Během období šetření byla tato státem stanovená referenční cena vypočtena podle složitého vzorce, který zohledňoval výrobní náklady (suroviny, dopravu a jiné náklady) a zajišťoval dosažení určitého zisku. Parametry použité při určení referenční ceny byly stanoveny na základě odhadovaných nákladů nejméně schopného výrobce se sídlem v nejvzdálenější oblasti země a vedly k významné ziskovosti argentinských výrobců.
(45)
Za těchto okolností nebyl prodej na domácím trhu považován za prodej uskutečněný v běžném obchodním styku a běžná hodnota obdobného výrobku musela být předběžně určena v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení tak, že se k vlastním výrobním nákladům společnosti během období šetření přičetly vzniklé prodejní, správní a režijní náklady a přiměřené ziskové rozpětí. Žadatelé tvrdili, že systém rozdílné vývozní daně v Argentině snižuje ceny sójových bobů a sójového oleje, a proto zkresluje náklady výrobců bionafty. Komise nemá v této fázi dostatek informací na to, aby mohla dospět co nejvhodnějším způsobem k rozhodnutí o řešení tohoto tvrzení. Otázka, zda náklady přiměřeně odrážejí náklady spojené s výrobou dotčeného výrobku, bude proto dále zkoumána v konečné fázi a rovněž během probíhajícího antisubvenčního šetření.
(46)
S ohledem na převažující tržní podmínky, jak je popsáno výše ve 44. bodě odůvodnění, dospěla Komise k názoru, že zisk nebylo možné založit na skutečných údajích o společnostech zařazených do vzorku. Proto byl zisk použitý při výpočtu běžné hodnoty stanoven podle čl. 2 odst. 6 písm. c) základního nařízení na základě přiměřeného zisku, kterého by mohlo dosáhnout mladé a inovativní výrobní odvětví tohoto typu náročné na kapitál za běžných podmínek hospodářské soutěže na svobodném a otevřeném trhu, tj. 15 % na základě obratu.
1.2. Vývozní cena
(47)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku vyváželi do Unie buď přímo nezávislým odběratelům, nebo prostřednictvím společností ve spojení.
(48)
Byl-li dotčený výrobek vyvážen přímo nezávislým odběratelům v Unii, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení na základě cen skutečně zaplacených nebo splatných za dotčený výrobek.
(49)
Pokud prodej na vývoz do Unie probíhal prostřednictvím obchodních společností ve spojení se sídlem v Unii, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny, za kterou byl dovezený výrobek poprvé znovu prodán nezávislým odběratelům v Unii. V takových případech byly provedeny úpravy o veškeré náklady vzniklé mezi dovozem a novým prodejem a o zisk. Pro účely tohoto výpočtu se považovala za přiměřenou úroveň zisku ve výši 5 % na základě obratu.
1.3. Srovnání
(50)
Běžná hodnota a vývozní cena vyvážejících výrobců zařazených do vzorku byly srovnány na základě ceny ze závodu.
(51)
Za účelem zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen.
(52)
Na tomto základě byly provedeny úpravy o náklady na dopravu, námořní dopravu a pojištění, náklady na manipulaci, nakládku a vedlejší náklady, vývozní cla a provize ve všech případech, které prokazatelně ovlivňují srovnatelnost cen.
(53)
Pokud se prodej na vývoz do Unie uskutečnil prostřednictvím obchodních společností ve spojení se sídlem mimo Unii, zkoumala Komise, zda by tito obchodníci ve spojení měli být považováni za vývozní oddělení vyvážejícího výrobce nebo za obchodní zástupce pracující za provizi, či nikoli.
(54)
Jedna obchodní společnost byla v úzkém spojení s vyvážejícím výrobcem, který ji plně kontroloval, neměla žádnou vyjednávací pravomoc ani vliv na ceny nebo dodací podmínky a obchodovala výlučně s výrobky vyráběnými tímto vyvážejícím výrobcem v Argentině. Proto se považuje za vývozní oddělení vyvážejícího výrobce a nebyla provedena žádná úprava o provize. U jedné obchodní společnosti se sídlem mimo EU bylo zjištěno, že má volnější vazby na vyvážejícího výrobce v Argentině, nebyla pod jeho kontrolou a obchodovala s řadou jiných výrobků vyrobených jinými výrobci. V tomto případě se mělo za to, že tato obchodní společnost plní funkce podobné funkcím obchodníka pracujícího za provizi. V důsledku toho byly vývozní ceny upraveny v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, aby se zohlednily teoretické přirážky obchodníka.
(55)
Skutečný rozdíl mezi prodejními cenami účtovanými vyvážejícím výrobcem v Argentině obchodníkovi ve spojení a prodejními cenami účtovanými obchodníky ve spojení prvnímu nezávislému odběrateli v EU nebyl pro výpočet této úpravy použit. Úprava byla vypočtena na základě prodejních, správních a režijních nákladů obchodníka ve spojení a přiměřeného zisku. Skutečný zisk společnosti se nepovažoval v důsledku povahy tohoto vztahu za spolehlivý.
1.4. Dumpingové rozpětí
(56)
U vyvážejících výrobců zařazených do vzorku byla vážená průměrná běžná hodnota každého typu obdobného výrobku srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení.
(57)
Vážené průměrné dumpingové rozpětí spolupracujících vyvážejících výrobců nezařazených do vzorku bylo vypočítáno podle ustanovení čl. 9 odst. 6 základního nařízení. Toto rozpětí bylo stanoveno na základě rozpětí stanovených pro tři vyvážející výrobce zařazené do vzorku.
(58)
Pokud jde o všechny ostatní vyvážející výrobce v Argentině, dumpingové rozpětí bylo stanoveno v souladu s článkem 18 základního nařízení na základě dostupných údajů. Za tímto účelem byla nejprve stanovena úroveň spolupráce srovnáním objemu vývozu do Unie podle údajů od spolupracujících vyvážejících výrobců s odpovídajícími statistickými údaji Eurostatu o dovozu. Vzhledem k tomu, že úroveň spolupráce byla velmi vysoká, a sice 100 % celkového vývozu do Unie během období šetření, bylo zbytkové dumpingové rozpětí platné pro všechny ostatní vyvážející výrobce v Argentině stanoveno na úrovni, která odpovídá úrovni zjištěné pro spolupracujícího vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku s nejvyšším dumpingovým rozpětím.
(59)
Takto stanovená prozatímní dumpingová rozpětí, vyjádřená jako procento ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením, jsou tato:
Dumpingové rozpětí
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
Louis Dreyfus Commodities S.A.
7,2 %
Skupina „Renova“ (Molinos Río de la Plata S.A., Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A. and Vicentin S.A.I.C.)
6,8 %
Skupina „T6“ (Aceitera General Deheza S.A., Bunge Argentina S.A.)
10,6 %
Ostatní spolupracující společnosti
7,9 %
Všechny ostatní společnosti
10,6 %
2. Indonésie
2.1. Běžná hodnota
(60)
Komise nejprve u každého vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku zjišťovala, zda celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům v Indonésii byl reprezentativní, tj. zda celkový objem tohoto prodeje představoval alespoň 5 % jeho celkového objemu prodeje na vývoz dotčeného výrobku do Unie během období šetření v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Komise zjistila, že s výjimkou dvou vyvážejících výrobců prodej na domácím trhu reprezentativní nebyl.
(61)
U vyvážejících výrobců s obecnou reprezentativností Komise následně určila ty druhy výrobků prodávané na domácím trhu, které byly shodné nebo srovnatelné s druhy prodávanými na vývoz do Unie.
(62)
U těchto shodných nebo srovnatelných druhů výrobků bylo zkoumáno, zda byl prodej na domácím trhu dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej určitého druhu výrobku na domácím trhu byl uznán za dostatečně reprezentativní, jestliže celkový objem prodeje takového druhu výrobku vyvážejícími výrobci nezávislým odběratelům na domácím trhu během období šetření představoval nejméně 5 % celkového objemu prodeje srovnatelného typu výrobku vyváženého do Unie. U vyvážejících výrobců s obecnou reprezentativností nebyl zjištěn žádný reprezentativní prodej nebo vůbec žádný prodej na domácím trhu, pokud jde o vyvážený druh výrobku.
(63)
Proto byla u všech vyvážejících výrobců běžná hodnota obdobného výrobku předběžně určena v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení tak, že se k vlastním výrobním nákladům společnosti během období šetření přičetly vzniklé prodejní, správní a režijní náklady a přiměřené ziskové rozpětí. Žadatelé tvrdili, že systém rozdílné vývozní daně v Indonésii snižuje cenu palmového oleje, a proto zkresluje náklady výrobců bionafty. Komise nemá v této fázi dostatek informací na to, aby mohla dospět co nejvhodnějším způsobem k rozhodnutí o řešení tohoto tvrzení. Otázka, zda náklady přiměřeně odrážejí náklady spojené s výrobou dotčeného výrobku, bude tedy dále zkoumána v konečné fázi a rovněž během probíhajícího antisubvenčního šetření.
(64)
Z šetření vyplynulo, že indonéský domácí trh s bionaftou je silně regulován státem. Ropná a plynárenská společnost Pertamina, která je plně ve vlastnictví státu, je zdaleka největší společností působící na domácím trhu (více než 90 % domácích nákupů bionafty od výrobců zařazených do vzorku). Pertamina je z pověření státu povinna mísit biopaliva s fosilními palivy, aby je mohla prodávat na svých čerpacích stanicích. Každý měsíc indonéské ministerstvo obchodu úředně stanoví tzv. „cenu HPE (neboli cenu podle vývozní kontroly)“, což je referenční cena použitá k výpočtu měsíční úrovně vývozních cel. Pertamina nakupuje bionaftu na úrovni ceny HPE stanovené indonéskou vládou.
(65)
Za těchto podmínek nemohl být zisk založen na skutečných údajích od společností zařazených do vzorku, protože prodej na domácím trhu se nepovažuje za uskutečněný v běžném obchodním styku. Proto byl zisk použitý při výpočtu běžné hodnoty stanoven podle čl. 2 odst. 6 písm. c) základního nařízení na základě přiměřeného zisku, kterého by mohlo dosáhnout mladé a inovativní výrobní odvětví tohoto typu náročné na kapitál za běžných podmínek hospodářské soutěže na svobodném a otevřeném trhu, tj. 15 % na základě obratu.
2.2. Vývozní cena
(66)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku vyváželi do Unie buď přímo nezávislým odběratelům, nebo prostřednictvím společností ve spojení.
(67)
Byl-li dotčený výrobek vyvážen přímo nezávislým odběratelům v Unii, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení na základě cen skutečně zaplacených nebo splatných za dotčený výrobek.
(68)
Pokud prodej na vývoz do Unie probíhal prostřednictvím obchodních společností ve spojení se sídlem v Unii, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny, za kterou byl dovezený výrobek poprvé znovu prodán nezávislým odběratelům v Unii. V takových případech byly provedeny úpravy o veškeré náklady vzniklé mezi dovozem a novým prodejem a za přiměřený byl považován zisk ve výši 5 % na základě obratu.
(69)
Prémie účtované zákazníkům v jednom členském státě, kteří se po nákupu bionafty snažili využít regulačního rámce pro bionaftu obnášejícího „dvojnásobné započtení“ (7), se nepovažovaly za součást vývozní ceny. Tyto prémie nejsou vázány na dotčený výrobek jako takový, ale spíše na poskytnutí dokumentů dovozcem ve spojení s cílem získat osvědčení od vlády, které umožňuje zákazníkovi dovozce ve spojení splnit nezbytné podmínky pro přimíšení pouze poloviny množství bionafty (jelikož tuto bionaftu lze započítat „dvojnásobně“).
2.3. Srovnání
(70)
Běžná hodnota a vývozní cena vyvážejících výrobců zařazených do vzorku byly srovnány na základě ceny ze závodu.
(71)
Za účelem zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen.
(72)
Na tomto základě byly provedeny úpravy o náklady na dopravu, námořní dopravu a pojištění, náklady na manipulaci, nakládku a vedlejší náklady, náklady na úvěry, vývozní cla, poplatky za dohled, bankovní poplatky a provize ve všech případech, které prokazatelně ovlivňují srovnatelnost cen.
(73)
Pokud se prodej na vývoz do Unie uskutečnil prostřednictvím obchodních společností ve spojení se sídlem mimo Unii, zkoumala Komise, zda by tito obchodníci ve spojení měli být považováni za vývozní oddělení vyvážejícího výrobce nebo za obchodní zástupce pracující za provizi, či nikoli.
(74)
U jedné společnosti nebo skupiny společností bylo zjištěno, že uzavřela smlouvu s jednou obchodní společností ve spojení mimo jiné za účelem obchodu s bionaftou za provizi. V tomto případě se dospělo k závěru, že tento obchodník ve spojení by se měl považovat za obchodního zástupce pracujícího za provizi, a proto byly vývozní ceny upraveny v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, aby se zohlednily přirážky obchodníka.
(75)
V případě jednoho vyvážejícího výrobce byl dotčený výrobek (PME) před prodejem prvnímu nezávislému odběrateli smíšen s RME. Proto byla v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. a) provedena úprava o rozdíly ve fyzických vlastnostech dotčeného výrobku.
2.4. Dumpingové rozpětí
(76)
U vyvážejících výrobců zařazených do vzorku byla vážená průměrná běžná hodnota každého typu obdobného výrobku srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení.
(77)
Vážené průměrné dumpingové rozpětí spolupracujících vyvážejících výrobců nezařazených do vzorku bylo vypočítáno podle ustanovení čl. 9 odst. 6 základního nařízení. Toto rozpětí bylo stanoveno na základě rozpětí stanovených pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku, přičemž nebylo zohledněno rozpětí vyvážejícího výrobce s nulovým dumpingovým rozpětím.
(78)
Pokud jde o všechny ostatní vyvážející výrobce v Indonésii, dumpingové rozpětí bylo stanoveno v souladu s článkem 18 základního nařízení na základě dostupných údajů. Za tímto účelem byla nejprve stanovena úroveň spolupráce srovnáním objemu vývozu do Unie podle údajů od spolupracujících vyvážejících výrobců s odpovídajícími statistickými údaji Eurostatu o dovozu. Vzhledem k tomu, že úroveň spolupráce byla velmi vysoká, a sice 99 % celkového vývozu do Unie během období šetření, bylo zbytkové dumpingové rozpětí platné pro všechny ostatní vyvážející výrobce v Indonésii stanoveno na úrovni, která odpovídá úrovni zjištěné pro spolupracujícího vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku s nejvyšším dumpingovým rozpětím.
(79)
Takto stanovená prozatímní dumpingová rozpětí, vyjádřená jako procento ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením, jsou tato:
Dumpingové rozpětí
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
PT. Ciliandra Perkasa
0,0 %
PT. Musim Mas
2,8 %
PT. Pelita Agung Agrindustri
5,3 %
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia
9,6 %
PT. Wilmar Nabati Indonesia
9,6 %
Ostatní spolupracující společnosti
6,5 %
Všechny ostatní společnosti
9,6 %
D. ÚJMA
1. Definice výrobního odvětví Unie a výroba v Unii
(80)
Obdobný výrobek vyrábí 254 výrobců v Unii. Představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení a dále se na ně bude odkazovat jako na „výrobní odvětví Unie“.
(81)
Tvrdilo se, že značný počet velkých výrobců v Unii je ve spojení s vývozci v Argentině a /nebo že dovážejí bionaftu z Argentiny, a měli by proto být vyloučeni z definice výrobního odvětví Unie.
(82)
Po provedení šetření byly z definice výrobního odvětví Unie vyloučeny tři společnosti, a to z důvodu jejich závislosti na dovozu z dotčených zemí, přičemž dovoz dosáhl 63 %, 85 % a 71 % jejich vlastní výroby během období šetření. Další dvě společnosti byly vyloučeny, jelikož během období šetření bionaftu nevyráběly. V níže uvedených oddílech nebyly použity žádné údaje od těchto společností. Byl učiněn předběžný závěr, že neexistují žádné důvody pro vyloučení jakýchkoli dalších výrobců v Unii z definice výrobního odvětví Unie.
(83)
Pro stanovení celkové výroby v Unii během období šetření byly použity všechny dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, včetně informací obsažených v podnětu a údajů shromážděných od výrobců v Unii před zahájením šetření a po jeho zahájení. Na základě těchto informací bylo zjištěno, že celková výroba v Unii činila během období šetření asi 9 052 871 tun. Jak bylo uvedeno výše, osm výrobců v Unii bylo zařazeno do vzorku a představovali 27 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
2. Spotřeba v Unii
Tabulka č. 1
Spotřeba v Unii
2009
2010
2011
OŠ
Tuny
11 165 831
11 538 511
11 159 706
11 728 400
Index 2009 = 100
100
103
100
105
Zdroj:
Eurostat, údaje od výrobního odvětví Unie.
(84)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemu celkové výroby v Unii všech výrobců v Unii na trhu Unie, s odečtením jejich vývozu a přičtením dovozu z Argentiny a Indonésie a dovozu z jiných třetích zemí.
(85)
Objem dovozu z Argentiny a Indonésie byl získán z údajů Eurostatu vztahujících se k jednotlivým kódům KN, pod něž byl výrobek zařazen.
(86)
Na základě výše uvedených skutečností se spotřeba bionafty v Unii zvýšila mezi rokem 2009 a koncem období šetření o 5 %.
3. Souhrnné posouzení účinků dovozu z dotčených zemí
(87)
Jak je stanoveno v čl. 3 odst. 4 základního nařízení, účinek dovozu ze dvou zemí může být posuzován souhrnně pouze tehdy, pokud jsou splněny dvě podmínky.
(88)
První podmínkou je, že dumpingové rozpětí ve vztahu k dovozu z obou zemí není nepatrné a objem dovozu není zanedbatelný. Dumpingové rozpětí stanovené ve vztahu k dovozu z Argentiny a Indonésie bylo nad minimální hranicí definovanou v čl. 9 odst. 3 základního nařízení a objem dovozu z každé dotčené země nebyl zanedbatelný ve smyslu čl. 5 odst. 7 základního nařízení, jelikož jeho podíl na trhu činil v období šetření 10,8 %, resp. 8,5 %.
(89)
Druhou podmínkou je, že existuje hospodářská soutěž mezi dováženými výrobky navzájem a hospodářská soutěž s obdobným výrobkem Unie. Dovoz bionafty z Argentiny a Indonésie mísí s minerální naftou tytéž obchodní společnosti a je prodáván odběratelům v celé Unii v přímé hospodářské soutěži s bionaftou vyráběnou výrobním odvětvím Unie.
(90)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti byl učiněn předběžný závěr, že všechna kritéria stanovená v čl. 3 odst. 4 základního nařízení jsou splněna a že dovoz z Argentiny a Indonésie by měl být pro účely analýzy újmy posuzován souhrnně.
4. Objem dovozu z dotčených zemí a jeho podíl na trhu
Tabulka č. 2
2009
2010
2011
OŠ
Dovoz z Argentiny
Tuny
853 589
1 179 285
1 422 142
1 263 230
Index 2009 = 100
100
138
167
148
Podíl na trhu
7,6 %
10,2 %
12,7 %
10,8 %
Index 2009 = 100
100
135
167
141
Dovoz z Indonésie
Tuny
157 915
495 169
1 087 518
995 663
Index 2009 = 100
100
314
689
631
Podíl na trhu
1,4 %
4,3 %
9,7 %
8,5 %
Index 2009 = 100
100
303
689
600
Celkový podíl na trhu
9,1 %
14,5 %
22,5 %
19,3 %
Index 2009 = 100
100
160
248
213
Zdroj:
Eurostat.
(91)
Objem dovozu z Argentiny a Indonésie se od roku 2009 do období šetření značně zvýšil a dovoz z Indonésie vzrůstá rychleji než dovoz z Argentiny. Podíl na trhu se v průběhu téhož období zvýšil z 9,1 % na 19,3 %.
5. Ceny dovozu z dotčených zemí a cenové podbízení
5.1. Vývoj cen
Tabulka č. 3
Dovozní cena (EUR/tunu)
2009
2010
2011
OŠ
Argentina
629
730
964
967
Index 2009 = 100
100
116
153
154
Indonésie
597
725
864
863
Index 2009 = 100
100
121
145
145
Celkem
624
728
920
921
Index 2009 = 100
100
117
147
148
Zdroj:
Eurostat.
(92)
I když se dovozní ceny během posuzovaného období zvýšily, zejména mezi roky 2010 a 2011, ceny bionafty z Argentiny i Indonésie zůstaly v průběhu posuzovaného období nižší než ceny výrobního odvětví Unie.
5.2. Cenové podbízení
(93)
S cílem určit cenové podbízení během období šetření byly vážené průměrné prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upraveny na úroveň cen ze závodu, srovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami dovozu argentinských a indonéských dovozců zařazených do vzorku pro prvního nezávislého odběratele na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o celní poplatky a náklady po dovozu.
(94)
Srovnání mezi SME z Argentiny a PME z Indonésie s výrobkem vyráběným a prodávaným na trhu Unie vycházelo z filtrovatelnosti při nízkých teplotách (CFPP), což je teplota, při níž se bionafta mění zpět na tuk a již nemůže být použita jako palivo.
(95)
CFPP veškerého prodeje z Argentiny do EU byla 0 °C. Tento prodej byl tedy srovnán s prodejem výrobců bionafty s CFPP s hodnotou 0 v Unii.
(96)
CFPP veškerého prodeje z Indonésie do EU byla 13 °C. Vzhledem k velmi nízkému objemu prodeje výrobců v Unii, pokud jde o tuto CFPP (protože PME z Indonésie je před prodejem prvnímu nezávislému odběrateli téměř vždy smíšen s jinou bionaftou z jiných zdrojů), nepovažovalo se přímé srovnání za přiměřené. Vývozní cena PME z Indonésie u CFPP s hodnotou 13 byla proto upravena směrem nahoru na cenu CFPP s hodnotou 0 pomocí rozdílu v ceně na trhu Unie mezi prodejem PME s CFPP s hodnotou 13 vyráběného výrobním odvětvím Unie a průměrnou cenou bionafty s CFPP s hodnotou 0.
(97)
Rozdíl mezi cenami z Argentiny a Indonésie a cenami Unie, vyjádřený jako procentní podíl vážené průměrné ceny výrobního odvětví Unie ze závodu, tj. rozpětí cenového podbízení, byl na základě výše popsané metodiky v rozpětí od 2,5 % do 9,1 %.
6. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(98)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnovalo posouzení účinků dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie zhodnocení všech ekonomických ukazatelů stanovených pro výrobní odvětví Unie během analyzovaného období.
(99)
Jak bylo uvedeno výše, ověřené údaje od vzorku výrobců v Unii byly použity za účelem posouzení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(100)
Pro účely analýzy újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Komise analyzovala makroekonomické ukazatele za posuzované období na základě údajů poskytnutých výrobním odvětvím Unie, které se vztahovaly na všechny výrobce v Unii. Mikroekonomické ukazatele analyzovala Komise na základě ověřených údajů shromážděných od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(101)
Na základě informací, které se týkají všech výrobců bionafty v Unii, byly posouzeny tyto makroekonomické ukazatele: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, rozsah dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu.
(102)
Na základě informací, které se týkají výrobců bionafty v Unii zařazených do vzorku, byly posouzeny tyto mikroekonomické ukazatele: průměrné jednotkové ceny, jednotkové výrobní náklady, mzdové náklady, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál.
7. Makroekonomické ukazatele
7.1. Výrobní kapacita, výroba a využití kapacity
Tabulka č. 4
2009
2010
2011
OŠ
Výrobní kapacita (v tunách)
20 359 000
21 304 000
21 517 000
22 227 500
Index 2009 = 100
100
105
106
109
Objem výroby (v tunách)
8 745 693
9 367 183
8 536 884
9 052 871
Index 2009 = 100
100
107
98
104
Využití kapacity
43 %
44 %
40 %
41 %
Index 2009 = 100
100
102
92
95
Zdroj:
údaje poskytnuté výrobním odvětvím Unie.
(103)
Výroba výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období zvyšovala v souladu se spotřebou. Kapacita zůstala poměrně stabilní, zejména mezi rokem 2010 a obdobím šetření, a proto bylo využití kapacity v průběhu tohoto období nízké. Výrobní odvětví Unie nebylo schopné používat dříve instalované kapacity nebo v jakémkoli rozsahu během daného období využít zvýšení kapacity, ke kterému došlo v důsledku očekávaného účinku uložení opatření proti USA nebo očekávaných systémů kvót a zvýšených požadavků některých členských států.
7.2. Objem prodeje a podíl na trhu
Tabulka č. 5
2009
2010
2011
OŠ
Objem prodeje (v tunách)
9 454 786
9 607 731
8 488 073
9 294 137
Index 2009 = 100
100
102
90
98
Podíl na trhu
84,7 %
83,3 %
76,1 %
79,2 %
Index 2009 = 100
100
98
90
94
Zdroj:
údaje poskytnuté výrobním odvětvím Unie.
(104)
Objem prodeje společnostem v Unii, které nejsou ve spojení, zůstal v posuzovaném období spíše stabilní. Vzhledem k tomu, že spotřeba během tohoto období mírně vzrostla, stabilní objem prodeje vedl ke snížení podílu na trhu (pokles o 5,5 procentních bodů) a tento podíl převzal dovoz z dotčených zemí.
7.3. Růst
(105)
Růst výrobního odvětví Unie se odráží v objemových ukazatelích, jako je výroba a prodej, ale zejména podíl na trhu. I přes vzrůst spotřeby během analyzovaného období nerostl podíl výrobců v Unii na trhu v souladu se spotřebou. Podíl výrobního odvětví Unie na trhu se v tomto období snižoval, jelikož objem dovozu vzrůstal. Během téhož období se dovozu z Indonésie a Argentiny podařilo získat více než 10 procentních bodů podílu na trhu. Skutečnost, že výrobní odvětví Unie nemohlo mít plný prospěch z růstu trhu, měla celkový negativní dopad na jeho hospodářskou situaci.
7.4. Zaměstnanost a produktivita
Tabulka č. 6
2009
2010
2011
OŠ
Zaměstnanost - ekvivalent plného úvazku (FTE)
1 858
2 055
2 061
2 079
Index 2009 = 100
100
111
111
112
Produktivita (tuny/FTE)
4 707
4 558
4 142
4 354
Index 2009 = 100
100
97
88
93
Zdroj:
údaje poskytnuté výrobním odvětvím Unie.
(106)
Vzhledem k tomu, že odvětví bionafty je odvětvím se značnými nároky na kapitál a nevyžaduje velký počet pracovníků ve výrobním procesu, a vzhledem k výši subdodávek v oblasti skutečné výroby bionafty není počet osob zaměstnaných ve výrobě velký. Jelikož se objem výroby během daného období mírně zvýšil, vzrostla i zaměstnanost.
(107)
Jelikož zaměstnanost vzrostla, avšak rychleji než výroba, produktivita se mezi rokem 2009 a koncem období šetření snížila o 7 procentních bodů.
7.5. Rozsah skutečného dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(108)
Výrobnímu odvětví Unie byla působena újma v důsledku dumpingového dovozu ze Spojených států amerických do roku 2009, kdy začíná období šetření pro účely tohoto řízení. Platná cla na dovoz ze Spojených států amerických byla uzpůsobena tak, aby byly zajištěny rovné podmínky, za nichž by výrobní odvětví Unie mohlo soutěžit s tímto dovozem a vyrovnat se se způsobenou újmou.
(109)
K tomu však zjevně nedošlo. Výrobní odvětví Unie je nyní méně ziskové než v roce 2009 a ztratilo svůj podíl na trhu, dokonce i ve srovnání s rokem 2009, ve prospěch dovozu z Argentiny a Indonésie, který představuje cenové podbízení vůči cenám Unie. Využití kapacity je nižší, dokonce i přes nárůst spotřeby v Unii. K překonání účinků dřívějšího dumpingu jednoznačně nedošlo.
(110)
Dumpingová rozpětí pro vyvážející výrobce v Argentině a Indonésii jsou uvedena výše v oddíle o dumpingu. U jednoho vyvážejícího výrobce v Indonésii, který představoval jen malý podíl dovozu z Indonésie, nebyl dumping zjištěn. Avšak u ostatních vyvážejících výrobců v Indonésii a u všech vyvážejících výrobců v Argentině bylo zjištěno, že se dopouštějí dumpingu bionafty na trhu Unie. Navíc vzhledem k objemu a cenám dumpingového dovozu z těchto dvou dotčených zemí nelze dopad skutečného dumpingového rozpětí považovat za zanedbatelný.
8. Mikroekonomické ukazatele
8.1. Průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady a náklady na mzdy
Tabulka č. 7
2009
2010
2011
OŠ
Jednotková cena v EUR za tunu
797
845
1 096
1 097
Index 2009 = 100
100
106
137
138
Jednotkové náklady v EUR za tunu
760
839
1 089
1 116
Index 2009 = 100
100
110
143
147
Náklady na mzdy EUR/FTE
57 391
63 490
62 141
61 004
Index 2009 = 100
100
111
108
106
Zdroj:
odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(111)
Ačkoliv v posuzovaném období bylo výrobní odvětví Unie schopné zvýšit svou prodejní cenu, v důsledku špatné sklizně řepky v roce 2011 vzrostly výrobní náklady v takové míře, že je nebylo možné vyrovnat zvýšením prodejní ceny. Pro výrobní odvětví Unie bylo neekonomické dovážet alternativní suroviny z Argentiny a Indonésie v důsledku daňových režimů zavedených v těchto zemích, a proto bylo nuceno dovážet hotovou bionaftu, aby omezilo své náklady, a tím snížilo celkové ztráty.
(112)
Zároveň vzrostly u společností zařazených do vzorku během posuzovaného období náklady na mzdy, což znovu donutilo společnosti hledat způsob, jak snížit celkové náklady.
8.2. Zásoby
Tabulka č. 8
2009
2010
2011
OŠ
Zásoby (v tunách)
74 473
87 283
90 249
103 058
Index 2009 = 100
100
117
121
138
Zdroj:
odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(113)
Během analyzovaného období se zásoby bionafty zvýšily přibližně o 40 %. Toto zvyšování stavu zásob probíhalo během celého analyzovaného období. Jelikož však bionafta nemůže být skladována déle než šest měsíců (průměrná doba skladování je pouze asi tři měsíce), údaje týkající se zásob mají pro posouzení hospodářské situace výrobního odvětví Unie jen omezenou hodnotu.
8.3. Ziskovost, investice, návratnost investic, peněžní tok a schopnost opatřit si kapitál
Tabulka č. 9
2009
2010
2011
OŠ
Ziskovost
3,5 %
-0,3 %
-0,2 %
-2,5 %
Investice (v tis. EUR)
188 491
156 927
149 113
141 578
Index 2009 = 100
100
83
79
75
Návratnost investic
19 %
-2 %
-2 %
-24 %
Peněžní tok (v tis. EUR)
244 001
-48 649
21 241
23 984
Index 2009 = 100
100
-20
9
10
Zdroj:
odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(114)
Ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku byla stanovena pomocí vyjádření čistého zisku z prodeje obdobného výrobku na trhu Unie před zdaněním jako procento obratu z tohoto prodeje. Během analyzovaného období se ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku významně snížila, a sice z 3,5 % na - 2,5 %.
(115)
Míra investic do výroby bionafty uskutečněných výrobci v Unii zařazenými do vzorku v daném období poklesla a prokazuje, že výrobci zařazení do vzorku byli sice stále ještě schopni investovat do výroby bionafty, ale výše prostředků dostupných pro tyto investice se snížila, podobně jako podíl výrobců v Unii na trhu.
(116)
Návratnost investic výrobců v Unii zařazených do vzorku, která vyjadřuje jejich hospodářský výsledek před zdaněním jako procento průměrné počáteční a konečné čisté účetní hodnoty prostředků použitých při výrobě bionafty, odpovídala negativnímu vývoji ziskovosti. Zhoršení návratnosti investic je jasnou známkou zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie během sledovaného období.
(117)
Peněžní tok, což je schopnost výrobního odvětví samofinancovat své činnosti, vykázal během analyzovaného období výrazný pokles, což svědčí o tom, že společnosti zařazené do vzorku měly potíže konkurovat dumpingovému dovozu z Argentiny a Indonésie.
9. Závěr ohledně újmy
(118)
Z analýzy ověřených údajů jasně vyplývá, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení. Při rostoucí spotřebě ztratilo svůj podíl na trhu a ziskovost, zatímco dovoz podíl na trhu získal a představoval cenové podbízení vůči cenám výrobců v Unii.
(119)
Ostatní ukazatele rovněž vykazují klesající nebo stabilní trend, a to i po uložení opatření vůči USA a rozšíření cla na dovoz z Kanady, kterým se opatření obcházela.
(120)
Výrobci v Unii byli sice schopni přenést většinu zvýšených výrobních nákladů od roku 2010 do roku 2011 (+33 procentních bodů), ale pouze snížením ziskovosti až na hranici rentability. Nemohli však přenést další zvýšení nákladů od roku 2011 do období šetření v důsledku zvýšení cen surovin, což představuje téměř 80 % úplných nákladů na výrobu bionafty. Toto zvýšení nákladů nemohlo být zcela přeneseno na odběratele na trhu Unie, což vedlo ke ztrátám v období šetření.
E. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
1. Úvod
(121)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení bylo zkoumáno, zda dumpingový dovoz pocházející z dotčených zemí způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, že ji lze označit za podstatnou.
(122)
Byly zkoumány i jiné známé činitele než dumpingový dovoz, které mohly ve stejné době způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie, aby se zajistilo, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude přičítána dumpingovému dovozu.
2. Účinek dumpingového dovozu
(123)
Bylo zjištěno, že během období šetření jen malá část dovozu (mezi 2 % a 6 %) z Indonésie do EU nebyla dumpingová. U zbývajícího množství dovozu z Indonésie a veškerého dovozu z Argentiny byl zjištěn dumping. Odstranění uvedeného malého množství nedumpingového dovozu z celkového deklarovaného dovozu z Indonésie nemá vliv na trend dovozu podrobně popsaný výše.
(124)
Z šetření vyplynulo, že levný dumpingový dovoz z dotčených zemí během posuzovaného období značně vzrostl, pokud jde o objem (více než dvojnásobně). To vedlo k podstatnému zvýšení jeho podílu na trhu o 10 procentních bodů, z 9,1 % v roce 2009 na 18,8 % na konci období šetření.
(125)
Zároveň přišlo výrobní odvětví Unie během posuzovaného období, i přes zvýšení spotřeby, o 5,5 procentních bodů svého podílu na trhu.
(126)
Průměrné ceny u dumpingového dovozu se mezi rokem 2009 a obdobím šetření zvýšily o 48 %, ale přesto byly podstatně nižší než ceny výrobního odvětví Unie v tomtéž období. Dumpingový dovoz představoval cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie, přičemž průměrné rozpětí cenového pobízení činilo během období šetření 4 % pro Indonésii a 8 % pro Argentinu.
(127)
Tlak způsobený nárůstem levného dumpingového dovozu na trhu Unie neumožnil výrobnímu odvětví Unie stanovit prodejní ceny odpovídající podmínkám na trhu a zvýšení nákladů. Společnosti zařazené do vzorku byly schopny přenést na své odběratele pouze 38% zvýšení cen, ale jejich celkové náklady se v témže období zvýšily o 47 %.
(128)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že levný dumpingový dovoz z dotčených zemí, který během období šetření představoval cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie a jehož objem rovněž značně vzrostl, měl rozhodující vliv na podstatnou újmu, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
3. Účinek jiných činitelů
3.1. Dovoz z jiných třetích zemí
Tabulka č. 10
Jiné třetí země
2009
2010
2011
OŠ
Dovoz celkem (v tunách)
699 541
256 327
161 973
175 370
Index 2009 = 100
100
37
23
25
Podíl na trhu
6,3 %
2,2 %
1,5 %
1,5 %
Index 2009 = 100
100
35
23
24
Zdroj:
Eurostat.
(129)
Dovoz ze třetích zemí, zejména z USA, Norska a Jižní Korey, se od roku 2009 do konce období šetření podstatně snížil. Tento pokles byl způsoben uložením opatření na dovoz z USA v roce 2009 a v návaznosti na šetření obcházení opatření proti dovozu zasílanému z Kanady v roce 2010. Vzhledem k poklesu podílu dovozů z jiných třetích zemí na trhu v době, kdy došlo ke zhoršení finanční situace výrobního odvětví Unie, mohl mít dovoz z jiných třetích zemí pouze zanedbatelný podíl na újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Nelze tedy dospět k závěru, že narušuje příčinnou souvislost mezi újmou a účinkem dumpingového dovozu.
3.2. Nedumpingový dovoz z dotčených zemí
(130)
Byl zjištěn nedumpingový dovoz z dotčených zemí, ale pouze v druhé polovině roku 2011. Vzhledem ke krátké době, ve které se tento dovoz uskutečňoval, a k jeho omezenému množství mohl mít jen zanedbatelný podíl na újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie a není schopen narušit příčinnou souvislost mezi újmou a účinkem dumpingového dovozu.
3.3. Jiní výrobci v Unii
(131)
S ohledem na malý objem výroby výrobců v Unii vyloučených z definice výrobního odvětví Unie a s ohledem na malý objem jejich dovozu celkově nebyli tito výrobci považováni za příčinu újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
3.4. Dovoz výrobního odvětví Unie
(132)
CARBIO, sdružení argentinských výrobců bionafty, tvrdilo, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla způsobena dovozem z Argentiny a Indonésie ze strany výrobců v Unii. Označilo tento dovoz za újmu, kterou si výrobci v Unii způsobili sami, a prohlásili, že by neměl být brán v úvahu jako příčina újmy způsobené chováním argentinských výrobců.
(133)
Z údajů, které poskytlo výrobní odvětví Unie, jasně vyplývá, že během posuzovaného období dováželi množství bionafty z Argentiny a Indonésie až do výše 60 % veškerého dovozu uskutečněného v období šetření z těchto zemí. Uvedlo však, že tento dovoz prováděli v sebeobraně. Krátkodobý prospěch z dumpingových cen tohoto dovozu napomohl výrobcům v Unii v tom, aby mohli ve střednědobém horizontu pokračovat ve své obchodní činnosti.
(134)
Dovoz bionafty za dumpingové ceny uskutečňovaný výrobním odvětvím Unie značně vzrostl v roce 2011 a v období šetření, kdy se nejvíce projevil vliv rozdílné vývozní daně z bionafty a z jejích surovin, jelikož právě v té době se dovoz surovin (sójového a palmového oleje) stal nerentabilním ve srovnání s dovozem hotového výrobku. Systém rozdílných vývozních daní v obou zemích ukládá vyšší daň z vývozu surovin, než je daň z hotového výrobku. Otázka, zda lze tuto rozdílnou vývozní daň považovat za subvenci ve smyslu článku 2 základního antisubvenčního nařízení, bude zkoumána během probíhajícího antisubvenčního šetření.
(135)
Například v některých měsících období šetření byla dovozní cena sójového oleje z Argentiny vyšší než dovozní cena SME, čímž se nákup sójového oleje stal ekonomicky nevýhodný. Za této situace byl nákup SME jedinou ekonomicky ospravedlnitelnou možností.
(136)
V každém případě, kdyby tento objem bionafty nedovezlo výrobní odvětví Unie, dovezly by jej obchodní společnosti v Unii, jejich cena by byla nižší než cena výrobního odvětví Unie a prodávaly by tuto bionaftu na trhu Unie, jelikož ji již z těchto zemí dovážejí za účelem prodeje naftovým rafineriím, které konkurují výrobnímu odvětví Unie. Příčinná souvislost není tímto dovozem narušena, a tento argument se tedy předběžně zamítá.
3.5. Kapacita výrobního odvětví Unie
(137)
Sdružení CARBIO dále tvrdí, že k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie došlo v důsledku nadbytečné kapacity způsobené nadměrným rozšířením. Jelikož využití kapacity v roce 2008 činilo 50 %, tvrdí, že výrobní odvětví se dále rozšiřovalo bez odpovídajícího nárůstu poptávky.
(138)
Skutečností je, že během posuzovaného období zůstalo využití kapacity v celé Unii na nízké úrovni, přičemž nejnižší úroveň během období šetření činila 40 %. Některé společnosti proto nevyužívaly kapacitu, kterou instalovaly.
(139)
Využití kapacity však bylo nízké již na počátku posuzovaného období a zůstalo nízké po celé toto období a bylo stabilní i u společností zařazených do vzorku.
(140)
Společnosti zařazené do vzorku byly na začátku posuzovaného období ziskové a na jeho konci ztrátové, se stabilním využitím kapacity. Je oprávněné z toho vyvozovat, že celé výrobní odvětví se také stalo méně ziskovým, zatímco jeho využití kapacity zůstalo stabilní. Toto tedy nelze považovat za hlavní příčinu újmy, jelikož se zdá, že zde neexistuje žádná příčinná souvislost. Tento argument se tedy předběžně zamítá.
3.6. Nedostatečný přístup k surovinám a vertikální integrace
(141)
CARBIO rovněž tvrdí, že výrobnímu odvětví Unie je působena újma z důvodu špatné efektivity, zejména proto, že není vertikálně integrováno a nenachází se v blízkosti zdrojů surovin.
(142)
Uvedené argumenty se předběžně zamítají. Některé společnosti zařazené do vzorku se nacházejí v přístavech, kde mají snadný přístup k surovinám, které přivážejí lodě, a ostatní společnosti zařazené do vzorku umístily své závody na výrobu bionafty na stejném místě jako své závody vyrábějící rostlinný olej. Mnoho výrobců bionafty v jižní Evropě sídlí záměrně v přístavech, aby měli přístup k surovinám dováženým z Argentiny a Indonésie, nebo na týchž místech jako jejich odběratelé (rafinérie fosilní ropy). Vzhledem k tomu, že účinek rozdílné vývozní daně způsobil, že suroviny byly dražší než hotový výrobek, bylo výrobní odvětví Unie zjevně poškozeno tím, že nebylo ekonomicky možné vyrábět PME a SME v EU.
3.7. Jiné regulační činitele
(143)
CARBIO rovněž odkázalo na některé regulační činitele, které údajně způsobily újmu výrobnímu odvětví Unie, z nichž některé jsou návrhy a do dnešního dne nebyly uvedeny v platnost. Klade však důraz na systém „dvojnásobného započtení“, který je popsán níže.
(144)
Směrnice o obnovitelných zdrojích energie ukládá členským státům vyžadovat, aby byl s minerální naftou před jejím prodejem uživatelům smíšen určitý podíl bionafty. Některé členské státy využily ustanovení v uvedené směrnici, které umožňuje tento podíl snížit o polovinu, pokud použitá bionafta byla vyrobena z odpadních olejů nebo použitých živočišných tuků. Například, pokud dotčený členský stát vyžaduje, aby bylo smícháno 7 % bionafty s 93 % minerální nafty, oněch 7 % se snižuje na 3,5 %, pokud se jedná o bionaftu vyrobenou z odpadních olejů.
(145)
CARBIO tvrdí, že pravidla dvojnásobného započtení způsobila v období šetření pokles prodeje tzv. bionafty „první generace“ o 1 milion tun a že to je příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie. Toto tvrzení se zamítá, jelikož vzorek výrobců v Unii obsahuje některé společnosti, které vyrábějí bionaftu s dvojnásobným započtením a jejich finanční situace není výrazně odlišná od finanční situace společností zařazených do vzorku, které vyrábějí bionaftu z panenských rostlinných olejů. U těchto společností se během ověřování jejich údajů ukázalo, že cena jejich bionafty byla ovlivněna nízkou cenou dumpingového dovozu z Argentiny a Indonésie, jelikož jsou v nepřímé soutěži s PME a SME z dotčených zemí.
(146)
Byl rovněž vznesen argument, že výrobnímu odvětví Unie je působena újma tím, že neinvestuje více do biopaliv druhé generace, jako je využívání odpadních olejů. Tento argument byl předběžně zamítnut, protože v Unii není k dispozici tolik odpadních olejů, aby se výrazně zvýšil objem zpracování ve srovnání se současnou situací.
3.8. Omezení v členských státech
(147)
CARBIO rovněž tvrdilo, že újma, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, nemohla být způsobena dovozem z dotčených zemí z důvodu systémů kvót a daňových režimů v různých členských státech, které omezují přístup na tyto trhy. Rovněž tvrdí, že některé trhy v EU jsou kvůli klimatickým podmínkám pro SME a PME uzavřeny.
(148)
Pravdou je, že filtrovatelnost při nízkých teplotách (CFPP) u PME (při teplotě + 13 °C) znamená, že PME nelze používat v celé Unii, aniž by bylo smícháno s jinými bionaftami za účelem snížení CFPP. CFPP u SME při 0 °C však umožňuje jeho širší použití, zejména během letních měsíců.
(149)
Argument, že právě regulační systém v některých členských státech působí újmu výrobnímu odvětví Unie, byl důkladně posuzován během celého šetření.
(150)
V některých členských státech jsou zavedeny systémy kvót, které přidělují společnostem v daném členském státě nebo v jiných členských státech v rámci celé Unie určité výrobní kvóty. Avšak většina zemí poskytovala výhody pomocí daňového systému a tyto výhody se postupně omezují nebo ruší.
(151)
Například Francie má také zvýhodnění v podobě osvobození od daně ve výši 90 EUR za tunu bionafty vyrobené na základě kvót. Avšak vzhledem k nízkým cenám dumpingového dovozu je často levnější bionaftu dovážet než ji nakupovat od výrobního odvětví Unie, a to i včetně daňového zvýhodnění. Důkazem je skutečnost, že argentinský dovoz je na francouzském trhu zcela zjevně přítomen.
(152)
V některých členských státech dovoz z Argentiny a Indonésie přítomen není, a to buď v důsledku klimatických podmínek, nebo kvůli systémům kvót. Nicméně ve větší části Unie dovoz z Argentiny a Indonésie na trhu přítomen je, a to buď kvůli neexistenci systému kvót, nebo kvůli tomu, že cena je nižší než jakékoli daňové zvýhodnění, které členský stát může poskytnout.
(153)
Vzhledem k tomu, že PME a SME po smíchání s RME vyrobeným v Unii nebo jinou bionaftou mohou být prodávány v celé Unii a že dovoz se vyskytuje ve velkém množství a za dumpingové ceny i v členských státech, kde existují systémy daňového zvýhodnění, se toto tvrzení předběžně zamítá, jelikož stávající systémy kvót a daňové režimy nejsou schopné narušit příčinnou souvislost mezi újmou a účinkem dumpingového dovozu.
4. Závěr týkající se příčinné souvislosti
(154)
Výše uvedená analýza prokázala, že došlo k výraznému nárůstu objemu a podílu levného dumpingového dovozu pocházejícího z dotčených zemí na trhu. Zároveň bylo zjištěno, že ceny u tohoto dovozu představovaly během období šetření cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie.
(155)
Z údajů vyplývá, že jak narůstá objem levného dovozu z dotčených zemí, významně se zhoršuje hospodářská situace výrobního odvětví Unie.
(156)
Výše uvedená analýza náležitě odlišila a oddělila účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie od účinků dumpingového dovozu působících újmu. Na základě této analýzy byl předběžně vyvozen závěr, že dumpingový dovoz z dotčených zemí způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
(157)
V souladu s čl. 3 odst. 7 základního nařízení byly posouzeny jiné známé činitele než dumpingový dovoz a nebyly zjištěny žádné důkazy o tom, že by narušily příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
F. ZÁJEM UNIE
(158)
V souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory závěru o dumpingu působícím újmu neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijmout opatření. Zjištění zájmu Unie bylo založeno na posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců, dodavatelů surovin a uživatelů.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(159)
Jak bylo uvedeno výše, výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu, která byla způsobena dumpingovým dovozem pocházejícím z dotčených zemí. Neuložení opatření by s největší pravděpodobností vedlo k pokračování negativního vývoje finanční situace výrobního odvětví Unie. Situace výrobního odvětví Unie byla zvláště ovlivněna poklesem ziskovosti z +3 % v roce 2009 na -2,5 % na konci období šetření. Jakýkoli další pokles výkonnosti by nakonec vedl k omezení výroby a dalšímu rušení výrobních podniků, což by ohrozilo zaměstnanost a investice v Unii.
(160)
Uložení opatření by obnovilo spravedlivou hospodářskou soutěž na trhu. Klesající trend ziskovosti výrobního odvětví Unie je výsledkem obtížné soutěže s levným dumpingovým dovozem pocházejícím z dotčených zemí a rovněž výsledkem skutečnosti, že kvůli režimu vývozních daní v obou zemích se snižuje cena dovozu SME a PME na trhu Unie a současně se zvyšuje cena surovin. Uložení antidumpingových opatření by tedy výrobnímu odvětví Unie umožnilo zvýšit ziskovost na úrovně považované za nezbytné pro toto odvětví náročné na kapitál.
(161)
Opatření by měla výrobnímu odvětví Unie poskytnout příležitost překonat účinky dumpingu působícího újmu, který byl zjištěn v rámci tohoto šetření.
2. Zájem dovozců/obchodníků v Unii, kteří nejsou ve spojení
(162)
Dovozci/obchodníci v Unii, kteří nejsou ve spojení, byli vyzváni, aby se Komisi přihlásili. Avšak žádný dovozce při šetření spolupracoval.
(163)
Jelikož nebyly k dispozici žádné údaje od dovozců nebo obchodníků, kteří nejsou ve spojení, neexistovaly žádné důkazy o tom, že by uložení opatření bylo prokazatelně v rozporu se zájmy těchto stran.
3. Zájem uživatelů a odběratelů
(164)
Všem známým společnostem uživatelů působícím v oblasti výroby a distribuce minerální nafty a uskutečňujícím rovněž povinné míšení minerální nafty s bionaftou byly při zahájení řízení zaslány dotazníky.
(165)
Tři uživatelé bionafty odpověděli na dotazník pro uživatele, ale uvedli, že bionafta představuje jen velmi malou část jejich obchodních činností. Uvedli, že by byli z právního hlediska povinni nakupovat bionaftu, a pokud by se v důsledku cla cena bionafty zvýšila, přenesli by tedy toto zvýšení ceny automaticky na své odběratele, k čemuž došlo již v minulosti.
(166)
Vzhledem k omezenému množství dostupných informací by uložení opatření mělo mít jen velmi omezený dopad na konečné odběratele, jelikož procentní podíl bionafty, který je míšen s minerální naftou, kterou nakupují na čerpacích stanicích, je malý. Nebyly zjištěny žádné důkazy o tom, že by uložení opatření bylo prokazatelně v rozporu se zájmy uživatelů nebo odběratelů.
4. Zájem dodavatelů surovin
(167)
Jedno sdružení dodavatelů surovin, FEDIOL (federace zastupující evropské odvětví rostlinných olejů a proteinové moučky v Evropě), odpovědělo na dotazník zaslaný dodavatelům surovin. Uvedlo, že v důsledku dovozu z dotčených zemí se snížila poptávka po řepkovém oleji v celé Unii, a sice o více než 1 milion tun v letech 2009 až 2011.
(168)
Domnívá se, že uložení opatření bude mít pozitivní účinek na dodavatelské odvětví v EU, jelikož se zvýší využití kapacity. Případný nárůst poptávky po řepkovém oleji by se potom projevil v odvětví krmných směsí - ty se totiž získávají ze zbytků z výroby řepkového oleje - a v odvětví zemědělství v EU, které je producentem řepky.
(169)
Ze získaných důkazů tedy vyplývá, že uložení opatření by bylo v zájmu dodavatelů surovin v Unii.
5. Závěr ohledně zájmu Unie
(170)
Uložení opatření na dovoz bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie by bylo jednoznačně v zájmu výrobního odvětví Unie. Tato opatření by výrobnímu odvětví Unie umožnila dosáhnout růstu a začít se vyrovnávat s újmou způsobenou dumpingovým dovozem. Kdyby však žádná opatření uložena nebyla, hospodářská situace výrobního odvětví Unie by se nadále zhoršovala a další hospodářské subjekty by byly nuceny ukončit svou obchodní činnost. Ačkoli nebylo možné učinit jasný závěr, pokud jde o uživatele a dovozce, uložení opatření by mělo být v zájmu dodavatelů surovin.
(171)
Neexistují žádné přesvědčivé důvody, z nichž by vyplývalo, že uložení prozatímních antidumpingových opatření na dovoz bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie by bylo zjevně v rozporu se zájmem Unie.
G. PROZATÍMNÍ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(172)
Vzhledem k dosaženým závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie by měla být uložena prozatímní antidumpingová opatření, aby se předešlo vzniku další újmy, kterou výrobnímu odvětví Unie způsobuje dumpingový dovoz.
1. Úroveň pro odstranění újmy
(173)
Pro účely stanovení úrovně těchto opatření bylo přihlédnuto k zjištěným dumpingovým rozpětím a k výši cla potřebného pro odstranění újmy působené výrobcům v Unii, aniž by byla překročena.
(174)
Při výpočtu výše cla potřebného pro odstranění účinků dumpingu působícího újmu se mělo za to, že případná opatření by měla umožnit výrobnímu odvětví Unie pokrýt své výrobní náklady a vytvořit zisk před zdaněním, kterého lze přiměřeně dosáhnout za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. za situace, kdy nedochází k dumpingovému dovozu.
(175)
Za tímto účelem lze za přiměřenou úroveň považovat ziskové rozpětí ve výši 15 % z obratu, kterého by mohlo výrobní odvětví Unie pravděpodobně dosáhnout, kdyby neexistoval dumping působící újmu, a to na základě zjištění předchozího šetření týkajícího se dovozu ze Spojených států amerických, kdy se toto rozpětí považovalo za přiměřené pro zaručení produktivních investic v tomto odvětví v dlouhodobém horizontu.
(176)
Na tomto základě byla pro výrobní odvětví Unie vypočítána cena obdobného výrobku, která nepůsobí újmu. Cena, která nepůsobí újmu, byla získána úpravou prodejních cen výrobců v Unii zařazených do vzorku o skutečné zisky/ztráty dosažené během období šetření a připočtením uvedeného ziskového rozpětí.
(177)
Nezbytné zvýšení ceny pak bylo určeno na základě srovnání vážené průměrné dovozní ceny vyvážejících výrobců v dotčených zemích zařazených do vzorku, jež byla stanovena pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením, s cenou obdobného výrobku prodávaného výrobci v Unii zařazenými do vzorku na trhu Unie v období šetření, která nepůsobí újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento celkové hodnoty CIF dovozu.
2. Prozatímní opatření
(178)
V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení by měla být uložena prozatímní antidumpingová cla na dovoz bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie podle pravidla nižšího cla, tj. nižší z uvedených dvou vypočtených rozpětí, buď dumpingu, nebo újmy.
(179)
Sazby antidumpingového cla byly stanoveny srovnáním rozpětí pro odstranění újmy a dumpingového rozpětí. V důsledku toho jsou prozatímní sazby antidumpingového cla vyjádřené jako cena CIF s dodáním na hranice Unie před proclením tyto:
Země
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
Prozatímní rozpětí újmy
Sazba prozatímního antidumpingového cla
Argentina
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario
10,6 %
27,8 %
10,6 %
Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
10,6 %
27,8 %
10,6 %
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
7,2 %
30,9 %
7,2 %
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Ostatní spolupracující společnosti
7,9 %
31 %
7,9 %
Všechny ostatní společnosti
10,6 %
31,8 %
10,6 %
Indonésie
PT. Ciliandra Perkasa
0,0 %
0,0 %
PT. Musim Mas
2,8 %
23,3 %
2,8 %
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan
5,3 %
27,1 %
5,3 %
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan
9,6 %
26,4 %
9,6 %
PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
9,6 %
26,4 %
9,6 %
Ostatní spolupracující společnosti
6,5 %
25,3 %
6,5 %
Všechny ostatní společnosti
9,6 %
27,1 %
9,6 %
(180)
Jelikož se však antidumpingové clo použije jak na směsi, které obsahují bionaftu (v poměru k jejich obsahu bionafty podle hmotnosti), tak na čistou bionaftu, bude pro správné uplatňování cla celními orgány členských států přesnější a přiměřenější vyjádřit clo jako pevnou částku v EUR/t netto a použít ji na dovezenou čistou bionaftu nebo na podíl bionafty ve směsi.
(181)
Individuální sazby antidumpingového cla stanovené pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během tohoto šetření. Tyto celní sazby (na rozdíl od celostátního cla použitelného na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto použitelné výlučně na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z dotčených zemí a vyráběného uvedenými společnostmi, tedy konkrétními uvedenými právnickými osobami. Na dovážený dotčený výrobek vyrobený jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení s konkrétně uvedenými společnostmi, se tyto sazby nevztahují a tento výrobek podléhá celní sazbě použitelné na „všechny ostatní společnosti“.
(182)
Veškeré žádosti o uplatňování těchto sazeb antidumpingového cla pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) by měly být neprodleně zaslány Komisi (8) se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činnosti společnosti, které se týkají výroby, domácího prodeje a prodeje na vývoz a které souvisejí např. s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(183)
Komise zavedla celní evidenci dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z dotčených zemí podle nařízení Komise (EU) č. 79/2013 ze dne 28. ledna 2013. Tato evidence byla zavedena s ohledem na možné uplatnění antidumpingových opatření se zpětnou působností podle čl. 10 odst. 4 základního nařízení. V této fázi řízení nelze učinit žádné rozhodnutí o možném uplatnění antidumpingových opatření se zpětnou působností.
H. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(184)
V zájmu řádné správy mohou zúčastněné strany, jež se samy přihlásily ve lhůtě uvedené v oznámení o zahájení řízení, písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení ve lhůtě jednoho měsíce od vyhlášení tohoto nařízení. Zjištění týkající se uložení cel, k nimž se dospělo pro účely tohoto nařízení, jsou prozatímní a pro účely jakýchkoli konečných opatření mohou být znovu přehodnocena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní antidumpingové clo na dovoz monoalkylesterů mastných kyselin a/nebo parafínovaného plynového oleje ze syntézy a/nebo hydrotermální úpravy, nefosilního původu, buď v čisté formě nebo obsažených ve směsi, v současnosti kódů KN ex 1516 20 98 (kódy TARIC 1516209821, 1516209829 a 1516209830), ex 1518 00 91 (kódy TARIC 1518009121, 1518009129 a 1518009130), ex 1518 00 95 (kód TARIC 1518009510), ex 1518 00 99 (kódy TARIC 1518009921, 1518009929 a 1518009930), ex 2710 19 43 (kódy TARIC 2710194321, 2710194329 a 2710194330), ex 2710 19 46 (kódy TARIC 2710194621, 2710194629 a 2710194630), ex 2710 19 47 (kódy TARIC 2710194721, 2710194729 a 2710194730), 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97 (kódy TARIC 3824909701, 3824909703 a 3824909704), 3826 00 10 a ex 3826 00 90 (kódy TARIC 3826009011, 3826009019 a 3826009030), pocházející z Argentiny a Indonésie.
2. Sazby prozatímního antidumpingového cla použitelné na výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi činí:
Země
Společnost
Sazba prozatímního cla
(EUR/t netto)
Doplňkový kód TARIC
Argentina
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario; Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
104,92
B782
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
69,16
B783
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires; Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca; Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
65,24
B784
Ostatní spolupracující společnosti:
Cargill S.A.C.I., Buenos Aires; Unitec Bio S.A., Buenos Aires; Viluco S.A., Tucuman
75,97
B785
Všechny ostatní společnosti
104,92
B999
Indonésie
PT Ciliandra Perkasa, Jakarta
0
B786
PT Musim Mas, Medan
24,99
B787
PT Pelita Agung Agrindustri, Medan
45,65
B788
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan; PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
83,84
B789
Ostatní spolupracující společnosti:
PT Cermerlang Energi Perkasa, Jakarta
57,14
B790
Všechny ostatní společnosti
83,84
B999
3. Antidumpingové clo pro směsi se použije úměrně celkovému hmotnostnímu obsahu monoalkylesterů mastných kyselin a parafínovaného plynového oleje ze syntézy a/nebo hydrotermální úpravy nefosilního původu (tj. obsahu bionafty) ve směsi.
4. V případech, kdy došlo k poškození zboží před vstupem do volného oběhu, a skutečně zaplacená nebo splatná cena je proto poměrně rozdělena za účelem stanovení celní hodnoty podle článku 145 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (9), musí být výše antidumpingového cla vypočtená na základě výše popsaných částek snížena o procentuální podíl odpovídající poměrnému rozdělení skutečně zaplacené nebo splatné ceny.
5. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Evropské unii je podmíněno složením jistoty odpovídající výši prozatímního cla.
6. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
1. Aniž je dotčen článek 20 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009, mohou zúčastněné strany požádat o poskytnutí informací o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato, předložit písemně svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. V souladu s čl. 21 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 se mohou zúčastněné strany vyjádřit k uplatnění tohoto nařízení ve lhůtě jednoho měsíce ode dne jeho vstupu v platnost.
Článek 3
1. Celní orgány se vyzývají, aby ukončily celní evidenci dovozu zavedenou v souladu s článkem 1 nařízení Komise (EU) č. 79/2013.
2. Shromážděné údaje o výrobcích, které byly uvolněny ke spotřebě nejdříve 90 dní před dnem vstupu tohoto nařízení v platnost, se uchovají až do vstupu případných konečných opatření v platnost nebo do ukončení tohoto řízení.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 tohoto nařízení se použije po dobu šesti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 27. května 2013.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 490/2013
av den 27 maj 2013
om införande av en preliminär antidumpningstull på import av biodiesel med ursprung i Argentina och Indonesien
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artikel 7,
efter samråd med rådgivande kommittén, och
av följande skäl:
A. FÖRFARANDE
1. Inledande
(1)
Den 29 augusti 2012 meddelade Europeiska kommissionen genom ett tillkännagivande (nedan kallat tillkännagivandet om inledande) i Europeiska unionens officiella tidning (2) att den inledde ett antidumpningsförfarande beträffande import till unionen av biodiesel med ursprung i Argentina och Indonesien (nedan kallade de berörda länderna).
(2)
Undersökningen inleddes till följd av ett klagomål som inlämnades den 17 juli 2012 av European Biodiesel Board (nedan kallad klaganden) såsom företrädare för tillverkare som svarar för mer än 60 % av unionens sammanlagda tillverkning av biodiesel. Klagomålet innehöll prima facie-bevisning för dumpning av produkten i fråga och för därav vållad väsentlig skada, och denna bevisning ansågs tillräcklig för att motivera att en undersökning inleddes.
(3)
Genom kommissionens förordning (EU) nr 79/2013 (3) av den 28 januari 2013 infördes registrering av import av biodiesel med ursprung i de berörda länderna den 30 januari 2013.
(4)
Den 10 november 2012 meddelade kommissionen genom ett tillkännagivande i Europeiska unionens officiella tidning (4) att den inledde ett antisubventionsförfarande beträffande import till unionen av biodiesel med ursprung i Argentina och Indonesien, och inledde därmed en separat undersökning.
2. Undersökningsperiod
(5)
Undersökningen av dumpning och skada omfattade perioden från och med den 1 juli 2011 till och med den 30 juni 2012 (nedan kallad undersökningsperioden eller i tabeller UP). Undersökningen av utvecklingstendenser som är av betydelse för bedömningen av skada omfattade perioden från och med den 1 januari 2009 till och med slutet av undersökningsperioden (nedan kallad skadeundersökningsperioden).
3. Parter som berörs av undersökningen
(6)
Kommissionen underrättade officiellt klaganden, andra kända tillverkare i unionen, de kända exporterande tillverkarna i Argentina och Indonesien, kända importörer, leverantörer, distributörer, användare och intresseorganisationer som man visste var berörda samt myndigheter i Argentina och Indonesien om inledandet av förfarandet. I tillkännagivandet om inledande uppmanades alla berörda parter att kontakta kommissionen och ge sig tillkänna.
(7)
De berörda parterna gavs tillfälle att inom den tidsfrist som angavs i tillkännagivandet om inledande skriftligen lämna synpunkter och begära att bli hörda.
(8)
Klaganden, exporterande tillverkare i Argentina och Indonesien, importörer och myndigheter i Argentina och Indonesien lämnade synpunkter. Alla berörda parter som begärde att bli hörda och som visade att det fanns särskilda skäl att höra dem gavs tillfälle till detta.
3.1. Stickprovsförfarande
(9)
Med hänsyn till det stora antalet exporterande tillverkare i Argentina och Indonesien, icke-närstående importörer i unionen och unionstillverkare som deltog i undersökningen och för att slutföra undersökningen inom föreskriven tid, meddelade kommissionen i tillkännagivandet om inledande att den eventuellt skulle begränsa de exporterande tillverkare i Argentina och Indonesien och icke-närstående importörer och unionstillverkare som skulle undersökas till ett rimligt antal genom att göra ett urval i enlighet med artikel 17 i grundförordningen (denna process kallas också stickprovsförfarande).
3.2. Stickprovsförfarande avseende exporterande tillverkare i Argentina
(10)
För att kommissionen skulle kunna besluta huruvida ett stickprovsförfarande var nödvändigt och i så fall göra ett urval ombads alla exporterande tillverkare i Argentina att ge sig till känna för kommissionen och lämna de uppgifter som anges i tillkännagivandet om inledande.
(11)
Tio exporterande tillverkare eller grupper av exporterande tillverkare lämnade den begärda informationen och samtyckte till att ingå i urvalet. Två företag rapporterade dock att de inte haft någon export till unionen (eller ingen tillverkning alls) under undersökningsperioden.
(12)
Återstående åtta (grupper av) exporterande tillverkare stod för hela den exporterade volymen till unionen under undersökningsperioden.
(13)
I enlighet med artikel 17.1 i grundförordningen gjorde kommissionen ett urval av tre exporterande tillverkare eller grupper av exporterande tillverkare på grundval av den största representativa exportvolymen av den berörda produkten till unionen som rimligen kunde undersökas inom den tid som stod till förfogande. Urvalet stod för 86 % av den sammanlagda exportvolymen av den berörda produkten till unionen under undersökningsperioden, enligt vad de åtta exporterande tillverkarna hade rapporterat (se skäl 12).
(14)
I enlighet med artikel 17.2 i grundförordningen samrådde kommissionen med alla kända exporterande tillverkare, med den argentinska tillverkarorganisationen och med de argentinska myndigheterna om urvalet och ingen hade några invändningar.
3.3. Enskild undersökning
(15)
Inget argentinskt företag som inte ingick i urvalet begärde enskild undersökning i enlighet med artikel 17.3 i grundförordningen.
3.4. Stickprovsförfarande avseende exporterande tillverkare i Indonesien.
(16)
För att kommissionen skulle kunna besluta huruvida ett stickprovsförfarande var nödvändigt och i så fall göra ett urval ombads alla exporterande tillverkare i Indonesien att ge sig till känna för kommissionen och lämna de uppgifter som anges i tillkännagivandet om inledande.
(17)
Åtta exporterande tillverkare eller grupper av exporterande tillverkare lämnade den begärda informationen och samtyckte till att ingå i urvalet. Tre företag rapporterade dock att de inte haft någon export till unionen under undersökningsperioden.
(18)
Återstående fem (grupper av) exporterande tillverkare stod för hela den exporterade volymen till unionen under undersökningsperioden.
(19)
I enlighet med artikel 17.1 i grundförordningen gjorde kommissionen ett urval av fyra exporterande tillverkare eller grupper av exporterande tillverkare på grundval av den största representativa exportvolymen av den berörda produkten till unionen som rimligen kunde undersökas inom den tid som stod till förfogande. Urvalet stod för 99 % av den sammanlagda exportvolym av den berörda produkten till unionen under undersökningsperioden, enligt vad de fem exporterande tillverkarna hade rapporterat (se skäl 18).
(20)
I enlighet med artikel 17.2 i grundförordningen samrådde kommissionen med alla kända exporterande tillverkare och med de indonesiska myndigheterna om urvalet och ingen hade några invändningar.
3.5. Enskild undersökning
(21)
Inget indonesiskt företag som inte ingick i urvalet begärde enskild undersökning i enlighet med artikel 17.3 i grundförordningen.
3.6. Stickprovsförfarande avseende icke-närstående importörer
(22)
För att kommissionen skulle kunna besluta huruvida ett stickprovsförfarande var nödvändigt och i så fall göra ett urval ombads alla icke-närstående importörer att ge sig till känna för kommissionen och lämna de uppgifter som anges i tillkännagivandet om inledande. Ingen importör samarbetade dock i undersökningen.
3.7. Stickprovsförfarande avseende unionstillverkare
(23)
I tillkännagivandet om inledande meddelade kommissionen att den preliminärt hade gjort ett urval av unionstillverkare. Stickprovet bestod av de åtta största unionstillverkarna av biodiesel som kommissionen kände till innan undersökningen inleddes. Kommission gjorde urvalet på grundval av produktionsvolym, försäljningsvolym och geografiskt läge. De utvalda unionstillverkarna stod för 27 % av tillverkningen i unionen.
(24)
I tillkännagivandet om inledande ombads också berörda parter att lämna synpunkter på det preliminära urvalet. Efter offentliggörandet av det föreslagna urvalet drog två av de utvalda företagen tillbaka sitt samtycke till att samarbeta och ersattes med två andra företag. Unionsindustrin kommenterade också att på grund av det stora antalet små och medelstora tillverkare av biodiesel borde minst en ingå i urvalet. Denna begäran tillstyrktes.
(25)
Urvalet anses vara representativt för unionsindustrin.
3.8. Svar på frågeformulär
(26)
Frågeformulär sändes ut till de tre utvalda exporterande tillverkarna eller grupperna av tillverkare i Argentina, till de fyra utvalda exporterande tillverkarna eller grupperna av tillverkare i Indonesien och till de åtta utvalda unionstillverkarna.
(27)
Besvarade frågeformulär inkom från de sju utvalda exporterande tillverkarna eller grupperna av tillverkare i Argentina och Indonesien, de åtta utvalda unionstillverkarna och tre användare.
3.9. Kontrollbesök
(28)
Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den ansåg vara nödvändiga för att preliminärt fastställa dumpning och därav följande skada samt för att fastställa unionens intresse. Kontrollbesök genomfördes på plats hos följande företag:
a)
Tillverkare inom unionen
-
Bio-Oils Huelva S.L., Huelva, Spanien
-
Biocom Energia S.L., Valencia, Spanien
-
Diester Industries S.A.S., Paris, Frankrike
-
Elin Biofuels S.A., Kifissia, Grekland
-
Novaol S.R.L., Milan, Italien
-
Perstorp BioProducts A.B., Stenungsund, Sverige
-
Preol A.S., Lovosice, Tjeckien
-
VERBIO Vereinigte BioEnergie A.G., Leipzig, Tyskland
b)
Exporterande tillverkare i Argentina
-
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires (LDC)
-
Grupp av närstående företag ”Renova”:
-
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires (Molinos)
-
Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I., Bahia Blanca (Oleaginosa)
-
Renova S.A., Bahia Blanca (Renova)
-
Vicentin S.A.I.C., Avellaneda (Vicentin)
-
Grupp av närstående företag ”T6”:
-
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario (AGD)
-
Bunge Argentina S.A., Buenos Aires (Bunge)
-
T6 Industrial S.A., Puerto General San Martín, Santa Fe (T6).
c)
Handlare utanför unionen som är närstående exporterande tillverkare i Argentina
-
Molinos Overseas, Montevideo, Uruguay (Molinos Overseas)
-
Louis Dreyfus Commodities Suisse, Geneva, Switzerland (LDC Suisse)
d)
Exporterande tillverkare i Indonesien
-
PT. Ciliandra Perkasa, Jakarta, Indonesia (CPL)
-
PT. Musim Mas, Medan, Indonesien (PTMM)
-
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan, Indonesia (PAA)
-
grupp av närstående företag (Wilmar), PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, PT. Wilmar Nabati Indonesia;
-
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan, Indonesia (WBI)
-
PT. Wilmar Nabati Indonesia, Medan, Indonesia (WINA)
e)
Handlare utanför unionen som är närstående exporterande tillverkare i Indonesien
-
First Resources Limited, Suntex Tower Three, Singapore (FRL)
-
IM Biofuel Pte Ltd, Gateway West, Singapore (IMBS)
-
Inter-continental Oils and Fats Pte Ltd, Gateway West, Singapore (ICOF)
-
Virgen Oils & Fats Pte Ltd, Marina Bay Financial Centre, Singapore (VOF)
-
Wilmar Trading Pte Ltd, Neil road, Singapore
f)
Importörer i unionen som är närstående argentinska och indonesiska exportörer
-
Campa Iberia S.A.U., Tarragona, Spanien(CAMPA)
-
IM Biofuel Italy S.R.L., Milan, Italien (IMBI)
-
Louis Dreyfus Commodities España S.A., Madrid, Spanien (LDC Spanien)
-
Losur Overseas S.A., Madrid, Spain (Losur)
-
Wilmar Europe Trading B.V., Barendrecht, The Netherlands (WET BV) (5)
B. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT
1. Berörd produkt
(29)
Den berörda produkten är fettsyramonoalkylestrar och/eller paraffiniska gasoljor framställda genom syntes och/eller vätebehandling, av icke-fossilt ursprung, i ren form eller i en blandning med ursprung i Argentina och Indonesien, som för närvarande klassificeras enligt KN-nr ex 1516 20 98, ex 1518 00 91, ex 1518 00 95, ex 1518 00 99, ex 2710 19 43, ex 2710 19 46, ex 2710 19 47, 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97, 3826 00 10 och ex 3826 00 90, (nedan kallad den berörda produkten eller biodiesel).
(30)
Undersökningen visade att biodiesel som tillverkas i Argentina är enbart ”sojabönsmetylestrar” (SME) från sojabönsolja, och att biodiesel tillverkad i Indonesien är enbart ”palmmetylestrar” (PME) från palmolja, medan biodiesel som tillverkas inom unionen främst är ”rapsmetylestrar” (RME) men även från andra råvaror som avfallsoljor och jungfruoljor.
(31)
SME, PME och RME tillhör alla kategorin fettsyrametylestrar (FAME). Begreppet ”ester” hänför sig till resultatet från transförestring av växtoljor, dvs. blandning av en olja med en alkohol, vilket ger biodiesel och som en biprodukt också glycerin. Prefixet ”metyl” hänför sig till metanol, som är den mest använda alkoholen i denna process.
(32)
Biodiesel SME och PME kan användas i ren form men blandas vanligen ut, antingen med varandra eller med RME, innan den används inom Europeiska unionen. Orsaken till att man blandar SME med PME är att SME i sin rena form inte uppfyller den europeiska standarden EN 14214 vad gäller jod- och cetantal. Orsaken till att man blandar PME (och SME) med RME är att PME och SME har högre filtrerbarhetstemperatur (Cold Filter Plugging Point, CFPP) än RME och de är därför inte lämpliga att använda i sin rena form under vintermånaderna i kalla regioner inom Europeiska unionen.
(33)
Blandningarna av biodiesel och mineraldiesel får sin slutanvändning inom transportsektorn som dieselmotorbränsle i landsvägsfordon (bilar, lastbilar, bussar) och i tåg. Biodiesel i ren form eller blandad med mineraldiesel kan också användas som bränsle i värmepannor för hemmabruk, kommersiellt bruk eller industribruk och som bränsle i elgeneratorer.
2. Likadan produkt
(34)
Undersökningen visade att den berörda produkten, den produkt som tillverkas och säljs på de inhemska marknaderna i Argentina och Indonesien och den produkt som tillverkas och säljs i unionen av unionsindustrin, har samma grundläggande fysiska, kemiska och tekniska egenskaper och användningsområden. De anses därför preliminärt vara likadana produkter i den mening som avses i artikel 1.4 i grundförordningen.
3. Begäran om undantag för produkter
(35)
En indonesisk tillverkare begärde att fraktioner av metylestrar skulle undantas från förfarandets produktomfattning. Fraktionerad destillation av fettsyrametylestrar innebär att de separeras till komponenter med andra kemiska egenskaper och annan slutanvändning. De hävdade att de fraktioner av metylestrar som företaget tillverkade och exporterade till EU, inte var biodiesel och inte användes som bränsle utan för annan industriell tillämpning. De hävdade också att råvaran som användes till dessa fraktioner av metylestrar var kokosolja eller palmkärnolja, och inte oraffinerad palmolja som vanligen används för att tillverka biodiesel i Indonesien.
(36)
Fraktioner av metylestrar faller inom produktdefinitionen för den berörda produkten, eftersom de förblir fettsyrametylestrar och framställs av råvaror som används för att tillverka biodiesel. Även om den inte i sig uppfyller den europeiska standarden EN 14214 kan den blandas med andra biodieslar och ge en blandning som uppfyller standarden. Detta är exakt det samma som biodiesel av palmmetylestrar, som själv inte uppfyller den europeiska standarden om den inte blandas. Argumentet avvisas därför.
(37)
En europeisk importör av palmkärnoljebaserad fettsyremetylester från Indonesien krävde dock undantag för speciella ändamål för import som inte var avsedd för användning som bränsle utan för att förädlas till omättad fettalkohol.
(38)
Undantag för speciella ändamål är ett system som administreras av de nationella tullverken och som innebär att tull på importerade varor kan undantas på grundval av den slutliga certifierade användningen för importerade råvaror. Systemet beskrivs i tillämpningsbestämmelserna för tullkodex för gemenskapen (6).
(39)
Denna begäran kommer att behandlas i undersökningens slutskede när kommissionen har fått synpunkter från berörda parter om huruvida denna specifika begäran bör uppfyllas för import av palmkärnoljebaserad fettsyremetylester som inte används som bränsle. Dessa synpunkter bör beröra huruvida detta undantag skulle kunna användas för att kringgå de slutliga tullarna om sådana införs och effekten på importen av biodiesel för andra ändamål än bränsle från länder som redan omfattas av åtgärder.
C. DUMPNING
1. Argentina
1.1. Normalvärde
(40)
I enlighet med artikel 2.2 i grundförordningen undersökte kommissionen först för varje exporterande tillverkare i urvalet huruvida dess totala försäljning av den likadana produkten på den inhemska marknaden till oberoende kunder i Argentina var representativ, dvs. om den totala volymen av sådan försäljning representerade minst 5 % av dess totala exportförsäljningsvolym av den berörda produkten till unionen under undersökningsperioden. Kommission fann att för varje företag eller grupp av företag i urvalet, representerade den totala volymen av sådan försäljning minst 5 % av den totala exportförsäljningsvolymen till unionen under undersökningsperioden.
(41)
Kommissionen fastställde senare för varje företag eller grupp av företag i urvalet vilka produkttyper som säljs på den inhemska marknaden och som var identiska eller jämförbara med de typer som säljs på export till unionen.
(42)
För varje produkttyp som företaget eller gruppen av företag i urvalet sålde på sin hemmamarknad och som konstaterades vara identisk eller jämförbar med den produkttyp som exporterades till unionen, undersöktes om den inhemska försäljningen var tillräckligt representativ i enlighet med artikel 2.2 i grundförordningen. Inhemsk försäljning av en särskild produkttyp ansågs vara tillräckligt representativ när den totala volymen av den produkt som säljs på den inhemska marknaden till oberoende kunder under undersökningsperioden stod för minst 5 % av den totala volymen av den jämförbara produkten som säljs på export till unionen.
(43)
Därefter undersökte kommissionen för varje företag eller grupp av företag i urvalet om den inhemska försäljningen av den likadan produkten skedde vid normal handel enligt artikel 2.4 i grundförordningen. Detta gjordes genom att man för varje produkttyp fastställde andelen lönsam försäljning till oberoende kunder på den inhemska marknaden under undersökningsperioden.
(44)
Undersökningen har visat att den argentinska marknaden är mycket reglerad av staten. Det är obligatoriskt att blanda fossil diesel med biodiesel i Argentina (7 % biodiesel under undersökningsperioden). Den totala mängden biodiesel som behövs för att uppfylla detta krav fördelas via kvottilldelning bland ett antal utvalda argentinska biodieseltillverkare. Oljeföretag är tvungna att köpa biodiesel av dessa argentinska biodieseltillverkare för att uppfylla det obligatoriska kravet på blandning. Priset fastställs av staten och offentliggörs av energidepartementet. Under undersökningsperioden beräknades detta statligt fastställda referenspris enligt en komplicerad metod som tog hänsyn till tillverkningskostnad (råvaror, transport och andra kostnader) och säkerställde att en viss vinst uppnåddes. De parametrar som användes för att fastställa referenspriset bestämdes utifrån uppskattade kostnader för den mest ineffektiva tillverkaren i den mest avlägsna regionen i landet och gav en betydande lönsamhet för de argentinska tillverkarna.
(45)
Under dessa förhållanden ansågs inte den inhemska försäljningen ske vid normal handel och normalvärdet för den likadana produkten måste konstrueras i enlighet med artikel 2.3 och 2.6 i grundförordningen genom att till företagets egna tillverkningskostnader under undersökningsperioden lägga till försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt en rimlig vinstmarginal. Klaganden hävdar att det differentierade exportskattsystemet i Argentina pressar priserna på sojabönor och sojabönsolja och därför snedvrider kostnaderna för biodieselproducenter. Kommissionen har i detta skede inte tillräckligt med uppgifter för att fatta ett beslut om det lämpligaste sättet att hantera detta påstående. Frågan om dessa kostnader på ett rimligt sätt återspeglar kostnaderna för produktion av den berörda produkten kommer därför att undersökas ytterligare i undersökningens slutskede samt i den pågående antisubventionsundersökningen.
(46)
Mot bakgrund av det rådande marknadsläget, som beskrivs i skäl 44, ansåg kommissionen att tillägget för vinst inte kunde grundas på faktiska uppgifter från företagen i urvalet. Därför fastställdes tillägget för vinst vid konstruktionen av normalvärdet i enlighet med artikel 2.6 c i grundförordningen utifrån den rimliga vinst som en ung och innovativ kapitalintensiv industri av denna typ kan uppnå under normala konkurrensförhållanden på en fri och öppen marknad, dvs. 15 % av omsättningen.
1.2. Exportpris
(47)
Exportförsäljningen till unionen från de exporterande tillverkarna i urvalet skedde antingen direkt till oberoende kunder eller genom närstående företag.
(48)
När den berörda produkten exporterades direkt till oberoende kunder i unionen fastställdes exportpriset i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen, dvs. på grundval av de exportpriser som faktiskt betalats eller skulle betalas för den berörda produkten.
(49)
I de fall när exportförsäljningen till unionen skedde genom närstående handelsföretag i unionen, fastställdes exportpriset i enlighet med artikel 2.9 i grundförordningen på grundval av de priser till vilka den importerade produkten första gången såldes vidare till oberoende kunder i unionen. I sådana fall gjordes justeringar för alla omkostnader som tillkom mellan importen och återförsäljningen samt förväntad vinst. För denna beräkning ansågs en vinst på 5 % på omsättningen som rimlig.
1.3. Jämförelse
(50)
Normalvärde och exportpris för de exporterande tillverkarna i urvalet jämfördes utifrån priset fritt fabrik.
(51)
För att jämförelsen mellan normalvärdet och exportpriset skulle bli rättvis gjordes i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen vederbörliga justeringar för att beakta olikheter som påverkar priserna och prisjämförbarheten.
(52)
På grundval av detta har justeringar för transportkostnader, sjöfrakts- och försäkringskostnader, hanterings- och lastningskostnader samt därmed sammanhängande kostnader, exporttullar och provisioner gjorts när detta har visat sig påverka prisjämförbarheten.
(53)
När exportförsäljningen till unionen skedde genom närstående handelsföretag utanför unionen undersökte kommissionen om sådana närstående handlare skulle betraktas som en exportförsäljningsavdelning av den exporterande tillverkaren eller som en agent som arbetar på provisionsbasis.
(54)
Ett handelsföretag hade nära anknytning till och kontrollerades helt av den exporterande tillverkaren, hade ingen egen förhandlingsmakt eller påverkan på priser eller leveransvillkor och handlade uteslutande med produkter som tillverkades av den exporterande tillverkaren i Argentina. Det betraktades därför som en exportförsäljningsavdelning av den exporterande tillverkaren och inga justeringar för provision gjordes. Ett handelsföretag utanför unionen som befanns ha lösare anknytning till den exporterande tillverkaren i Argentina, styrdes inte av denne och handlade med ett antal andra produkter som tillverkades av andra tillverkare. I detta fall ansågs det att handlaren fyllde liknande funktioner som en agent som arbetar på provisionsbasis. Därför justerades exportförsäljningspriserna i enlighet med artikel 2.10 i i grundförordningen för att ta hänsyn till det tänkta pålägg som handlaren fick.
(55)
Den faktiska skillnaden mellan försäljningspriserna som den exporterande tillverkaren i Argentina tog av den närstående handlaren och försäljningspriserna som de närstående handlarna tog av den första oberoende kunden inom EU användes inte för att beräkna justeringen. Justeringen beräknades på grundval av försäljnings- och administrationskostnader och andra kostnader för den närstående handlaren och ett rimligt tillägg för vinst. Den faktiska vinsten för företaget betraktades inte som tillförlitlig på grund av karaktären på relationen mellan företagen.
1.4. Dumpningsmarginal
(56)
För de exporterande tillverkarna i urvalet jämfördes det vägda genomsnittliga normalvärdet för varje typ av den likadana produkten med det vägda genomsnittliga exportpriset, i enlighet med artikel 2.11 och 2.12 i grundförordningen.
(57)
Den vägda genomsnittliga dumpningsmarginalen för de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna som inte ingick i urvalet beräknades i enlighet med bestämmelserna i artikel 9.6 i grundförordningen. Denna marginal fastställdes på grundval av marginalerna som fastställts för de tre exporterande tillverkarna i urvalet.
(58)
Med avseende på övriga exporterande tillverkare i Argentina, fastställdes dumpningsmarginalerna på grundval av de tillgängliga uppgifterna i enlighet med artikel 18 i grundförordningen. För detta ändamål fastställdes graden av samarbetsvilja först genom att man jämförde exportvolymen till unionen som rapporterats av de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna med motsvarande importstatistik från Eurostat. Eftersom samarbetsvilligheten var mycket hög med 100 % av den totala exporten till unionen under undersökningsperioden, fastställdes dumpningsmarginalen för alla övriga exporterande tillverkare i Argentina till en nivå motsvarande den som konstaterats för den samarbetsvilliga exporterande tillverkare i urvalet som hade den högsta dumpningsmarginalen.
(59)
Den preliminära dumpningsmarginal som fastställdes på detta sätt, uttryckt som en procentuell andel av priset cif vid unionens gräns, före tull, är följande:
Dumpningsmarginal
Företag
Preliminär dumpningsmarginal
Louis Dreyfus Commodities S.A.
7,2 %
Renova-gruppen (Molinos Río de la Plata S.A., Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Renova S.A. and Vicentin S.A.I.C.)
6,8 %
T6-gruppen (Aceitera General Deheza S.A., Bunge Argentina S.A. and T6 Industrial S.A.)
10,6 %
Andra samarbetsvilliga företag
7,9 %
Alla övriga företag
10,6 %
2. Indonesien
2.1. Normalvärde
(60)
I enlighet med artikel 2.2 i grundförordningen undersökte kommissionen först för varje exporterande företag i urvalet huruvida dess totala försäljning av den likadana produkten på den inhemska marknaden till oberoende kunder i Indonesien var representativ, dvs. om den totala volymen av sådan försäljning representerade minst 5 % av dess totala volym av exportförsäljning av den berörda produkten till unionen under undersökningsperioden. Kommissionen fann att, med undantag för två exporterande tillverkare, var den inhemska försäljningen inte representativ.
(61)
För de exporterande tillverkarna med övergripande representativitet fastställde kommissionen senare de produkttyper som säljs på den inhemska marknaden och som var identiska eller jämförbara med de typer som säljs på export till unionen.
(62)
För dessa identiska eller jämförbara produkttyper undersöktes om den inhemska försäljningen var tillräckligt representativ i enlighet med artikel 2.2 i grundförordningen. Den inhemska försäljningen av en viss produkttyp ansågs som tillräckligt representativ om den exporterande tillverkarens totala inhemska försäljningsvolym av den produkttypen till oberoende kunder under undersökningsperioden motsvarade minst 5 % av företagets totala försäljningsvolym för en jämförbar produkttyp som exporterades till unionen. För de exporterande tillverkarna med övergripande representativitet, fanns ingen representativ försäljning eller ingen försäljning alls på den inhemska marknaden av den produkttyp som exporterades.
(63)
Därför konstruerades ett normalvärde för den likadana produkten för alla exporterande tillverkare preliminärt i enlighet med artikel 2.3 och 2.6 i grundförordningen genom att till företagets egna tillverkningskostnader under undersökningsperioden lägga försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt en rimlig vinstmarginal. Klaganden hävdar att det differentierade exportskattsystemet i Indonesien pressar priset på palmolja och därför snedvrider kostnaderna för biodieselproducenter. Kommissionen har i detta skede inte tillräckligt med uppgifter för att fatta ett beslut om det lämpligaste sättet att hantera detta påstående. Frågan om dessa kostnader på ett rimligt sätt återspeglar kostnaderna för produktion av den berörda produkten kommer därför att undersökas ytterligare i undersökningens slutskede samt i den pågående antisubventionsundersökningen.
(64)
Undersökningen har visat att den indonesiska marknaden för biodiesel är kraftigt reglerad av staten. Det helt statsägda olje- och gasföretaget Pertamina är det överlägset största företaget på den inhemska marknaden (över 90 % av inhemska inköp av biodiesel från tillverkarna i urvalet). Pertamina har fått i uppdrag från staten att blanda biobränslen med fossila bränslen för försäljning på sina tankställen. Det indonesiska handelsministeriet fastställer varje månad administrativt det så kallade ”HPE-priset” (eller Export Check Price) som är ett referenspris som används för att beräkna månadsnivån på exporttullar. Pertamina köper biodiesel till det HPE-pris som den indonesiska regeringen har fastställt.
(65)
Under sådana villkor kan vinsten inte beräknas på faktiska uppgifter från företagen i urvalet eftersom den inhemska försäljningen inte kan anses ske vid normal handel. Därför fastställdes tillägget för vinst vid konstruktionen av normalvärdet i enlighet med artikel 2.6 c i grundförordningen utifrån den rimliga vinst som en ung och innovativ kapitalintensiv industri av denna typ kan uppnå under normala konkurrensförhållanden på en fri och öppen marknad, dvs. 15 % av omsättningen.
2.2. Exportpris
(66)
Exportförsäljningen till unionen från de exporterande tillverkarna i urvalet skedde antingen direkt till oberoende kunder eller genom närstående företag.
(67)
När den berörda produkten exporterades direkt till oberoende kunder i unionen fastställdes exportpriset i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen, dvs. på grundval av de exportpriser som faktiskt betalats eller skulle betalas för den berörda produkten.
(68)
När exportförsäljningen till unionen skedde genom närstående handelsföretag inom unionen, fastställdes exportpriset i enlighet med artikel 2.9 i grundförordningen på grundval av det pris som den importerade produkten först såldes vidare för till oberoende kunder i unionen. I sådana fall gjordes justeringar för alla kostnader som uppkommit mellan importen och återförsäljningen och en vinstnivå på 5 % på omsättningen ansågs rimlig.
(69)
Tillägg som tagits ut av kunder i en medlemsstat som efter biodieselköp ville utnyttja systemet med ”dubbelräkning” (7), betraktades inte som en del av exportpriset. Sådana extraavgifter är inte kopplade till den berörda produkten som sådan, utan snarare till dokument som den närstående importören ska tillhandahålla för att få ett intyg som gör det möjligt för importörens kund att uppfylla de krav som ställs för att få blanda med endast hälften av biodieseln (under förutsättning att denna biodiesel kan dubbelräknas).
2.3. Jämförelse
(70)
Normalvärde och exportpris för de exporterande tillverkarna i urvalet jämfördes utifrån priset fritt fabrik.
(71)
För att jämförelsen mellan normalvärdet och exportpriset skulle bli rättvis gjordes i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen vederbörliga justeringar för att beakta olikheter som påverkar priserna och prisjämförbarheten.
(72)
På grundval av detta gjordes justeringar för transportkostnader, sjöfrakts- och försäkringskostnader, hanterings- och lastningskostnader samt därmed sammanhängande kostnader, kreditkostnader, exporttullar, undersökningsavgifter, bankavgifter samt provisioner i de fall när detta har visat sig på verka prisjämförbarheten.
(73)
När exportförsäljningen till unionen skedde genom närstående handelsföretag utanför unionen undersökte kommissionen om sådana närstående handlare skulle betraktas som en exportförsäljningsavdelning av den exporterande tillverkaren eller som en agent som arbetar på provisionsbasis.
(74)
Ett företag eller en grupp av företag befanns ha upprättat ett kontrakt med ett närstående handelsföretag om att handla med bland annat biodiesel i utbyte mot en provision. I detta fall betraktades den närstående handlaren som en agent som arbetade på provisionsbasis, och exportförsäljningspriserna justerades därför i enlighet med artikel 2.10 i i grundförordningen för att hänsyn skulle tas till det pålägg som handlaren fick.
(75)
För en exporterande tillverkare blandades den berörda produkten (PME) med RME innan den såldes till den första oberoende kunden. Därför gjordes justering i enlighet med artikel 2.10 a för olikheter i den berörda produktens fysiska egenskaper.
2.4. Dumpningsmarginal
(76)
För de exporterande företagen i urvalet jämfördes det vägda genomsnittliga normalvärdet för varje typ av den likadana produkten med det vägda genomsnittliga exportpriset i enlighet med artikel 2.11 och 2.12 i grundförordningen.
(77)
Den vägda genomsnittliga dumpningsmarginalen för de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna som inte ingick i urvalet, beräknades i enlighet med bestämmelserna i artikel 9.6 i grundförordningen. Denna marginal fastställdes på grundval av de marginaler som fastställts för de exporterande tillverkare som ingick i urvalet, bortsett från marginalen för den exporterande tillverkare vars dumpningsmarginal fastställts till noll.
(78)
Med avseende på övriga exporterande tillverkare i Indonesien, fastställdes dumpningsmarginalerna på grundval av de tillgängliga uppgifterna i enlighet med artikel 18 i grundförordningen. För detta ändamål fastställdes graden av samarbetsvilja först genom att man jämförde exportvolymen till unionen som rapporterats av de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna med motsvarande importstatistik från Eurostat. Eftersom samarbetsvilligheten var mycket hög med 99 % av den totala exporten till unionen under undersökningsperioden, fastställdes den övriga dumpningsmarginalen för övriga exporterande tillverkare i Indonesien till en nivå motsvarande den som konstaterats för den samarbetsvilliga exporterande tillverkare i urvalet som hade den högsta dumpningsmarginalen.
(79)
Den preliminära dumpningsmarginal som fastställdes på detta sätt, uttryckt som en procentuell andel av priset cif vid unionens gräns, före tull, är följande:
Dumpningsmarginal
Företag
Preliminär dumpningsmarginal
PT. Ciliandra Perkasa
0,0 %
PT. Musim Mas
2,8 %
PT. Pelita Agung Agrindustri
5,3 %
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia
9,6 %
PT. Wilmar Nabati Indonesia
9,6 %
Andra samarbetsvilliga företag
6,5 %
Alla övriga företag
9,6 %
D. SKADA
1. Definition av unionsindustrin och unionstillverkningen
(80)
Den likadana produkten tillverkas av 254 tillverkare i unionen. De utgör unionsindustrin i enlighet med artikel 4.1 i grundförordningen och kallas nedan unionsindustrin.
(81)
Påståenden mottogs om att ett betydande antal större unionstillverkare var närstående exportörer i Argentina och/eller importerade biodiesel från Argentina och därför skulle uteslutas från definitionen av unionsindustrin.
(82)
Efter undersökning uteslöts tre företag från definitionen av unionsindustrin på grund av sin import från de berörda länderna, som hade utgjort 63 %, 85 % respektive 71 % av deras egen tillverkning under undersökningsperioden. Ytterligare två företag uteslöts eftersom de inte hade tillverkat biodiesel under undersökningsperioden. Inga uppgifter från dessa företag har använts i de följande avsnitten. Preliminärt drogs slutsatsen att det inte fanns skäl att utesluta några andra unionstillverkare från definitionen av unionsindustrin.
(83)
All tillgänglig information om unionsindustrin, däribland information i klagomålet och de uppgifter som inhämtats från unionstillverkare innan undersökningen inleddes och därefter, användes för att fastställa unionens sammanlagda tillverkning under undersökningsperioden. Utifrån dessa uppgifter konstaterades att unionstillverkningen uppgick till omkring 9 052 871 ton under undersökningsperioden. Såsom framgår ovan valdes åtta unionstillverkare ut till urvalet, vilka står för 27 % av den totala unionstillverkningen av den likadana produkten.
2. Förbrukningen i unionen
Tabell 1
Förbrukningen i unionen
2009
2010
2011
UP
Ton
11 165 831
11 538 511
11 159 706
11 728 400
Index 2009 = 100
100
103
100
105
Källa:
Eurostat, uppgifter från unionsindustrin
(84)
Förbrukningen i unionen fastställdes på grundval av alla unionstillverkares totala volym unionstillverkning på unionsmarknaden minus deras export plus deras import från Argentina och Indonesien och import från övriga tredjeländer.
(85)
Importvolymen från Argentina och Indonesien hämtades från Eurostats uppgifter för de olika KN-nummer enligt vilka produkterna har klassificerats.
(86)
Enligt ovanstående ökade unionens förbrukning av biodiesel med 5 % mellan 2009 och slutet av undersökningsperioden.
3. Sammantagen bedömning av verkningarna av importen från de berörda länderna
(87)
Som anges i artikel 3.4 i grundförordningen kan verkan av import från två länder bedömas tillsammans endast om två villkor uppfylls.
(88)
Det första är att dumpningsmarginalen för import från de båda länderna är högre än miniminivån och att omfattningen av importen inte är försumbar. Den dumpningsmarginal som fastställts för importen från Argentina och Indonesien översteg den miniminivå som anges i artikel 9.3 i grundförordningen och importvolymen från dessa länder är inte försumbar i den mening som avses i artikel 5.7 i grundförordningen (deras marknadsandelar uppgick till 10,8 % respektive 8,5 % under undersökningsperioden).
(89)
Det andra är att de importerade produkterna konkurrerar med varandra och med den likadana produkten i unionen. Importen av biodiesel från Argentina och Indonesien blandas med mineraldiesel av samma handelsföretag och säljs till kunder i unionen i direkt konkurrens med biodiesel som tillverkas av unionsindustrin.
(90)
Mot denna bakgrund anses det preliminärt att alla kriterier som fastställs i artikel 3.4 i grundförordningen har uppfyllts och att import från Argentina och Indonesien bör undersökas sammantaget i skadeundersökningen.
4. Volym och marknadsandel av importen från de berörda länderna
Tabell 2
2009
2010
2011
UP
Import från Argentina
Ton
853 589
1 179 285
1 422 142
1 263 230
Index 2009 = 100
100
138
167
148
Marknadsandel
7,6 %
10,2 %
12,7 %
10,8 %
Index 2009 = 100
100
135
167
141
Import från Indonesien
Ton
157 915
495 169
1 087 518
995 663
Index 2009 = 100
100
314
689
631
Marknadsandel
1,4 %
4,3 %
9,7 %
8,5 %
Index 2009 = 100
100
303
689
600
Total marknadsandel
9,1 %
14,5 %
22,5 %
19,3 %
Index 2009 = 100
100
160
248
213
Källa:
Eurostat
(91)
Importvolymerna från Argentina och Indonesien ökade avsevärt från 2009 till undersökningsperioden och importen från Indonesien i snabbare takt än den från Argentina. Under samma period steg marknadsandelen från 9,1 % till 19,3 %.
5. Priser för import från de berörda länderna och prisunderskridande
5.1. Prisutveckling
Tabell 3
Importpris (euro/ton)
2009
2010
2011
UP
Argentina
629
730
964
967
Index 2009 = 100
100
116
153
154
Indonesien
597
725
864
863
Index 2009 = 100
100
121
145
145
Total
624
728
920
921
Index 2009 = 100
100
117
147
148
Källa:
Eurostat
(92)
Även om importpriserna steg under skadeundersökningsperioden, särskilt mellan 2010 och 2011, låg priserna på biodiesel från såväl Argentina som Indonesien under unionsindustrins priser under hela skadeundersökningsperioden.
5.2. Prisunderskridande
(93)
I syfte att fastställa prisunderskridandet under undersökningsperioden jämfördes det vägda genomsnittliga försäljningspris som unionstillverkarna i urvalet tog ut av icke-närstående kunder på unionsmarknaden, justerat till nivån fritt fabrik, med motsvarande vägda genomsnittliga importpriser från de argentinska och indonesiska tillverkarna till den första oberoende kunden på unionsmarknaden, fastställda till cif-nivån, med lämpliga justeringar för tullar och kostnader som uppstår efter import.
(94)
En jämförelse mellan SME från Argentina och PME från Indonesien med den produkt som tillverkas och säljs på unionsmarknaden gjordes utifrån filtrerbarhetstemperaturen (CFPP), som är den temperatur vid vilken biodiesel återgår till fett och inte längre kan användas som bränsle.
(95)
All försäljning från Argentina till unionen skedde vid en CFPP på 0 grader Celsius. Försäljningen jämfördes därför med unionstillverkarnas försäljning av biodiesel vid en CFPP på 0.
(96)
All försäljning från Indonesien till unionen skedde vid en CFPP på 13 grader Celsius. Med tanke på unionstillverkarnas mycket små försäljningsvolymer vid denna CFPP - eftersom PME från Indonesien nästan alltid blandas med annan biodiesel från andra källor innan den säljs till den första oberoende kunden - ansågs inte en direkt jämförelse motiverad. Exportpriset på PME från Indonesien vid CFPP 13 justerades därför uppåt till priset vid CFPP 0, med prisskillnaden på unionsmarknaden mellan försäljning av PME vid CFPP 13 som tillverkats av unionsindustrin och genomsnittspriset för biodiesel vid CFPP 0.
(97)
Härvid konstaterades att skillnaden mellan priserna från Argentina och Indonesien och unionens priser, uttryckt som en andel av unionsindustrins vägda genomsnittliga priser, fritt fabrik, dvs. prisunderskridandemarginalen, uppgick till mellan 2,5 % och 9,1 %.
6. Unionsindustrins ekonomiska situation
(98)
I enlighet med artikel 3.5 i grundförordningen innefattade granskningen av den dumpade importens inverkan på unionsindustrin en bedömning av alla ekonomiska indikatorer som fastställts för unionsindustrin under den analyserade perioden.
(99)
Som angavs ovan användes kontrollerade uppgifter från ett urval unionstillverkare för att undersöka den eventuella skada som vållats unionsindustrin.
(100)
För att analysera skadan skiljde kommissionen mellan makroekonomiska och mikroekonomiska skadeindikatorer. Kommissionen analyserade de makroekonomiska indikatorerna för skadeundersökningsperioden på grundval av de uppgifter som unionsindustrin lämnat för alla unionstillverkare. Kommissionen analyserade de mikroekonomiska indikatorerna på grundval av de kontrollerade uppgifter som samlats in från urvalet av unionstillverkare.
(101)
Följande makroekonomiska indikatorer bedömdes på grundval av informationen om alla tillverkare av biodiesel i unionen: produktion, produktionskapacitet, kapacitetsutnyttjande, försäljningsvolym, marknadsandel, tillväxt, sysselsättning, produktivitet, dumpningsmarginalernas storlek och återhämtning från tidigare dumpning.
(102)
Följande mikroekonomiska indikatorer bedömdes på grundval av information om unionstillverkarna av biodiesel i urvalet: genomsnittliga enhetspriser, enhetskostnad, arbetskraftskostnader, inventarier, lönsamhet, kassaflöde, investeringar, räntabilitet och kapitalanskaffningsförmåga.
7. Makroekonomiska indikatorer
7.1. Produktionskapacitet, produktion och kapacitetsutnyttjande
Tabell 4
2009
2010
2011
UP
Produktionskapacitet (ton)
20 359 000
21 304 000
21 517 000
22 227 500
Index 2009 = 100
100
105
106
109
Produktionsvolym (ton)
8 745 693
9 367 183
8 536 884
9 052 871
Index 2009 = 100
100
107
98
104
Kapacitetsutnyttjande
43 %
44 %
40 %
41 %
Index 2009 = 100
100
102
92
95
Källa:
Uppgifter från unionsindustrin
(103)
Unionsindustrins tillverkning ökade under skadeundersökningsperioden i linje med förbrukningen. Kapaciteten förblev relativt stabil, särskilt mellan 2010 och undersökningsperioden, och därför förblev kapacitetsutnyttjandet lågt under hela perioden. Unionsindustrin kunde inte utnyttja den kapacitet som tidigare anskaffats, eller i någon större utsträckning utnyttja kapacitetsökningen under perioden, vilken skedde för att bemöta en effekt av åtgärderna som införts mot Förenta staterna och de förväntade kvotsystemen och ökade uppdragen från en del medlemsstater.
7.2. Försäljningsvolym och marknadsandel
Tabell 5
2009
2010
2011
UP
Försäljningsvolym (i ton)
9 454 786
9 607 731
8 488 073
9 294 137
Index 2009 = 100
100
102
90
98
Marknadsandel
84,7 %
83,3 %
76,1 %
79,2 %
Index 2009 = 100
100
98
90
94
Källa:
Uppgifter från unionsindustrin
(104)
Försäljningsvolymen till icke-närstående företag i unionen förblev relativt stabil under perioden. Eftersom förbrukningen steg en aning under perioden, ledde den stabila försäljningsvolymen till minskad marknadsandel (en nedgång med 5,5 procentenheter), vilken togs av import från de berörda länderna.
7.3. Tillväxt
(105)
Unionsindustrins tillväxt framgår av volymindikatorer som produktion och försäljning men framförallt av marknadsandelen. Trots ökad förbrukning under den analyserade perioden ökade unionstillverkarnas marknadsandel inte i samma takt som förbrukningen. Unionsindustrins marknadsandel minskade under perioden medan importvolymen ökade. Under samma period ökade marknadsandelen för import från Indonesien och Argentina med över 10 procentenheter. Det faktum att unionsindustrin inte fullt ut kunde dra nytta av marknadens tillväxt hade en övergripande negativ effekt på industrins ekonomiska situation.
7.4. Sysselsättning och produktivitet
Tabell 6
2009
2010
2011
UP
Sysselsättning - heltidsekvivalenter (HTE)
1 858
2 055
2 061
2 079
Index 2009 = 100
100
111
111
112
Produktivitet (ton/HTE)
4 707
4 558
4 142
4 354
Index 2009 = 100
100
97
88
93
Källa:
Uppgifter från unionsindustrin.
(106)
Eftersom biodieselindustrin är kapitalintensiv men inte kräver särskilt mycket arbetskraft i produktionsprocessen, och mot bakgrund av den stora andelen underleverantörer i den faktiska produktionen av biodiesel, är antalet anställda i tillverkningen inte högt. Eftersom produktionsvolymen ökade något under perioden ökade också sysselsättningen.
(107)
Eftersom sysselsättningen ökade något mer än produktionen, minskade produktiviteten med 7 procentenheter mellan 2009 och slutet av undersökningsperioden.
7.5. Storleken på den faktiska dumpningsmarginalen och återhämtning från tidigare dumpning
(108)
Unionsindustrin hade lidit skada på grund av dumpad import från Förenta staterna fram till 2009, då undersökningsperioden för detta förfarande inleddes. De gällande tullarna på import från Förenta staterna utformades för att unionen skulle kunna konkurrera på rättvisa villkor med importen och återhämta sig från skadan.
(109)
Så har inte blivit fallet. Unionsindustrin är nu mindre lönsam än 2009 och har tappat marknadsandelar, även sedan 2009, till import från Argentina och Indonesien som underskrider unionspriserna. Kapacitetsutnyttjandet är nedåtgående fastän förbrukningen i union har ökat. Någon återhämtning från tidigare dumpning har helt klart inte skett.
(110)
Dumpningsmarginalerna för exporttillverkare i Argentina och Indonesien anges i avsnittet om dumpning ovan. En exporterande tillverkare i Indonesien, som stod för en låg andel av importen från Indonesien, konstaterades inte bidra till dumpning. De återstående exporterande tillverkarna i Indonesien och alla exporterande tillverkare i Argentina befanns bidra till dumpning av biodiesel på unionsmarknaden. Med tanke på volym och pris på den dumpade importen från de två berörda länderna kan inverkan av den faktiska dumpningsmarginalen inte anses vara försumbar.
8. Mikroekonomiska indikatorer
8.1. Genomsnittliga priser och kostnader per enhet samt lönekostnader
Tabell 7
2009
2010
2011
UP
Enhetspris (euro/ton)
797
845
1 096
1 097
Index 2009 = 100
100
106
137
138
Enhetskostnad (euro/ton)
760
839
1 089
1 116
Index 2009 = 100
100
110
143
147
Löner (euro/HTE)
57 391
63 490
62 141
61 004
Index 2009 = 100
100
111
108
106
Källa:
Svar på frågeformulär från de utvalda unionstillverkarna.
(111)
Även om unionsindustrin under skadeundersökningsperioden kunde öka sina försäljningspriser, steg produktionskostnaden på grund av dålig rapsskörd 2011 i en omfattning som inte kunde täckas av ökat försäljningspris. Det var oekonomiskt för unionsindustrin att importera alternativa råvaror från Argentina och Indonesien på grund av skattesystemen i dessa länder, och man var därför tvungen att importera färdig biodiesel för att hålla nere sina kostnader och på så sätt minska de totala förlusterna.
(112)
Samtidigt steg lönekostnaderna för företagen i urvalet under skadeundersökningsperioden, vilket också fick företagen att försöka minska sina totala kostnader.
8.2. Lager
Tabell 8
2009
2010
2011
UP
Lager (ton)
74 473
87 283
90 249
103 058
Index 2009 = 100
100
117
121
138
Källa:
Svar på frågeformulär från de utvalda unionstillverkarna.
(113)
Under den analyserade perioden ökade mängden biodiesel i lager med cirka 40 %. Lagervolymen ökade under hela den analyserade perioden. Eftersom biodiesel inte kan lagras längre än sex månader (den genomsnittliga tiden i lager är endast cirka tre månader), anses uppgifter rörande lager endast ha ett begränsat värde när det gäller att bedöma den ekonomiska situationen för unionsindustrin.
8.3. Lönsamhet, investeringar, räntabilitet, kassaflöde och kapitalanskaffningsförmåga
Tabell 9
2009
2010
2011
UP
Lönsamhet
3,5 %
-0,3 %
-0,2 %
-2,5 %
Investeringar (i 1 000 euro)
188 491
156 927
149 113
141 578
Index 2009 = 100
100
83
79
75
Avkastning på investeringar
19 %
-2 %
-2 %
-24 %
Kassaflöde (i 1 000 euro)
244 001
-48 649
21 241
23 984
Index 2009 = 100
100
-20
9
10
Källa:
Svar på frågeformulär från de utvalda unionstillverkarna
(114)
Lönsamheten för de utvalda unionstillverkarna fastställdes genom att nettovinsten före skatt från försäljningen av den likadana produkten på unionsmarknaden uttrycktes som en procentandel av omsättningen från denna försäljning. Under den analyserade perioden sjönk lönsamheten betydligt för dessa tillverkare, från 3,5 % år 2005 till -2,5 %.
(115)
De utvalda unionstillverkarnas investeringar i biodieselproduktion sjönk under perioden, vilket visar att även om tillverkarna i urvalet fortfarande kunde investera i biodieselproduktion, hade de tillgängliga resurserna för sådana investeringar minskat med unionstillverkarnas marknadsandel.
(116)
De utvalda unionstillverkarnas avkastning på investeringen, dvs. resultatet före skatt som andel av det genomsnittliga ingående och utgående bokförda värdet på de tillgångar som används för biodieselproduktionen, följde den negativa utvecklingen för lönsamheten. Den försämrade avkastningen på investeringar är en tydlig indikation på den försämrade ekonomiska situationen för unionsindustrin under undersökningsperioden.
(117)
Kassaflödet, som är industrins förmåga att själv finansiera verksamheten, visar en betydande minskning under den analyserade perioden, vilket visar de utvalda företagens svårighet att konkurrera med dumpad import från Argentina och Indonesien.
9. Slutsats om skada
(118)
En analys av kontrollerade uppgifter visar tydligt att unionsindustrin har lidit väsentlig skada i den mening som avses i artikel 3.5 i grundförordningen. Trots att förbrukningen ökade har de tappat marknadsandelar och lönsamhet, medan importen har vunnit marknadsandelar och underskridit unionstillverkarnas priser.
(119)
Andra indikatorer visar också en nedgång eller en stabil tendens, även efter införandet av åtgärder mot Förenta staterna och utökningen av tullar till kringgående import från Kanada.
(120)
Unionstillverkarna kunde överföra det mesta av de ökade produktionskostnaderna från 2010 till 2011 (+33 procentenheter) men endast genom att sänka lönsamheten till nollpunkten. De kunde dock inte överföra ytterligare kostnadsökningar från 2011 till undersökningsperioden, på grund av ökat råvarupris, vilket utgör närmare 80 % av hela produktionskostnaden för biodiesel. Dessa kostnadsökningar kunde inte helt och hållet överföras till kunderna på unionsmarknaden, vilket orsakade förluster under undersökningsperioden.
E. ORSAKSSAMBAND
1. Inledning
(121)
I enlighet med artikel 3.6 och 3.7 i grundförordningen undersöktes det om den dumpade importen med ursprung i de berörda länderna har vållat unionsindustrin skada i en sådan utsträckning att den kan betecknas som väsentlig.
(122)
Andra kända faktorer, utöver den dumpade importen, vilka samtidigt med denna kunde ha vållat unionsindustrin skada granskades också för att säkerställa att den eventuella skada som dessa andra faktorer hade vållat inte tillskrevs den dumpade importen.
2. Verkningar av den dumpade importen
(123)
En liten del (mellan 2 % och 6 %) av importen från Indonesien till EU konstaterades under undersökningsperioden inte bidra till dumpningen. Den återstående volymen från Indonesien och all import från Argentina konstaterades bidra till dumpningen. Även om man undantar de små mängderna icke-dumpad import från den totala importen från Indonesien, påverkas inte den tendens för importen som beskrivs ovan.
(124)
Undersökningen visade att volymen dumpad lågprisimport från de berörda länderna ökade väsentligt i volym (mer än dubblerades) under skadeundersökningsperioden. Detta ledde till att importens marknadsandel ökade kraftigt, med 10 procentenheter, från 9,1 % under 2009 till 18,8 % vid slutet av undersökningsperioden.
(125)
Samtidigt och trots ökad förbrukning förlorade unionsindustrin 5,5 procentenheter av sin marknadsandel under skadeundersökningsperioden.
(126)
Genomsnittspriserna på den dumpade importen ökade med 48 % mellan 2009 och undersökningsperioden, men priserna var betydligt lägre än unionsindustrins priser under samma period. Priserna på den dumpade importen underskred unionsindustrins priser och underskridandemarginalen låg i genomsnitt på 4 % för Indonesien och 8 % för Argentina under undersökningsperioden.
(127)
Det tryck som ökningen av dumpad lågprisimport utövade på unionsmarknaden medförde att unionsindustrin inte kunde prissätta sina produkter i linje med marknadsvillkoren och kostnadsökningarna. Företagen i urvalet kunde endast överföra en begränsad ökning på 38 % till sina kunder, medan deras totala kostnader ökade med 47 % under samma period.
(128)
På grundval av detta dras den preliminära slutsatsen att den dumpade lågprisimporten från de berörda länderna, som underskred unionsindustrins priser under undersökningsperioden och även ökade betydligt i volym, har spelat en avgörande roll för den väsentliga skada som har vållats unionsindustrin.
3. Verkningar av andra faktorer
3.1. Import från andra länder
Tabell 10
Andra tredjeländer
2009
2010
2011
UP
Total import (ton)
699 541
256 327
161 973
175 370
Index 2009 = 100
100
37
23
25
Marknadsandel
6,3 %
2,2 %
1,5 %
1,5 %
Index 2009 = 100
100
35
23
24
Källa:
Eurostat
(129)
Import från tredjeländer, främst Förenta staterna, Norge och Sydkorea, minskade väsentligt från 2009 till slutet av undersökningsperioden. Denna nedgång berodde på införandet av åtgärder på import från Förenta staterna under 2009 och en undersökning av kringgående av import som avsändes från Kanada under 2010. Med tanke på att marknadsandelen för andra tredjeländer minskade vid tiden för den ekonomiska försämringen för unionsindustrin, kan importen från övriga tredjeländer inte ha utgjort mer än ett försumbart bidrag till den skada som vållats unionsindustrin. Slutsatsen kan därför inte dras att denna import skulle bryta orsakssambandet mellan den dumpade importen och skadan.
3.2. Icke-dumpad import från de berörda länderna
(130)
Icke dumpad import från de berörda länderna förekom, men endast under andra halvåret 2011. Med tanke på den korta tidsperioden för denna import och de begränsade kvantiteterna, kan den inte ha orsakat mer än en försumbar del av den skada som vållats unionsindustrin och förmår inte bryta orsakssambandet mellan den dumpade importen och skadan.
3.3. Andra unionstillverkare
(131)
Med tanke på den lilla produktionsvolymen för unionstillverkare som undantogs från definitionen av unionsindustrin och deras blygsamma totala importvolym, ansågs dessa tillverkare inte ha vållat skada för unionsindustrin.
3.4. Import som gjorts av unionsindustrin
(132)
Carbio, de argentinska biodieseltillverkarnas organisation, hävdade att den skada som vållats unionsindustrin orsakades av unionstillverkarnas import från Argentina och Indonesien. De definierade denna import som självförvållad skada och hävdade att de borde räknas bort som en orsak till skadan utifrån de argentinska tillverkarnas beteende.
(133)
Det framgår tydligt i uppgifter från unionsindustrin att de har importerat biodiesel från Argentina och Indonesien under skadeundersökningsperioden, upp till 60 % av all import från dessa länder under undersökningsperioden. De har dock hävdat att denna import gjordes i självförsvar. Genom att på kort sikt kunna dra fördel av de dumpade priserna på denna import, har unionstillverkarna kunnat hålla sig kvar i branschen på medellång sikt.
(134)
Unionsindustrins import av biodiesel till dumpade priser ökade avsevärt under 2011 och undersökningsperioden, vilket var den period då effekten av de differentierade exportskatterna på biodiesel och dess råvara var som mest kännbara, eftersom det var vid den tiden som importen av råvaror (sojabönsolja och palmolja) blev olönsam jämfört med import av slutprodukten. Systemet med differentierade exportskatter i båda länderna leder till högre skatt på export av råvaror än skatten på slutprodukten. Om denna differentierade exportskatt kan betraktas som en subvention i den mening som avses i artikel 2 i antisubventionsförordningen kommer att undersökas i den pågående antisubventionsundersökningen.
(135)
Under några månader under undersökningsperioden var exempelvis importpriset på sojabönsolja från Argentina högre än importpriset på SME, vilket gjorde det ekonomsikt ofördelaktigt att köpa sojabönsolja. I detta läge var inköp av SME det enda ekonomiskt förvarbara alternativet.
(136)
Om unionsindustrin inte hade importerat dessa volymer av biodiesel, hade handelsföretag i unionen gjort det, underskridit unionsindustrins priser och sålt dem på unionsmarknaden, eftersom de redan importerar från de här länderna för att sälja till dieselraffinaderier i konkurrens med unionsindustrin. Orsakssambandet har inte brutits av denna import och påståendet avvisas därför preliminärt.
3.5. Unionsindustrins kapacitet
(137)
Carbio hävdar vidare att den skada som vållats unionsindustrin beror på den överkapacitet som överetableringen har orsakat. Med ett kapacitetsutnyttjande på 50 % under 2008 hävdar de att industrin har fortsatt att expandera utan någon ökad efterfrågan i samma omfattning.
(138)
Under skadeundersökningsperioden var kapacitetsutnyttjandet lågt i unionen, som lägst 40 % under undersökningsperioden. En del företag har därför inte utnyttjat den kapacitet de har.
(139)
Kapacitetsutnyttjandet var dock lågt redan i början av skadeundersökningsperioden och har förblivit lågt under hela perioden, och det var också stabilt i företagen i urvalet.
(140)
Företagen i urvalet var lönsamma i början av skadeundersökningsperioden och gick med förlust i slutet utan att kapacitetsutnyttjandet förändrades. Det är därför rimligt att också dra slutsatsen att industrin som helhet har blivit mindre lönsam medan kapacitetsutnyttjandet har varit stabilt. Detta kan därför inte anses som en större skadeorsak eftersom det inte verkar finnas något orsakssamband. Påståendet avvisas därför preliminärt.
3.6. Bristande tillgång till råvaror och vertikal integration
(141)
Carbio hävdar också att unionsindustrin har vållats skada på grund av bristande effektivitet, framför allt eftersom den inte är vertikalt integrerad och inte belägen nära råvarorna.
(142)
Dessa påståenden avvisas preliminärt. En del av företagen i urvalet är etablerade i hamnarna med direkt tillgång till råvaror som levereras med fartyg, och andra företag i urvalet har förlagt sina biodieselanläggningar på samma ställe där deras produktionsanläggningar för vegetabilisk olja ligger. Många biodieseltillverkare i södra Europa har avsiktligt etablerat sig i hamnar för att få tillgång till råvaror som importeras från Argentina och Indonesien eller på samma platser som sina kunder (raffinaderier för fossil olja). Med tanke på att de differentierade exportskatterna har fått till följd att råvarorna har blivit dyrare än slutprodukten, har detta tydligt vållat unionsindustrin skada genom att det har blivit ekonomiskt omöjligt att tillverka PME och SME inom EU.
3.7. Andra regleringsfaktorer:
(143)
Carbio hänvisade också till en del regleringsfaktorer som de hävdade hade vållat unionsindustrin skada, varav en del är förslag och ännu inte har verkställts. De framhäver dock systemet med dubbelräkning som beskrevs ovan.
(144)
I direktivet om förnybar energi föreskrivs att medlemsstaterna ska kräva att en viss del biodiesel blandas med mineraldiesel innan denna säljs till användarna. En del medlemsstater har utnyttjat bestämmelsen i direktivet som tillåter att andelen halveras om den biodiesel som används har tillverkats av avfallsolja från använda animaliska fetter. Om medlemsstaten exempelvis kräver att 7 % biodiesel blandas med 93 % mineraldiesel, kan 7 % minskas till 3,5 % om det handlar om biodiesel av avfallsolja.
(145)
Carbio hävdar att reglerna för dubbelräkning har gett en minskning av försäljningen av så kallad första generationens biodiesel på 1 miljon megaton under undersökningsperioden och att detta är en del av orsakerna till den skada som vållats unionsindustrin. Denna invändning avslogs eftersom det i urvalet av unionstillverkare finns företag som tillverkar dubbelräknad biodiesel och deras ekonomiska situation är inte särskilt annorlunda jämfört med företagen i urvalet som tillverkar biodiesel från jungfruoljor. De här företagen har under kontroll av deras uppgifter visat att priset på deras biodiesel har påverkats av det låga priset på dumpad import från Argentina och Indonesien, eftersom de indirekt konkurrerar med PME och SME från de berörda länderna.
(146)
Argument har också lagts fram att unionsindustrin har vållats skada genom att inte investera mer i andra generationens biobränsle som använder avfallsoljor. Detta argument avvisas preliminärt eftersom det inte finns tillräckligt med avfallsolja att tillgå i unionen för att väsentligen öka bearbetningsvolymen jämfört med den befintliga.
3.8. Begränsningar i medlemsstater
(147)
Carbio hävdade också att den skada som vållats unionsindustrin inte kunde ha orsakats av import från de berörda länderna på grund av kvotsystem och skattebestämmelser i olika medlemsstater, vilket begränsar tillträdet till dessa marknader. De hävdar också att vissa marknader i unionen är stängda för SME och PME på grund av klimatförhållandena.
(148)
Det är korrekt att filtrerbarhetstemperaturen (CFPP) för PME (vid +13 grader Celsius) innebär att PME inte kan användas i hela unionen utan att blandas med annan biodiesel som sänker CFPP. CFPP för SME ligger på 0 grader Celsius och det innebär att det kan användas mer utbrett, särskilt under sommarmånaderna.
(149)
Argumentet att det är regleringssystemet i vissa medlemsstater som vållar skada för unionsindustrin granskades närmare under hela undersökningen.
(150)
I vissa medlemsstater finns kvotsystem som ger en viss tillverkningskvot till företag i den medlemsstaten eller i andra medlemsstater i unionen. De flesta länder ger dock fördelar via skattesystemet och de fördelarna har sänkts eller tagits bort.
(151)
Frankrike till exempel, har en skattelättnad på 90 euro per ton för kvottillverkad biodiesel. Men med tanke på det låga priset på dumpad import är det ofta billigare att importera biodiesel än att köpa den från unionsindustrin, även med skattelättnad. Detta framgår av det faktum att import från Argentina tydligt förekommer på den franska marknaden.
(152)
I vissa medlemsstater finns dock ingen import från Argentina och Indonesien, antingen på grund av klimatet eller på grund av kvotsystem som inte är öppna för import. I de flesta av medlemsstaterna förekommer import från Argentina och Indonesien på marknaden, antingen på grund av avsaknaden av kvotsystem eller på grund av att priset är lägre än skattelättnaderna som en medlemsstat kanske ger.
(153)
Mot bakgrund av att PME och SME som blandas med unionstillverkad RME eller annan biodiesel kan säljas i hela unionen, och att import förekommer i stora kvantiteter och till dumpade priser även i medlemsstater med skattelättnader, avvisas påståendet preliminärt eftersom de existerande kvot- och skattesystemen inte förmår bryta orsakssambandet mellan den dumpade importen och skadan.
4. Slutsats om orsakssamband
(154)
Ovanstående analys har visat att den dumpade lågprisimporten med ursprung i de berörda länderna ökade kraftigt, både volymmässigt och sett till marknadsandelar. Det framkom samtidigt att denna import såldes under unionsindustrins priser under undersökningsperioden.
(155)
Uppgifterna visar att när volymen av lågprisimport från de berörda länderna ökar så försämras unionsindustrins ekonomiska situation i betydlig mån.
(156)
Analysen ovan har redogjort för verkningarna av alla kända faktorer som har betydelse för unionsindustrins situation och avgränsat den dumpade importens skadevållande verkan. På grundval av denna analys dras preliminärt slutsatsen att den dumpade importen från de berörda länderna har vållat unionsindustrin väsentlig skada i den mening som avses i artikel 3.6 i grundförordningen.
(157)
De kända faktorerna förutom den dumpade importen har bedömts i enlighet med artikel 3.7 i grundförordningen, och några belägg för att de skulle bryta orsakssambandet mellan den dumpade importen och den skada som unionsindustrin lidit har inte hittats.
F. UNIONENS INTRESSE
(158)
I enlighet med artikel 21 i grundförordningen undersökte kommissionen om det, trots slutsatsen om skadevållande dumpning, fanns tvingande skäl som skulle kunna leda till slutsatsen att det inte ligger i unionens intresse att införa åtgärder i detta särskilda fall. Analysen av unionens intresse gjordes på grundval av en bedömning av alla berörda parters intressen, däribland unionsindustrin, importörerna, råvaruleverantörer och användare.
1. Unionsindustrins intresse
(159)
Såsom nämnts ovan har unionsindustrin lidit väsentlig skada till följd av dumpad import med ursprung i de berörda länderna. Om inga åtgärder införs, leder detta högst sannolikt till att den negativa utvecklingstendensen för unionsindustrins finansiella situation fortsätter. Unionsindustrins situation kännetecknades särskilt av en lönsamhetsnedgång från + 3 % 2009 till -2,5 % i slutet av undersökningsperioden. Om nedgången fortsätter skulle detta slutligen leda till produktionsminskningar och ytterligare nedläggningar av produktionsanläggningar, vilket skulle äventyra sysselsättning och investeringar i unionen.
(160)
Om åtgärder införs kommer en rättvis konkurrens att återupprättas på marknaden. Unionsindustrins nedåtgående utvecklingstendens i fråga om lönsamheten är resultatet av svårigheterna att konkurrera med den dumpade lågprisimporten från de berörda länderna, ett faktum som också beror på exportskattesystemet i de båda länderna, som innebär att priset på import av SME och PME sänks på unionsmarknaden medan priset på råvaror höjs. Om antidumpningsåtgärder införs skulle unionsindustrin kunna upprätthålla sin lönsamhet på de nivåer som anses vara nödvändiga för denna kapitalintensiva industri.
(161)
Åtgärderna skulle ge unionsindustrin möjlighet att börja återhämta sig från den skadevållande dumpning som konstaterats vid undersökningen.
2. Intresset för icke-närstående importörer och handlare i unionen
(162)
Kommissionen uppmanade icke-närstående importörer och handlare i unionen att ge sig till känna. Ingen importör samarbetade dock i undersökningen.
(163)
I avsaknaden av uppgifter från icke-närstående importörer och handlare fanns det inte några belägg för att införandet av åtgärder skulle strida mot dessa parters intressen.
3. Användarnas och konsumenternas intresse
(164)
När förfarandet inleddes kontaktades alla kända användarföretag vars verksamhet omfattar produktion och distribution av mineraldiesel och även företag som gör den obligatoriska blandningen av mineraldiesel med biodiesel, och frågeformulär sändes till dessa företag.
(165)
Tre användare av biodiesel besvarade frågeformuläret men konstaterade att biodiesel utgjorde en mycket liten del av deras totala verksamhet. De konstaterade att eftersom de skulle vara rättsligt tvingade att köpa biodiesel, skulle en tull som ökade priset på biodiesel automatiskt föras över till kunderna.
(166)
Med hänsyn till den begränsade mängd uppgifter som fanns tillgängliga, bör ett införande av åtgärder få ytterst liten effekt på slutkonsumenterna, mot bakgrund av den lilla andelen biodiesel som blandas i den mineraldiesel de köper i pumparna. Några belägg för att införandet av åtgärder skulle strida mot vare sig användarnas eller konsumenternas intressen hittades inte.
4. Råvaruleverantörernas intresse
(167)
En organisation för råvaruleverantörer, Fediol (som representerar European Vegetable Oil and Proteinmeal Industry in Europe) besvarade frågeformuläret som sändes ut till råvaruleverantörerna. De framförde att import från de berörda länderna har minskat efterfrågan på rapsolja i unionen, en minskning på över 1 miljon ton mellan 2009 och 2011.
(168)
De anser att ett införande av åtgärder skulle få positiv effekt på leverantörsbranschen inom EU, eftersom det skulle öka kapacitetsutnyttjandet. All ökad efterfrågan på rapsolja skulle då märkas i foderblandningssektorn - eftersom det är en restprodukt från rapsoljeproduktionen och jordbrukssektorn inom EU som tillverkare av raps.
(169)
De belägg som mottagits visar därför att införandet av åtgärder skulle vara i unionens råvaruleverantörers intresse.
5. Slutsatser om unionens intresse
(170)
Att vidta åtgärder mot importen av biodiesel med ursprung i Argentina och Indonesien ligger helt klart i unionsindustrins intresse. Det skulle ge unionsindustrin möjligheter att växa och återhämta sig från den skada som den dumpade importen har vållat. Om inga åtgärder införs kommer unionsindustrins ekonomiska situation att fortsätta att försämras och fler aktörer måste upphöra med sin verksamhet. Några klara slutsatser rörande användare och importörer gick inte att dra, men ett införande av åtgärder borde ligga i råvaruleverantörernas intresse.
(171)
Det finns inte några tvingande skäl som visar att det skulle strida mot unionens intresse att införa provisoriska antidumpningsåtgärder på import av biodiesel med ursprung i Argentina och Indonesien.
G. PROVISORISKA ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER
(172)
Mot bakgrund av slutsatserna beträffande dumpning, skada, orsakssamband och unionens intresse bör provisoriska antidumpningsåtgärder införas i syfte att förhindra att unionsindustrin vållas ytterligare skada genom dumpad import.
1. Nivå för undanröjande av skada
(173)
Vid fastställandet av nivån på tullen togs hänsyn till de dumpningsmarginaler som konstaterats och det tullbelopp som är nödvändigt för att undanröja den skada som unionstillverkarna lidit, utan att de överskrids.
(174)
Vid beräkningen av det tullbelopp som är nödvändigt för att undanröja verkningarna av den skadevållande dumpningen ansågs det att eventuella åtgärder borde göra det möjligt för unionsindustrin att täcka sina produktionskostnader och uppnå en vinst före skatt som rimligen skulle kunna uppnås under normala konkurrensförhållanden, dvs. om det inte förekom någon dumpad import.
(175)
För detta ändamål kan en vinstmarginal på 15 % av omsättningen anses vara en lämplig nivå, eftersom unionsindustrin kunde ha förväntat sig att nå denna nivå i en situation utan skadevållande dumpning. Denna siffra bygger på den tidigare undersökningen av import från Förenta staterna, då den ansågs rimlig för att garantera produktiva investeringar på lång sikt för denna industri.
(176)
På grundval av detta beräknades ett icke-skadevållande pris för unionsindustrin för den likadana produkten. Det icke-skadevållande priset erhöll man genom att justera det försäljningspris som användes av unionstillverkarna i urvalet med den faktiska vinst/förlust som gjorts under undersökningsperioden och lägga till den ovan nämnda vinstmarginalen.
(177)
Den nödvändiga prisökningen fastställdes därefter på grundval av en jämförelse mellan det vägda genomsnittliga importpriset för de utvalda exporterande tillverkarna i de berörda länderna, vilket fastställts vid beräkningen av prisunderskridandet, och det icke-skadevållande priset för den produkt som unionsindustrin sålde på unionsmarknaden under undersökningsperioden. De eventuella skillnader som framkom vid jämförelsen uttrycktes sedan i procent av det totala importvärdet cif.
2. Provisoriska åtgärder
(178)
I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen bör preliminära antidumpningstullar införas på import av biodiesel med ursprung i Argentina och Indonesien till en nivå som enligt regeln om lägsta tull motsvarar den lägre av dumpningsmarginalen eller skademarginalen.
(179)
Antidumpningstullarnas storlek har fastställts genom att marginalerna för undanröjande av skada jämförts med dumpningsmarginalerna. De provisoriska antidumpningstullarna, uttryckt i priset cif vid unionens gräns, före tull, är följande:
Land
Företag
Preliminär dumpningsmarginal
Preliminär skademarginal
Preliminär antidumpningstull
Argentina
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario
10,6 %
27,8 %
10,6 %
Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
10,6 %
27,8 %
10,6 %
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
7,2 %
30,9 %
7,2 %
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Andra samarbetsvilliga företag
7,9 %
31 %
7,9 %
Alla övriga företag
10,6 %
31,8 %
10,6 %
Indonesien
PT. Ciliandra Perkasa, Jakarta
0,0 %
0,0 %
PT. Musim Mas, Medan
2,8 %
23,3 %
2,8 %
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan
5,3 %
27,1 %
5,3 %
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan
9,6 %
26,4 %
9,6 %
PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
9,6 %
26,4 %
9,6 %
Andra samarbetsvilliga företag
6,5 %
25,3 %
6,5 %
Alla övriga företag
9,6 %
27,1 %
9,6 %
(180)
Eftersom antidumpningstullen kommer att gälla både för blandningar som innehåller biodiesel (i proportion till deras biodieselhalt i viktprocent) och för ren biodiesel, är det emellertid mer rättvisande och mer lämpligt för den korrekta tillämpningen av tullen av tullmyndigheterna i medlemsstaterna att uttrycka tullen som ett fast belopp i euro per ton nettovikt som tillämpas på importerad ren biodiesel eller på andelen biodiesel i den blandade produkten.
(181)
De individuella företagsspecifika antidumpningstullsatser som anges i denna förordning har fastställts på grundval av resultaten av den här undersökningen. De avspeglar därför företagens situation såsom den konstaterats inom ramen för undersökningen. Tullsatserna (i motsats till den landsomfattande tull som gäller ”alla övriga företag”) är således endast tillämpliga på import av produkter som har sitt ursprung i de berörda länderna och har tillverkats av företagen, och följaktligen av de specifika rättsliga enheter som anges. Den importerade berörda produkten som tillverkats av ett annat företag som inte specifikt omnämns i artikeldelen av denna förordning, däribland enheter som är närstående till dem som specifikt omnämns, kan inte dra nytta av dessa tullsatser och ska omfattas av den tullsats som gäller ”alla övriga företag”.
(182)
Eventuella ansökningar om tillämpning av dessa individuella företagsspecifika antidumpningstullar (t.ex. till följd av en ändring av företagets namn eller inrättande av nya tillverknings- eller försäljningsenheter) bör utan dröjsmål sändas till kommissionen (8) tillsammans med alla relevanta uppgifter, särskilt beträffande ändringar av företagets verksamhet i fråga om tillverkning, inhemsk försäljning och exportförsäljning som hänger samman med exempelvis namnändringen eller ändringen av tillverknings- eller försäljningsenheterna. Förordningen kommer därefter vid behov att ändras i enlighet med detta genom en uppdatering av förteckningen över de företag som omfattas av individuella tullsatser.
(183)
Kommissionen gjorde import av den berörda produkten med ursprung i de berörda länderna till föremål för registrering genom förordning (EU) nr 79/2013. Detta gjordes med tanke på en eventuell retroaktiv tillämpning av antidumpningsåtgärderna, i enlighet med artikel 10.4 i grundförordningen. Något beslut angående den eventuella retroaktiva tillämpningen av antidumpningsåtgärderna kan inte fattas i detta skede av förfarandet.
H. AVSLUTNING
(184)
För att uppfylla kravet på god förvaltning kan berörda parter som gav sig tillkänna inom den tidsfrist som angavs i tillkännagivandet om inledande, inom en månad från offentliggörandet av denna förordning, skriftligen meddela sina synpunkter samt begära att bli hörda. De undersökningsresultat om införandet av tullar som redovisats i samband med denna förordning är preliminära och kan komma att omprövas i samband med eventuella slutgiltiga åtgärder.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. En preliminär antidumpningstull införs härmed på fettsyramonoalkylestrar och/eller paraffiniska gasoljor framställda genom syntes och/eller vätebehandling, av icke-fossilt ursprung, i ren form eller i en blandning, som för närvarande klassificeras enligt KN-nr ex 1516 20 98 (Taricnummer 1516209821, 1516209829 och 1516209830), ex 1518 00 91 (Taricnummer 1518009121, 1518009129 och1518009130), ex 1518 00 95 (Taricnummer 1518009510), ex 1518 00 99 (Taricnummer 1518009921, 1518009929 och 1518009930), ex 2710 19 43 (Taricnummer 2710194321, 2710194329 och 2710194330), ex 2710 19 46 (Taricnummer 2710194621, 2710194629 och 2710194630), ex 2710 19 47 (Taricnummer 2710194721, 2710194729 och 2710194730), 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97 (Taricnummer 3824909701, 3824909703 och 3824909704), 3826 00 10 och ex 3826 00 90 (Taricnummer 3826009011, 3826009019 och 3826009030), med ursprung i Argentina och Indonesien.
2. Följande preliminära antidumpningstullar ska tillämpas på de produkter som beskrivs i punkt 1 och som tillverkats av nedanstående företag:
Land
Företag
Preliminär antidumpningstull,
euro per ton nettovikt
Tarictilläggsnummer
Argentina
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario; Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
104,92
B782
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
69,16
B783
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires; Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca; Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
65,24
B784
Andra samarbetsvilliga företag:
Cargill S.A.C.I., Buenos Aires; Unitec Bio S.A., Buenos Aires; Viluco S.A., Tucuman
75,97
B785
Alla övriga företag
104,92
B999
Indonesien
PT Ciliandra Perkasa
0
B786
PT Musim Mas, Medan
24,99
B787
PT Pelita Agung Agrindustri, Medan
45,65
B788
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan; PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
83,84
B789
Andra samarbetsvilliga företag:
PT Cermerlang Energi Perkasa, Jakarta
57,14
B790
Alla övriga företag
83,84
B999
3. Antidumpningstullen ska tillämpas på blandningar i proportion till blandningens viktandel fettsyramonoalkylestrar och paraffiniska gasoljor framställda genom syntes och/eller vätebehandling, av icke-fossilt ursprung (dvs. biodieselhalt).
4. Om varor har skadats innan de övergår till fri omsättning och det pris som faktiskt betalats eller ska betalas därför fördelas vid fastställandet av tullvärdet i enlighet med artikel 145 i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 (9), ska beloppet på antidumpningstullen, beräknat utifrån de ovan angivna beloppen, sänkas med den den andel som motsvarar fördelningen av det pris som faktiskt betalas eller ska betalas.
5. Övergång till fri omsättning i Europeiska unionen av den produkt som avses i punkt 1 ska förutsätta att det lämnas en säkerhet som motsvarar nivån på den preliminära tullen.
6. Om inte annat anges, ska gällande bestämmelser om tullar tillämpas.
Artikel 2
1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 20 i grundförordningen får berörda parter begära att bli underrättade om de viktigaste omständigheter och överväganden som ligger till grund för antagandet av denna förordning, lämna skriftliga synpunkter och begära att bli hörda av kommissionen inom en månad efter det att denna förordning har trätt i kraft.
2. I enlighet med artikel 21.4 i grundförordningen får berörda parter inom en månad efter det att denna förordning har trätt i kraft yttra sig om dess tillämpning.
Artikel 3
1. Tullmyndigheterna ska upphöra med den registrering av import som infördes genom artikel 1 i förordning (EU) nr 79/2013.
2. Uppgifter som insamlats avseende produkter som införts för konsumtion högst 90 dagar före dagen för denna förordnings ikraftträdande ska bevaras till dess att eventuella slutgiltiga åtgärder har trätt i kraft eller till dess att detta förfarande har avslutats.
Artikel 4
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 1 i denna förordning ska tillämpas i sex månader.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 27 maj 2013.