ROZHODNUTÍ RADY č. 377/2014/EU
ze dne 12. června 2014
o dani AIEM uplatňované na Kanárských ostrovech
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 349 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
v souladu se zvláštním legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle článku 349 Smlouvy o fungování Evropské unie Rada s ohledem na strukturální sociální a hospodářskou situaci nejvzdálenějších regionů, která je prohlubována jejich odlehlostí, ostrovní povahou, malou rozlohou, složitým povrchem a podnebím a hospodářskou závislostí na malém množství produktů, přijímá konkrétní opatření zaměřená zejména na vytvoření podmínek pro uplatnění Smluv v těchto regionech, včetně společných politik.
(2)
Je proto třeba přijmout konkrétní opatření s cílem stanovit podmínky pro uplatnění Smlouvy o fungování EU v těchto regionech. Tato opatření musí brát v úvahu zvláštní charakter a omezení nejvzdálenějších regionů, aniž by narušila integritu a soudržnost právního řádu Unie, který zahrnuje i vnitřní trh a společné politiky.
(3)
Nejvýznačnějším znevýhodněním zjištěným na Kanárských ostrovech je závislost hospodářství Kanárských ostrovů na odvětví služeb, zejména turistického ruchu, a malý podíl průmyslu na HDP Kanárských ostrovů.
(4)
Na druhém místě je izolovanost souostroví, která brání volnému pohybu osob, zboží a služeb. Zvyšuje se závislost na některých typech dopravy, letecké a námořní, protože tyto obory dopravy ještě nebyly plně liberalizovány. Kromě toho jsou výrobní náklady vyšší, protože tyto typy dopravy jsou méně efektivní a nákladnější než silniční nebo železniční doprava.
(5)
Tato izolovanost se projevuje i ve vyšších výrobních nákladech v důsledku závislosti na surovinách a energii, nutnosti vytvářet zásoby a obtížích ovlivňujících dodávky výrobních zařízení.
(6)
Malý rozsah trhu a nízká úroveň vývozní činnosti, zeměpisná roztříštěnost souostroví a nutnost zachování diverzifikovaných, avšak malých výrobních oborů splňujících požadavky malého trhu omezují možností úspor z rozsahu.
(7)
V mnoha případech je obtížnější nebo nákladnější zajistit specializované služby a údržbu a školení pro vedoucí a technické pracovníky nebo zadávat zakázky a podporovat hospodářskou expanzi mimo hranice trhu Kanárských ostrovů. Úzký rozsah metod distribuce vede k vytváření nadměrných zásob.
(8)
Pokud jde o životní prostředí, odstraňování průmyslových odpadů a zpracování toxického odpadu zvyšují náklady na ochranu životního prostředí. Růst těchto nákladů je způsoben skutečností, že neexistují recyklační závody, s výjimkou těch, které jsou určeny pro konkrétní produkty, odpad musí být převážen na pevninu a toxické odpady musí být zpracovány mimo Kanárské ostrovy.
(9)
Na základě výše uvedených informací a oznámení španělských orgánů Komisi ze dne 4. března 2013 by měla být prodloužena platnost povolení k uplatnění daně vztahující se na seznam výrobků, pro které platí osvobození od daně pro místní produkty.
(10)
Rozhodnutím Rady 2002/546/ES (1), přijatým na základě článku 299 Smlouvy o ES, bylo Španělsku do 31. prosince 2011 povoleno uplatňovat osvobození od daně nebo její snížení, označované jako „Arbitrio sobre Importaciones y Entregas de Mercancías en las Islas Canarias“ (AIEM), u některých produktů, které byly vyprodukovány na Kanárských ostrovech. Seznam produktů, na které se vztahuje výše uvedené osvobození od daně nebo její snížení, je uveden v příloze uvedeného rozhodnutí. Rozdíl ve zdanění produktů z místní produkce a ostatních produktů nesmí podle druhu produktu překročit 5, 15 nebo 25 procentních bodů.
(11)
Rozhodnutí Rady č. 895/2011/EU (2) změnilo rozhodnutí 2002/546/ES a prodloužilo dobu jeho použitelnosti do 31. prosince 2013.
(12)
Rozhodnutí Rady č. 1413/2013/EU (3) opět změnilo rozhodnutí Rady 2002/546/ES a prodloužilo dobu jeho použitelnosti do 30. června 2014.
(13)
Daň AIEM slouží cíli autonomního rozvoje průmyslové výroby a diverzifikace hospodářství Kanárských ostrovů.
(14)
Maximální výše osvobození, které mohou být uplatněny na dané průmyslové výrobky, se liší podle odvětví a podle produktů v rozpětí od 5 % do 15 %.
(15)
Maximální výše osvobození, kterou lze uplatnit na konečné tabákové výrobky, je však vyšší, neboť odvětví tabáku je výjimečný případ. Tabákový průmysl, který dříve na Kanárských ostrovech zaznamenal velký rozmach, po několik let významně upadá. Příčinou poklesu místní produkce tabáku na Kanárských ostrovech jsou tradiční znevýhodnění související s ostrovní povahou, jak jsou uvedena výše. Existují důvody pro zachování výrazného osvobození tabáku. Osvobození od daně je v přímé souvislosti s cílem udržet produkci na Kanárských ostrovech.
(16)
Cíle na podporu socioekonomického rozvoje Kanárských ostrovů se odrážejí na vnitrostátní úrovni v účelu daně a rozdělování příjmů, které vytváří. Začlenění příjmů z této daně do zdrojů hospodářského a daňového systému Kanárských ostrovů a jeho použití v rámci strategie hospodářského a sociálního rozvoje, včetně podpory místních činností, je zákonnou povinností.
(17)
Osvobození od daně AIEM nebo její snížení se má použít po dobu 6,5 roku. Bude však nutné vyhodnotit výsledky tohoto osvobození a snížení. Španělské orgány by proto měly předložit Komisi nejpozději do 30. září 2017 zprávu o uplatňování osvobození od daně AIEM či jejího snížení za účelem ověření dopadu přijatých opatření a jejich přínosu pro podporu nebo zachování místních hospodářských činností, přičemž se vezme v úvahu znevýhodnění postihující nejvzdálenější regiony. Na tomto základě budou oblast působnosti a osvobození povolené podle pravidel Unie případně pozměněny.
(18)
Daňové zvýhodnění související s AIEM musí zůstat přiměřené, aby nebyla narušena integrita a soudržnost právního řádu Unie, včetně ochrany hospodářské soutěže na vnitřním trhu a politiky státní podpory před vlivy, které by je mohly ohrozit.
(19)
Tímto rozhodnutím není dotčeno možné použití článků 107 a 108 Smlouvy o fungování EU,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Odchylně od článků 28, 30 a 110 Smlouvy o fungování EU se španělským orgánům povoluje do 31. prosince 2020 stanovit v případě produktů uvedených v příloze, které byly vyprodukovány na Kanárských ostrovech, úplné osvobození od daně nebo částečné snížení daně označované jako „Arbitrio sobre las Importaciones y Entregas de Mercancias en las Islas Canarias“ (AIEM). Tato osvobození nebo snížení musí být součástí strategie hospodářského a sociálního rozvoje Kanárských ostrovů a musí přispívat k podpoře místních činností.
2. Uplatňování úplných osvobození nebo snížení uvedených v odstavci 1 nesmí vést k rozdílům vyšším než:
a)
5 % u produktů uvedených v příloze v oddílu A;
b)
10 % u produktů uvedených v příloze v oddílu B;
c)
15 % u produktů uvedených v příloze v oddílu C;
d)
25 % u produktů uvedených v příloze v oddílu D. Španělské orgány však mohou stanovit minimální daň z cigaret, která nesmí být vyšší než 18 EUR z 1 000 cigaret a kterou lze uplatnit pouze tehdy, pokud je daň AIEM vyplývající z uplatnění obecných druhů zdanění nižší než tato hodnota.
Článek 2
Španělské orgány předloží Komisi do 30. září 2017 zprávu o uplatňování opatření uvedených v článku 1 za účelem ověření dopadu přijatých opatření a jejich přínosu pro podporu nebo zachování místních hospodářských činností, přičemž se vezme v úvahu znevýhodnění postihující nejvzdálenější regiony.
Na tomto základě Komise předloží Radě zprávu obsahující úplnou analýzu hospodářských a sociálních aspektů a případně návrh na změnu ustanovení tohoto rozhodnutí.
Článek 3
Toto rozhodnutí se použije od 1. července 2014.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno Španělskému království.
V Lucemburku dne 12. června 2014.
RÅDETS BESLUT nr 377/2014/EU
av den 12 juni 2014
om AIEM-skatten som är tillämplig på Kanarieöarna
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 349,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
med beaktande av Europaparlamentets yttrande,
i enlighet med ett särskilt lagstiftningsförfarande, och
av följande skäl:
(1)
Enligt artikel 349 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) ska rådet med beaktande av den strukturella, sociala och ekonomiska situationen i de yttersta randområdena, vilken förvärras av deras avlägsna belägenhet, ökaraktär, ringa storlek, besvärliga terräng- och klimatförhållanden och ekonomiska beroende av ett fåtal produkter, besluta om specifika åtgärder för att särskilt fastställa villkoren för hur fördragen ska tillämpas beträffande dessa områden, inklusive den gemensamma politiken.
(2)
Det bör därför beslutas om specifika åtgärder för att fastställa villkoren för hur EUF-fördraget ska tillämpas beträffande dessa områden. Sådana åtgärder ska beaktande dessa områdens särdrag och särskilda begränsningar, utan att undergräva integriteten och sammanhanget hos unionsrätten, inklusive den inre marknaden och den gemensamma politiken.
(3)
Dent största olägenheten för Kanarieöarna är att deras ekonomi är kraftigt beroende av tjänstesektorn, särskilt turismnäringen, i kombination med att industriproduktionen är en liten andel av öarnas BNP.
(4)
För det andra har det konstaterats att öarnas isolering försvårar den fria rörligheten för personer, varor och tjänster. Beroendet av vissa transportmedel, flyg- och sjötransporter, förstärks av att det är transportmedel för vilka liberaliseringen är ofullständig. Vidare är produktionskostnaderna högre eftersom det rör sig om transportmedel som är mindre effektiva och är dyrare än vägtransporter eller järnvägstransporter.
(5)
Öarnas isolering leder även till högre produktionskostnader vilket förklaras av råvaru- och energiberoendet, behovet av lagerhållning och svårigheterna i fråga om tillförseln av produktionsutrustning.
(6)
Marknadens begränsade storlek och den låga exportverksamheten, ögruppens geografiska splittring, samt skyldigheten att bibehålla diversifierade produktionsserier med små volymer för att tillgodose behoven på en liten marknad begränsar möjligheterna att uppnå skalfördelar i produktionen.
(7)
Det är ofta svårare eller mer kostsamt för företag att få underhållstjänster och andra specialisttjänster utförda, att finna lämpliga utbildningar för ledare och tekniker och att lägga ut tillverkning på underleverantörer, eller att främja expansion på marknader utanför Kanarieöarna. Begränsningarna i urvalet i fråga om distributionssätt leder till att företag håller för stora lager.
(8)
På miljöområdet ger bortskaffandet av industriavfall och reningen av giftigt avfall upphov till högre miljökostnader. Dessa kostnader förklaras av att det saknas återvinningsanläggningar, utom för vissa produkter, och att avfall måste transporteras till fastlandet och att giftigt avfall måste behandlas på annan plats än på Kanarieöarna.
(9)
Med beaktande av det som anges ovan och av de spanska myndigheternas begäran till kommissionen av den 4 mars 2013 bör bemyndigandet om tillämpningen av en skatt på produkter upptagna i en förteckning, för vilka undantag för lokalt tillverkade produkter kan beviljas, förlängas.
(10)
Genom rådets beslut 2002/546/EG (1), som antogs på grundval av artikel 299.2 i EG-fördraget, bemyndigades Spanien ursprungligen att till och med den 31 december 2011 tillämpa undantag från eller nedsättning av skatten Arbitrio sobre las Importaciones y Entregas de Mercancías en las Islas Canarias (nedan kallad AIEM-skatten) på vissa produkter som framställts på Kanarieöarna. I bilagan till beslutet finns en förteckning över de produkter på vilka undantag eller nedsättning får tillämpas. Skillnaden mellan den skattesats som tillämpas på lokalt framställda produkter och den skattesats som tillämpas på andra produkter får, beroende på vilken produkt det rör sig om, inte överstiga 5, 15 eller 25 procentenheter.
(11)
Genom rådets beslut nr 895/2011/EU (2) förlängdes tillämpningsperioden för beslut 2002/546/EG till och med den 31 december 2013.
(12)
Genom rådets beslut nr 1413/2013/EU (3) förlängdes tillämpningsperioden för beslut 2002/546/EG vidare till och med den 30 juni 2014.
(13)
AIEM-skatten bidrar till uppnåendet av målen autonom utveckling av Kanarieöarnas industriproduktionssektorer och diversifiering av öarnas ekonomi.
(14)
Det högsta undantag som kan tillämpas för industriprodukterna i fråga varierar mellan 5 % och 15 %, beroende på sektor och produkt.
(15)
Det högsta undantag som gäller för tobaksprodukter är dock högre, eftersom tobakssektorn utgör ett särfall. Tobaksindustrin på Kanarieöarna, som tidigare kännetecknades av en stor uppgång, har under ett antal år gått tillbaka kraftigt. De traditionella olägenheter av ökaraktär som beskrivits ovan ligger självfallet till grund för nedgången i den lokala tobaksproduktionen på Kanarieöarna. Det finns skäl att behålla ett betydande undantag för tobaksprodukter. Undantaget från beskattning står i direkt samband med målet att bibehålla produktionsverksamhet på Kanarieöarna.
(16)
Målet att understödja Kanarieöarnas ekonomiska och sociala utveckling bekräftas på nationell nivå i de krav som är förbundna med skattens syfte och med allokeringen av de intäkter som skatten genererar. Inlemmandet av intäkterna från skatten i Kanarieöarnas ekonomiska och fiskala systems resurser och allokeringen av intäkterna för en strategi för Kanarieöarnas ekonomiska och sociala utveckling som bidrar till att främja lokala verksamheter utgör rättsliga skyldigheter.
(17)
Undantagen från eller nedsättningarna av AIEM-skatten bör gälla under sex och ett halvt år. Det är dock nödvändigt att utvärdera resultatet av sådana undantag eller nedsättningar. De spanska myndigheterna bör därför senast den 30 september 2017 lägga fram en rapport för kommissionen om tillämpningen av undantagen från eller nedsättningarna av AIEM-skatten, för kontroll, med beaktande av de svårigheter som påverkar de yttersta randområdena, av verkningarna av de åtgärder som vidtagits och åtgärdernas bidrag till främjandet eller bibehållandet av lokala ekonomiska verksamheter. På denna grundval kommer tillämpningsområdet för de beviljade undantagen enligt unionsnormerna vid behov att ses över.
(18)
Den skatteförmån som ges genom AIEM-skatten måste förbli proportionell, för att inte undergräva integriteten och sammanhanget hos unionsrätten, inbegripet politiken för konkurrens på den inre marknaden och för statligt stöd.
(19)
Detta beslut påverkar inte den eventuella tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i EUF-fördraget.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Genom undantag från artiklarna 28, 30 och 110 i EUF-fördraget ska de spanska myndigheterna bemyndigas att till och med den 31 december 2020 på sådana produkter som tas upp i bilagan och framställs på Kanarieöarna tillämpa totalt undantag från eller partiell nedsättning av den skatt som betecknas Arbitrio sobre las Importaciones y Entregas de Mercancías en las Islas Canarias (nedan kallad AIEM-skatten). Dessa undantag eller nedsättningar måste ingå som en del av strategin för Kanarieöarnas ekonomiska och sociala utveckling och bidra till att främja lokala verksamheter.
2. Tillämpningen av de totala undantagen eller nedsättningarna som avses i punkt 1 får inte leda till skillnader som överstiger
a)
5 % för de produkter som tas upp i avsnitt A i bilagan,
b)
10 % för de produkter som tas upp i avsnitt B i bilagan,
c)
15 % för de produkter som tas upp i avsnitt C i bilagan,
d)
25 % för de produkter som tas upp i avsnitt D i bilagan. När det gäller cigaretter får de spanska myndigheterna dock fastställa en minimiskatt på 18 EUR per 1 000 cigaretter som gäller enbart om den AIEM-skatt som följer av tillämpningen av de allmänna beskattningstyperna är lägre än det beloppet.
Artikel 2
De spanska myndigheterna ska senast den 30 september 2017 lägga fram en rapport för kommissionen om tillämpningen av de åtgärder som avses i artikel 1, för kontroll, med beaktande av de svårigheter som påverkar de yttersta randområdena, av verkningarna av de åtgärder som vidtagits och åtgärdernas bidrag till främjandet eller bibehållandet av lokala ekonomiska verksamheter.
På denna grundval ska kommissionen lägga fram en rapport för rådet med en fullständig ekonomisk och social analys och, där så är lämpligt, ett förslag om anpassning av bestämmelserna i detta beslut.
Artikel 3
Detta beslut ska tillämpas från och med den 1 juli 2014.
Artikel 4
Detta beslut riktar sig till Konungariket Spanien.
Utfärdat i Luxemburg den 12 juni 2014.