SMĚRNICE KOMISE 2013/49/EU
ze dne 11. října 2013,
kterou se mění příloha II směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/87/ES, kterou se stanoví technické požadavky pro plavidla vnitrozemské plavby
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/87/ES ze dne 12. prosince 2006, kterou se stanoví technické požadavky pro plavidla vnitrozemské plavby a zrušuje směrnice Rady 82/714/EHS (1), a zejména na čl. 20 odst. 1 první větu uvedené směrnice,
po konzultaci s evropským inspektorem ochrany údajů,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 2006/87/ES, nařízení o inspekci lodní plavby na Rýně a nařízení Komise (EU) č. 164/2010 ze dne 25. ledna 2010 o technických specifikacích pro systém elektronických zpráv pro vnitrozemskou plavbu podle článku 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/44/ES o harmonizovaných říčních informačních službách (RIS) na vnitrozemských vodních cestách ve Společenství (2) vymezují hlavní požadavky na výměnu minimálního souboru údajů o plavidlech mezi orgány certifikace plavidel a orgány RIS.
(2)
Od vstupu směrnice 2006/87/ES v platnost bylo více než 14 000 plavidlům přiděleno jednotné evropské identifikační číslo plavidla (ENI). Značné množství přidělených čísel ENI činí efektivní výměnu údajů bez vhodného nástroje obtížnou. To by mohlo vést k vyšším bezpečnostním rizikům při provozování plavidla (řízení dopravy), ale také k administrativním problémům (např. dvojímu započtení ve statistikách). Čísla ENI jsou v souladu s nařízením Komise (ES) č. 415/2007 ze dne 13. března 2007 o technických specifikacích pro systémy sledování polohy a pohybu plavidel podle článku 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/44/ES o harmonizovaných říčních informačních službách (RIS) na vnitrozemských vodních cestách ve Společenství (3) uloženy v odpovídačích vnitrozemského AIS za účelem automatické identifikace plavidel v případě, že jim bylo číslo ENI přiděleno.
(3)
Příslušné orgány potřebují tyto údaje zejména k tomu, aby se zabránilo přidělení dvou čísel ENI jednomu plavidlu, zatímco orgány RIS tyto údaje potřebují pro různé aplikace RIS, např. vedení deníků zdymadel a přípravu statistik zdymadel. Počet odpovídačů vnitrozemského AIS stále rychle roste a činní efektivní výměnu údajů nezbytnou pro řádné fungování řízení dopravy. Centrální elektronický rejstřík (databáze plavidel), ke kterému by byly připojeny všechny orgány, je proto k zavedení efektivní výměny údajů a k přizpůsobení přílohy této směrnice technickému pokroku nezbytný.
(4)
Současně se výrazně zvýšil počet příslušných orgánů, které mohou vydávat osvědčení Společenství pro plavidla vnitrozemské plavby. V současné době využívá databázi pro identifikaci plavidla a přidělení čísla ENI 49 orgánů z 9 členských států. Tyto příslušné orgány musí získat spolehlivé informace o plavidle a jeho osvědčení pro přípravu technických kontrol a pro vydání, obnovení nebo odebrání tohoto osvědčení. O vydání, obnovení nebo odebrání osvědčení musí být informovány všechny ostatní příslušné orgány. Nedostatečné nebo nesprávné údaje by mohly vést k neúplným posouzením příslušným orgánem, z nichž by mohlo plynout bezpečnostní riziko a nesprávné použití požadavků uvedených ve směrnici 2006/87/ES.
(5)
Zvýšený počet příslušných orgánů EU a skutečnost, že ne všechny členské státy si vyměňují informace o vydávání čísel ENI s ostatními členskými státy, má negativní dopad na efektivní výměnu informací mezi nimi, což zase ovlivňuje vydávání osvědčení podle požadavků směrnice 2006/87/ES, jelikož je možné, že se dvě různá osvědčení budou zakládat na tomtéž čísle ENI. To je v kontrastu se situací na Rýně, kde vydává osvědčení jen několik málo orgánů a všechny orgány působící na Rýně mezi sebou aktivně komunikují, čímž se podílejí na efektivním toku informací mezi sebou. Efektivní výměna údajů založená na databázi plavidel je proto nezbytnou podmínkou pro zajištění srovnatelné úrovně bezpečnosti mezi osvědčením Společenství pro plavidla vnitrozemské plavby a osvědčením vydaným podle článku 22 Revidované úmluvy pro plavbu na Rýně.
(6)
Je nezbytné zajistit, aby úroveň ochrany fyzických osob v souvislosti se zpracováním jejich osobních údajů při identifikaci plavidel byla v souladu s požadavky stanovenými ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (4) a s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (5).
(7)
Směrnice 2006/87/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(8)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem výboru uvedeného v článku 7 směrnice Rady 91/672/EHS ze dne 16. prosince 1991 o vzájemném uznávání národních osvědčení vůdců plavidel pro přepravu zboží a cestujících po vnitrozemských vodních cestách (6),
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Příloha II směrnice 2006/87/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.
Článek 2
Členské státy, jež mají vnitrozemské vodní cesty uvedené v čl. 1 odst. 1 směrnice 2006/87/ES, uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí ve lhůtě jednoho roku od jejího vstupu v platnost. Znění těchto ustanovení neprodleně sdělí Komisi.
Ustanovení přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví samy členské státy.
Článek 3
Veškeré zpracování osobních údajů pro účely této směrnice musí být v souladu se směrnicí 95/46/ES a nařízením (ES) č. 45/2001.
Článek 4
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 5
Tato směrnice je určena členským státům, jež mají vnitrozemské vodní cesty uvedené v čl. 1 odst. 1 směrnice 2006/87/ES.
V Bruselu dne 11. října 2013.
KOMMISSIONENS DIREKTIV 2013/49/EU
av den 11 oktober 2013
om ändring av bilaga II till Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/87/EG om tekniska föreskrifter för fartyg i inlandssjöfart
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/87/EG av den 12 december 2006 om tekniska föreskrifter för fartyg i inlandssjöfart och om upphävande av rådets direktiv 82/714/EEG (1), särskilt artikel 20.1 första meningen,
efter att ha hört Europeiska datatillsynsmannen, och
av följande skäl:
(1)
I direktiv 2006/87/EG, bestämmelserna om inspektion av fartyg på Rhen och kommissionens förordning (EU) nr 164/2010 av den 25 januari 2010 om de tekniska specifikationer för elektronisk fartygsrapportering för inlandssjöfart som avses i artikel 5 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/44/EG om harmoniserade flodinformationstjänster (RIS) på inre vattenvägar i gemenskapen (2) fastställs de viktigaste kraven för utbyte av minimiuppsättningen uppgifter om fartygsskrovet mellan myndigheter för fartygscertifiering och RIS-myndigheter.
(2)
Sedan direktiv 2006/87/EG trädde i kraft har mer än 14 000 fartyg tilldelats ett unikt europeiskt identifieringsnummer för fartyg. Det stora antalet identifieringsnummer gör det svårt att på ett effektivt sätt utbyta uppgifter utan ett lämpligt verktyg. Detta kan leda till högre säkerhetsrisker vid fartygets drift (trafikledning), men även till administrativa problem (t.ex. dubbelräkning i statistik). Identifieringsnumren lagras i AIS-transpondrar för inre vattenvägar i enlighet med kommissionens förordning (EG) nr 415/2007 av den 13 mars 2007 om tekniska specifikationer för de spårningssystem för fartyg som avses i artikel 5 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/44/EG om harmoniserade flodinformationstjänster (RIS) på inre vattenvägar i gemenskapen (3) för att fartygen automatiskt ska kunna identifieras om de har ett unikt europeiskt identifieringsnummer.
(3)
Behöriga myndigheter behöver dessa uppgifter, framför allt för att undvika att två identifieringsnummer tilldelas ett fartyg, medan RIS-myndigheter behöver uppgifterna för flera RIS-tillämpningar, t.ex. för att upprätta slussdagböcker och utarbeta slusstatistik. Antalet AIS-transpondrar för inre vattenvägar ökar fortfarande snabbt, vilket gör att ett effektivt utbyte av uppgifter är viktigt för en väl fungerande trafikledning. Ett centralt elektroniskt register (databas med uppgifter om fartygsskrov) som alla myndigheter är anslutna till är därför nödvändigt för att åstadkomma ett effektivt utbyte av uppgifter och anpassa direktivets bilaga till den tekniska utvecklingen.
(4)
Samtidigt har antalet behöriga myndigheter som kan utfärda gemenskapscertifikat för fartyg i inlandssjöfart ökat markant. För närvarande använder 49 myndigheter från nio medlemsstater databasen för identifikation av fartyg och tilldelning av ett unikt europeiskt identifieringsnummer. Dessa behöriga myndigheter måste få tillförlitlig information om fartyget och dess certifikat för att kunna förbereda tekniska inspektioner och utfärda, förnya eller återkalla certifikaten. Efter det att ett certifikat utfärdats, förnyats eller återkallats måste alla andra behöriga myndigheter informeras. Bristande eller felaktig information kan leda till ofullständiga bedömningar från den behöriga myndighetens sida, som kan fastställa en säkerhetsrisk och en felaktig tillämpning av kraven i direktiv 2006/87/EG.
(5)
Det ökade antalet behöriga EU-myndigheter och det faktum att inte alla medlemsstater utbyter information om tilldelningen av unika europeiska identifieringsnummer med andra medlemsstater har en negativ inverkan på det effektiva informationsutbytet dem emellan, vilket i sin tur påverkar utfärdandet av certifikat i enlighet med kraven i direktiv 2006/87/EG, eftersom två certifikat kan utfärdas på grundval av samma europeiska identifieringsnummer. Så är inte fallet när det gäller Rhen, där det bara finns ett fåtal myndigheter som utfärdar certifikat och där alla ansvariga myndigheter aktivt kommunicerar med varandra, vilket gör att informationsflödet mellan dem blir effektivt. Ett effektivt utbyte av uppgifter baserat på databasen med uppgifter om fartygsskrov är därför en nödvändig förutsättning för att garantera en likvärdig säkerhetsnivå mellan gemenskapscertifikatet för fartyg i inlandssjöfart och det certifikat som utfärdas i enlighet med artikel 22 i den reviderade konventionen för sjöfarten på Rhen.
(6)
Det är nödvändigt att se till att skyddsnivån för enskilda personer när det gäller behandling av deras personuppgifter vid fartygsidentifikation uppfyller kraven i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (4) och i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (5).
(7)
Direktiv 2006/87/EG bör därför ändras i enlighet med detta.
(8)
De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från den kommitté som avses i artikel 7 i rådets direktiv 91/672/EEG av den 16 december 1991 om det ömsesidiga erkännandet av båtförarcertifikat för transport av gods och passagerare på inre vattenvägar (6).
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Bilaga II till direktiv 2006/87/EG ska ändras enligt bilagan till det här direktivet.
Artikel 2
De medlemsstater som har inre vattenvägar enligt artikel 1.1 i direktiv 2006/87/EG ska sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom ett år från dess ikraftträdande. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser.
När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
Artikel 3
All behandling av personuppgifter inom ramen för detta direktiv ska ske i överensstämmelse med direktiv 95/46/EG och förordning (EG) nr 45/2001.
Artikel 4
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 5
Detta direktiv riktar sig till de medlemsstater som har inre vattenvägar enligt artikel 1.1 i direktiv 2006/87/EG.
Utfärdat i Bryssel den 11 oktober 2013.