NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 625/2014
ze dne 13. března 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 prostřednictvím regulačních technických norem blíže určujících požadavky na instituce, které jsou investory, sponzory, původními věřiteli a původci, v souvislosti s expozicemi vůči převedenému úvěrovému riziku
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (1), a zejména na čl. 410 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cílem požadavku na ponechání ekonomického podílu je sladění zájmů stran, které převádějí, respektive přejímají úvěrové riziko ze sekuritizovaných expozic. Pokud subjekt sekuritizuje vlastní závazky, dochází ke sladění zájmů automaticky bez ohledu na to, zda konečný dlužník svůj dluh kolateralizuje. Pokud je zřejmé, že úvěrové riziko nese po celou dobu původce, je ponechání podílu ze strany původce zbytečné a nijak by nezlepšilo již existující pozici.
(2)
Je vhodné vyjasnit, kdy se má za to, že vzniká expozice vůči převedenému úvěrovému riziku v některých konkrétních případech. Jedná se o případy, kdy instituce, jež nejednají jako původce, sponzor nebo původní věřitel, mohou být vystaveny úvěrovému riziku ze sekuritizované pozice, včetně případů, kdy jednají jako protistrana derivátového nástroje v sekuritizační transakci, jako zajišťovací protistrana v sekuritizační transakci nebo jako poskytovatel likviditního příslibu v dané transakci a kdy drží sekuritizované pozice v obchodním portfoliu v rámci činností tvorby trhu.
(3)
Při resekuritizačních transakcích dochází k převodu úvěrového rizika na úrovni první sekuritizace aktiv a na druhé „přebalené“ úrovni transakce. Tyto dvě úrovně transakce a dva odpovídající případy převodu úvěrového rizika jsou z hlediska požadavků stanovených v tomto nařízení nezávislé. Ponechání čistého ekonomického podílu a náležitá péče by měly být zajištěny na každé úrovni transakce institucemi, které jsou na dané konkrétní úrovni vystaveny převedenému úvěrovému riziku. Proto pokud bude instituce vystavena pouze druhé „přebalené“ úrovni transakce, vztahují se požadavky týkající se ponechání čistého ekonomického podílu a náležité péče na tuto instituci pouze ve vztahu k druhé úrovni transakce. V rámci téže resekuritizační transakce by instituce, které jsou vystaveny první úrovni sekuritizace aktiv, měly splnit požadavek na ponechání a náležitou péči ve vztahu k první úrovni sekuritizace v dané transakci.
(4)
Je vhodné blíže upřesnit uplatňování závazku k ponechání podílu, včetně splnění tohoto požadavku v případech, kdy existuje více původců, sponzorů nebo původních věřitelů, a vyjasnit podrobnosti týkající se různých možností ponechání podílu, měření požadavku na ponechání podílu při vzniku i průběžně, jakož i používání výjimek.
(5)
Ustanovení čl. 405 odst. 1 písm. a) až e) nařízení (EU) č. 575/2013 stanoví různé možnosti pro dodržení požadavku na ponechání podílu. Toto nařízení podrobně objasňuje, jakým způsobem lze každou z těchto možností provést.
(6)
Ponechání podílu může být provedeno syntetickou nebo podmíněnou formou za předpokladu, že jsou tyto metody plně v souladu s jednou z možností stanovených v čl. 405 odst. 1 písm. a) až e) nařízení (EU) č. 575/2013, jíž může být syntetická nebo podmíněná forma ponechání podílu postavena na roveň, a za předpokladu, že je zajištěn soulad s požadavky na zpřístupňování informací.
(7)
Zajištění nebo prodej ponechaného podílu jsou zakázány, pokud tyto techniky ohrožují účel požadavku na ponechání podílu, což znamená, že mohou být povoleny, pokud nezajišťují ponechávající subjekt proti úvěrovému riziku z ponechaných sekuritizovaných pozic nebo z ponechaných expozic.
(8)
V zájmu průběžného zachování čistého ekonomického podílu by měly instituce zajistit, že součástí struktury sekuritizace nebude žádný mechanismus, který by způsoboval, že minimální požadavek na ponechání podílu při vzniku by nutně klesal rychleji než převedený podíl. Obdobně by ponechaný podíl rovněž neměl být upřednostňován z hlediska peněžních toků v tom smyslu, že by byl přednostně splácen nebo umořován, což by vedlo k jeho poklesu pod 5 % průběžné nominální hodnoty prodaných tranší nebo sekuritizovaných expozic. Kromě toho úvěrová podpora poskytovaná instituci přijímající expozici vůči sekuritizované pozici by ve vztahu k míře splácení podkladových expozic neměla neúměrně klesat.
(9)
Instituce by měly mít možnost používat finanční modely vytvořené třetími stranami, jež nejsou externími ratingovými agenturami, aby mohly snížit administrativní zátěž a náklady na dodržení povinnosti náležité péče. Instituce by měly používat finanční modely třetích stran, pouze pokud před uskutečněním investic věnují náležitou péči ověření relevantních předpokladů modelů a jejich strukturování a porozumění metodice, předpokladům a výsledkům těchto modelů.
(10)
Je nezbytné blíže upřesnit, jak často by měly instituce přezkoumávat, zda plní požadavky týkající se náležité péče, jak posuzovat, zda je vhodné uplatnění různých zásad a postupů na obchodní a investiční portfolio, jak posuzovat soulad v případě, kdy se pozice týkají portfolia obchodování s korelací, a vyjasnit některé pojmy podle článku 406 nařízení (EU) č. 575/2013, např. „rizikové charakteristiky“ a „strukturální rysy“.
(11)
Podle čl. 14 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013 subjekty usazené ve třetích zemích, které jsou zahrnuty do konsolidace v souladu s článkem 18 nařízení (EU) č. 575/2013, avšak nevztahuje se na ně přímo použitelnost dodatečných rizikových vah, neporušují za určitých omezených okolností, například pro expozice držené v obchodním portfoliu pro účely tvorby trhu, podmínky článku 405 nařízení (EU) č. 575/2013. Lze mít za to, že instituce neporušují uvedený článek, pokud příslušné expozice nebo pozice v obchodním portfoliu nejsou podstatné a netvoří neúměrný podíl na obchodních činnostech a za předpokladu, že existuje důkladné obeznámení s těmito expozicemi či pozicemi a že jsou prováděny formální zásady a postupy, které jsou vhodné a přiměřené vzhledem k celkovému rizikovému profilu subjektu a skupiny.
(12)
Prvotní a průběžná informační povinnost k investorům týkající se úrovně závazku k ponechání podílu a všech příslušných podstatných údajů, včetně údajů o úvěrové kvalitě a výkonnosti podkladové expozice, je nezbytná k zajištění účinné náležité péče ve vztahu k sekuritizovaným pozicím. Zpřístupněné údaje by měly obsahovat informace o totožnosti ponechávajícího subjektu, o zvolené možnosti ponechání podílu a původním a průběžném závazku k ponechání ekonomického podílu. Lze-li použít výjimky stanovené v čl. 405 odst. 3 a 4 nařízení (EU) č. 575/2013, mělo by být výslovně sděleno, kterých sekuritizovaných expozic se požadavek na ponechání podílu netýká a důvod jeho neuplatnění.
(13)
Toto nařízení vychází z návrhu regulačních technických norem, které Komisi předložil Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví).
(14)
Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví) uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (2),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
DEFINICE A EXPOZICE VŮČI RIZIKU ZE SEKURITIZACE
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
a)
„ponechávajícím subjektem“ se rozumí subjekt jednající jako původce, sponzor nebo původní věřitel, který si ponechává čistý ekonomický podíl v sekuritizaci v souladu s čl. 405 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013,
b)
„syntetickou formou ponechání podílu“ se rozumí ponechání ekonomického podílu za použití derivátových nástrojů,
c)
„podmíněnou formou ponechání podílu“ se rozumí ponechání ekonomického podílu za použití záruk, akreditivů a dalších podobných forem úvěrové podpory zajišťujících okamžité vynucení ponechání podílu,
d)
„vertikální tranší“ se rozumí tranše, která vystavuje svého držitele poměrnému úvěrovému riziku z každé vydané tranše sekuritizační transakce.
KAPITOLA II
EXPOZICE VŮČI ÚVĚROVÉMU RIZIKU ZE SEKURITIZOVANÉ POZICE
Článek 2
Konkrétní příklady expozice vůči úvěrovému riziku ze sekuritizované pozice
1. Pokud instituce jedná v rámci sekuritizační transakce jako protistrana úvěrového derivátu, jako protistrana poskytující zajištění nebo jako poskytovatel likviditního příslibu, má se za to, že je vystavena úvěrovému riziku ze sekuritizované pozice, když derivát, zajištění nebo likviditní příslib přejímá úvěrové riziko ze sekuritizovaných expozic nebo sekuritizovaných pozic.
2. Pokud likviditní příslib splňuje podmínky uvedené v čl. 255 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013, nepovažuje se poskytovatel likvidity pro účely článků 405 a 406 nařízení (EU) č. 575/2013 za vystaveného úvěrovému riziku ze sekuritizované pozice.
3. V případě resekuritizace s více než jednou úrovní nebo sekuritizace s několika samostatnými podkladovými transakcemi se má za to, že je instituce vystavena pouze úvěrovému riziku z konkrétní sekuritizované pozice nebo transakce, vůči níž přijímá expozici.
4. Má se za to, že instituce neporušuje článek 405 nařízení (EU) č. 575/2013 podle čl. 14 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013 na konsolidovaném základě za předpokladu, že jsou splněny tyto podmínky:
a)
subjekt, který je držitelem sekuritizovaných pozic, je usazen ve třetí zemi a je součástí konsolidované skupiny podle článku 18 nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
sekuritizované pozice jsou drženy v obchodním portfoliu subjektu uvedeného v písmenu a) za účelem činností tvorby trhu;
c)
sekuritizované pozice nejsou podstatné s ohledem na celkový rizikový profil obchodního portfolia skupiny uvedené v písmenu a) a netvoří neúměrný podíl na obchodních činnostech skupiny.
KAPITOLA III
PONECHÁNÍ ČISTÉHO EKONOMICKÉHO PODÍLU
Článek 3
Subjekty ponechávající si podstatný čistý ekonomický podíl
1. Ponechaný podstatný čistý ekonomický podíl se nedělí mezi různé typy ponechávajících subjektů. Požadavek na ponechání podstatného čistého ekonomického podílu splní v plném rozsahu některá z těchto osob:
a)
původce nebo několik původců;
b)
sponzor nebo několik sponzorů;
c)
původní věřitel nebo několik původních věřitelů.
2. Pokud jsou sekuritizované expozice vytvořeny několika původci, splní požadavek na ponechání podílu každý původce, a to ve vztahu k poměrnému podílu na souhrnu sekuritizovaných expozic, jehož je původcem.
3. Pokud jsou sekuritizované expozice vytvořeny několika původními věřiteli, splní požadavek na ponechání podílu každý původní věřitel, a to ve vztahu k poměrnému podílu na souhrnu sekuritizovaných expozic, pro nějž je původním věřitelem.
4. Odchylně o odstavců 2 a 3, pokud jsou sekuritizované expozice vytvořeny několika původci nebo několika původními věřiteli, může požadavek na ponechání podílu v plném rozsahu splnit jediný původce nebo původní věřitel, jestliže jsou splněny obě tyto podmínky:
a)
původce nebo původní věřitel vytvořil a spravuje program nebo sekuritizační systém;
b)
původce nebo původní věřitel vytvořil program nebo sekuritizační systém a přispěl do něj více než 50 % souhrnu sekuritizovaných expozic.
5. Pokud sekuritizované expozice byly sponzorovány více sponzory, splní požadavek na ponechání podílu buď:
a)
sponzor, jehož ekonomický zájem je v největším souladu s investory podle dohody všech sponzorů na základě objektivních kritérií zahrnujících strukturu poplatků, účast na vytvoření a správě programu či sekuritizačního systému a expozici vůči úvěrovému riziku ze sekuritizací;
b)
každý sponzor poměrně ve vztahu k počtu sponzorů.
Článek 4
Splnění požadavku na ponechání podílu syntetickou nebo podmíněnou formou
1. Požadavek na ponechání podílu může být splněn způsobem, který odpovídá jedné z možností stanovených v čl. 405 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 575/2013, syntetickou nebo podmíněnou formou, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
ponechaná částka se přinejmenším rovná požadavku spojenému s možností, s níž může být syntetická nebo podmíněná forma ponechání podílu považována za rovnocennou;
b)
ponechávající subjekt výslovně informoval o tom, že si tímto způsobem průběžně ponechá podstatný čistý ekonomický podíl, včetně podrobných údajů o formě ponechání podílu, metodice použité při jeho stanovování a rovnocennosti s jednou z příslušných možností.
2. V případě, že subjekt jiný než úvěrová instituce definovaná v čl. 4 odst. 1 bodě 1 nařízení (EU) č. 575/2013 jedná jako ponechávající subjekt prostřednictvím syntetické nebo podmíněné formy ponechání podílu, je podíl ponechaný na syntetickém nebo podmíněném základě plně zajištěn v hotovosti a veden odděleně jako „peněžní prostředky klientů“, jak uvádí čl. 13 odst. 8 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES (3).
Článek 5
Možnost podle písmene a): ponechání poměrného podílu každé tranše prodané investorům či na ně převedené
1. Ponechání nejméně 5 % nominální hodnoty každé prodané nebo převedené tranše podle čl. 405 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013 může být provedeno také následujícími způsoby:
a)
ponecháním alespoň 5 % nominální hodnoty každé sekuritizované expozice za předpokladu, že úvěrové riziko těchto expozic je rovnocenné nebo podřízené úvěrovému riziku sekuritizovanému pro stejné expozice. U revolvingové sekuritizace definované v čl. 242 bodě 13 nařízení (EU) č. 575/2013 se ponechání podílu plní prostřednictvím ponechání podílu původce za předpokladu, že podíl původce dosahoval alespoň 5 % nominální hodnoty každé sekuritizované expozice a byl rovnocenný nebo podřízený úvěrovému riziku sekuritizovanému pro stejné expozice;
b)
poskytnutím likviditního příslibu, který může být nadřízený ve smluvním rozložení toků hotovosti, v rámci programu ABCP, jsou-li splněny tyto podmínky:
i)
likviditní příslib pokrývá 100 % úvěrového rizika ze sekuritizovaných expozic;
ii)
likviditní příslib pokrývá úvěrové riziko po celou dobu, po kterou ponechávající subjekt musí ponechání ekonomického podílu realizovat prostřednictvím tohoto likviditního příslibu pro příslušnou sekuritizovanou pozici;
iii)
likviditní příslib je poskytnut původcem, sponzorem nebo původním věřitelem v sekuritizační transakci;
iv)
instituce, která bude vystavena takové sekuritizaci, má přístup k příslušným informacím, které jí umožní ověřit splnění bodů i), ii) a iii).
c)
ponecháním vertikální tranše, jejíž nominální hodnota dosahuje nejméně 5 % celkové nominální hodnoty všech vydaných tranší cenných papírů.
Článek 6
Možnost podle písmene b): ponechání podílu původce u revolvingových expozic
Ponechání podílu podle čl. 405 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013 může být provedeno ponecháním alespoň 5 % nominální hodnoty každé sekuritizované expozice za předpokladu, že ponechané úvěrové riziko z těchto expozic je rovnocenné nebo podřízené úvěrovému riziku sekuritizovanému pro stejné expozice.
Článek 7
Možnost podle písmene c): ponechání náhodně zvolených expozic
1. Seskupení nejméně 100 potenciálně sekuritizovaných expozic, z nichž jsou ponechané a sekuritizované expozice náhodně vybrány, podle čl. 405 odst. 1 druhého pododstavce písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013 musí být dostatečně rozmanité, aby se zabránilo nadměrné koncentraci ponechaného podílu. Při přípravě procesu výběru ponechávající subjekt zohlední příslušné kvantitativní a kvalitativní faktory, aby zajistil, že rozdělení na ponechané a sekuritizované expozice bude skutečně náhodné. Subjekt ponechávající si náhodně vybrané expozice při výběru expozic posoudí, pokud je to vhodné, faktory, jako jsou rok původu, produkt, zeměpisná poloha, datum vzniku, datum splatnosti, poměr úvěru k hodnotě, druh nemovitosti, průmyslové odvětví či saldo nesplacených úvěrů.
2. Ponechávající subjekt neoznačí jako ponechané expozice v různých okamžicích různé jednotlivé expozice, pokud to není nezbytné ke splnění požadavku na ponechání podílu ve vztahu k sekuritizaci, kde sekuritizované expozice v průběhu času kolísají buď z důvodu přidání nových expozic do sekuritizace, nebo z důvodu měnící se úrovně jednotlivých sekuritizovaných expozic.
Článek 8
Možnost podle písmene d): ponechání tranše první ztráty
1. Ponechání tranše první ztráty podle čl. 405 odst. 1 druhého pododstavce písm. d) nařízení (EU) č. 575/2013 je splněno buď pomocí rozvahových, nebo podrozvahových pozic a může být provedeno rovněž těmito způsoby:
a)
podmíněnou formou ponechání podílu uvedenou v čl. 1 odst. 1 písm. c) nebo poskytnutím likviditního příslibu v rámci programu ABCP, které splňují tato kritéria:
i)
pokrývají alespoň 5 % nominální hodnoty sekuritizovaných expozic;
ii)
představují pozici první ztráty ve vztahu k sekuritizaci;
iii)
pokrývají úvěrové riziko po celou dobu trvání závazku k ponechání podílu;
iv)
jsou poskytnuty původcem, sponzorem nebo původním věřitelem v sekuritizační transakci;
v)
instituce, která bude vystavena takové sekuritizaci, má přístup k příslušným informacím, které jí umožní ověřit splnění bodů i), ii), iii) a iv).
b)
přezajištěním v podobě úvěrového posílení, pokud toto přezajištění plní funkci ponechání „první ztráty“ ve výši nejméně 5 % nominální hodnoty tranší vydaných v rámci sekuritizace.
2. V případě, že tranše první ztráty překročí 5 % nominální hodnoty sekuritizovaných expozic, má ponechávající subjekt možnost ponechat si pouze část této tranše první ztráty, pokud tato část dosahuje nejméně 5 % nominální hodnoty sekuritizovaných expozic.
3. Pro účely splnění požadavku ponechání rizika na úrovni sekuritizačního systému instituce nepřihlížejí k existenci podkladových transakcí, v nichž si původci nebo původní věřitelé ponechávají první ztrátové expozice na úrovni konkrétních transakcí.
Článek 9
Možnost podle písmene e): ponechání první ztrátové expozice z každé sekuritizované expozice
1. Ponechání první ztrátové expozice na úrovni každé sekuritizované expozice podle čl. 405 odst. 1 druhého pododstavce písm. e) se uplatní tak, že ponechané úvěrové riziko je vždy podřízeno úvěrovému riziku, které bylo sekuritizováno ve vztahu ke stejným expozicím.
2. Ponechání podílu podle odstavce 1 může být splněno formou prodeje podkladových expozic za diskontovanou hodnotu ze strany původce nebo původního věřitele, pokud není tento diskont nižší než 5 % nominální hodnoty každé expozice a částka z diskontního prodeje je původci nebo původnímu věřiteli uhrazena pouze v případě, že není absorbována ztrátami souvisejícími s úvěrovým rizikem spojeným se sekuritizovanými expozicemi.
Článek 10
Měření úrovně ponechání podílu
1. Při měření úrovně ponechání čistého ekonomického podílu se uplatní tato kritéria:
a)
vznikem se rozumí okamžik, kdy byly expozice poprvé sekuritizovány;
b)
výpočet úrovně ponechání podílu je založen na nominálních hodnotách a pořizovací cena aktiv se nezohledňuje;
c)
„nadměrné rozpětí“ ve smyslu definice v čl. 242 bodě 1 nařízení (EU) č. 575/2013 se při měření čistého ekonomického podílu ponechávajícího subjektu nezohledňuje;
d)
pro výpočet čistého ekonomického podílu po dobu trvání sekuritizace se používá stejná možnost ponechání podílu a metodika, ledaže by si mimořádné okolnosti vyžádaly změnu a daná změna by nebyla využita jako prostředek ke snížení objemu ponechaného podílu.
2. Kromě kritérií stanovených v odstavci 1, pokud neexistuje žádný mechanismus, jehož prostřednictvím by podíl ponechaný při vzniku klesal rychleji než převedený podíl, má se za to, že na splnění požadavku na ponechání podílu nemá vliv umoření ponechání podílu prostřednictvím alokace peněžních toků nebo alokace ztrát, které ve svém důsledku postupně snižují úroveň ponechání podílu. Není povinností ponechávajícího subjektu, aby neustále doplňoval a upravoval svůj ponechaný podíl na nejméně 5 %, protože jsou na jeho expozicích realizovány ztráty nebo jsou ztráty alokovány jeho ponechané pozici.
Článek 11
Měření ponechání podílu u nevyčerpaných částek v expozicích ve formě úvěrových příslibů
Výpočet čistého ekonomického podílu, který má být ponechán u úvěrových příslibů, včetně kreditních karet, je založen pouze na částkách, které již byly vyčerpány, realizovány nebo přijaty, a je upravován podle změn těchto částek.
Článek 12
Zákaz zajištění nebo prodeje ponechaného podílu
1. Povinnost neuplatnit na ponechaný čistý ekonomický podíl jakékoli zmírnění úvěrového rizika, krátké pozice, jiné zajištění či prodej, stanovená v čl. 405 odst. 1 třetím pododstavci nařízení (EU) č. 575/2013, se použije s ohledem na účel požadavku na ponechání podílu a s přihlédnutím k ekonomické podstatě dané transakce. Zajištění čistého ekonomického podílu se pro účely čl. 405 odst. 1 třetího pododstavce nařízení (EU) č. 575/2013 nepovažuje za zajištění a může být tedy povoleno pouze v případě, že nezajišťuje ponechávající subjekt proti úvěrovému riziku z ponechaných sekuritizovaných pozic nebo ponechaných expozic.
2. Ponechávající subjekt může používat ponechané expozice nebo sekuritizované pozice jako kolaterál pro účely zajištěného financování, pokud se při tomto použití nepřevádí úvěrové riziko z těchto ponechaných expozic nebo sekuritizovaných pozic na třetí stranu.
Článek 13
Výjimky z čl. 405 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013
Transakce uvedené čl. 405 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013 zahrnují sekuritizované pozice v portfoliu obchodování s korelací, které jsou referenčními nástroji, jež splňují kritérium čl. 338 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013, nebo jsou způsobilé pro zahrnutí do portfolia obchodování s korelací.
Článek 14
Ponechání podílu na konsolidovaném základě
Instituce, která plní požadavek na ponechání podílu na základě konsolidované situace spřízněné mateřské úvěrové instituce v EU, finanční holdingové společnosti v EU nebo smíšené finanční holdingové společnosti v EU v souladu s čl. 405 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013, zajistí v případě, že ponechávající subjekt přestane spadat do oblasti působnosti dohledu na konsolidovaném základě, že jeden nebo více zbývajících subjektů spadajících do oblasti působnosti dohledu na konsolidovaném základě převezme expozici vůči sekuritizaci, aby bylo zajištěno průběžné plnění daného požadavku.
KAPITOLA IV
POŽADAVKY TÝKAJÍCÍ SE NÁLEŽITÉ PÉČE PRO INSTITUCE, KTERÝM VZNIKNE EXPOZICE VŮČI SEKURITIZOVANÉ POZICI
Článek 15
Outsourcing a další obecná hlediska
1. Pokud nejsou k dispozici informace o konkrétních expozicích, které mají být sekuritizovány, včetně případů, kdy se expozice před sekuritizací nakumulují nebo vstupují jako náhradní expozice do stávající revolvingové sekuritizace, má se za to, že instituce splňuje své povinnosti náležité péče uvedené v článku 406 nařízení (EU) č. 575/2013 pro každou jednotlivou sekuritizovanou pozici na základě příslušných kritérií způsobilosti pro tyto expozice.
2. Při externím zajištění určitých úkolů v procesu plnění povinností stanovených v článku 406 nařízení (EU) č. 575/2013, včetně vedení záznamů, si instituce, jež budou vystaveny rizikům ze sekuritizace, ponechají úplnou kontrolu nad tímto procesem.
Článek 16
Bližší určení rizikových charakteristik a strukturálních rysů
1. Rizikové charakteristiky jednotlivých sekuritizovaných pozic uvedené v čl. 406 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013 zahrnují následující nejvhodnější a podstatné charakteristiky, např.:
a)
úroveň nadřízenosti tranše;
b)
profil peněžních toků;
c)
všechny existující ratingy;
d)
historickou výkonnost podobných tranší;
e)
povinnosti související s tranšemi uvedené v dokumentaci týkající se sekuritizační transakce;
f)
úvěrové posílení.
2. Rizikové charakteristiky podkladových expozic sekuritizovaných pozic uvedené v čl. 406 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013 zahrnují nejvhodnější a podstatné charakteristiky, včetně informací o výkonnosti uvedených v čl. 406 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013 v souvislosti s expozicemi v případě hypoték na obytné nemovitosti. Instituce určí vhodná a srovnatelná měřítka pro účely analýzy rizikových charakteristik jiných kategorií aktiv.
3. Další strukturální rysy uvedené v čl. 406 odst. 1 písm. g) nařízení (EU) č. 575/2013 zahrnují derivátové nástroje, záruky, akreditivy a další podobné formy úvěrové podpory.
Článek 17
Frekvence přezkumu
Instituce přezkoumají dodržování článku 406 nařízení (EU) č. 575/2013 poté, co jim vznikne expozice vůči sekuritizačním pozicím, alespoň jednou ročně a častěji, jakmile zjistí, že došlo k porušení povinností uvedených v dokumentaci týkající se sekuritizační transakce nebo k podstatné změně kterékoli z následujících okolností:
a)
strukturálních rysů, které mohou významně ovlivnit výkonnost sekuritizované pozice;
b)
rizikových charakteristik sekuritizovaných pozic a podkladových expozic.
Článek 18
Zátěžové testy
1. Zátěžové testy uvedené v čl. 406 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 575/2013 zahrnují veškeré příslušné sekuritizované pozice a jsou začleněny do strategií a procesů zátěžového testování, které instituce provádějí v rámci posuzování dostatečnosti vnitřně stanoveného kapitálu podle článku 73 směrnice 2013/36/EU (4).
2. Za účelem splnění požadavků na zátěžové testování uvedených v čl. 406 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 575/2013 mohou instituce využívat vedle modelů vypracovaných externími ratingovými agenturami i srovnatelné finanční modely vypracované třetími stranami za předpokladu, že jsou schopny na žádost prokázat, že před uskutečněním investice věnovaly náležitou péči ověření relevantních předpokladů modelů a jejich strukturování a porozumění metodice, předpokladům a výsledkům těchto modelů.
3. Při provádění zátěžových testů uvedených v čl. 406 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013 v rámci programu ABCP uvedeného v čl. 242 bodu 9 nařízení (EU) č. 575/2013, který je podpořen likviditním příslibem, jenž v plném rozsahu pokrývá úvěrové riziko sekuritizovaných expozic, mohou instituce provádět zátěžový test úvěruschopnosti poskytovatele likviditního příslibu namísto sekuritizovaných expozic.
Článek 19
Expozice v obchodním portfoliu a v investičním portfoliu
1. Držení sekuritizované pozice v obchodním nebo investičním portfoliu nepředstavuje samo o sobě dostatečný důvod pro uplatňování různých zásad a postupů nebo odlišné intenzity přezkumu při plnění povinnosti náležité péče podle článku 406 nařízení (EU) č. 575/2013. Při rozhodování o tom, zda se použijí různé zásady a postupy nebo odlišná intenzita přezkumu, jsou vzaty v úvahu všechny významné faktory podstatně ovlivňující rizikový profil každého portfolia a příslušných sekuritizovaných pozic, včetně velikosti pozic, dopadu na kapitálovou základnu instituce během krizového období či koncentrace rizika v jedné konkrétní transakci, u jednoho konkrétního emitenta nebo u jedné konkrétní kategorie aktiv.
2. Instituce zajistí, že jakákoli podstatná změna zvyšující rizikový profil sekuritizovaných pozic v jejich obchodním a neobchodním portfoliu se odrazí v přiměřené úpravě postupů náležité péče vztahujících se na tyto sekuritizované pozice. V této souvislosti stanoví instituce ve svých formálních zásadách a postupech pro obchodní a neobchodní portfolio okolnosti, za jakých bude zahájen přezkum povinností týkajících se náležité péče.
Článek 20
Pozice v portfoliu obchodování s korelací
Ustanovení článku 406 nařízení (EU) č. 575/2013 se považují za splněná, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
sekuritizované pozice jsou buď drženy v portfoliu obchodování s korelací a jsou referenčními nástroji uvedenými v čl. 338 odst. 1 písm. b) uvedeného nařízení, nebo jsou způsobilé pro zahrnutí do portfolia obchodování s korelací;
b)
instituce splňuje článek 377 uvedeného nařízení, pokud jde o výpočet kapitálových požadavků ve vztahu k jejímu portfoliu obchodování s korelací;
c)
instituce postupuje při výpočtu kapitálových požadavků ve vztahu ke svému obchodnímu portfoliu tak, že je komplexně a důkladně obeznámena s rizikovým profilem svých investic do sekuritizovaných pozic;
d)
instituce zavedla formální zásady a postupy analýzy a zaznamenávání příslušných informací uvedených v čl. 406 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013 vhodné pro její portfolio obchodování s korelací a přiměřené rizikovému profilu jejích investic do příslušných sekuritizovaných pozic.
KAPITOLA V
POŽADAVKY NA PŮVODCE, SPONZORY A PŮVODNÍ VĚŘITELE
Článek 21
Zásady poskytování úvěrů
1. Z plnění povinnosti podle článku 408 nařízení (EU) č. 575/2013 institucí, která je původcem nebo sponzorem, nevyplývá, že typy dlužníka nebo úvěrových produktů musí být pro sekuritizované a nesekuritizované expozice stejné.
2. Pokud se instituce, které jsou sponzory nebo původci, nepodílely na původním poskytnutí úvěrů na expozice, které mají být sekuritizovány, nebo se nezabývají poskytováním úvěrů na určité typy expozic, které mají být sekuritizovány, obdrží veškeré potřebné informace pro posouzení, zda jsou kritéria použitá při poskytování úvěrů na tyto expozice právě tak spolehlivá a jednoznačně stanovená jako kritéria použitá pro nesekuritizované expozice.
Článek 22
Informační povinnost o úrovni závazku k ponechání čistého ekonomického podílu
1. Ponechávající subjekt zpřístupňuje v souladu s článkem 409 nařízení (EU) č. 575/2013 investorům alespoň tyto informace o úrovni svého závazku k ponechání čistého ekonomického podílu v sekuritizaci:
a)
potvrzení totožnosti ponechávajícího subjektu, a zda si ponechává podíl jako původce, sponzor, nebo původní věřitel;
b)
zda při ponechání čistého ekonomického podílu byly uplatněny způsoby podle čl. 405 odst. 1 druhého pododstavce písm. a), b), c), d) nebo e) nařízení (EU) č. 575/2013;
c)
případné změny způsobu ponechání čistého ekonomického podílu podle písmene b) v souladu s čl. 10 odst. 1 písm. d);
d)
potvrzení úrovně ponechání podílu při vzniku a závazku k průběžnému ponechání, což se vztahuje pouze na pokračování plnění původní povinnosti a nevyžaduje údaje o aktuální nominální nebo tržní hodnotě ani o jakémkoli znehodnocení nebo snížení hodnoty ponechaného podílu.
2. Pokud se na sekuritizační transakci použijí výjimky uvedené v čl. 405 odst. 3 nebo 4 nařízení (EU) č. 575/2013, instituce, která je původcem, sponzorem nebo původním věřitelem, zpřístupní investorům informace o příslušné výjimce.
3. Zpřístupnění informací podle odstavců 1 a 2 je náležitě zdokumentováno a zveřejněno, s výjimkou dvoustranných nebo soukromých transakcí, kdy strany považují soukromé zpřístupnění informací za dostačující. Za vhodný prostředek pro splnění tohoto požadavku se považuje uvedení prohlášení o závazku k ponechání podílu v prospektu cenných papírů vydaném v rámci programu sekuritizace.
4. Zpřístupnění informací je potvrzováno rovněž po vzniku transakce, a to ve stejných intervalech jako podávání zpráv o transakci, nejméně však jednou ročně a vždy za těchto okolností:
a)
dojde k porušení závazku k ponechání podílu podle čl. 405 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
podstatně se změní výkonnost sekuritizované pozice nebo rizikové charakteristiky sekuritizace nebo podkladových expozic;
c)
dojde k porušení povinností uvedených v dokumentaci týkající se sekuritizační transakce.
Článek 23
Zpřístupnění příslušných podstatných údajů
1. Původci, sponzoři a původní věřitelé zajistí, aby příslušné podstatné údaje podle článku 409 nařízení (EU) č. 575/2013 byly investorům snadno přístupné bez nadměrné administrativní zátěže.
2. Odpovídající zpřístupnění údajů uvedené v článku 409 nařízení (EU) č. 575/2013 se provádí alespoň jednou ročně a vždy za těchto okolností:
a)
podstatně se změní výkonnost sekuritizované pozice nebo rizikové charakteristiky sekuritizace nebo podkladových expozic;
b)
dojde k porušení povinností uvedených v dokumentaci týkající se sekuritizační transakce;
c)
aby bylo možné údaje považovat za podstatné ve vztahu k jednotlivým podkladovým expozicím, poskytují se obvykle na individuálním základě, avšak v některých případech mohou být poskytnuty na souhrnném základě. Při posuzování, zda jsou souhrnné informace dostatečné, je třeba zohlednit faktory jako např. členitost podkladového seskupení, nebo zda je řízení expozic v tomto seskupení založeno na seskupení jako celku nebo na individuálním základě.
3. Požadavek na zpřístupnění údajů podléhá případným dalším právním nebo regulatorním požadavkům vztahujícím se na ponechávající subjekt.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 24
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. března 2014.
KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) nr 625/2014
av den 13 mars 2014
om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 med hjälp av tekniska tillsynsstandarder om de krav som investerande institut, medverkande institut, institut som är ursprungliga långivare och institut som är originatorer ska uppfylla när det gäller exponeringar mot överförda kreditrisker
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013 om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (1), särskilt artikel 410.2, och
av följande skäl:
(1)
Bibehållandet av ett ekonomiskt intresse syftar till att få intressena hos de parter som överför kreditrisker för värdepapperiserade exponeringar att överensstämma med intressena hos de parter som tar på sig dessa risker. Om en enhet värdepapperiserar sina egna skuldförbindelser uppnås automatiskt överensstämmande intressen, oavsett om den slutliga gäldenären ställer säkerhet för sin skuld. Om det står klart att kreditrisken kvarligger hos originatorn är det inte nödvändigt att denne bibehåller ett intresse, eftersom detta bibehållande inte skulle förbättra den redan existerande positionen.
(2)
Det bör klargöras när exponeringar mot överförda kreditrisker anses uppstå i vissa specifika fall där institut, utom när de agerar som originatorer, medverkande institut eller ursprungliga långivare, kan bli exponerade mot kreditrisken i en värdepapperiseringsposition, däribland när instituten agerar som en motpart till ett derivatinstrument i värdepapperiseringstransaktionen, som en motpart som tillhandahåller risksäkring i värdepapperiseringstransaktionen, som en tillhandahållare av en likviditetsfacilitet i transaktionen och när institut har värdepapperiseringspositioner i handelslagret i samband med verksamhet som marknadsgaranter.
(3)
Vid återvärdepapperiseringstransaktioner uppstår överförda kreditrisker på nivån för den första värdepapperiseringen av tillgångar och på den andra ”ompaketerade” nivån i transaktionen. De två nivåerna i transaktionen och de två motsvarande fallen av överförd kreditrisk är två oberoende händelser sett till kraven i denna förordning. Kraven på bibehållande av ett ekonomiskt intresse netto och på tillbörlig aktsamhet bör iakttas på varje nivå i transaktionen av de institut som blir exponerade mot den överförda kreditrisken på respektive nivå. Om ett institut blir exponerat enbart mot den andra ”ompaketerade” nivån i transaktionen bör följaktligen kraven i fråga om bibehållande av ett ekonomiskt intresse netto och tillbörlig aktsamhet bara gälla för det institutet i fråga om den andra nivån i transaktionen. Inom ramen för samma återvärdepapperiseringstransaktion bör de institut som blir exponerade mot den första nivån i värdepapperiseringen av tillgångar iaktta kraven i fråga om bibehållande och tillbörlig aktsamhet i fråga om den första nivån av värdepapperisering i transaktionen.
(4)
Tillämpningen av kravet på bibehållande bör specificeras närmare, bland annat i fråga om efterlevnaden när det finns flera originatorer, medverkande institut eller ursprungliga långivare, de olika metoderna för bibehållande, mätningen av bibehållandekravet vid ursprungstidpunkten och på fortlöpande basis och tillämpningen av undantag.
(5)
I artikel 405.1 andra stycket a-e i förordning (EU) nr 575/2013 anges olika metoder för att iaktta kravet på bibehållande av ett intresse. I den här förordningen klargörs på ett detaljerat sätt hur var och en av dessa metoder kan genomföras.
(6)
Bibehållandet av ett intresse skulle kunna uppnås genom en syntetisk eller villkorad form av bibehållande, förutsatt att sådana metoder till fullo överensstämmer med någon av de metoder som anges i artikel 405.1 andra stycket a-e i förordning (EU) nr 575/2013 och med vilken den syntetiska eller villkorade formen kan likställas, och förutsatt att upplysningskraven efterlevs.
(7)
Risksäkring eller försäljning av ett bibehållet intresse är förbjuden när en sådan teknik undergräver ändamålet med bibehållandekravet, vilket innebär att risksäkring eller försäljning kan tillåtas när den inte medför att bibehållaren säkras mot kreditrisken i antingen de bibehållna värdepapperiseringspositionerna eller de bibehållna exponeringarna.
(8)
För att upprätthålla det ekonomiska intresset netto bör instituten säkerställa att det inte finns några inbäddade mekanismer i värdepapperiseringsstrukturen som medför att minimikravet på bibehållande vid ursprungstidpunkten nödvändigtvis kommer att sjunka snabbare än det överförda intresset. Det bibehållna intresset bör inte heller prioriteras i fråga om förmånliga återbetalnings- eller amorteringskassaflöden så att det kommer att sjunka under tröskeln på 5 % av det löpande nominella värdet av sålda trancher eller värdepapperiserade exponeringar. Kreditstödet till det institut som tar på sig exponering mot en värdepapperiseringsposition bör dessutom inte sjunka oproportionellt i förhållande till återbetalningstakten för de underliggande exponeringarna.
(9)
Institut bör få använda finansiella modeller som utvecklats av tredje parter, med undantag av externa kreditvärderingsinstitut, för att minska administrativa bördor och efterlevnadskostnader till följd av kraven på tillbörlig aktsamhet. Institut bör bara få använda finansiella modeller från tredje part om de före investeringen noggrant har validerat relevanta antaganden i modellerna och modellernas struktur och har satt sig in i de finansiella modellernas metoder, antaganden och resultat.
(10)
Det är väsentligt att närmare specificera hur ofta instituten ska se över sin efterlevnad av kraven på tillbörlig aktsamhet, hur de ska bedöma lämpligheten av att använda olika policyriktlinjer och förfaranden för positioner i respektive utanför handelslagret och hur de ska bedöma efterlevnaden i fråga om positioner som avser korrelationshandelsportföljen, samt att klargöra vissa begrepp som används i artikel 406 i förordning (EU) nr 575/2013, t.ex. riskegenskaper och strukturella drag.
(11)
Enligt artikel 14.2 i förordning (EU) nr 575/2013 bör enheter som är etablerade i tredjeländer och som ingår i gruppen i enlighet med artikel 18 i samma förordning, men som inte direkt ingår i tillämpningsområdet för ytterligare riskvikter, under vissa begränsade omständigheter, t.ex. i fråga om exponeringar i handelslagret för verksamhet som marknadsgarant, inte anses överträda artikel 405 i den förordningen. Institut bör inte anses överträda den artikeln när sådana exponeringar eller positioner i handelslagret inte är betydande och inte utgör en oproportionell andel av handelsverksamheten, förutsatt att det finns en grundlig förståelse för exponeringarna eller positionerna och att formella policyriktlinjer och förfaranden har införts som lämpar sig för och motsvarar den enhetens och gruppens samlade riskprofil.
(12)
Initiala och fortlöpande upplysningar till investerare om nivån på bibehållandeåtagandet och samtliga i sak relevanta data, bland annat kreditkvaliteten och resultatutvecklingen för den underliggande exponeringen, är nödvändiga för att uppnå en ändamålsenlig tillbörlig aktsamhet i fråga om värdepapperiseringspositioner. De data som redovisas bör ange uppgifter om bibehållarens identitet, den bibehållandemetod som valts och det ursprungliga och fortlöpande åtagandet att bibehålla ett ekonomiskt intresse. När de undantag som anges i artikel 405.3 och 405.4 i förordning (EU) nr 575/2013 är tillämpliga bör det anges uttryckliga upplysningar om de värdepapperiserade exponeringar som inte omfattas av kravet på bibehållande och skälen till detta.
(13)
Denna förordning bygger på de förslag till tekniska tillsynsstandarder som den europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska bankmyndigheten) har lagt fram för kommissionen.
(14)
Den europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska bankmyndigheten) har genomfört öppna offentliga samråd om det förslag till tekniska tillsynsstandarder som denna förordning bygger på, analyserat de potentiella kostnaderna och fördelarna därav och begärt ett yttrande från den bankintressentgrupp som inrättats i enlighet med artikel 37 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1093/2010 (2).
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
DEFINITIONER OCH EXPONERING MOT RISKEN I EN VÄRDEPAPPERISERING
Artikel 1
Definitioner
I denna förordning gäller följande definitioner:
a)
bibehållare: en enhet som i egenskap av originator, medverkande institut eller ursprunglig långivare bibehåller ett ekonomiskt intresse netto i en värdepapperisering i enlighet med artikel 405.1 i förordning (EU) nr 575/2013.
b)
syntetisk form av bibehållande: bibehållande av ett ekonomiskt intresse genom att använda derivatinstrument.
c)
villkorad form av bibehållande: bibehållande av ett ekonomiskt intresse genom att använda garantier, remburser och andra liknande typer av kreditstöd som säkerställer omedelbar verkställighet av kravet på bibehållande.
d)
vertikal tranch: en tranch som i proportionell utsträckning exponerar tranchens innehavare mot kreditrisken i varje utgiven tranch i värdepapperiseringstransaktionen.
KAPITEL II
EXPONERING MOT KREDITRISKEN I EN VÄRDEPAPPERISERINGSPOSITION
Artikel 2
Särskilda fall av exponering mot kreditrisken i en värdepapperiseringsposition
1. När ett institut agerar som en kreditderivatmotpart, en motpart som tillhandahåller risksäkring eller en tillhandahållare av en likviditetsfacilitet i samband med en värdepapperiseringstransaktion ska det anses bli exponerat mot kreditrisken i en värdepapperiseringsposition när derivatet, risksäkringen eller likviditetsfaciliteten tar på sig kreditrisken i de värdepapperiserade exponeringarna eller värdepapperiseringspositionerna.
2. När en likviditetsfacilitet uppfyller villkoren i artikel 255.2 i förordning (EU) nr 575/2013 ska vid tillämpning av artiklarna 405 och 406 i samma förordning likviditetstillhandahållaren inte anses bli exponerad mot kreditrisken i en värdepapperiseringsposition.
3. I samband med en återvärdepapperisering med mer än en nivå eller en värdepapperisering med flera diskreta underliggande transaktioner ska ett institut anses bli exponerat mot kreditrisken i enbart den individuella värdepapperiseringsposition eller värdepapperiseringstransaktion för vilken det tar på sig exponering.
4. Institut ska på gruppnivå inte anses överträda artikel 405 i förordning (EU) nr 575/2013 i den betydelse som avses i artikel 14.2 i samma förordning, om följande villkor är uppfyllda:
a)
Den enhet som innehar värdepapperiseringspositionerna är etablerad i ett tredjeland och ingår i den konsoliderade gruppen enligt artikel 18 i förordning (EU) nr 575/2013.
b)
Värdepapperiseringspositionerna innehas i handelslagret för den enhet som avses i led a med tanke på verksamhet som marknadsgarant.
c)
Värdepapperiseringspositionerna är inte betydande i förhållande till den samlade riskprofilen i handelslagret för den grupp som avses i led a och utgör inte en oproportionell andel av gruppens handelsverksamhet.
KAPITEL III
BIBEHÅLLANDE AV ETT EKONOMISKT INTRESSE NETTO
Artikel 3
Bibehållare av ett väsentligt ekonomiskt intresse netto
1. Det bibehållna väsentliga ekonomiska intresset netto får inte delas upp på olika typer av bibehållare. Kravet på att bibehålla ett väsentligt ekonomiskt intresse netto ska uppfyllas helt av någon eller några av följande aktörer:
a)
Originatorn eller flera originatorer.
b)
Det medverkande institutet eller flera medverkande institut.
c)
Den ursprungliga långivaren eller flera ursprungliga långivare.
2. När de värdepapperiserade exponeringarna skapas av flera originatorer ska kravet på bibehållande uppfyllas av respektive originator i förhållande till den andel av de totala värdepapperiserade exponeringarna för vilken denne är originator.
3. När de värdepapperiserade exponeringarna skapas av flera ursprungliga långivare ska kravet på bibehållande uppfyllas av respektive ursprunglig långivare i förhållande till den andel av de totala värdepapperiserade exponeringarna för vilken denne är ursprunglig långivare.
4. När de värdepapperiserade exponeringarna skapas av flera originatorer eller ursprungliga långivare får kravet på bibehållande, genom undantag från punkterna 2 och 3, uppfyllas helt av en enda originator eller ursprunglig långivare, om ett av följande villkor är uppfyllt:
a)
Originatorn eller den ursprungliga långivaren har upprättat och förvaltar programmet eller värdepapperiseringsprogrammet.
b)
Originatorn eller den ursprungliga långivaren har upprättat programmet eller värdepapperiseringsprogrammet och har bidragit med mer än 50 % av de totala värdepapperiserade exponeringarna.
5. När de värdepapperiserade exponeringarna har uppstått med deltagande av flera medverkande institut ska kravet på bibehållande uppfyllas på ett av följande sätt:
a)
Av det medverkande institut vars ekonomiska intressen i störst utsträckning överensstämmer med investerarnas enligt överenskommelse med samtliga medverkande institut och på grundval av objektiva kriterier, däribland avgiftsstrukturer, inblandning i upprättandet och förvaltningen av programmet eller värdepapperiseringsprogrammet och exponering mot kreditrisken i värdepapperiseringarna.
b)
Av varje medverkande institut i proportionell utsträckning sett till antalet medverkande institut.
Artikel 4
Uppfyllande av bibehållandekravet genom en syntetisk eller villkorad form av bibehållande
1. Kravet på bibehållande kan uppfyllas på ett sätt som är likvärdigt med någon av metoderna i artikel 405.1 andra stycket i förordning (EU) nr 575/2013 genom en syntetisk eller villkorad form av bibehållande, om följande villkor är uppfyllda:
a)
Det bibehållna beloppet motsvarar minst kravet enligt den metod med vilken den syntetiska eller villkorade formen kan likställas.
b)
Bibehållaren har uttryckligen meddelat att man fortlöpande kommer att bibehålla ett väsentligt ekonomiskt intresse netto på det sättet och därvid lämnat närmare uppgifter om formen av bibehållande, det förfarande som använts för dess fastställande och dess likvärdighet med en av de alternativa metoderna.
2. När en enhet som inte är ett kreditinstitut enligt definitionen i artikel 4.1.1 i förordning (EU) nr 575/2013 agerar som bibehållare genom en syntetisk eller villkorad form av bibehållande ska en fullständig säkerhet i kontanter ha ställts för det intresse som bibehålls på ett syntetiskt eller villkorat sätt och detta intresse ska innehas separat från övriga medel som ”kundmedel” enligt artikel 13.8 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG (3).
Artikel 5
Bibehållandemetod a: proportionellt bibehållande i varje tranch som sålts eller överförts till investerarna
1. Ett bibehållande av minst 5 % av det nominella värdet av varje tranch som sålts eller överförts enligt artikel 405.1 andra stycket a i förordning (EU) nr 575/2013 kan också uppnås på följande sätt:
a)
Ett bibehållande av minst 5 % av det nominella värdet av varje värdepapperiserad exponering, förutsatt att kreditrisken i sådana exponeringar är likställd med eller efterställd den kreditrisk som värdepapperiserats för samma exponeringar. I fråga om rullande värdepapperisering enligt definitionen i artikel 242.13 i förordning (EU) nr 575/2013 uppstår detta genom ett bibehållande av originatorns intresse, om man antar att originatorns intresse motsvarade minst 5 % av det nominella värdet av varje värdepapperiserad exponering och var likställt med eller efterställt den kreditrisk som har värdepapperiserats i fråga om dessa exponeringar.
b)
Ett tillhandahållande, inom ramen för ett ABCP-program, av en likviditetsfacilitet som kan vara icke-efterställd i den avtalsmässiga prioritetsordningen för kontantflöden, om följande villkor är uppfyllda:
i)
Likviditetsfaciliteten täcker 100 % av kreditrisken i de värdepapperiserade exponeringarna.
ii)
Likviditetsfaciliteten täcker kreditrisken så länge som bibehållaren måste bibehålla det ekonomiska intresset med hjälp av en sådan likviditetsfacilitet för den relevanta värdepapperiseringspositionen.
iii)
Likviditetsfaciliteten tillhandahålls av originatorn, det medverkande institutet eller den ursprungliga långivaren i värdepapperiseringstransaktionen.
iv)
Det institut som blir exponerat mot en sådan värdepapperisering har fått tillgång till lämplig information så att det kan kontrollera att villkoren i leden i, ii och iii är uppfyllda.
c)
Ett bibehållande av en vertikal tranch med ett nominellt värde av minst 5 % av det totala nominella värdet av samtliga utgivna trancher av skuldinstrument.
Artikel 6
Bibehållandemetod b: bibehållande av originatorns intresse vid rullande exponeringar
Ett bibehållande enligt artikel 405.1 andra stycket b i förordning (EU) nr 575/2013 kan uppnås om en aktör bibehåller minst 5 % av det nominella värdet av varje värdepapperiserad exponering, förutsatt att den bibehållna kreditrisken i sådana exponeringar är likställd med eller efterställd den kreditrisk som värdepapperiserats för samma exponeringar.
Artikel 7
Bibehållandemetod c: bibehållande av slumpvis utvalda exponeringar
1. Den grupp på minst 100 potentiellt värdepapperiserade exponeringar ur vilken bibehållna och värdepapperiserade exponeringar väljs ut slumpmässigt och som avses i artikel 405.1 andra stycket c i förordning (EU) nr 575/2013 ska vara tillräckligt heterogen så att man undviker en alltför stor koncentration av det bibehållna intresset. Vid urvalsprocessen ska bibehållaren beakta lämpliga kvantitativa och kvalitativa faktorer, för att säkerställa att distinktionen mellan bibehållna och värdepapperiserade exponeringar är genuint slumpmässig. Bibehållaren av slumpmässigt utvalda exponeringar ska vid urvalet av exponeringar och i tillämplig utsträckning beakta faktorer som emissionstidpunkt, produktslag, geografi, ursprungsdatum, förfallodag, belåningsgrad, typ av egendom, bransch och saldot i fråga om utestående lån.
2. Bibehållaren får inte utpeka olika enskilda exponeringar som bibehållna exponeringar vid olika tidpunkter, såvida det inte krävs för att uppfylla bibehållandekravet i fråga om en värdepapperisering där de värdepapperiserade exponeringarna varierar över tiden, antingen på grund av att nya exponeringar läggs till värdepapperiseringen eller till följd av att nivån på enskilda värdepapperiserade exponeringar ändras.
Artikel 8
Bibehållandemetod d: bibehållande av den tranch som är i första-förlustläge
1. Ett bibehållande av den tranch som är i första-förlustläge enligt artikel 405.1 andra stycket d i förordning (EU) nr 575/2013 ska uppnås genom positioner i eller utanför balansräkningen och kan också uppnås på något av följande sätt:
a)
Ett tillhandahållande av en villkorad form av bibehållande enligt artikel 1 första stycket c eller av en likviditetsfacilitet inom ramen för ett ABCP-program, som motsvarar följande kriterier:
i)
Den täcker minst 5 % av det nominella värdet av de värdepapperiserade exponeringarna.
ii)
Den utgör en förstaförlustposition i förhållande till värdepapperiseringen.
iii)
Den täcker kreditrisken under hela varaktigheten för bibehållandeåtagandet.
iv)
Den tillhandahålls av originatorn, det medverkande institutet eller den ursprungliga långivaren i värdepapperiseringen.
v)
Det institut som blir exponerat mot en sådan värdepapperisering har fått tillgång till lämplig information så att det kan kontrollera att villkoren i leden i, ii, iii och iv är uppfyllda.
b)
Ett ställande av en säkerhet på över 100 %, som en form av kreditförstärkning, om denna säkerhet fungerar som ett ”förstaförlust”-bibehållande av minst 5 % av det nominella värdet av de trancher som utgetts av värdepapperiseringen.
2. Om den tranch som är i första-förlustläge överskrider 5 % av det nominella värdet av de värdepapperiserade exponeringarna ska det vara möjligt för bibehållaren att enbart bibehålla en andel av denna tranch i första-förlustläge, såvida denna andel motsvarar minst 5 % av det nominella värdet av de värdepapperiserade exponeringarna.
3. Vid uppfyllandet av kravet på riskbibehållande på nivån för ett värdepapperiseringsprogram får institut inte beakta förekomsten av underliggande transaktioner där originatorer eller ursprungliga långivare bibehåller en exponering som är i första-förlustläge på transaktionsnivå.
Artikel 9
Bibehållandemetod e: bibehållande av första förlust i varje värdepapperiserad exponering
1. Bibehållandet av en exponering som är i första-förlustläge på nivån för varje värdepapperiserad exponering i enlighet med artikel 405.1 andra stycket e i förordning (EU) nr 575/2013 ska tillämpas så att den bibehållna kreditrisken alltid är efterställd den kreditrisk som har värdepapperiserats i förhållande till samma exponeringar.
2. Bibehållandet enligt punkt 1 kan uppfyllas genom att originatorn eller den ursprungliga långivaren säljer de underliggande exponeringarna till ett rabatterat pris som motsvarar det diskonterade nuvärdet, om rabatten inte underskrider 5 % av det nominella värdet av varje exponering och om det diskonterade försäljningsbeloppet bara får återbetalas till originatorn eller den ursprungliga långivaren när det inte absorberas av förluster relaterade till kreditrisken i de värdepapperiserade exponeringarna.
Artikel 10
Mätning av bibehållandenivån
1. Vid mätning av nivån på bibehållandet av ett ekonomiskt intresse netto ska följande kriterier tillämpas:
a)
Ursprungstidpunkten ska vara den tidpunkt då exponeringarna först värdepapperiserades.
b)
Beräkningen av bibehållandenivån ska baseras på nominella värden, och tillgångars anskaffningspris ska inte beaktas.
c)
”Överskottsmarginal” enligt definitionen i artikel 242.1 i förordning (EU) nr 575/2013 ska inte beaktas vid mätningen av bibehållarens ekonomiska intresse netto.
d)
Samma metod och förfarande för bibehållande ska användas vid beräkning av det ekonomiska intresset netto under hela löptiden för en värdepapperiseringstransaktion, såvida inte exceptionella omständigheter kräver en ändring och denna ändring inte används som ett sätt att minska beloppet av det bibehållna intresset.
2. Utöver de kriterier som anges i punkt 1 och förutsatt att det inte finns någon inbäddad mekanism som gör att det bibehållna intresset vid ursprungstidpunkten minskar snabbare än det överförda intresset, ska uppfyllandet av bibehållandekravet inte anses bli påverkat av en amortering av bibehållandet med hjälp av kassaflödesfördelning eller fördelning av förluster som i praktiken minskar nivån på bibehållandet över tiden. Det ska inte krävas att bibehållare kontinuerligt fyller på eller justerar sitt bibehållna intresse på en nivå motsvarande minst 5 % i takt med att förluster realiseras för deras exponeringar eller fördelas på deras bibehållna position.
Artikel 11
Mätning av bibehållande i fråga om outnyttjade belopp av exponeringar i form av kreditfaciliteter
Beräkningen av det ekonomiska intresse netto som ska bibehållas i fråga om kreditfaciliteter, inklusive kreditkort, ska enbart baseras på belopp som redan utnyttjats, realiserats eller erhållits och ska justeras i enlighet med ändringar av dessa belopp.
Artikel 12
Förbud mot risksäkring eller försäljning av ett bibehållet intresse
1. Skyldigheten enligt artikel 405.1 tredje stycket i förordning (EU) nr 575/2013 att inte låta ett bibehållet ekonomiskt intresse netto omfattas av kreditriskreducering, korta positioner, annan risksäkring eller försäljning ska tillämpas med beaktande av ändamålet med bibehållandekravet och transaktionens ekonomiska substans. Säkring av ett ekonomiskt intresse netto ska inte betraktas som en risksäkring enligt artikel 405.1 tredje stycket i förordning (EU) nr 575/2013 och kan följaktligen tillåtas enbart när den innebär att bibehållaren inte risksäkras mot kreditrisken i antingen de bibehållna värdepapperiseringspositionerna eller de bibehållna exponeringarna.
2. Bibehållaren får använda bibehållna exponeringar eller värdepapperiseringspositioner som säkerhet för säkrad finansiering, så länge som denna användning inte innebär att kreditrisken i dessa bibehållna exponeringar eller värdepapperiseringspositioner överförs till en tredje part.
Artikel 13
Undantag till artikel 405.1 i förordning (EU) nr 575/2013
De transaktioner som avses i artikel 405.4 i förordning (EU) nr 575/2013 ska inbegripa värdepapperiseringspositioner i korrelationshandelsportföljen som utgör referensinstrument vilka uppfyller kriteriet i artikel 338.1 b i förordning (EU) nr 575/2013 eller är berättigade att inkluderas i korrelationshandelsportföljen.
Artikel 14
Bibehållande på gruppnivå
Ett institut som uppfyller bibehållandekravet på grundval av den konsoliderade situationen för ett närstående moderinstitut inom EU, ett närstående finansiellt holdingföretag inom EU eller ett närstående blandat finansiellt holdingföretag inom EU enligt artikel 405.2 i förordning (EU) nr 575/2013 ska, i det fall bibehållaren inte längre omfattas av gruppbaserad tillsyn, se till att en eller flera av de kvarvarande enheter som omfattas av gruppbaserad tillsyn tar på sig exponeringen mot värdepapperiseringen, så att det säkerställs att kravet uppfylls fortlöpande.
KAPITEL IV
KRAV PÅ TILLBÖRLIG AKTSAMHET FÖR INSTITUT SOM BLIR EXPONERADE MOT EN VÄRDEPAPPERISERINGSPOSITION
Artikel 15
Utkontraktering och andra allmänna överväganden
1. När det inte finns någon tillgänglig information om de specifika exponeringar som ska värdepapperiseras, inbegripet när exponeringar ackumuleras före sin värdepapperisering eller oavsett om de kan substitueras och införlivas i en befintlig rullande värdepapperisering, ska ett institut anses uppfylla sina skyldigheter i fråga om tillbörlig aktsamhet enligt artikel 406 i förordning (EU) nr 575/2013 för var och en av sina individuella värdepapperiseringspositioner utifrån de relevanta godtagbarhetskriterierna för sådana exponeringar.
2. Vid utkontraktering av vissa uppgifter i processen för fullgörande av skyldigheterna enligt artikel 406 i förordning (EU) nr 575/2013, däribland bokföring, ska institut som blir exponerade mot riskerna i en värdepapperisering behålla full kontroll över den processen.
Artikel 16
Specificering av riskegenskaper och strukturella drag
1. Den enskilda värdepapperiseringspositionens riskegenskaper enligt artikel 406.1 b i förordning (EU) nr 575/2013 ska bland annat innefatta följande mest lämpliga och väsentliga egenskaper:
a)
Tranchens förmånsrätt.
b)
Kassaflödesprofil.
c)
Befintlig kreditvärdering.
d)
Utvecklingen över tiden för liknande trancher.
e)
Skyldigheter i fråga om de trancher som inkluderas i dokumentationen över värdepapperiseringen.
f)
Kreditförstärkning.
2. Riskegenskaperna hos värdepapperiseringspositionens underliggande exponeringar enligt artikel 406.1 c i förordning (EU) nr 575/2013 ska innefatta de mest lämpliga och väsentliga egenskaperna, däribland information om utvecklingen över tiden enligt artikel 406.2 i förordning (EU) nr 575/2013 i fråga om exponeringar mot hypotekslån. Institut ska identifiera lämpliga och jämförbara mått för analys av andra tillgångsklassers riskegenskaper.
3. Ytterligare strukturella drag enligt artikel 406.1 g i förordning (EU) nr 575/2013 ska innefatta derivatinstrument, garantier, remburser och andra liknande typer av kreditstöd.
Artikel 17
Översyners frekvens
Efter en exponering mot en värdepapperiseringsposition ska institut se över sin efterlevnad av artikel 406 i förordning (EU) nr 575/2013 åtminstone årligen och oftare än så när de blir medvetna om en överträdelse av de skyldigheter som ingår i dokumentationen över värdepapperiseringen eller när de blir medvetna om en väsentlig förändring av något av följande:
a)
Strukturella drag som kan inverka väsentligt på värdepapperiseringspositionens resultatutveckling.
b)
Riskegenskaperna hos värdepapperiseringspositionerna och de underliggande exponeringarna.
Artikel 18
Stresstester
1. De stresstester som avses i artikel 406.1 andra stycket i förordning (EU) nr 575/2013 ska inbegripa alla relevanta värdepapperiseringspositioner och ingå i de strategier och processer för stresstester som instituten genomför i enlighet med den interna process för bedömning av kapitalbehov som föreskrivs i artikel 73 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU (4).
2. För att uppfylla kraven på stresstester enligt artikel 406.1 andra stycket i förordning (EU) nr 575/2013 får institut använda jämförbara finansiella modeller som utvecklats av tredje parter, utöver de som utvecklats av externa ratinginstitut, under förutsättning att instituten på anmodan kan visa att de före investeringen noggrant har validerat relevanta antaganden i modellerna och modellernas struktur och att de förstår metoder, antaganden och resultat.
3. Vid utförandet av stresstester i enlighet med artikel 406.1 i förordning (EU) nr 575/2013 inom ramen för ett ABCP-program enligt artikel 242.9 i samma förordning, vilket stöds av en likviditetsfacilitet som till fullo täcker kreditrisken i de värdepapperiserade exponeringarna, får institut utföra ett stresstest av kreditvärdigheten hos tillhandahållaren av likviditetsfaciliteten snarare än de värdepapperiserade exponeringarna.
Artikel 19
Exponeringar i respektive utanför handelslagret
1. Ett innehav av en värdepapperiseringsposition i handelslagret eller utanför handelslagret ska inte utgöra en tillräcklig motivering i sig för tillämpning av olika policyriktlinjer och förfaranden eller olika grader av intensitet i översynerna för att uppfylla kraven på tillbörlig aktsamhet enligt artikel 406 i förordning (EU) nr 575/2013. Vid fastställandet av om olika policyriktlinjer och förfaranden eller olika intensitet i översynerna ska användas ska samtliga relevanta faktorer som i väsentlig utsträckning inverkar på riskprofilen i respektive utanför handelslagret och i de relevanta värdepapperiseringspositionerna beaktas, däribland positionernas storlek, effekten på institutets kapitalbas under stressperioder och koncentrationen av risk hos en specifik transaktion, utgivare eller tillgångsklass.
2. Institut ska se till att varje väsentlig förändring som förvärrar riskprofilen hos värdepapperiseringspositionerna i och utanför deras handelslager återspeglas i en lämplig förändring av deras förfaranden för att uppnå tillbörlig aktsamhet i fråga om dessa värdepapperiseringspositioner. I detta avseende ska instituten i sina formella policyriktlinjer och förfaranden för positioner i och utanför handelslagret identifiera de omständigheter som kommer att utlösa en översyn av skyldigheterna i fråga om tillbörlig aktsamhet.
Artikel 20
Positioner i korrelationshandelsportföljen
Ett institut ska anses efterleva artikel 406 i förordning (EU) nr 575/2013 när följande villkor är uppfyllda:
a)
Värdepapperiseringspositioner innehas antingen i korrelationshandelsportföljen och utgör referensinstrument enligt artikel 338.1 b i den förordningen eller är berättigade att inkluderas i korrelationshandelsportföljen.
b)
Institutet efterlever artikel 377 i den förordningen när det gäller att beräkna kapitalbaskravet i förhållande till dess korrelationshandelsportfölj.
c)
Institutets metod för att beräkna kapitalbasen i förhållande till dess handelsportfölj medför en heltäckande och grundlig förståelse för riskprofilen hos dess investeringar i värdepapperiseringspositioner.
d)
Institutet har infört formella policyriktlinjer och förfaranden som lämpar sig för dess korrelationshandelsportfölj och står i proportion till riskprofilen hos dess investeringar i motsvarande värdepapperiseringspositioner, när det gäller att analysera och registrera den relevanta information som avses i artikel 406.1 i förordning (EU) nr 575/2013.
KAPITEL V
KRAV PÅ ORIGINATORER, MEDVERKANDE INSTITUT OCH URSPRUNGLIGA LÅNGIVARE
Artikel 21
Policyriktlinjer för kreditgivning
1. Originatorers eller medverkande instituts efterlevnad av den skyldighet som avses i artikel 408 i förordning (EU) nr 575/2013 ska inte innebära att låntagartyper och låneprodukter måste vara desamma för värdepapperiserade exponeringar och exponeringar som inte är värdepapperiseringar.
2. När medverkande institut och institut som är originatorer inte har varit involverade i den ursprungliga kreditgivningen för de exponeringar som ska värdepapperiseras, eller när de inte är verksamma på marknaden för kreditgivning för de särskilda typer av exponeringar som ska värdepapperiseras, ska dessa institut erhålla all information som krävs för att kunna bedöma huruvida de kriterier som använts för kreditgivningen för sådana exponeringar är lika sunda och väldefinierade som de kriterier som använts för exponeringar som inte är värdepapperiseringar.
Artikel 22
Upplysningar om nivån på åtagandet att bibehålla ett ekonomiskt intresse netto
1. I enlighet med artikel 409 i förordning (EU) nr 575/2013 ska bibehållaren lämna åtminstone följande upplysningar till investerare angående nivån på dess åtagande att bibehålla ett ekonomiskt intresse netto i värdepapperiseringen:
a)
Uppgift om bibehållarens identitet och huruvida man agerar som originator, medverkande institut eller ursprunglig långivare.
b)
Uppgift om huruvida de metoder som anges i artikel 405.1 andra stycket a, b, c, d eller e i förordning (EU) nr 575/2013 används för att bibehålla ett ekonomiskt intresse netto.
c)
Eventuella ändringar i enlighet med artikel 10.1 d av dess metod för att bibehålla ett ekonomiskt intresse netto enligt led b.
d)
Uppgift om nivån på bibehållandet vid ursprungstidpunkten och om bibehållandeåtagandet på fortlöpande basis, vilket enbart ska avse fortsättning av den ursprungliga skyldigheten och inte ska kräva att uppgifter anges om det nuvarande nominella värdet eller marknadsvärdet eller om eventuella osäkerheter angående eller nedskrivningar av det bibehållna intresset.
2. När de undantag som avses i artikel 405.3 eller 405.4 i förordning (EU) nr 575/2013 gäller för en värdepapperiseringstransaktion ska de institut som agerar som originatorer, medverkande institut eller ursprungliga långivare lämna upplysningar om det tillämpliga undantaget till investerare.
3. De upplysningar som avses i punkterna 1 och 2 ska dokumenteras och göras offentligt tillgängliga på lämpligt sätt, utom i fråga om bilaterala eller privata transaktioner där parterna anser att ett privat upplysningslämnande är tillräckligt. Ett uttalande om bibehållandeåtagandet i prospektet för de värdepapper som emitteras inom ramen för värdepapperiseringsprogrammet ska betraktas som ett lämpligt sätt att uppfylla upplysningskravet.
4. Upplysningarna ska också bekräftas under perioden efter ursprungstidpunkten med samma regelbundenhet som frekvensen för rapportering om transaktionen, dvs. åtminstone årligen och under någon av följande omständigheter:
a)
När det bibehållandeåtagande som avses i artikel 405.1 i förordning (EU) nr 575/2013 överträds.
b)
När resultatutvecklingen för värdepapperiseringspositionen eller riskegenskaperna hos värdepapperiseringen eller hos de underliggande exponeringarna ändras väsentligt.
c)
När de skyldigheter som ingår i dokumentationen över värdepapperiseringen överträds.
Artikel 23
Upplysningar om i sak relevanta data
1. Originatorer, medverkande institut och ursprungliga långivare ska se till att i sak relevanta data enligt artikel 409 i förordning (EU) nr 575/2013 är lätt tillgängliga för investerare, utan alltför stor administrativ börda.
2. De upplysningar som avses i artikel 409 i förordning (EU) nr 575/2013 ska lämnas åtminstone årligen och under följande omständigheter:
a)
När resultatutvecklingen för värdepapperiseringspositionen eller riskegenskaperna hos värdepapperiseringen eller hos de underliggande exponeringarna ändras väsentligt.
b)
När de skyldigheter som ingår i dokumentationen över värdepapperiseringen överträds.
c)
För att data ska anses vara relevanta i sak när det gäller enskilda underliggande exponeringar ska de i allmänhet tillhandahållas för varje enskilt lån, även om det finns fall där data kan tillhandahållas i aggregerad form. Vid bedömningen av om aggregerade upplysningar är tillräckliga ska de faktorer som ska beaktas innefatta graden av storleksmässig diversifiering i den underliggande gruppen och huruvida förvaltningen av exponeringar i den gruppen baseras på egenskaperna hos själva gruppen eller hos varje enskilt lån.
3. Skyldigheten att lämna upplysningar ska gälla med förbehåll för lagar och andra författningar som kan vara tillämpliga för bibehållaren.
KAPITEL VI
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 24
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 13 mars 2014.