NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 223/2014
ze dne 11. března 2014
o Fondu evropské pomoci nejchudším osobám
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 175 odst. 3 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu se závěry Evropské rady ze dne 17. června 2010, jimiž byla přijata strategie Unie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění (dále jen „strategie Evropa 2020“), si Unie a členské státy vytyčily cíl, jímž je snížení počtu osob ohrožených chudobou a sociálním vyloučením do roku 2020 nejméně o 20 milionů. Přesto byla v roce 2011 téměř jedna čtvrtina obyvatel Unie (119,82 milionů) ohrožena chudobou nebo sociálním vyloučením, což je přibližně o 4 miliony osob více než v předchozím roce. Míra chudoby a sociálního vyloučení však není ve všech částech Unie stejná a jejich závažnost se v různých členských státech liší.
(2)
Počet osob, jež trpí materiální či dokonce vážnou materiální deprivací, v Unii neustále narůstá, takže v roce 2011 žilo v podmínkách vážné materiální deprivace téměř 8,8 % občanů Unie. Tyto osoby jsou navíc často natolik vyloučeny, že nemohou využívat aktivačních opatření podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (4), a zejména nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1304/2013 (5).
(3)
Členské státy a Komise by měly přijmout vhodná opatření, která by zabránila veškeré diskriminaci, a měly by zajistit rovnost žen a mužů a systematické začleňování genderového hlediska do všech fází přípravy, programování, řízení a provádění, monitorování a hodnocení Fondu evropské pomoci nejchudším osobám (dále jen „fond“), do informačních a osvětových kampaní a do výměny osvědčených postupů.
(4)
Článek 2 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“) zdůrazňuje, že Unie je založena na hodnotách úcty k lidské důstojnosti, svobody, demokracie, rovnosti, právního státu a dodržování lidských práv, včetně práv příslušníků menšin.
(5)
Článek 6 Smlouvy o EU zdůrazňuje, že Unie uznává práva, svobody a zásady obsažené v Listině základních práv Evropské unie.
(6)
Článek 174 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) stanoví, že Unie za účelem podpory celkového harmonického vývoje rozvíjí a prosazuje svou činnost vedoucí k posílení hospodářské, sociální a územní soudržnosti.
(7)
Fond by měl posílit sociální soudržnost, a tím přispět ke snížení chudoby - a v konečném důsledku k odstranění jejích nejhorších forem - v Unii prostřednictvím podpory vnitrostátních systémů, jež poskytují pomoc nefinanční povahy nejchudším osobám, a zmírňují tak potravinovou a vážnou materiální deprivaci, nebo napomáhají sociálnímu začleňování nejchudších osob. Fond by měl zmírňovat ty formy extrémní chudoby, jejichž dopad na sociální vyloučení je největší, jako jsou například bezdomovectví, chudoba dětí a potravinová nouze.
(8)
Účelem fondu není nahradit veřejné politiky členských států zaměřené na boj proti chudobě a sociálnímu vyloučení, a zejména politiky, které jsou nezbytné s cílem předcházet marginalizaci zranitelných skupin a skupin s nízkými příjmy a zabránit zvyšování rizika chudoby a sociálního vyloučení.
(9)
Podle článku 317 Smlouvy o fungování EU a v rámci sdíleného řízení by měly být stanoveny podmínky umožňující Komisi vykonávat své úkoly při plnění souhrnného rozpočtu Unie a rovněž by měly být vyjasněny oblasti odpovědnosti v rámci spolupráce členských států. Uplatňování těchto podmínek by mělo umožnit Komisi ujistit se o tom, že členské státy využívají fond zákonným a správným způsobem a v souladu se zásadou řádného finančního řízení ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6) (dále jen „finanční nařízení“).
(10)
Uvedená ustanovení rovněž zajišťují, aby byly podporované operace v souladu s platnými právními předpisy Unie a se souvisejícími vnitrostátními právními předpisy, které přímo či nepřímo provádějí toto nařízení, jakož i s příslušnými politikami, zejména pokud jde o bezpečnost potravinové pomoci nebo základní materiální pomoci poskytovaných nejchudším osobám.
(11)
Přidělování prostředků fondu jednotlivým členským státům v období 2014-2020 zohledňuje ve stejné míře následující ukazatele, které jsou vyhodnocovány na základě údajů Eurostatu týkající se počtu obyvatel, kteří jsou obětí vážné materiální deprivace a počtu obyvatel žijících v domácnostech s velmi nízkou intenzitou práce. Kromě toho toto přidělování rovněž zohlední různé způsoby, jimiž se nejchudším osobám v jednotlivých členských státech pomáhá. Každému členskému státu by nicméně měla být přidělena přinejmenším částka 3 500 000 EUR na programové období 2014-2020, aby mohl zavést operační program se smysluplnou úrovní prostředků.
(12)
Prostředky, které jsou členskému státu přiděleny ze strukturálních fondů, by měly být sníženy o prostředky, které jsou mu přiděleny z fondu.
(13)
Operační programy členských států by měly stanovit a vysvětlit formy potravinové nebo materiální deprivace, které mají být řešeny, nebo činnosti na podporu sociálního začlenění, které mají být podporovány, a popsat rysy pomoci nejchudším osobám, která bude poskytnuta prostřednictvím podpory z fondu vnitrostátním systémům. Tento popis by měl rovněž zahrnovat prvky nezbytné k zajištění účinného a efektivního provádění operačních programů.
(14)
Vážná potravinová nouze v Unii existuje současně se značným plýtváním potravinami. V tomto ohledu by měl fond ve vhodných případech usnadňovat potravinové dary. Tímto však nesmí být ohrožena snaha o odstranění stávajících překážek s cílem podněcovat dary přebytečných potravin pro účely boje proti potravinové nouzi.
(15)
V zájmu účinného a efektivního provádění opatření financovaných z fondu by členské státy měly ve vhodných případech podporovat spolupráci mezi regionálními a místními orgány a subjekty zastupujícími občanskou společnost a také účast všech zapojených stran do vypracovávání a provádění činností, které jsou z fondu financovány.
(16)
S cílem co nejvíce zvýšit účinnost fondu, zejména pokud jde o případné změny okolností v konkrétním členském státě, je vhodné stanovit postup pro změny operačního programu.
(17)
S cílem co nejefektivněji a nejvhodněji reagovat na různé potřeby a zdokonalit poskytování pomoci nejchudším osobám by se měla uplatňovat zásada partnerství.
(18)
Značný přínos má výměna zkušeností a osvědčených postupů, protože usnadňuje vzájemné učení. Komise by měla takovou výměnu usnadňovat a podporovat jejich šíření a zároveň hledat synergie s výměnou osvědčených postupů v souvislosti se souvisejícími fondy, zejména Evropským sociálním fondem (dále jen „ESF“).
(19)
S cílem sledovat pokrok při provádění operačních programů by měly členské státy vypracovat výroční a závěrečné zprávy o provádění a poskytnout je Komisi. To by mělo zajistit, aby byly k dispozici důležité a aktuální informace pro tyto operační programy. Z téhož důvodu by se měla Komise a každý členský stát každoročně sejít za účelem provedení posouzení, nedohodnou-li se jinak. Příslušné zúčastněné strany by měly být do tohoto monitorování vhodným způsobem zapojeny.
(20)
V zájmu vyšší kvality a lepšího vypracování každého operačního programu a posouzení účinnosti a efektivity fondu by se měla vypracovat předběžná a následná hodnocení. Tato hodnocení by měla být založena na relevantních údajích a ve vhodných případech doplněna průzkumy prováděnými u nejchudších osob, jež čerpají pomoc z operačního programu, a v případě potřeby hodnocením v průběhu programového období. Tato hodnocení by měla rovněž respektovat soukromí konečných příjemců a měla by být prováděna takovým způsobem, aby nejchudší osoby nebyly stigmatizovány. Měly by být upřesněny oblasti odpovědnosti členských států a Komise v tomto ohledu.
(21)
Při hodnocení fondu a vypracovávání metodiky tohoto hodnocení by se měla brát v potaz skutečnost, že pojem deprivace je značně složitý a vícerozměrný.
(22)
Občané mají právo vědět, jak a s jakým účinkem jsou finanční zdroje Unie investovány. Pro účely zajištění většího rozšíření informací o tom, čeho fond dosáhl, a zajištění dostupnosti a transparentnosti příležitostí pro financování by měla být stanovena podrobná pravidla o informačních a komunikačních činnostech, zejména v souvislosti s odpovědnostmi příjemců, členských států a ve vhodných případech také místních a regionálních orgánů.
(23)
Použije se právo Unie týkající se ochrany fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů, zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (7).
(24)
Je třeba stanovit maximální úroveň spolufinancování z fondu na operační programy, aby se zajistil multiplikační účinek unijních zdrojů. Navíc by se měla řešit situace členských států, jež se potýkají s dočasnými rozpočtovými nesnázemi.
(25)
V celé Unii by se měla používat jednotná, jednoduchá a nestranná pravidla ohledně období způsobilosti, způsobilých operací a výdajů fondu. Podmínky způsobilosti by měly odrážet specifickou povahu cílů a cílové populace fondu, zejména prostřednictvím vhodných a zjednodušených podmínek způsobilosti operací a forem podpory a pravidel a podmínek pro úhrady.
(26)
S ohledem na datum, k němuž musí být vyhlášena výběrová řízení, na lhůty pro přijetí tohoto nařízení a na dobu potřebnou k přípravě operačních programů je třeba zavést pravidla, která umožní plynulý přechod, s cílem zabránit výpadkům v dodávkách potravinové pomoci. K tomuto účelu je třeba umožnit, aby výdaje byly způsobilé od 1. prosince 2013.
(27)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (8) stanoví, že produkty zakoupené v rámci veřejné intervence mohou být poskytnuty pro režim distribuce potravin nejchudším osobám v Unii, umožňuje-li to dotčený režim. V závislosti na okolnostech může být nejhospodárnější získat potraviny z použití, zpracování nebo prodeje těchto produktů, a proto je vhodné stanovit takovou možnost v tomto nařízení. Částky pocházející z prodeje těchto produktů by měly být použity ve prospěch nejchudších osob. Tyto částky by se neměly použít ke snížení povinné částky ke spolufinancování programu členskými státy. K zajištění co nejúčinnějšího využití těchto produktů a výnosu z nich by měla Komise přijmout prováděcí akty v souladu s nařízením (EU) č. 1308/2013 stanovící postupy, podle nichž lze tyto produkty použít, zpracovat či prodat pro účely programu pomoci nejchudším osobám.
(28)
Je nezbytné určit druhy činností, které lze provádět z podnětu Komise a členských států jakožto technickou pomoc s podporou fondu. Za tímto účelem by Komise měla konzultovat členské státy a zástupce partnerských organizací na úrovni Unie.
(29)
Za řízení a kontrolu programů by měly v souladu se zásadou sdíleného řízení zodpovídat členské státy a Komise. Za provádění a kontrolu svého operačního programu by měly v prvé řadě odpovídat členské státy prostřednictvím svých systémů řízení a kontroly.
(30)
Členské státy by měly přijmout přiměřená opatření, aby zajistily řádné nastavení a fungování svých systémů řízení a kontroly, a tím poskytly jistotu, pokud jde o zákonné a řádné využívání fondu. Proto by měly být specifikovány povinnosti členských států, pokud jde o systémy řízení a kontroly jejich operačních programů a prevenci, zjišťování a nápravu nesrovnalostí a porušování práva Unie.
(31)
Členské státy by měly plnit povinnosti v oblasti řízení, kontroly a auditu a nést z toho vyplývající odpovědnost, jak ji stanoví pravidla sdíleného řízení uvedená v tomto nařízení a ve finančním nařízení. Členské státy by měly zajistit, aby byla v souladu s podmínkami stanovenými v tomto nařízení zavedena účinná opatření pro posuzování stížností týkajících se fondu. V souladu se zásadou subsidiarity by členské státy měly na žádost Komise prošetřit stížnosti, které byly předloženy Komisi a které spadají do působnosti jejich opatření, a měly by Komisi informovat o výsledcích požadovaného šetření.
(32)
Členské státy by měly určit pro každý ze svých operačních programů řídící orgán, certifikační orgán a funkčně nezávislý auditní orgán. Aby se zajistila flexibilita pro členské státy při zřizování jejich systémů kontroly, je vhodné umožnit, aby funkce certifikačního orgánu mohl vykonávat i řídící orgán. Členské státy by měly mít rovněž možnost určit zprostředkující subjekty, které mají provádět určité úkoly řídícího orgánu nebo certifikačního orgánu. Členské státy by měly v takovém případě jasně stanovit jejich povinnosti a funkce.
(33)
Řídící orgán má hlavní odpovědnost za účinné a efektivní provádění fondu, a proto plní mnoho funkcí souvisejících s řízením a monitorováním operačního programu, finančním řízením a kontrolami a rovněž výběrem projektu. Toto nařízení by tedy mělo stanovit oblasti odpovědnosti a funkce řídícího orgánu.
(34)
Certifikační orgán by měl vypracovávat a předkládat Komisi žádosti o platby. Měl by vypracovávat účetní závěrky, osvědčovat jejich úplnost, přesnost a věrnost a to, že v nich zaúčtované výdaje jsou v souladu s platnými unijními a vnitrostátními předpisy. Toto nařízení by mělo stanovit oblasti odpovědnosti a funkce certifikačního orgánu.
(35)
Auditní orgán by měl zajišťovat, aby se prováděly audity systémů řízení a kontroly za použití vhodného vzorku operací a účetní závěrky. Toto nařízení by mělo stanovit oblasti odpovědnosti a funkce auditního orgánu. Audity vykázaných výdajů by se měly provádět na reprezentativním vzorku operací, aby bylo možné vyvozovat z jejich výsledků závěry. Obecně platí, že k získání spolehlivého reprezentativního vzorku by se měla používat statistická metoda výběru vzorků. Auditní orgány by však měly mít možnost za řádně odůvodněných okolností použít jinou než statistickou metodu výběru vzorků nebo testování věcné správnosti, jsou-li splněny podmínky stanovené v tomto nařízení.
(36)
Aby se přihlédlo ke zvláštní organizaci systémů řízení a kontroly u fondu a k potřebě zajistit vyvážený přístup, měla by být stanovena zvláštní ustanovení pro určení řídícího orgánu a certifikačního orgánu. Aby se zabránilo jakékoli zbytečné administrativní zátěži, mělo by se předběžné ověření souladu s kritérii určení uvedenými v tomto nařízení týkat pouze řídícího orgánu a certifikačního orgánu. Nemělo by být požadováno, aby toto určení schválila Komise. Sledování souladu s kritérii určení prováděné prostřednictvím auditu a kontrolních mechanismů by v případě, že výsledky prokáží nesplnění kritérií, mělo vést k nápravným opatřením a případně k možnosti ukončit toto určení.
(37)
Aniž jsou dotčeny pravomoci Komise, pokud jde o finanční kontrolu, měla by se zajistit spolupráce mezi členskými státy a Komisí v rámci tohoto nařízení a měla by být stanovena kritéria, jež Komisi umožní, aby v souvislosti se svou strategií kontroly vnitrostátních systémů určila úroveň ujištění, kterou by jí měly poskytovat vnitrostátní auditní subjekty.
(38)
Měly by být stanoveny pravomoci a odpovědnosti Komise, pokud jde o ověřování účinnosti fungování systémů řízení a kontroly a požadování zásahu členského státu. Komise by rovněž měla mít pravomoc provádět audity na místě zaměřené na otázky související s řádným finančním řízením, aby mohla vyvodit závěry o výkonnosti fondu.
(39)
Rozpočtové závazky Unie by se měly plnit každý rok. Aby bylo zajištěno účinné řízení programů, je nutno stanovit jednoduchá pravidla pro předběžné financování, žádosti o průběžné platby a konečný zůstatek.
(40)
S cílem zajistit přiměřenou jistotu pro Komisi před schválením účetní závěrky by se měly žádosti o průběžné platby proplácet ve výši 90 % částky vyplývající z uplatnění míry spolufinancování stanovené v rozhodnutí o přijetí operačního programu na způsobilé výdaje. Zůstatek dlužných částek by měl být členským státům vyplacen po schválení účetní závěrky, pokud Komise dospěje k závěru, že je úplná, přesná a věrná.
(41)
Předběžná platba na začátku operačního programu by měla zajistit, aby měl členský stát prostředky k poskytnutí podpory příjemcům při provádění operací od přijetí operačního programu. Toto předběžné financování by se mělo použít výhradně pro tyto účely a příjemci by měli obdržet dostatečné finanční prostředky, aby operaci poté, co je vybrána, zahájili.
(42)
Příjemce by měl obdržet podporu v plné výši nejpozději 90 dní ode dne, kdy předložil žádost o platbu, v závislosti na dostupných finančních prostředcích z předběžných a průběžných plateb. Řídící orgán by měl mít možnost tuto lhůtu přerušit, nejsou-li předložené doklady úplné nebo existuje-li důkaz o nesrovnalosti vyžadujících další šetření.
(43)
Za účelem ochrany finančních zájmů Unie by měla být stanovena časově omezená opatření, která pověřenému schvalujícímu úředníkovi umožní přerušit platby v případě, že existují jasné důkazy o možných významných nedostatcích ve fungování systému řízení a kontroly, důkazy o pochybení souvisejícím se žádostí o platbu nebo nedodržení povinnosti předložit dokumenty pro účely kontroly a schválení účetní závěrky. Toto přerušení by mělo trvat nejvýše šest měsíců s možností prodloužení této lhůty, se souhlasem členského státu, na devět měsíců, s cílem poskytnout dostatek času na odstranění příčin přerušení, a předejít tak pozastavení plateb.
(44)
Za účelem ochrany finančních zájmů Unie a poskytnutí prostředků pro zajištění účinného provádění programů by měla být přijata ustanovení umožňující pozastavení plateb Komise.
(45)
S cílem uplatnit požadavky finančního nařízení na finanční řízení fondu je nezbytné stanovit jednoduché postupy pro sestavování, kontrolu a schvalování účetní závěrky, které by měly zajistit jasný základ a právní jistotu pro tato opatření. Navíc by mělo být členskému státu umožněno, aby v zájmu řádného plnění svých povinností vyloučil částky, u nichž probíhá posuzování jejich zákonnosti a správnosti.
(46)
S cílem omezit riziko vykazování neoprávněných výdajů by certifikační orgán měl mít možnost bez nutnosti dodatečného odůvodnění zahrnout částky, které vyžadují další ověření, do žádosti o průběžnou platbu po skončení účetního období, kdy byly zaúčtovány do jeho účetního systému.
(47)
V zájmu snížení administrativní zátěže pro příjemce by měly být stanoveny konkrétní lhůty, během nichž jsou řídící orgány povinny zajistit dostupnost dokladů týkajících se operací v návaznosti na uplatnění výdajů nebo dokončení operace. V souladu se zásadou proporcionality by doba uchovávání dokumentů měla být rozlišena podle celkových způsobilých výdajů konkrétní operace.
(48)
Vzhledem k tomu, že účetní závěrka je ověřována a schvalována každý rok, postup uzavření programu by měl být jednoduchý. Konečné uzavření programu by tak mělo vycházet pouze z dokladů vztahujících se k závěrečnému účetnímu období a k závěrečné zprávě o provádění nebo k poslední výroční zprávě o provádění, bez nutnosti poskytovat jakékoli dodatečné doklady.
(49)
V zájmu ochrany rozpočtu Unie může být nezbytné, aby Komise prováděla finanční opravy. Aby se zajistila právní jistota pro členské státy, je důležité vymezit okolnosti, za kterých porušení použitelného unijního právního předpisu nebo vnitrostátního právního předpisu týkajícího se jeho uplatňování může vést k finančním opravám ze strany Komise. Aby se zajistila souvislost případných finančních oprav ukládaných Komisí členským státům s ochranou finančních zájmů Unie, měly by být takové opravy omezeny pouze na případy, kdy se porušení použitelného unijního právního předpisu nebo vnitrostátního právního předpisu týkajícího se jeho uplatňování týká způsobilosti, správnosti, řízení nebo kontroly operací a souvisejících výdajů vykázaných Komisi. Pro zajištění proporcionality je důležité, aby Komise při rozhodování o finanční opravě zvážila povahu a závažnost dotčeného porušení a související finanční důsledky pro rozpočet Unie.
(50)
Je třeba vybudovat takový právní rámec, který umožňuje vytvoření solidních systémů řízení a kontroly a odpovídající rozdělení úloh a povinností v souvislosti se sdíleným řízením. Úloha Komise by proto měla být přesně určena a vysvětlena a měla by být stanovena přiměřená pravidla pro provádění finančních oprav Komisí.
(51)
Četnost auditů operací by měla odpovídat rozsahu podpory Unie z fondu. Zejména by se měl snížit počet provedených auditů, pokud celkové způsobilé výdaje na danou operaci nepřesahují 150 000 EUR. Mělo by nicméně být možné provádět audity kdykoli, pokud existuje důkaz o nesrovnalosti nebo podvodu, nebo - v rámci auditního vzorku - po uzavření dokončené operace. Komise by měla mít možnost přezkoumat auditní stopu dotyčného auditního orgánu nebo se zúčastnit auditů na místě prováděných auditním orgánem. Pokud Komise nezíská nezbytnou jistotu ohledně účinného fungování auditního orgánu těmito prostředky, měla by mít možnost auditní činnost opakovat, pokud je to v souladu s mezinárodně uznávanými auditními standardy. Aby byla úroveň auditů prováděných Komisí úměrná riziku, měla by Komise mít možnost snížit úroveň auditní činnosti v souvislosti s operačními programy, pokud nebyly zjištěny žádné závažné nedostatky nebo pokud je auditní orgán spolehlivý. V zájmu snížení administrativní zátěže pro příjemce by měla být zavedena konkrétní pravidla pro snížení rizika překrývání auditů, které u stejných operací provádějí různé orgány, tedy konkrétně Evropský účetní dvůr, Komise a auditní orgán. Kromě toho by rozsah auditů měl plně zohlednit cíl a charakter cílové populace fondu a povahu mnoha příjemců, kteří svou činnost vykonávají na dobrovolném základě.
(52)
Za účelem zajištění finanční disciplíny je vhodné stanovit opatření ke zrušení kterékoli části rozpočtového závazku v rámci některého operačního programu, zejména pokud částka může být vyňata ze zrušení závazku, především tehdy, pokud prodlevy při provádění vyplývají z mimořádných nebo nepředvídatelných okolností nezávislých na dotyčné straně, jejichž následkům nelze ani přes veškeré prokázané úsilí zabránit, jakož i v situaci, kdy byla předložena žádost o platbu, avšak lhůta pro její uhrazení byla přerušena nebo byla pozastavena platba.
(53)
Za účelem doplnění a změny některých jiných než podstatných prvků tohoto nařízení by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o obsah výročních zpráv a závěrečných zpráv o provádění, včetně seznamu společných ukazatelů, kritéria určení případů nesrovnalostí, které je třeba oznámit, a údajů, jež je třeba poskytnout, a vymáhání neoprávněně vyplacených částek, pravidla upravující údaje, jež je třeba v rámci systému monitorování zavedeného řídícím orgánem zaznamenat a uchovat v počítačové podobě, minimální požadavky na auditní stopu, rozsah a obsah vnitrostátních auditů a metodiku výběru vzorků, podrobná pravidla pro používání údajů shromážděných během auditů a kritéria pro určování závažných nedostatků v účinném fungování systémů řízení a kontroly, kritéria k určení výše finančních oprav, jež mají být použita, a kritéria pro použití paušálních sazeb nebo extrapolovaných finančních oprav. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni.
(54)
Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(55)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o rozhodnutí o výročních plánech akcí, jež mají být financovány z technické pomoci z podnětu Komise, rozhodnutí o přijetí a změně operačních programů, rozhodnutí o pozastavení předběžných plateb, rozhodnutí o neschválení účetní závěrky a rozhodnutí, v němž stanoví částku k tíži fondu pro dané účetní období, rozhodnutí o finančních opravách, rozhodnutí o ročním rozpisu rozpočtových závazků mezi členské státy a v případě zrušení závazku rozhodnutí o změně rozhodnutí o přijetí programů.
(56)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o vzor pro strukturovaný průzkum u konečných příjemců, četnost podávání zpráv a jejich formát, podmínky, jež musí systém řízení a kontroly pro elektronickou výměnu dat splňovat, vzor prohlášení řídícího subjektu, vzory pro auditní strategii, výrok auditora a kontrolní zprávu, vzor zprávy a stanoviska nezávislého auditního subjektu a popisu funkcí a postupů zavedených pro řídící orgán a případně pro certifikační orgán, vzor žádostí o platbu a vzor účetní závěrky. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (9).
(57)
Některé prováděcí akty, jež mají být přijímány přezkumným postupem podle článku 5 nařízení (EU) č. 182/2011, mohou mít dopad a důsledky natolik významné pro členské státy, že je důvodné odchýlit se od obecného pravidla. Proto by v případech, kdy výbor nevydá stanovisko, Komise neměla návrh prováděcího aktu přijmout. Tyto prováděcí akty se týkají stanovení technických specifikací pro zaznamenávání a uchovávání údajů ve vztahu k systému řízení a kontroly. Na takové prováděcí akty by se proto měl použít čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
(58)
Toto nařízení ctí základní práva a zachovává zásady uznávané zejména v Listině základních práv Evropské unie, včetně úcty k lidské důstojnosti a soukromému a rodinnému životu, práva na ochranu osobních údajů, práv dítěte, práv starších osob, rovnosti mezi ženami a muži a zákazu diskriminace. Toto nařízení by mělo být uplatňováno v souladu s těmito právy a zásadami.
(59)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž zlepšení sociálního začleňování v Unii a pomoci v boji proti chudobě a sociálnímu vyloučení, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy ale spíše jich může být lépe dosaženo na úrovni Unie, smí Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku toto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedených cílů,
(60)
Je třeba zajistit, aby fond doplňoval činnosti financované z ESF, jako jsou například činnosti zaměřené na sociální začleňování, a současně pomáhal výhradně nejchudším osobám.
(61)
Aby bylo možné neprodleně přijmout akty v přenesené pravomoci stanovené v tomto nařízení, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a účel nařízení
Tímto nařízením se zřizuje Fond evropské pomoci nejchudším osobám (dále jen „fond“) na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 a stanoví se cíle fondu, rozsah jeho podpory, dostupné finanční zdroje a jejich přidělení jednotlivým členským státům a také pravidla nezbytná pro zajištění účinného a účelného fungování fondu.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„základní materiální pomocí“ základní spotřební zboží, jehož hodnota je omezená a které je určeno pro osobní spotřebu nejchudších osob, například ošacení, obuv, hygienické potřeby, školní pomůcky a spací pytle;
2)
„nejchudšími osobami“ fyzické osoby, ať již jednotlivci, rodiny, domácnosti nebo skupiny složené z takových osob, jejichž potřeba pomoci byla zjištěna v souladu s objektivními kritérii, která určily příslušné vnitrostátní orgány v konzultaci s příslušnými zúčastněnými stranami - aniž by došlo ke střetu zájmů -, nebo která definovaly partnerské organizace a schválily tyto příslušné vnitrostátní orgány; tato kritéria mohou zahrnovat prvky umožňující zaměřit se na nejchudší osoby v určitých zeměpisných oblastech;
3)
„partnerskými organizacemi“ veřejné subjekty nebo neziskové organizace, které poskytují potraviny nebo případně základní materiální pomoc, společně s doprovodnými opatřeními přímo nebo prostřednictvím jiných partnerských organizací, nebo které provádějí činnosti přímo zaměřené na sociální začlenění nejchudších osob, a jejichž operace byly vybrány řídícím orgánem v souladu s čl. 32 odst. 3 písm. b);
4)
„vnitrostátním systémem“ jakýkoli systém, jenž má, alespoň částečně, stejné cíle jako fond a který provádějí na celostátní, regionální nebo místní úrovni veřejné subjekty nebo neziskové organizace;
5)
„operačním programem pro potraviny nebo základní materiální pomoc“ (dále také jen „OP I“) operační program na podporu distribuce potravin nebo základní materiální pomoci nejchudším osobám, který může být případně spojen s doprovodnými opatřeními zaměřenými na zmírnění sociálního vyloučení nejchudších osob;
6)
„operačním programem pro sociální začlenění nejchudších osob“ (dále také jen „OP II“) operační program podporující činnosti, které nespadají pod aktivní opatření na trhu práce a které spočívají v pomoci, jež není finanční ani materiální povahy a jejímž cílem je sociální začlenění nejchudších osob;
7)
„operací“ projekt, smlouva nebo opatření, které byly vybrány řídícím orgánem dotčeného operačního programu nebo z jeho pověření a které přispívají k dosažení cílů operačního programu, k němuž se vztahují;
8)
„dokončenou operací“ operace, která je fyzicky dokončena nebo zcela provedena a v souvislosti s níž příjemci provedli všechny příslušné platby a byla jim vyplacena podpora z odpovídajícího operačního programu;
9)
„příjemcem“ veřejný nebo soukromý subjekt odpovědný za zahájení nebo za zahájení a provádění operací;
10)
„konečným příjemcem“ nejchudší osoba nebo osoby, jež obdrží pomoc ve smyslu článku 4 tohoto nařízení;
11)
„doprovodnými opatřeními“ činnosti, které přesahují rámec distribuce potravin nebo základní materiální pomoci a jejichž cílem je zmírňovat sociální vyloučení nebo řešit udržitelnějším způsobem, který současně posiluje postavení nejchudších osob, naléhavé sociální situace, například poradenství týkající se vyváženého stravování nebo domácího rozpočtu;
12)
„veřejným výdajem“ příspěvek z veřejných zdrojů na financování operací, jehož zdrojem je rozpočet celostátních, regionálních nebo místních orgánů veřejné správy, rozpočet Unie související s fondem, rozpočet veřejnoprávních subjektů nebo rozpočet sdružení orgánů veřejné správy nebo veřejnoprávních subjektů ve smyslu čl. 1 odst. 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES (10);
13)
„zprostředkujícím subjektem“ jakýkoli veřejný nebo soukromý subjekt, za jehož činnost odpovídá řídící nebo certifikační orgán nebo který z pověření takového orgánu plní povinnosti související s prováděním operací příjemci;
14)
„účetním obdobím“ období od 1. července do 30. června, s výjimkou prvního účetního období programového období, u nějž se tím rozumí období od počátečního dne způsobilosti výdajů do 30. června 2015; poslední účetní období je období od 1. července 2023 do 30. června 2024;
15)
„rozpočtovým rokem“ období od 1. ledna do 31. prosince;
16)
„nesrovnalostí“ jakékoli porušení unijního právního předpisu nebo vnitrostátního právního předpisu týkajícího se jeho uplatňování, které vyplývá z jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu zapojeného do provádění fondu a v jehož důsledku je nebo by mohl být poškozen rozpočet Unie tím, že by z něj byl uhrazen neoprávněný výdaj;
17)
„hospodářským subjektem“ jakákoli fyzická či právnická osoba nebo jiný subjekt, které se podílejí na provádění pomoci z fondu, s výjimkou členského státu při výkonu veřejné moci;
18)
„systémovou nesrovnalostí“ nesrovnalost, jež se může opakovat a u níž je vysoká pravděpodobnost, že se bude vyskytovat u podobných typů operací, a která je důsledkem závažného nedostatku v účinném fungování systému řízení a kontroly, včetně nezavedení odpovídajících postupů v souladu s tímto nařízením;
19)
„závažným nedostatkem v účinném fungování systému řízení a kontroly“ nedostatek, který vyžaduje podstatná zlepšení systému, který vystavuje fond závažnému riziku nesrovnalostí a jehož existence je neslučitelná s výrokem auditora bez výhrad ohledně fungování systému řízení a kontroly.
Článek 3
Cíle
1. Fond podporuje sociální soudržnost, posiluje sociální začlenění, a v konečném důsledku tak napomáhá dosahování cíle, jímž je vymýcení chudoby v Unii, neboť přispívá k dosažení cíle strategie Evropa 2020, jímž je snížení počtu osob ohrožených chudobou a sociálním vyloučením do roku 2020 nejméně o 20 milionů, přičemž současně doplňuje strukturální fondy. Fond přispívá k dosahování specifického cíle, jímž je zmírnění nejhorších forem chudoby, tím, že poskytuje nejchudším osobám pomoc nefinanční povahy: potraviny nebo základní materiální pomoc a činnosti na podporu sociálního začlenění nejchudších osob.
Tento cíl a výsledky provádění fondu se vyhodnocují z kvalitativního i kvantitativního hlediska.
2. Fond doplňuje vnitrostátní programy na udržitelné vymýcení chudoby a sociální začlenění, za něž i nadále zodpovídají členské státy.
Článek 4
Rozsah podpory
1. Fond podporuje vnitrostátní systémy, jež prostřednictvím partnerských organizací vybraných členskými státy distribuují nejchudším osobám potraviny nebo základní materiální pomoc.
Fond může podporovat činnosti spojené se sběrem, přepravou, skladováním a distribucí potravinových darů s cílem zvýšit a rozrůznit dodávky potravin nejchudším osobám a omezit plýtvání potravinami a předcházet mu.
Fond může také podporovat doprovodná opatření, jež doplňují poskytování potravin nebo základní materiální pomoci.
2. Fond podporuje činnosti, jež napomáhají sociálnímu začleňování nejchudších osob.
3. Fond podporuje na unijní úrovni vzájemné učení, vytváření sítí a šíření osvědčených postupů v oblasti pomoci nefinanční povahy nejchudším osobám.
Článek 5
Zásady
1. Část rozpočtu Unie přidělená fondu je plněna v rámci sdíleného řízení, na němž se podílejí členské státy a Komise, v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. b) finančního nařízení, s výjimkou technické pomoci z podnětu Komise, která se provádí v rámci přímého řízení v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. a) finančního nařízení.
2. Komise a členské státy s přihlédnutím ke specifickým podmínkám v jednotlivých členských státech zajistí, aby byla podpora z fondu v souladu s příslušnými politikami a prioritami Unie a vzájemně se doplňovala s dalšími nástroji Unie.
3. Podpora z fondu se provádí v úzké spolupráci mezi Komisí a členskými státy v souladu se zásadou subsidiarity.
4. Členské státy a subjekty určené členskými státy pro tento účel zodpovídají za provádění operačních programů a plní své úkoly podle tohoto nařízení v souladu s institucionálním, právním a finančním rámcem dotčeného členského státu a v souladu s tímto nařízením.
5. Opatření pro provádění a využívání fondu a zejména finanční a správní zdroje potřebné v souvislosti s podáváním zpráv, hodnocením, řízením a kontrolou musí zohlednit zásadu proporcionality s ohledem na výši přidělené podpory a na omezenou administrativní kapacitu organizací, které fungují především díky dobrovolníkům.
6. Komise a členské státy v souladu se svými povinnostmi a s cílem zamezit dvojímu financování zajišťují koordinaci s ESF a dalšími relevantními politikami, strategiemi a nástroji Unie, zejména iniciativami Unie v oblasti veřejného zdraví a boje proti plýtvání potravinami.
7. Komise, členské státy a příjemci uplatňují zásadu řádného finančního řízení v souladu s článkem 30 finančního nařízení.
8. Komise a členské státy zajistí účinnost fondu, zejména monitorováním, podáváním zpráv a hodnocením.
9. Členské státy a Komise zajistí, aby byly operační programy vypracovávány, programovány, prováděny, monitorovány a vyhodnocovány za dodržení zásady partnerství a v konzultaci s příslušnými zúčastněnými stranami, jak stanoví toto nařízení.
10. Komise a členské státy přijmou opatření k zajištění účinnosti fondu a plní své úlohy v souvislosti s fondem s cílem snížit administrativní zátěž pro příjemce.
11. Komise a členské státy zajistí, aby byly rovnost mezi ženami a muži a začlenění hlediska rovnosti pohlaví brány v úvahu a podporovány v různých etapách přípravy, programování, řízení a provádění, monitorování a hodnocení fondu, jakož i v informačních a osvětových kampaních a při výměnách osvědčených postupů. Komise a členské státy využívají údaje rozčleněné podle pohlaví, jsou-li dostupné.
Komise a členské státy přijmou vhodná opatření, aby v získání přístupu k fondu a k programům a operacím podporovaným z fondu nedocházelo k diskriminaci na základě pohlaví, rasového nebo etnického původu, náboženského vyznání nebo víry, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace.
12. Operace podporované z fondu musí být v souladu s platnými unijními právními předpisy a vnitrostátními právními předpisy týkajícími se jeho uplatňování (dále jen „použitelné právo“). Fondu lze využít pouze na podporu distribuce potravin nebo zboží, které jsou v souladu s právem Unie týkajícím se bezpečnosti spotřebních výrobků.
13. Členské státy a příjemci vybírají potraviny nebo základní materiální pomoc na základě objektivních kritérií týkajících se potřeb nejchudších osob. Kritéria výběru potravin, a případně také zboží, rovněž zohledňují klimatické a environmentální aspekty, zejména s ohledem na omezení plýtvání potravinami. Ve vhodných případech přihlíží výběr typu potravin, které mají být distribuovány, k jejich přínosu k vyváženému stravování nejchudších osob.
14. Komise a členské státy zajistí, aby pomoc poskytovaná v rámci tohoto fondu respektovala důstojnost nejchudších osob.
HLAVA II
ZDROJE A PROGRAMOVÁNÍ
Článek 6
Celkové finanční zdroje
1. Finanční zdroje, které jsou k dispozici na rozpočtové závazky z fondu na období 2014 až 2020, činí 3 395 684 880 EUR v cenách roku 2011, v souladu s ročním rozpisem uvedeným v příloze II.
2. Prostředky z fondu přidělené každému členskému státu na období 2014-2020 stanoví příloha III. Minimální částka, kterou lze přidělit členskému státu na celé období, činí 3 500 000 EUR.
3. Pro účely vypracování programu a následného zahrnutí do souhrnného rozpočtu Unie se částka finančních zdrojů indexuje mírou 2 % ročně.
4. Částka ve výši 0,35 % celkových finančních zdrojů se přiděluje na technickou pomoc z podnětu Komise.
Článek 7
Operační programy
1. Každý členský stát předloží Komisi do šesti měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost OP I nebo OP II na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020:
2. OP I uvádí tyto údaje:
a)
určení a vysvětlení výběru druhu či druhů materiální deprivace, jichž se opatření v rámci operačního programu týkají, a popis každého druhu materiální deprivace, hlavních charakteristik distribuce potravin nebo základní materiální pomoci a tam, kde je to vhodné, doprovodných opatření, jež mají být provedena, s ohledem na výsledky předběžného hodnocení provedeného v souladu s článkem 16;
b)
popis odpovídajícího vnitrostátního systému či systémů pro každý druh dotčené materiální deprivace;
c)
popis mechanismu, kterým se stanoví kritéria způsobilosti nejchudších osob, případně rozdělená podle druhu dotčené materiální deprivace;
d)
kritéria výběru operací a popis mechanismu pro výběr, případně rozdělené podle druhu dotčené materiální deprivace;
e)
kritéria pro výběr partnerských organizací, případně rozdělená podle druhu dotčené materiální deprivace;
f)
popis mechanismu použitého k zajištění doplňkovosti s ESF;
g)
plán financování obsahující tabulku, ve které se pro celé programové období uvede celková výše finančních prostředků na podporu z operačního programu orientačně rozdělených podle druhu dotčené materiální deprivace, a odpovídající doprovodná opatření.
3. OP II uvádí:
a)
strategii, jak bude program přispívat k podpoře sociální soudržnosti a snižování chudoby v souladu se strategií Evropa 2020, včetně odůvodnění výběru priorit pomoci;
b)
specifické cíle operačního programu vycházející ze zjištění vnitrostátních potřeb, s ohledem na výsledky předběžného hodnocení provedeného v souladu s článkem 16; předběžné hodnocení se předloží Komisi spolu s operačním programem;
c)
plán financování obsahující tabulku, ve které se pro celé programové období uvede celková výše finančních prostředků na podporu z operačního programu orientačně rozdělených podle druhu dotčené materiální deprivace;
d)
určení nejchudších osob, kterým bude pomoc určena;
e)
finanční ukazatele týkající se odpovídajících přidělených výdajů;
f)
očekávané výsledky pro specifické cíle a odpovídající ukazatele pro výstupy a výsledky programu, spolu s výchozími a cílovými hodnotami;
g)
popis typů a příkladů opatření, která mají být podporována, a jejich očekávaný přínos ke splnění specifických cílů uvedených v písmeni b), včetně hlavních zásad pro výběr operací, a případně určení hlavních druhů příjemců;
h)
popis mechanismu zajišťujícího doplňkovost s ESF, jehož pomocí se má předejít překrývaní a dvojímu financování operací.
4. Každý operační program kromě toho uvádí:
a)
určení řídícího orgánu, případného certifikačního orgánu, auditního orgánu a subjektu, kterému bude Komise vyplácet finanční částky, a popis postupu monitorování;
b)
popis opatření k zapojení všech příslušných zúčastněných stran a případně také příslušných regionálních, místních a jiných orgánů veřejné správy do přípravy operačního programu;
c)
popis plánovaného využití technické pomoci v souladu s čl. 27 odst. 4, včetně kroků vedoucích k posílení správní kapacity příjemců ve vztahu k provádění operačního programu;
d)
plán financování obsahující tabulku, ve které se pro jednotlivé roky v souladu s článkem 20 uvede výše předpokládaných finančních prostředků na podporu z fondu a spolufinancování v souladu s článkem 20.
Partnerské organizace uvedené v čl. 7 odst. 2 písm. e), jež dodávají přímo potraviny nebo základní materiální pomoc, provádějí samy nebo ve spolupráci s jinými organizacemi činnosti doplňující poskytování potravinové pomoci, které případně spočívají v přesměrování na příslušné služby, aby se zlepšilo sociální začleňování nejchudších osob, a to bez ohledu na to, zda tyto činnosti dostávají podporu z fondu. Taková doprovodná opatření nejsou však povinná v případech, kdy jsou potraviny nebo základní materiální pomoc poskytovány pouze nejchudším dětem v zařízeních péče o děti nebo obdobných zařízeních.
5. Členské státy nebo jimi určené orgány vypracovávají operační programy. Spolupracují se všemi příslušnými zúčastněnými stranami a případně s příslušnými regionálními, místními a jinými orgány veřejné správy. Členské státy zajistí, aby byly operační programy úzce propojeny s jejich vnitrostátní politikou sociálního začleňování.
6. Členské státy vypracují své operační programy v souladu s odpovídajícími vzory obsaženými v příloze I.
Článek 8
Přijímání operačních programů
1. Komise posoudí soulad každého operačního programu s tímto nařízením a jeho přínos k cílům fondu s přihlédnutím k předběžnému hodnocení provedenému v souladu s článkem 16. Komise zajistí, aby se programy nepřekrývaly s jinými operačními programy financovanými z ESF v členském státě.
2. Komise může vyjádřit své připomínky do tří měsíců ode dne předložení operačního programu. Členský stát poskytne Komisi veškeré nezbytné dodatečné informace a případně navrhovaný operační program upraví.
3. Jsou-li případné připomínky Komise v souladu s odstavcem 2 odpovídajícím způsobem zohledněny, Komise prostřednictvím prováděcích aktů každý operační program schválí nejpozději šest měsíců od jejich předložení členským státem.
Článek 9
Změny operačních programů
1. Členský stát může podat žádost o změnu operačního programu. Spolu se žádostí se předkládá upravený operační program a odůvodnění změny.
2. Komise informace poskytnuté v souladu s odstavcem 1 posoudí s přihlédnutím k odůvodnění poskytnutému členským státem. Komise může vznést připomínky a členský stát poskytne Komisi všechny nezbytné dodatečné informace.
3. Jsou-li případné připomínky Komise odpovídajícím způsobem zohledněny, Komise prostřednictvím prováděcích aktů změnu operačního programu schválí nejpozději čtyři měsíce od jejich předložení členským státem.
Článek 10
Výměna osvědčených postupů
Komise usnadňuje, rovněž prostřednictvím internetové stránky, výměnu zkušeností, budování kapacit a sítí a šíření podstatných výstupů v oblasti nefinanční pomoci nejchudším osobám.
Mohou být zahrnuty také příslušné organizace, které nečerpají podporu z fondu.
Komise kromě toho alespoň jednou za rok konzultuje organizace, jež zastupují partnerské organizace na úrovni Unie, k provádění podpory z fondu a po těchto konzultacích podá včas zprávu Evropskému parlamentu a Radě.
Komise usnadňuje také šíření příslušných výsledků, zpráv a informací týkajících se fondu prostřednictvím internetu.
HLAVA III
MONITOROVÁNÍ, HODNOCENÍ, INFORMAČNÍ A KOMUNIKAČNÍ ČINNOSTI
Článek 11
Monitorovací výbor pro OP II
1. Do tří měsíců ode dne oznámení rozhodnutí o přijetí OP II členskému státu tento členský stát po dohodě s řídícím orgánem a v souladu se svým institucionálním, právním a finančním rámcem zřídí nebo určí výbor, jehož úkolem je monitorovat provádění programu.
2. Každý monitorovací výbor vypracuje a přijme svůj jednací řád v souladu s institucionálním, právním a finančním rámcem daného členského státu.
3. O složení monitorovacího výboru rozhodne členský stát za předpokladu, že se monitorovací výbor skládá ze zástupců příslušných orgánů členského státu, zprostředkujících subjektů a všech příslušných zúčastněných stran a případně rovněž ze zástupců příslušných regionálních, místních a jiných orgánů veřejné správy. Zástupci příslušných regionálních, místních a jiných orgánů veřejné správy a rovněž příslušných zúčastněných stran musí být delegováni jako členové monitorovacího výboru příslušnými organizacemi transparentním postupem. Každý člen monitorovacího výboru může mít hlasovací právo. Seznam členů monitorovacího výboru se zveřejní.
4. Komise se účastní činnosti monitorovacího výboru jako poradce.
5. Monitorovacímu výboru předsedá zástupce členského státu nebo řídícího orgánu.
Článek 12
Funkce monitorovacího výboru OP II
1. Monitorovací výbor se schází nejméně jednou za rok a posuzuje provádění programu a pokrok v dosahování jeho specifických cílů. Zohledňuje přitom finanční údaje, společné ukazatele a ukazatele specifické pro jednotlivé programy, včetně změn ukazatelů výsledků a pokroku při plnění vyčíslených cílových hodnot, a případně výsledky kvalitativních analýz.
2. Monitorovací výbor se zabývá všemi aspekty, které ovlivňují výkonnost programu. Prověřuje zejména:
a)
pokrok při dosahování specifických cílů operačních programů na základě podkladů předložených řídícím orgánem, včetně závěrů hodnocení;
b)
provádění informačních a komunikačních činností;
c)
činnosti zohledňující a prosazující rovnost mezi muži a ženami, rovnost příležitostí a zákaz diskriminace.
3. Monitorovací výbor prověřuje a schvaluje:
a)
metodiku a kritéria výběru operací v souladu s hlavními zásadami stanovenými v čl. 7 odst. 3 písm. f);
b)
výroční a závěrečné zprávy o provádění;
c)
jakýkoli návrh řídícího orgánu na případné změny operačního programu.
4. Monitorovací výbor může řídícímu orgánu sdělit připomínky ohledně provádění programu a jeho hodnocení.
Monitoruje opatření přijatá na základě jeho připomínek.
Článek 13
Zprávy o provádění a ukazatele provádění
1. Od roku 2015 do roku 2023 předkládají členské státy Komisi do 30. června každého roku výroční zprávu o provádění operačního programu v předchozím rozpočtovém roce.
2. Členské státy vypracují výroční zprávu o provádění v souladu s aktem v přenesené pravomoci uvedeným v odstavci 6, včetně seznamu společných ukazatelů, a v případě operačních programů na podporu sociálního začleňování včetně seznamu ukazatelů specifických pro tento program.
Členské státy konzultují příslušné zúčastněné strany v souvislosti se zprávami o provádění OP I, přičemž je nutné předejít střetu zájmů. Souhrn připomínek těchto příslušných zúčastněných stran se přiloží ke zprávě.
3. Výroční zprávy o provádění jsou přípustné, obsahují-li všechny požadované informace podle aktu v přenesené pravomoci uvedeného v odstavci 6. O tom, že určitá výroční zpráva o provádění není přípustná, vyrozumí Komise dotčený členský stát do 15 pracovních dnů ode dne jejího obdržení. Pokud Komise své připomínky ve stanovené lhůtě členskému státu nesdělí, má se za to, že dotyčný zpráva je přípustná.
4. Komise posoudí výroční zprávu o provádění a uvědomí členský stát o svých připomínkách do dvou měsíců od jejího obdržení.
Pokud Komise nesdělí své připomínky členskému státu v této lhůtě, považují se zprávy za schválené.
5. Závěrečnou zprávu o provádění operačního programu předloží členské státy do 30. září 2024.
Členské státy vypracují závěrečnou zprávu o provádění operačního programu v souladu s akty v přenesené pravomoci uvedenými v odstavci 6.
Komise závěrečné zprávy o provádění přezkoumá a uvědomí členský stát o svých připomínkách do pěti měsíců od jejího obdržení.
Pokud Komise nesdělí své připomínky členskému státu v této lhůtě, považují se zprávy za schválené.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 62, jimiž stanoví obsah výročních zpráv a závěrečných zpráv o provádění, včetně seznamu společných ukazatelů, do 17. července 2014.
7. Komise může členskému státu sdělit připomínky k provádění operačního programu. Řídící orgán vyrozumí Komisi do tří měsíců o přijetí nápravných opatřeních.
8. Řídící orgán zveřejní shrnutí obsahu výroční a závěrečné zprávy o provádění.
9. Komise předloží shrnutí výročních a závěrečných zpráv o provádění operačního programu včas Evropskému parlamentu a Radě.
10. Postup týkající se zpráv o provádění operačního programu nesmí být neúměrný přiděleným finančním zdrojům a povaze podpory a nesmí působit zbytečnou administrativní zátěž.
Článek 14
Přezkumná jednání
1. Každoročně od roku 2014 do roku 2023 se uspořádá jednání mezi Komisí a členskými státy, není-li dohodnuto jinak, za účelem přezkoumání pokroku při provádění operačního programu s ohledem na výroční zprávu o provádění a na případné připomínky Komise zmíněné v čl. 13 odst. 7.
2. Přezkumnému jednání předsedá Komise. Příslušné zúčastněné strany jsou přizvány k účasti na přezkumných jednáních o OP I s výjimkou těch částí jednání, kde by jejich účast vedla ke střetu zájmů nebo porušení důvěrnosti v souvislosti s auditem.
3. Členské státy zajistí, aby po skončení přezkumného jednání byly učiněny vhodné kroky v reakci na připomínky Komise, a odkáží na tyto kroky ve zprávě o provádění v následujícím rozpočtovém roce nebo v následujících rozpočtových rocích.
Článek 15
Obecná ustanovení o hodnocení
1. Členské státy poskytnou zdroje nezbytné k provádění hodnocení a zajistí zavedení postupů pro tvorbu a sběr údajů potřebných k hodnocení, včetně údajů týkajících se společných ukazatelů zmíněných v článku 13.
2. Hodnocení provádějí odborníci, kteří jsou funkčně nezávislí na řídících orgánech odpovědných za provádění operačního programu. Všechna hodnocení se v plném rozsahu zveřejňují, nesmějí však obsahovat informace o totožnosti konečných příjemců pomoci.
3. Hodnocení nesmějí být neúměrná přiděleným finančním zdrojům a povaze podpory a nesmějí působit zbytečnou administrativní zátěž.
Článek 16
Předběžné hodnocení
1. Členské státy provádějí předběžné hodnocení každého operačního programu.
2. Provádění předběžných hodnocení je povinností orgánu odpovědného za přípravu operačního programu. Předběžná hodnocení se předkládají Komisi současně s operačním programem a se shrnutím.
3. V rámci předběžného hodnocení OP I se posuzují tyto prvky:
a)
přínos k cíli Unie, jímž je snížení počtu osob žijících v chudobě nebo ohrožených chudobou a sociálním vyloučením do roku 2020 nejméně o 20 milionů, s přihlédnutím k vybranému druhu materiální deprivace, jejž je třeba řešit, a k okolnostem, pokud jde o chudobu, sociální vyloučení a materiální deprivaci v konkrétním členském státě;
b)
vnitřní soudržnost navrhovaného operačního programu a jeho návaznost na ostatní příslušné finanční nástroje;
c)
soulad mezi přidělováním rozpočtových prostředků a cíli operačního programu;
d)
přínos očekávaných výstupů k výsledkům, a tím ke splnění cílů fondu;
e)
zapojení příslušných zúčastněných stran;
f)
vhodnost postupů pro monitorování operačního programu a shromažďování údajů nezbytných k provádění hodnocení.
4. V rámci předběžného hodnocení OP II se posuzují tyto prvky:
a)
přispění k podpoře sociální soudržnosti a snižování chudoby v souladu se strategií Evropa 2020 při zohlednění vnitrostátních potřeb;
b)
vnitřní ucelenost navrhovaného operačního programu a jeho návaznost na ostatní příslušné nástroje, zejména na ESF;
c)
soulad mezi přidělováním rozpočtových prostředků a cíli programu;
d)
relevance a srozumitelnost navržených ukazatelů specifických pro jednotlivé programy;
e)
jak očekávané výstupy přispějí k dosažení výsledků;
f)
zda jsou vyčíslené cílové hodnoty ukazatelů reálné s ohledem na plánovanou výši podpory z fondu;
g)
odůvodnění navrhované formy podpory;
h)
přiměřenost lidských zdrojů a správní kapacity pro řízení programu;
i)
vhodnost postupů pro monitorování programu a shromažďování údajů nezbytných k provádění hodnocení;
j)
přiměřenost plánovaných opatření na podporu rovných příležitostí pro ženy a muže a opatření k předcházení jakékoli diskriminaci.
Článek 17
Hodnocení během programového období
1. Do 31. prosince 2018 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě hodnocení fondu v polovině období.
2. Komise může hodnotit operační programy z vlastního podnětu.
3. Řídící orgán OP I může hodnotit účinnost a efektivitu operačního programu během programového období.
4. Řídící orgán OP I provede v letech 2017 a 2022 strukturovaný průzkum u konečných uživatelů v souladu se vzorem přijatým Komisí. Komise po konzultaci s příslušnými zúčastněnými stranami přijme prováděcí akty, jimiž tento vzor stanoví. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 63 odst. 2.
5. Řídící orgán OP II provede do 31. prosince 2022 alespoň jedno hodnocení. Hodnotí se účinnost, efektivita a dopad podporovaných operací. Zajistí se přijetí vhodných následných opatření.
Článek 18
Následné hodnocení
Komise provádí z vlastního podnětu a v úzké spolupráci s členskými státy a za pomoci externích odborníků následné hodnocení, které zhodnotí účinnost a efektivnost fondu a udržitelnost dosažených výsledků a měří přínos fondu. Následné hodnocení se dokončí do 31. prosince 2024.
Článek 19
Informační a komunikační činnosti
1. Komise a členské státy poskytují informace týkající se opatření podporovaných z fondu a propagují tato opatření. Informace jsou určeny zejména nejchudším osobám a rovněž širší veřejnosti a sdělovacím prostředkům. Mají zdůraznit úlohu Unie a zajistit zviditelnění příspěvku z fondu a příspěvku členských států a partnerských organizací, pokud jde o cíle Unie v oblasti sociální soudržnosti, bez stigmatizace konečných příjemců pomoci.
2. V zájmu zajištění transparentního přidělování podpory z fondu vede řídící orgán seznam operací, které fond podporuje, a to v tabulkovém formátu umožňujícím třídění, vyhledávání, výpisy, srovnávání a snadné zveřejnění na internetu. Na seznamu operací jsou uvedeny přinejmenším tyto informace:
a)
jméno a adresa příjemce;
b)
částka přidělená z finančních prostředků Unie;
c)
v případě OP I druh dotčené materiální deprivace.
Řídící orgán aktualizuje seznam operací nejméně jednou za dvanáct měsíců.
3. Během provádění operace příjemci podpory a partnerské organizace informují veřejnost o podpoře získané z fondu tím, že umístí buď alespoň jeden plakát s informacemi o operaci (minimální velikost A3), včetně informací o finanční podpoře od Unie nebo znak Unie v přiměřené velikosti, na místě snadno viditelném pro veřejnost. Tento požadavek musí být splněn tak, aby koneční příjemci nebyli stigmatizováni, a to na každém místě, kde se poskytuje pomoc v rámci OP I nebo OP II, kromě případů, kdy to okolnosti distribuce neumožňují.
Příjemci a partnerské organizace, které mají internetové stránky, rovněž poskytnou stručný popis operace včetně jejích cílů a výsledků na svých internetových stránkách a zdůrazní, že je na danou operaci poskytována finanční podpora Unie.
4. Všechny informační a komunikační činnosti příjemce a partnerských organizací zmiňují podporu operace z fondu tak, že zobrazí znak Unie a odkaz na Unii a fond.
5. Řídící orgán informuje příjemce o tom, že zveřejnil seznam operací v souladu s odstavcem 2. Řídící orgán poskytne soubory informačních a komunikačních nástrojů, včetně šablon v elektronické podobě, jež mají příjemcům a partnerským organizacím pomoci, aby splnili své povinnosti stanovené v odstavci 3.
6. V případě OP II:
a)
je členský stát nebo řídící orgán odpovědný za organizaci:
i)
hlavní informační činnosti spočívající ve zveřejnění zahájení operačního programu a
ii)
nejméně jedné hlavní informační činnosti za rok, která propaguje možnosti financování a sledované strategie nebo představuje úspěchy operačního programu, případně včetně příkladů operací;
b)
příjemce během provádění operace informuje veřejnost o podpoře obdržené z fondu tak, že zajistí, aby účastníci operace byli o poskytnutí podpory z fondu informováni;
c)
každý dokument, včetně potvrzení účasti nebo jakéhokoli jiného potvrzení, týkající se takové operace musí obsahovat prohlášení o tom, že operační program byl podporován z fondu;
d)
řídící orgán zajistí, aby potenciální příjemci měli přístup k příslušným informacím o možnostech financování, zahájení výzev k předkládání žádostí a podmínkách předkládání žádostí a kritériích výběru operací, jež mají obdržet podporu.
7. Při zpracovávání osobních údajů podle článků 15 až 19 tohoto nařízení řídící orgán, příjemci a partnerské organizace dodržují směrnici 95/46/ES.
HLAVA IV
FINANČNÍ PODPORA Z FONDU
Článek 20
Spolufinancování
1. Míra spolufinancování na úrovni operačního programu činí nejvýše 85 % způsobilých výdajů z veřejných zdrojů. V případech uvedených v čl. 21 odst. 1 ji lze zvýšit. Členské státy mohou podporovat činnost fondu z vlastních dodatečných zdrojů.
2. V rozhodnutí Komise o přijetí operačního programu se stanoví míra spolufinancování pro operační program a maximální výše podpory z fondu.
3. Opatření v oblasti technické pomoci prováděná z podnětu nebo z pověření Komise lze financovat ve 100 % výši.
Článek 21
Zvýšení plateb pro členské státy s dočasnými rozpočtovými problémy
1. Na žádost členského státu mohou být průběžné platby a platby konečného zůstatku zvýšeny o 10 procentních bodů nad míru spolufinancování platnou pro operační program. Zvýšená míra, která nesmí přesáhnout 100 %, se uplatňuje v případě žádostí o platby za účetní období, ve kterém členský stát předložil svou žádost, a v následujících účetních obdobích, v jejichž průběhu členský stát splňuje jednu z následujících podmínek:
a)
pokud dotyčný členský stát přijal euro, dostává makrofinanční pomoc od Unie v souladu s nařízením Rady (EU) č. 407/2010 (11);
b)
pokud dotyčný členský stát nepřijal euro, dostává střednědobou finanční pomoc v souladu s nařízením Rady (ES) č. 332/2002 (12);
c)
členskému státu je poskytována finanční pomoc v souladu se Smlouvou o založení Evropského mechanismu stability.
2. Aniž je dotčen odstavec 1, nesmí být podpora Unie vyplacená prostřednictvím průběžných plateb a plateb konečného zůstatku vyšší než příspěvek z veřejných zdrojů a maximální výše podpory z fondu, jak stanoví rozhodnutí Komise o schválení operačního programu.
Článek 22
Období způsobilosti
1. Tímto článkem nejsou dotčena pravidla způsobilosti technické pomoci z podnětu Komise stanovená v článku 27.
2. Výdaje jsou způsobilé pro podporu z operačního programu, jestliže vzniky příjemci a byly zaplaceny v období od 1. prosince 2013 do 31. prosince 2023.
3. Pro poskytnutí podpory z operačního programu nelze vybrat operace, které byly fyzicky dokončeny nebo plně provedeny dříve, než příjemce předložil žádost o financování v rámci operačního programu řídícímu orgánu, a to bez ohledu na to, zda příjemce provedl všechny související platby či nikoli.
4. Při změně operačního programu jsou výdaje, které se stávají způsobilými v důsledku změny operačního programu, způsobilé až ode dne, kdy členský stát předložil žádost o změnu Komisi.
Článek 23
Způsobilost operací
1. Operace podporované z operačního programu se provádějí v členském státě, na který se operační program vztahuje.
2. Operace mohou obdržet podporu z operačního programu, pokud byly vybrány na základě spravedlivého a transparentního postupu a na základě kritérií stanovených v operačním programu nebo případně schválených monitorovacím výborem.
3. O kritériích výběru a seznamech vybraných operací, které obdrží podporu z OP II, jsou při jejich přijetí informovány monitorovací výbory operačních programů spolufinancovaných z ESF.
4. Potraviny nebo základní materiální pomoc pro nejchudší osoby mohou nakupovat samy partnerské organizace.
Potraviny nebo základní materiální pomoc pro nejchudší osoby může nakupovat rovněž veřejnoprávní subjekt a bezplatně je poskytovat partnerským organizacím. V tomto případě mohou být potraviny získány použitím, zpracováním či prodejem produktů, s nimiž se nakládá v souladu s čl. 16 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013, jedná-li se o nejhospodárnější možnost a nezpůsobí-li to přílišné zpoždění při dodávce potravin partnerským organizacím. Veškeré částky získané z této transakce se použijí ve prospěch nejchudších osob a nesmějí se použít ke snížení povinné částky ke spolufinancování programu členskými státy, jak je stanoveno v článku 20 tohoto nařízení.
Komise použije postupy přijaté podle čl. 20 písm. i) nařízení (EU) č. 1308/2013, podle nichž lze produkty uvedené ve zmíněném nařízení použít, zpracovat či prodat pro účely tohoto nařízení, aby se zajistila jejich maximální účinnost.
5. Potraviny nebo základní materiální pomoc se nejchudším osobám poskytují bezplatně.
6. Operace podporovaná z fondu nesmí čerpat podporu z více než jednoho operačního programu spolufinancovaného z fondu nebo z jiného nástroje Unie, aby nedocházelo ke zdvojování financování.
Článek 24
Formy podpory
Členské státy používají fond pro poskytování podpory ve formě grantů, veřejných zakázek nebo jejich kombinace. Tato podpora však nesmí mít formu pomoci ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU.
Článek 25
Formy grantů
1. Granty mohou mít tyto formy:
a)
úhrada způsobilých nákladů, které skutečně vznikly a byly zaplaceny;
b)
proplacení na základě jednotkových nákladů;
c)
jednorázové částky příspěvku z veřejných zdrojů nepřesahující 100 000 EUR;
d)
financování paušální sazbou, která se určí za použití procentního podílu z jedné nebo více stanovených kategorií nákladů.
2. Možnosti zmíněné v odstavci 1 lze kombinovat u jedné operace pouze tehdy, pokud se každá z nich vztahuje na jinou kategorii nákladů nebo pokud se použijí na jednotlivé po sobě jdoucí fáze této operace.
3. Částky podle odst. 1 písm. b), c) a d) se určují jedním z těchto způsobů:
a)
spravedlivými, přiměřenými a ověřitelnými metodami výpočtu založenými na:
i)
statistických údajích nebo jiných objektivních informacích; nebo
ii)
ověřených údajích jednotlivých příjemců z minulých let nebo za použití jejich obvyklých postupů účtování nákladů;
b)
metodami a použitím odpovídajících jednotkových nákladů, jednorázových částek a paušálních sazeb, které se v rámci režimů pro granty financované výhradně dotčeným členským státem uplatňují na podobný druh operace a příjemce;
c)
sazbami stanovenými tímto nařízením;
d)
postupem případ od případu s odkazem na návrh rozpočtu předem schválený řídícím orgánem, pokud příspěvek z veřejných zdrojů nepřesahuje 100 000 EUR.
4. Částky vypočtené ve formě grantů uvedené v odst. 1 písm. b), c) a d) se považují za způsobilé výdaje vzniklé příjemci a zaplacené pro účely uplatnění hlavy VI.
5. Dokument, který stanoví podmínky podpory pro jednotlivé operace, stanoví metodu, která se má použít pro určení nákladů operace, a podmínky pro vyplacení grantu.
Článek 26
Způsobilost výdajů
1. Způsobilost výdajů se kromě případů, kdy jsou přímo v tomto nařízení či na jeho základě stanovena zvláštní pravidla, určuje na základě vnitrostátních pravidel.
2. Aniž je dotčen odstavec 1, jsou pro podporu z OP I způsobilé:
a)
výdaje na nákup potravin nebo základní materiální pomoci;
b)
provádí-li nákup potravin nebo základní materiální pomoci veřejný subjekt a poskytuje-li je partnerským organizacím, výdaje na dopravu potravin nebo základní materiální pomoci do skladu partnerské organizace a výdaje na skladování v paušální sazbě 1 % výdajů uvedených v písmeni a), nebo v řádně odůvodněných případech výdaje, které skutečně vznikly a byly zaplaceny;
c)
administrativní výdaje a výdaje na dopravu a skladování, které vznikly partnerské organizaci v paušální sazbě 5 % výdajů zmíněných v písmeni a); nebo 5 % hodnoty potravinářských produktů, s nimiž je nakládáno v souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 1308/2013;
d)
výdaje na sběr, dopravu, skladování a distribuci potravinových darů a na činnosti přímo spojené se zvyšováním povědomí veřejnosti o těchto činnostech, vynaložené a zaplacené partnerskými organizacemi;
e)
výdaje na doprovodná opatření, jež podnikají a vykazují partnerské organizace poskytující potraviny nebo základní materiální pomoc nejchudším osobám přímo nebo v rámci smluv o spolupráci, v paušální sazbě 5 % výdajů zmíněných v písmeni a).
3. Aniž je dotčen odstavec 1 tohoto článku, jsou pro podporu z operačního programu způsobilé výdaje vzniklé podle čl. 27 odst. 4 nebo, v případě nepřímých výdajů vzniklých podle čl. 27 odst. 4, výdaje v paušální sazbě až 15 % způsobilých přímých nákladů na zaměstnance.
4. Pro podporu z operačního programu nejsou způsobilé tyto výdaje:
a)
úroky z dlužných částek;
b)
poskytování infrastruktury;
c)
výdaje za použité zboží;
d)
daň z přidané hodnoty, kromě případů, kdy je podle vnitrostátních právních předpisů neodpočitatelná.
Článek 27
Technická pomoc
1. Z podnětu Komise nebo z podnětu vedeného jejím jménem může fond financovat přípravu, monitorování, správní a technickou pomoc, audit, informační, kontrolní a vyhodnocovací opatření nezbytná pro provádění tohoto nařízení, jakož i činnosti podle článku 10, a to až do výše 0,35 % svého ročního přídělu.
2. Komise konzultuje členské státy a organizace, které zastupují partnerské organizace na úrovni Unie, v souvislosti s plánovaným využitím technické pomoci.
3. Pokud se předpokládá příspěvek z fondu, stanoví Komise každý rok prostřednictvím prováděcích aktů své plány týkající se druhu opatření souvisejících s opatřeními uvedenými v odstavci 1.
4. Z operačního programu mohou být z podnětu členských států financována opatření zaměřená na přípravu, řízení, monitorování, správní a technickou pomoc, audit a informační, kontrolní a vyhodnocovací opatření nezbytná pro provádění tohoto nařízení, a to až do výše 5 % přídělu fondu. Lze z něj rovněž financovat technickou pomoc a budování kapacit partnerských organizací.
HLAVA V
ŘÍZENÍ A KONTROLA
Článek 28
Obecné zásady systémů řízení a kontroly
Systémy řízení a kontroly musí v souladu s čl. 5 odst. 7 zajistit:
a)
popis funkcí jednotlivých subjektů zapojených do řízení a kontroly a rozdělení funkcí v rámci jednotlivých subjektů;
b)
dodržování zásady oddělení funkcí uvnitř těchto subjektů a mezi nimi;
c)
postupy pro zajištění správnosti a řádnosti vykazovaných výdajů;
d)
počítačové systémy pro účetnictví, ukládání a přenos finančních údajů a údajů o ukazatelích, monitorování a podávání zpráv;
e)
systémy podávání zpráv a monitorování, pokud odpovědný subjekt pověří výkonem úkolů jiný subjekt;
f)
opatření pro audit fungování systémů řízení a kontroly;
g)
systémy a postupy pro zabezpečení odpovídající auditní stopy;
h)
předcházení nesrovnalostem, včetně podvodů, jejich odhalování a náprava a vymáhání neoprávněně vyplacených částek spolu s případnými úroky z prodlení.
Článek 29
Odpovědnost v rámci sdíleného řízení
V souladu se zásadou sdíleného řízení jsou členské státy a Komise odpovědné za řízení a kontrolu programů v souladu se svými povinnostmi stanovenými tímto nařízením.
Článek 30
Odpovědnost členských států
1. Členské státy plní povinnosti v oblasti řízení, kontroly a auditu a nesou z toho vyplývající odpovědnost, kterou stanoví pravidla sdíleného řízení obsažená ve finančním nařízení a v tomto nařízení.
2. Členské státy předcházejí nesrovnalostem, odhalují je a zajišťují jejich nápravu a vymáhají neoprávněně vyplacené částky spolu s případnými úroky z prodlení. Oznamují Komisi nesrovnalosti v příspěvcích z fondu přesahující 10 000 EUR a průběžně ji informují o podstatných aspektech průběhu souvisejících správních a soudních řízení.
Členské státy neoznamují Komisi nesrovnalosti související s případy:
a)
kdy nesrovnalost spočívá pouze v úplném nebo částečném neprovedení určité operace uvedené ve spolufinancovaném operačním programu z důvodu úpadku příjemce;
b)
na něž příjemce upozornil řídící či certifikační orgán dobrovolně a dříve, než je některý z těchto orgánů odhalil, ať již před nebo po vyplacení příspěvku z veřejných zdrojů;
c)
které řídící nebo certifikační orgán odhalil a napravil dříve, než byly příslušné výdaje zahrnuty do výkazu výdajů předkládaných Komisi.
Ve všech ostatních případech, zejména před úpadkem nebo existuje-li podezření z podvodu, se zjištěné nesrovnalosti a související preventivní a nápravná opatření oznámí Komisi.
Nelze-li částky neoprávněně vyplacené příjemci získat zpět v důsledku pochybení nebo nedbalosti členského státu, zodpovídá členský stát za uhrazení dotčených částek zpět do rozpočtu Unie. Členské státy se mohou rozhodnout nevymáhat od příjemce neoprávněně vyplacenou částku příspěvku z fondu, pokud nepřesahuje 250 EUR bez úroku.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 62, které stanoví další podrobná pravidla pro kritéria určení případů nesrovnalostí, které je třeba oznámit, a údajů, jež je třeba poskytnout, a pro podmínky a postupy, jež se mají použít k rozhodnutí, zda mají členské státy uhradit částky, které nelze získat zpět.
Komise přijme poradním postupem podle čl. 63 odst. 2 prováděcí akty, jimiž stanoví četnost podávání zpráv a jejich formát.
3. Členské státy zajistí, aby existovala účinná opatření na přezkum stížností týkajících se fondu. Rozsah působnosti, pravidla a postupy týkající se těchto opatření jsou v pravomoci členských států v souladu s jejich institucionálním a právním rámcem. Členské státy na žádost Komise prošetří stížnosti podané Komisi, jež spadají do působnosti jejich opatření. Členské státy na žádost informují Komisi o výsledcích těchto šetření.
4. Všechny úřední výměny informací mezi členskými státy a Komisí se provádějí za použití systému pro elektronickou výměnu dat. Komise přijme prováděcí akty, které stanoví podmínky, jež má uvedený systém pro elektronickou výměnu dat splňovat. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 63 odst. 3.
Článek 31
Určení orgánů
1. Každý členský stát určí pro každý operační program vnitrostátní orgán veřejné správy nebo veřejnoprávní subjekt jako řídící orgán. Tentýž řídící orgán může být určen pro dva operační programy.
2. Členský stát určí pro každý operační program vnitrostátní orgán veřejné správy nebo veřejnoprávní subjekt jakožto certifikační orgán, aniž je dotčen odstavec 3. Tentýž certifikační orgán může být určen pro dva operační programy.
3. Členský stát může pro operační program určit řídící orgán, který navíc plní i funkce certifikačního orgánu.
4. Členský stát určí pro každý operační program vnitrostátní orgán veřejné správy nebo veřejnoprávní subjekt funkčně nezávislý na řídícím orgánu a certifikačním orgánu jakožto auditní orgán. Tentýž auditní orgán může být určen pro dva operační programy.
5. Za předpokladu, že je dodržena zásada oddělení funkcí, mohou být řídící orgán, certifikační orgán v případě OP I a OP II, jejichž celková výše podpory z fondu nepřekračuje 250 000 000 EUR, i auditní orgán součástí stejného orgánu veřejné správy nebo veřejnoprávního subjektu.
6. Členský stát může určit jeden nebo více zprostředkujících subjektů pro výkon některých úkolů řídícího nebo certifikačního orgánu z pověření tohoto orgánu. Příslušná ujednání mezi řídícím orgánem nebo certifikačním orgánem a zprostředkujícími subjekty musí být oficiálně písemně zaznamenána.
7. Členský stát nebo řídící orgán může pověřit řízením části operačního programu zprostředkující subjekt, a to písemnou dohodou mezi zprostředkujícím subjektem a členským státem nebo řídícím orgánem. Zprostředkující subjekt poskytne záruky své solventnosti a způsobilosti v dotčeném oboru, jakož i svých schopností v oblasti správního a finančního řízení.
8. Členský stát stanoví písemně pravidla upravující jeho vztah s řídícími orgány, certifikačními orgány a auditními orgány, vztahy mezi těmito orgány navzájem a vztahy těchto orgánů s Komisí.
Článek 32
Funkce řídícího orgánu
1. Řídící orgán zodpovídá za řízení operačního programu v souladu se zásadou řádného finančního řízení.
2. Pokud jde o řízení operačního programu, řídící orgán:
a)
podporuje v případě potřeby činnost monitorovacího výboru uvedeného v článku 11 a poskytuje mu informace, které výbor potřebuje k plnění svých úkolů, zejména údaje týkající se pokroku operačního programu v dosahování cílů, finanční údaje a údaje týkající se ukazatelů;
b)
pro OP I po konzultaci s příslušnými zúčastněnými stranami, a aniž by došlo ke střetu zájmů, nebo pro OP II po schválení monitorovacím výborem uvedeným v článku 11 vypracovává výroční a závěrečné zprávy o provádění uvedené v článku 13 a předkládá je Komisi;
c)
zpřístupňuje zprostředkujícím subjektům informace, které jsou důležité pro plnění jejich úkolů, a příjemcům informace potřebné pro provádění operací;
d)
zřizuje systém pro zaznamenávání a uchovávání počítačových údajů o každé operaci, které jsou nezbytné pro monitorování, hodnocení, finanční řízení, ověřování a audit, včetně údajů o jednotlivých účastnících operací spolufinancovaných z OP II;
e)
zajišťuje, aby údaje uvedené v písmeni d) byly shromažďovány, zadávány a ukládány v systému uvedeném v písmeni d) v souladu se směrnicí 95/46/ES, a je-li to možné, rozlišeny podle pohlaví.
3. Pokud jde o výběr operací, řídící orgán:
a)
vypracovává a případně po schválení uplatňuje vhodné postupy nebo kritéria výběru, jež jsou nediskriminační a transparentní;
b)
zajišťuje, aby vybraná operace:
i)
spadala do působnosti fondu a operačního programu;
ii)
splňovala kritéria stanovená v operačním programu a v článcích 22, 23 a 26;
iii)
je-li to relevantní, zohledňovala obecné zásady stanovené v čl. 5 odst. 11, 12, 13 a 14;
c)
zajišťuje, aby byl příjemci poskytnut dokument, který stanoví podmínky podpory pro každou operaci, včetně zvláštních požadavků týkajících se produktů nebo služeb, jež mají být dodány v rámci operace, plánu financování a lhůty pro provedení;
d)
před schválením operace se přesvědčí, že příjemce má správní, finanční a provozní způsobilost ke splnění podmínek uvedených v písmeni c);
e)
přesvědčí se, že pokud operace začala před předložením žádosti o financování řídícímu orgánu, bylo dodrženo použitelné právo vztahující se na danou operaci;
f)
určí druh materiální pomoci pro OP I a druh opatření pro OP II, na něž jsou určeny výdaje operace.
4. Pokud jde o finanční řízení a kontrolu operačního programu, řídící orgán:
a)
ověřuje, že spolufinancované produkty a služby byly dodány, že výdaje, jež příjemci vykázali, byly skutečně zaplaceny, že je dodržen soulad s platnými právními předpisy a operačním programem a že jsou splněny podmínky podpory operace;
b)
zajišťuje, aby příjemci zapojení do provádění operací hrazených na základě skutečně vzniklých způsobilých nákladů buď vedli oddělený účetní systém, nebo používali vhodný účetní kód pro všechny transakce související s operací;
c)
zavádí účinná a přiměřená opatření proti podvodům s přihlédnutím ke zjištěným rizikům;
d)
stanoví postupy k zajištění toho, aby všechny doklady týkající se výdajů a auditů, jež jsou nezbytné pro zajištění odpovídající auditní stopy, byly uchovávány v souladu s požadavky čl. 28 písm. g);
e)
vypracovává prohlášení řídícího subjektu a shrnutí výsledků za daný rok podle čl. 59 odst. 5 prvního pododstavce písm. a) a b) finančního nařízení.
5. Ověřování podle odst. 4 písm. a) musí zahrnovat tyto postupy:
a)
správní ověření každé žádosti o úhradu předložené příjemcem,
b)
ověření operací na místě.
Četnost a rozsah ověření na místě musí být úměrné výši příspěvku z veřejných zdrojů poskytnutého na danou operaci a úrovni rizika zjištěného při takovýchto ověřeních a auditech prováděných auditním orgánem u systému řízení a kontroly jako celku.
6. Ověření jednotlivých operací na místě podle odst. 5 prvního pododstavce písm. b) lze provádět na základě výběru vzorků.
7. Pokud je v rámci operačního programu řídící orgán rovněž příjemcem, je třeba přijmout pro ověření uvedená v odst. 4 písm. a) taková opatření, která zajistí odpovídající oddělení funkcí.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 62, kterými stanoví pravidla upřesňující informace týkající se údajů, jež je třeba v rámci systému monitorování zavedeného podle odst. 2 písm. d) tohoto článku zaznamenat a uchovat v počítačové podobě.
Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví technické specifikace systému zavedeného podle odst. 2 písm. d) tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 63 odst. 3.
9. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 62, kterými stanoví podrobné minimální požadavky na auditní stopu uvedenou v odst. 4 písm. d) tohoto článku, pokud jde o účetní záznamy, které mají být vedeny, a o podklady, které mají být uchovávány na úrovni certifikačního orgánu, řídícího orgánu, zprostředkujících subjektů a příjemců.
10. Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto článku Komise přijme prováděcí akty týkající se vzoru prohlášení řídícího subjektu uvedeného v odst. 4 písm. e) tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 63 odst. 2.
Článek 33
Funkce certifikačního orgánu
Certifikační orgán operačního programu je pověřen výkonem zejména těchto úkolů:
a)
vypracovává a předkládá žádosti o platbu Komisi a potvrzuje, že pocházejí ze spolehlivých účetních systémů, zakládají se na ověřitelných podkladech a byly ověřeny řídícím orgánem;
b)
vypracovává účetní závěrky uvedené v čl. 59 odst. 5 prvním pododstavci písm. a) finančního nařízení;
c)
potvrzuje úplnost, přesnost a věrnost účetní závěrky a osvědčuje, že zaúčtované výdaje jsou v souladu s použitelným právem a byly vynaloženy na operace vybrané pro financování podle kritérií platných pro daný operační program a v souladu s použitelným právem;
d)
zajišťuje, aby existoval systém, který v počítačové podobě zaznamenává a ukládá účetní záznamy za každou operaci a který umožňuje zaznamenávat a ukládat všechny údaje potřebné k vypracování žádostí o platby a účetní závěrky, včetně záznamů o částkách, jež mají být získány zpět, částkách získaných zpět a částkách odejmutých z důvodu zrušení celého příspěvku na operaci či operační program nebo části tohoto příspěvku;
e)
zajišťuje, aby pro účely vypracování a předkládání žádostí o platbu obdržel od řídícího orgánu přiměřené informace o postupech a ověřeních prováděných v souvislosti s výdaji;
f)
při vypracování a předkládání žádostí o platbu zohledňuje výsledky všech auditů provedených auditním orgánem nebo z jeho pověření;
g)
vede v počítačové podobě účetní záznamy o výdajích vykázaných Komisi a odpovídajících příspěvcích z veřejných zdrojů vyplacených příjemcům;
h)
vede záznamy o částkách, které mají být získány zpět, a částkách odejmutých z důvodu zrušení celého příspěvku na operaci nebo jeho části. Částky získané zpět se vracejí do rozpočtu Unie před uzavřením operačního programu tak, že se odečtou z následného výkazu výdajů.
Článek 34
Funkce auditního orgánu
1. Auditní orgán zajišťuje, aby se prováděly audity řádného fungování systému řízení a kontroly operačního programu a audity vhodného vzorku operací na základě vykázaných výdajů.
Audity vykázaných výdajů vycházejí z reprezentativního vzorku, nebo je-li to vhodné, z testování věcné správnosti a zpravidla jsou založeny na statistických metodách výběru vzorků.
V řádně odůvodněných případech v souladu s mezinárodně uznávanými auditními normami a ve všech případech, kdy počet operací v účetním období nestačí k tomu, aby bylo možné použít statistickou metodu výběru vzorků, je možné na základě odborného úsudku auditního orgánu použít jinou než statistickou metodu výběru vzorků.
V těchto případech musí být velikost vzorku dostatečná na to, aby auditnímu orgánu umožnila vypracovat platný výrok auditora podle čl. 59 odst. 5 prvním pododstavci písm. b) finančního nařízení.
Jiná než statistická metoda výběru vzorků se vztahuje alespoň na 5 % operací, jejichž výdaje byly vykázány Komisi v účetním období, a na 10 % výdajů, které byly vykázány Komisi v účetním období.
Nepřesahuje-li celková výše podpory z fondu pro OP I částku 35 000 000 EUR, může auditní orgán omezit činnosti v oblasti auditu na každoroční audit systému, jehož součástí je testování věcné správnosti založené na kombinaci namátkových kontrol operací a kontrol v závislosti na riziku. Audit je prováděn v souladu s mezinárodně uznávanými auditními normami a každoročně kvantifikuje chybovost ověřených výkazů údajů předkládaných Komisi.
2. Provádí-li audity jiný subjekt než auditní orgán, zajistí auditní orgán, aby měl takový subjekt nezbytnou funkční nezávislost.
3. Auditní orgán zajistí, aby byly při auditní činnosti zohledněny mezinárodně uznávané auditní standardy.
4. Do osmi měsíců od schválení operačního programu vypracuje auditní orgán auditní strategii pro provádění auditů. Auditní strategie stanoví metodiku auditu, způsob výběru vzorků, nebo je-li to vhodné, testování věcné správnosti pro audity operací a plánování auditů v souvislosti s aktuálním účetním obdobím a dvěma následujícími účetními obdobími. Od roku 2016 do roku 2024 včetně se auditní strategie každoročně aktualizuje. Pokud se společný systém řízení a kontroly vztahuje na dva operační programy, může být pro dotčené operační programy vypracována jediná auditní strategie. Na žádost předkládá auditní orgán auditní strategii Komisi.
5. Auditní orgán vypracovává:
a)
výrok auditora v souladu s čl. 59 odst. 5 prvním pododstavcem písm. b) finančního nařízení;
b)
kontrolní zprávu uvádějící hlavní zjištění auditů provedených v souladu s odstavcem 1 tohoto článku, včetně zjištění ohledně nedostatků v systému řízení a kontroly, a navrhovaná a provedená nápravná opatření.
Pokud se společný systém řízení a kontroly vztahuje na dva operační programy, lze informace požadované podle prvního pododstavce písm. b) tohoto odstavce seskupit do jediné zprávy.
6. Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto článku Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví vzory pro auditní strategii, výrok auditora a kontrolní zprávu. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 63 odst. 2.
7. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 62, kterými stanoví rozsah a obsah auditů operací a auditů účetnictví a metodiku pro výběr vzorku operací uvedených v odstavci 1 tohoto článku.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 62, jimiž stanoví podrobná pravidla pro používání údajů shromážděných během auditů prováděných úředníky Komise nebo pověřenými zástupci Komise.
Článek 35
Postup pro určení řídícího orgánu a certifikačního orgánu
1. Předtím, než předloží Komisi první žádost o průběžnou platbu, oznámí jí členský stát den a formu určení řídícího orgánu a případně certifikačního orgánu, které musí být provedeny na příslušné úrovni.
2. Určení uvedená v odstavci 1 vycházejí ze zprávy a stanoviska nezávislého auditního subjektu, který hodnotí, zda orgány dodržují kritéria týkající se prostředí vnitřní kontroly, řízení rizik, řídící a kontrolní činnosti a monitorování stanovená v příloze IV.
Nezávislým auditním subjektem je auditní orgán nebo jiný veřejnoprávní či soukromoprávní subjekt, který má potřebnou auditorskou způsobilost, je nezávislý na řídícím orgánu a případně i na certifikačním orgánu a při výkonu své činnosti bere v úvahu mezinárodně uznávané auditní standardy.
3. Členské státy mohou rozhodnout, že se řídící orgán nebo certifikační orgán, jenž byl určen v souvislosti s operačním programem spolufinancovaným s ESF podle nařízení (EU) č. 1303/2013, považuje za určený pro účely tohoto nařízení.
4. Komise si může do jednoho měsíce od oznámení určení zmíněných v odstavci 1 vyžádat zprávu a stanovisko nezávislého auditního subjektu uvedeného v odstavci 2 a popis funkcí a postupů zavedených pro řídící orgán a případně pro certifikační orgán. Komise rozhodne, zda si tyto dokumenty vyžádá, na základě svého posouzení rizik.
Komise může vznést připomínky do dvou měsíců od obdržení dokumentů uvedených v prvním pododstavci.
Aniž je dotčen článek 46, posuzování těchto dokumentů nepřeruší vyřizování žádostí o průběžné platby.
5. Pokud ze stávajících výsledků auditu a kontroly vyplývá, že určený orgán již nesplňuje kritéria uvedená v odstavci 2, členský stát na odpovídající úrovni a podle závažnosti problému stanoví zkušební dobu, během níž musí být učiněna nezbytná nápravná opatření.
Pokud určený orgán neprovede požadovaná nápravná opatření ve zkušební době stanovené členským státem, členský stát na odpovídající úrovni ukončí určení tohoto orgánu.
Je-li pro některý určený orgán stanovena zkušební doba, členský stát o tom neprodleně informuje Komisi, přičemž jí poskytne údaje o dané zkušební době, o jejím ukončení v návaznosti na provedení nápravných opatření, jakož i o ukončení určení některého orgánu. Aniž je dotčeno použití článku 46, oznámení o tom, že členský stát stanovil pro některý určený orgán zkušební dobu, nepřeruší vyřizování žádostí o průběžné platby.
6. Je-li určení řídícího orgánu nebo certifikačního orgánu ukončeno, členský stát určí v souladu s postupem uvedeným v odstavci 2 nový subjekt, který převezme funkce řídícího orgánu nebo certifikačního orgánu, a oznámí to Komisi.
7. Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto článku Komise přijme prováděcí akty týkající se vzoru zprávy a stanoviska nezávislého auditního subjektu a popisu funkcí a postupů zavedených pro řídící orgán a případně pro certifikační orgán. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 63 odst. 3.
Článek 36
Pravomoci a odpovědnosti Komise
1. Komise se na základě dostupných informací, včetně informací o určení orgánů odpovědných za řízení a kontrolu, dokumentů každoročně poskytovaných podle čl. 59 odst. 5 finančního nařízení uvedenými určenými orgány, kontrolních zpráv, výročních zpráv o provádění a auditů provedených subjekty členských států a subjekty Unie přesvědčí, že členské státy zavedly systémy řízení a kontroly, které jsou v souladu s tímto nařízením, a že tyto systémy během provádění operačních programů účinně fungují.
2. Úředníci nebo pověření zástupci Komise mohou provádět audity nebo kontroly na místě, které alespoň dvanáct pracovních dní předem, s výjimkou naléhavých případů, oznámí příslušnému vnitrostátnímu orgánu. Komise dodržuje zásadu proporcionality, a za tímto účelem zohledňuje potřebu zamezit bezdůvodnému zdvojování auditů či kontrol prováděných členskými státy, úroveň rizika pro rozpočet Unie a potřebu minimalizovat administrativní zátěž příjemců v souladu s tímto nařízením. Rozsah takových auditů nebo kontrol může zahrnovat zejména ověření účinného fungování systémů řízení a kontroly v rámci programu nebo jeho části a v rámci operací a posouzení řádného finančního řízení operací nebo programů. Těchto auditů nebo kontrol se mohou účastnit úředníci nebo pověření zástupci členského státu.
Úředníci nebo pověření zástupci Komise řádně zplnomocnění k provádění auditů nebo kontrol na místě mají přístup ke všem potřebným záznamům, dokladům a metadatům, které se týkají operací podporovaných z fondu nebo systémů řízení a kontroly, a to bez ohledu na médium, na němž jsou uloženy. Na žádost poskytnou členské státy kopie takových záznamů, dokladů a metadat Komisi.
Pravomocemi stanovenými v tomto odstavci není dotčeno uplatňování vnitrostátních ustanovení, jež vyhrazují některé úkony činitelům zvlášť určeným vnitrostátními právními předpisy. Úředníci a pověření zástupci Komise se neúčastní mimo jiné domovních prohlídek ani úředních výslechů osob podle vnitrostátních právních předpisů. Tito úředníci a zástupci však mají přístup k takto získaným informacím, aniž jsou dotčeny pravomoci vnitrostátních soudů, a při plném dodržování základních práv dotčených právních subjektů.
3. Komise může požádat členský stát, aby přijal opatření nezbytná k zajištění účinného fungování systémů řízení a kontroly nebo k ověření správnosti výdajů v souladu s tímto nařízením.
Článek 37
Spolupráce s auditními orgány
1. Komise spolupracuje s auditními orgány za účelem koordinace jejich plánů a způsobů auditu a neprodleně si s těmito orgány sděluje výsledky auditů zaměřených na systémy řízení a kontroly.
2. Pokud členský stát určí více auditních orgánů, může za účelem usnadnění této spolupráce určit koordinační subjekt.
3. Komise, auditní orgány a případný koordinační subjekt se scházejí pravidelně a obvykle nejméně jednou za rok, pokud není dohodnuto jinak, aby posoudily výroční kontrolní zprávu, výrok auditora a strategii auditu a vyměnily si názory na otázky týkající se zlepšení systémů řízení a kontroly.
HLAVA VI
FINANČNÍ ŘÍZENÍ, KONTROLA A SCHVÁLENÍ ÚČETNÍ ZÁVĚRKY, FINANČNÍ OPRAVY A ZRUŠENÍ ZÁVAZKU
KAPITOLA 1
Finanční řízení
Článek 38
Rozpočtové závazky
Rozpočtové závazky Unie týkající se jednotlivých operačních programů v období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 se uskutečňují v ročních splátkách. Rozhodnutí Komise o přijetí operačního programu představuje rozhodnutí o financování ve smyslu článku 84 finančního nařízení, a jakmile je oznámeno dotčenému členskému státu, je právním závazkem ve smyslu uvedeného nařízení.
U každého operačního programu platí, že rozpočtový závazek na první splátku následuje po přijetí operačního programu Komisí.
S výjimkou případů, kdy je použit článek 16 finančního nařízení, provádí rozpočtové závazky na další splátky Komise na základě rozhodnutí uvedeného ve druhém pododstavci do 1. května každého roku.
Článek 39
Platby Komise
1. Platby příspěvků z fondu na jednotlivé operační programy provádí Komise v souladu s rozpočtovými prostředky a v závislosti na dostupných finančních prostředcích. Každá platba se přiřadí k nejstaršímu otevřenému rozpočtovému závazku fondu.
2. Platby probíhají formou předběžného financování, průběžných plateb a vyplacení konečného zůstatku.
Článek 40
Průběžné platby a vyplacení konečného zůstatku Komisí
1. Jako průběžnou platbu uhradí Komise 90 % z částky vyplývající z uplatnění míry spolufinancování stanovené v rozhodnutí o přijetí operačního programu na způsobilé výdaje z veřejných zdrojů uvedené v žádosti o platbu. Komise určí výši zbývajících prostředků, které mají být uhrazeny jako průběžné platby nebo získány zpět v souladu s článkem 50.
2. Aniž je dotčen článek 21, nesmí být příspěvek z fondu poskytovaný prostřednictvím průběžných plateb a platby konečného zůstatku vyšší než maximální výše příspěvku z fondu stanovená v rozhodnutí Komise o schválení operačního programu.
Článek 41
Žádosti o platbu
1. Žádost o platbu předkládaná Komisi musí poskytovat veškeré informace, které Komise potřebuje k sestavování účetních závěrek v souladu s čl. 68 odst. 3 finančního nařízení.
2. Žádosti o platbu u operačního programu jako celku a technické pomoci uvedené v čl. 27 odst. 4 musí obsahovat:
a)
celkovou výši způsobilých výdajů z veřejných zdrojů, které vznikly příjemci a které byly zaplaceny při provádění operací, zanesenou v účetním systému certifikačního orgánu;
b)
celkovou výši výdajů z veřejných zdrojů vzniklých při provádění operací zanesenou v účetním systému certifikačního orgánu;
3. Způsobilé výdaje zahrnuté v žádosti o platbu musí být doloženy potvrzenými fakturami nebo účetními doklady stejné důkazní hodnoty, kromě forem podpory podle čl. 25 odst. 1 písm. b), c) a d). Pro tyto formy grantu se částky zahrnuté v žádosti o platbu rovnají nákladům vypočteným na příslušném základě.
4. Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto článku Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví vzor žádostí o platbu. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 63 odst. 3.
Článek 42
Vyplácení příjemcům
1. Řídící orgán zajistí, aby v případě grantů pro partnerské organizace měli příjemci k dispozici dostatečné finanční prostředky k zajištění řádného provádění operací.
2. Řídící orgány v závislosti na dostupnosti finančních prostředků z předběžného financování a průběžných plateb zajistí, aby příjemce obdržel celkovou částku způsobilých výdajů z veřejných zdrojů v plné výši do 90 dnů ode dne předložení žádosti o platbu. Žádná částka se neodečítá ani nezadržuje a nejsou ukládány žádné zvláštní poplatky či jiné poplatky s rovnocenným účinkem, které by snížily částky určené příjemcům.
3. Platební lhůta uvedená v odstavci 2 může být řídícím orgánem přerušena v jednou z těchto řádně odůvodněných případů:
a)
částka uvedená v žádosti o platbu není splatná nebo nebyly předloženy příslušné podklady, včetně dokladů nutných k ověřování řízení podle čl. 32 odst. 4 písm. a);
b)
bylo zahájeno řízení v souvislosti s možnými nesrovnalostmi týkajícími se příslušných výdajů.
Dotčený příjemce je písemně informován o přerušení platební lhůty a jeho důvodech.
Článek 43
Použití eura
1. Částky uváděné v operačních programech předložených členskými státy, ve výkazech výdajů, žádostech o platby a účetních závěrkách a výdaje uváděné ve výročních a závěrečných zprávách o provádění se vyjadřují v eurech.
2. Členské státy, které ke dni předložení žádosti o platbu nepřijaly euro jako svou měnu, přepočítají na eura výši výdajů vzniklých v národní měně. Tyto částky se přepočítají na eura tak, že se použije měsíční účetní směnný kurs Komise platný v měsíci, v němž výdaj zaúčtuje certifikační orgán dotčeného operačního programu. Směnný kurs Komise elektronicky zveřejňuje každý měsíc.
3. Pokud se euro stane měnou členského státu, použije se postup pro přepočet uvedený v odstavci 2 i nadále na veškeré výdaje zaúčtované certifikačním orgánem přede dnem vstupu pevného přepočítacího koeficientu mezi národní měnou a eurem v platnost.
Článek 44
Vyplácení a zúčtování předběžných plateb
1. V návaznosti na rozhodnutí Komise o přijetí operačního programu vyplatí Komise předběžnou platbu ve výši 11 % celkového příspěvku fondu pro dotčený operační program.
2. Předběžné financování lze použít pouze pro platby příjemcům při provádění operačního programu. Za tímto účelem musí být okamžitě k dispozici odpovědnému orgánu.
3. Celková částka vyplacená v rámci předběžného financování musí být vrácena Komisi, jestliže jí není do 24 měsíců od vyplacení první části předběžného financování zaslána žádost o platbu v rámci dotčeného operačního programu. Příspěvek Unie na dotčený operační program není tímto vrácením nijak dotčen.
4. Částku vyplacenou v rámci předběžného financování Komise plně zúčtuje nejpozději při uzavření operačního programu.
Článek 45
Lhůta pro podávání žádostí o průběžné platby a pro jejich vyplácení
1. Certifikační orgán předkládá v souladu s čl. 41 odst. 2 pravidelně žádosti o průběžné platby k pokrytí částek zanesených v účetním systému v účetním období. Pokud to však certifikační orgán považuje za nezbytné, může uvést takové částky v žádostech o platbu předložených v následujících účetních obdobích.
2. Certifikační orgán předloží konečné žádosti o průběžnou platbu do 31. července po konci předchozího účetního období a v každém případě před první žádostí o průběžnou platbu na další účetní období.
3. První žádost o průběžnou platbu nesmí být předložena dříve, než Komise obdrží oznámení o určení řídícího orgánu a certifikačního orgánu v souladu s článkem 35.
4. Průběžné platby se na operační program neposkytují, pokud výroční zpráva o provádění nebyla zaslána Komisi v souladu s článkem 13.
5. V závislosti na dostupných finančních prostředcích provede Komise průběžnou platbu do 60 dnů ode dne, kdy byla žádost o platbu zaregistrována u Komise.
Článek 46
Přerušení platební lhůty
1. Pověřená schvalující osoba ve smyslu finančního nařízení může na dobu nejvýše šesti měsíců přerušit platební lhůtu týkající se žádosti o průběžnou platbu, pokud:
a)
informace poskytnuté auditorským subjektem členského státu nebo Unie jasně ukazují na možnost významných nedostatků ve fungování systému řízení a kontroly;
b)
pověřená schvalující osoba musí provést dodatečná ověření poté, co obdrží informaci, která ji upozorní na skutečnost, že určitý výdaj uvedený v žádosti o platbu je spojen s nesrovnalostí, která má vážné finanční následky;
c)
nebyl předložen jeden z dokumentů požadovaných podle čl. 59 odst. 5 finančního nařízení.
Členské státy mohou souhlasit s prodloužením přerušení platební lhůty o další tři měsíce.
2. Pověřená schvalující osoba omezí přerušení platební lhůty pouze na tu část výdajů, na něž se vztahuje žádost o platbu ovlivněná situacemi uvedenými v odst. 1 prvním pododstavci, ledaže by nebylo možné určit část výdajů, které se to týká. Pověřená schvalující osoba okamžitě písemně informuje členský stát a řídící orgán o důvodu přerušení platební lhůty a vyzve je k nápravě situace. Pověřená schvalující osoba přerušení platební lhůty ukončí, jakmile jsou přijata nezbytná opatření.
Článek 47
Pozastavení plateb
1. Komise může všechny průběžné platby nebo jejich část pozastavit, jestliže je splněna alespoň jedna z následujících podmínek:
a)
v účinném fungování systému řízení a kontroly operačního programu existuje závažný nedostatek, který ohrožuje příspěvek Unie k operačnímu programu a v souvislosti s nímž nebyla přijata opatření k nápravě;
b)
určitý výdaj ve výkazu výdajů je spojen s nesrovnalostí, jež má závažné finanční důsledky a která nebyla napravena;
c)
členský stát nepřijal nezbytná opatření k nápravě situace, která vedla k přerušení platební lhůty podle článku 46;
d)
existují závažné nedostatky v kvalitě a spolehlivosti systému monitorování nebo údajů o ukazatelích.
2. Komise se může prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnout pozastavit všechny průběžné platby nebo jejich část poté, co poskytla členskému státu příležitost, aby předložil své připomínky.
3. Komise ukončí pozastavení všech průběžných plateb nebo jejich části, pokud členský stát přijme nezbytná opatření, která umožňují pozastavení zrušit.
KAPITOLA 2
Sestavení, kontrola a schválení účetní závěrky a uzavírání operačních programů
Článek 48
Předkládání informací
Členské státy předloží za každý rok období 2016 až 2025 včetně ve lhůtě stanovené v čl. 59 odst. 5 finančního nařízení dokumenty uvedené ve zmíněném článku, a to:
a)
účetní závěrku uvedenou v čl. 49 odst. 1 tohoto nařízení za předchozí účetní období;
b)
prohlášení řídícího subjektu a shrnutí výsledků za daný rok uvedené v čl. 32 odst. 4 písm. e) tohoto nařízení za předchozí účetní období;
c)
výrok auditora a kontrolní zprávu uvedené v čl. 34 odst. 5 písm. a) a b) tohoto nařízení za předchozí účetní období.
Článek 49
Sestavení účetní závěrky
1. Komisi se předkládá účetní závěrka uvedená v čl. 59 odst. 5 prvním pododstavci písm. a) finančního nařízení za každý operační program. Tato účetní závěrka pokrývá účetní období a zahrnuje:
a)
celkovou výši způsobilých výdajů z veřejných zdrojů vedenou v účetních systémech certifikačního orgánu, která byla zahrnuta v žádostech o platbu předložených Komisi v souladu s článkem 41 a čl. 45 odst. 2 do 31. července následujícího po skončení účetního období, celkovou výši odpovídajících způsobilých výdajů z veřejných zdrojů vzniklých při provádění operací a celkovou výši odpovídajících plateb vyplacených příjemcům podle čl. 42 odst. 2;
b)
částky odňaté a získané zpět v průběhu účetního období, částky, které mají být získány zpět na konci účetního období, a částky, které zpět získat nelze;
c)
porovnání výdajů uvedených podle písmene a) s výdaji vykázanými za totéž účetní období v žádostech o platbu, spolu s vysvětlením případných rozdílů.
2. Pokud některý členský stát neuvede v účetní závěrce výdaje předtím uvedené v žádosti o průběžnou platbu na dané účetní období, protože jsou předmětem probíhajícího posuzování jejich zákonnosti a správnosti, mohou být veškeré tyto výdaje nebo jejich část, které jsou následně shledány zákonnými a správnými, uvedeny v žádosti o průběžnou platbu týkající se následujících účetních období.
3. Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto článku Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví vzor účetní závěrky uvedené v tomto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 63 odst. 3.
Článek 50
Kontrola a schválení účetní závěrky
1. Do 31. května následujícího po skončení účetního období Komise v souladu s čl. 59 odst. 6 finančního nařízení zkontroluje dokumenty, které jí členské státy předkládají podle článku 48 tohoto nařízení.
Na žádost Komise poskytne členský stát veškeré dodatečné informace potřebné k tomu, aby umožnil Komisi ve lhůtě uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce zjistit, zda je účetní závěrka úplná, přesná a věrná.
2. Komise schválí účetní závěrku, pokud dospěje k závěru, že je úplná, přesná a věrná. Komise dojde k takovému závěru v případě, že auditní orgán poskytl výrok bez výhrad, pokud jde o úplnost, přesnost a věrnost účetní závěrky, pokud Komise nemá konkrétní důkazy o tom, že je výrok auditora ohledně účetní závěrky nespolehlivý.
3. Komise oznámí členským státům ve lhůtě stanovené v odstavci 1, zda může účetní závěrku schválit.
4. Pokud z důvodů na straně členského státu nemůže Komise účetní závěrku schválit ve lhůtě stanovené v odstavci 1, oznámí to členským státům a v souladu s odstavcem 2 uvede důvody svého rozhodnutí a opatření, která je třeba přijmout, a lhůtu pro jejich provedení. Na konci uvedené lhůty oznámí Komise členskému státu, zda může účetní závěrku schválit.
5. Komise pro účely schválení účetní závěrky nezohledňuje otázky související se zákonností a správností příslušných transakcí týkajících se výdajů uvedených v účetní závěrce. Aniž jsou dotčeny články 46 a 47, postup kontroly a schvalování účetní závěrky nepřeruší zpracovávání žádostí o průběžné platby a nepovede k pozastavení plateb.
6. Na základě schválené účetní závěrky vypočte Komise částky k tíži fondů za účetní období a následné úpravy, pokud jde o platby převáděné členskému státu. Komise vezme v úvahu:
i)
zaúčtované částky uvedené v čl. 49 odst. 1 písm. a), u nichž se použije míra spolufinancování vymezená v článku 20;
ii)
celkovou částku plateb provedených Komisí v průběhu účetního období, která se skládá z částky průběžných plateb vyplacených Komisí v souladu s článkem 21 a čl. 40 odst. 1.
7. Po provedení výpočtu podle odstavce 6 tohoto článku Komise vyplatí veškeré dodatečné splatné částky během 30 dnů po schválení účetní závěrky. Pokud existuje částka, která má být získána zpět od členského státu, musí být předmětem inkasního příkazu vydaného Komisí, který se provádí pokud možno započtením proti částce splatné příslušnému členskému státu v rámci následujících plateb na stejný operační program. Takové zpětné získání finanční částky nepředstavuje finanční opravu a nesnižuje podporu příslušného operačního programu poskytovanou z fondů. Částka získaná zpět představuje v souladu s čl. 177 odst. 3 finančního nařízení účelově vázaný příjem.
8. Pokud po uplatnění postupu uvedeného v odstavci 4 nemůže Komise schválit účetní závěrku, rozhodne na základě dostupných informací a v souladu s odstavcem 6 o částce k tíži fondu pro dané účetní období a informuje o tom členský stát. Pokud členský stát během dvou měsíců po předání informací Komisí oznámí Komisi svůj souhlas, použije se odstavec 7. V případě nesouhlasu přijme Komise prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnutí, v němž stanoví částku k tíži fondu pro dané účetní období. Toto rozhodnutí nepředstavuje finanční opravu a nesnižuje podporu příslušného operačního programu poskytovanou z fondu. Na základě takového rozhodnutí Komise provede v souladu s odstavcem 7 úpravy plateb poskytovaných členskému státu.
9. Schválením účetní závěrky Komisí nebo rozhodnutím Komise podle odstavce 8 není dotčeno provádění oprav podle článků 55 a 56.
10. Aniž jsou dotčeny články 55 a 56, členské státy mohou nahradit nesprávné částky, které jsou zjištěny po předložení účetní závěrky, provedením odpovídajících úprav v účetní závěrce za účetní období, v němž jsou nesrovnalosti odhaleny.
Článek 51
Dostupnost dokladů
1. Řídící orgán zajistí, aby všechny doklady o výdajích podporovaných z fondu na operace, u nichž jsou celkové způsobilé výdaje z veřejných zdrojů nižší než 1 000 000 EUR, byly na požádání k dispozici Komisi a Evropskému účetnímu dvoru po dobu tří let od 31. prosince následujícího po předložení účetní závěrky, která obsahuje výdaje na danou operaci.
V případě operací neuvedených v prvním pododstavci musí být všechny doklady k dispozici po dobu dvou let od 31. prosince následujícího po předložení účetní závěrky, v níž jsou uvedeny konečné výdaje na dokončenou operaci.
Řídící orgán může rozhodnout, že na operace, jejichž celkové způsobilé výdaje jsou nižší než 1 000 000 EUR, použije pravidlo uvedené ve druhém pododstavci.
Lhůta uvedená v prvním pododstavci se přeruší buď v případě soudního řízení, nebo na základě řádně odůvodněné žádosti Komise.
2. Řídící orgán informuje příjemce o datu, kdy začíná běžet lhůta uvedená v odstavci 1.
3. Doklady se uchovávají buď ve formě originálů, nebo ověřených kopií originálů, případně na běžných nosičích dat, včetně elektronické verze originálních dokladů nebo dokladů existujících pouze v elektronické podobě.
4. Doklady se uchovávají ve formě umožňující identifikaci subjektů údajů po dobu ne delší než je nezbytné pro účely, ke kterým byly údaje shromážděny nebo ke kterým jsou dále zpracovávány.
5. Postup ověřování souladu dokladů uchovávaných na běžných nosičích dat s originály dokladů stanoví vnitrostátní orgány, přičemž tento postup zajistí, aby uchovávané verze splňovaly požadavky vnitrostátních právních předpisů a byly dostatečně spolehlivé pro účely auditu.
6. Pokud doklady existují pouze v elektronické podobě, musí používané počítačové systémy splňovat uznávané bezpečnostní normy, které zajistí, že uchovávané doklady splňují požadavky vnitrostátních právních předpisů a jsou dostatečně spolehlivé pro účely auditu.
Článek 52
Předkládání závěrečných dokladů a platba konečného zůstatku
1. Kromě dokumentů uvedených v článku 48 členské státy za poslední účetní období od 1. července 2023 do 30. června 2024 předloží závěrečnou zprávu o provádění operačního programu.
2. Konečný zůstatek bude vyplacen do tří měsíců ode dne schválení účetní závěrky za poslední účetní období nebo do jednoho měsíce ode dne schválení závěrečné zprávy o provádění, podle toho, co nastane později.
KAPITOLA 3
Finanční opravy a zpětné získávání prostředků
Článek 53
Finanční opravy prováděné členskými státy
1. Za vyšetřování nesrovnalostí, provedení potřebných finančních oprav a vymáhání neoprávněně vyplacených částek zodpovídají v prvé řadě členské státy. V případě systémových nesrovnalostí rozšíří členský stát své vyšetřování na všechny operace, které by mohly být dotčeny.
2. Členské státy provádějí finanční opravy požadované v souvislosti s jednotlivými nebo systémovými nesrovnalostmi zjištěnými u operací nebo operačních programů. Finanční opravy spočívají ve zrušení celého příspěvku na operaci nebo operační program z veřejných zdrojů nebo jeho části. Členský stát zohlední povahu a závažnost nesrovnalostí a finanční ztrátu, která fondu vznikla, a uplatní přiměřenou opravu. Finanční opravy zaznamená řídící orgán do účetní závěrky za účetní období, ve kterém se o zrušení rozhodlo.
3. Příspěvek z fondu zrušený podle odstavce 2 může členský stát znovu použít v rámci daného operačního programu s výhradou odstavce 4.
4. Příspěvek zrušený podle odstavce 2 nelze znovu použít na žádnou operaci, která byla předmětem opravy nebo - pokud je finanční oprava provedena z důvodu systémové nesrovnalosti - na žádnou operaci ovlivněnou touto systémovou nesrovnalostí.
5. Finanční opravou není dotčena povinnost členského státu získávat zpět vyplacené částky podle tohoto článku.
Článek 54
Finanční opravy prováděné Komisí
1. Komise provádí finanční opravy prostřednictvím prováděcích aktů zrušením celého příspěvku Unie na daný operační program nebo jeho části a získáním částky zpět od členského státu s cílem vyloučit z financování Unie výdaje, které jsou v rozporu s platnými právními předpisy.
2. Porušení použitelného práva vede k finanční opravě pouze v souvislosti s výdaji, které byly vykázány Komisi, a v případě, že je splněna jedna z těchto podmínek:
a)
porušení ovlivnilo výběr operace odpovědným orgánem k podpoře z fondu nebo pokud s ohledem na povahu porušení nelze takový dopad stanovit, avšak existuje odůvodněné riziko, že toto porušení takový vliv mělo;
b)
porušení ovlivnilo výši výdajů, které mají být uhrazeny z rozpočtu Unie, nebo s ohledem na povahu porušení nelze jeho finanční dopad stanovit, avšak existuje odůvodněné riziko, že toto porušení takový vliv mělo.
3. Při rozhodování o provedení finanční opravy podle odstavce 1 Komise dodržuje zásadu proporcionality zohledněním povahy a závažnosti porušení použitelného práva a finanční důsledky takového porušení pro rozpočet Unie. Komise informuje Evropský parlament a Radu o rozhodnutích o provedení finančních oprav.
Článek 55
Kritéria pro finanční opravy prováděné Komisí
1. Komise provede finanční opravy prostřednictvím prováděcích aktů zrušením celého příspěvku Unie na operační program nebo jeho části podle článku 54, jestliže po provedení nezbytného šetření dojde k závěru, že:
a)
vyskytují se závažné nedostatky v účinném fungování systému řízení a kontroly operačního programu, které ohrožují příspěvek Unie již vyplacený na daný operační program;
b)
členský stát nesplnil před zahájením opravného řízení podle tohoto odstavce své povinnosti podle článku 53;
c)
výdaje uvedené v žádosti o platbu nejsou správné a nebyly členským státem opraveny před zahájením opravného řízení podle tohoto odstavce.
Komise při svých finančních opravách vychází z jednotlivých případů zjištěných nesrovnalostí, přičemž přihlíží k tomu, zda se jedná o systémovou nesrovnalost. Pokud nelze přesně vyčíslit výši nesprávných výdajů uplatněných u fondu, použije Komise finanční opravu na základě paušální sazby nebo extrapolace.
2. Při rozhodování o provedení opravy podle odstavce 1 Komise dodržuje zásadu proporcionality zohledněním povahy a závažnosti nesrovnalostí a rozsahu a finančních důsledků nedostatků zjištěných v systému řízení a kontroly daného operačního programu.
3. Jestliže Komise zakládá své stanovisko na výrocích jiných auditorů než auditorů svých vlastních útvarů, vypracuje vlastní závěry ohledně finančních důsledků po posouzení opatření přijatých dotyčným členským státem podle čl. 53 odst. 2, oznámení zaslaných podle čl. 30 odst. 2 a případných odpovědí členského státu.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 62, jimiž stanoví podrobná pravidla týkající se kritérií pro určování závažných nedostatků v účinném fungování systémů řízení a kontroly, včetně základních typů těchto nedostatků, kritéria k určení výše finančních oprav, jež mají být použita, a kritéria pro použití paušálních sazeb nebo extrapolovaných finančních oprav.
Článek 56
Postup pro finanční opravy prováděné Komisí
1. Před přijetím rozhodnutí o finanční opravě zahájí Komise řízení oznámením předběžných závěrů svého šetření členskému státu spolu s výzvou, aby členský stát do dvou měsíců předložil své připomínky.
2. Navrhuje-li Komise finanční opravu na základě extrapolace nebo paušální sazby, dostane členský stát příležitost prokázat přezkoumáním příslušné dokumentace, že skutečný rozsah nesrovnalosti je menší, než jak byl posouzen Komisí. Po dohodě s Komisí může členský stát omezit rozsah tohoto přezkumu na vhodnou část nebo vzorek příslušné dokumentace. S výjimkou řádně odůvodněných případů nesmí doba povolená pro takové přezkoumání překročit další dva měsíce od uplynutí lhůty dvou měsíců uvedené v odstavci 1.
3. Komise zohlední veškeré důkazy předložené členským státem ve lhůtách uvedených v odstavcích 1 a 2.
4. Nepřijme-li členský stát předběžné závěry Komise, pozve ho Komise na slyšení, aby se zaručilo, že jsou k vyvození závěru Komise ohledně uplatnění finanční opravy k dispozici všechny důležité informace a zjištění.
5. V případě dohody a aniž je dotčen odstavec 7 tohoto článku, může členský stát opětovně použít fond v souladu s čl. 53 odst. 3.
6. V zájmu uplatnění finančních oprav přijme Komise prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnutí do šesti měsíců ode dne slyšení nebo ode dne obdržení dalších informací, pokud členský stát souhlasil s tím, že tyto dodatečné informace po slyšení předloží. Komise vezme v úvahu veškeré informace a připomínky předložené v průběhu řízení. Pokud se slyšení neuskuteční, začíná šestiměsíční lhůta běžet dva měsíce po dni, kdy Komise odeslala pozvánku ke slyšení.
7. Zjistí-li Komise při vykonávání svých funkcí podle článku 36 nebo Evropský účetní dvůr nesrovnalosti dokládající závažné nedostatky v účinném fungování systémů řízení a kontroly, sníží výsledná finanční oprava podporu z fondu na daný operační program.
První pododstavec se nepoužije v případě závažných nedostatků v účinném fungování systémů řízení a kontroly, které byly před jejich zjištěním ze strany Komise nebo Evropského účetního dvora:
a)
zjištěny v prohlášení řídícího subjektu, výroční kontrolní zprávě nebo výroku auditora předložených Komisi v souladu s čl. 59 odst. 5 finančního nařízení nebo v jiných zprávách o auditu auditního orgánu předložených Komisi a pokud byla přijata příslušná opatření; nebo
b)
předmětem náležitých nápravných opatření ze strany členského státu.
Posouzení závažných nedostatků v účinném fungování systému řízení a kontroly vychází z práva použitelného v době, kdy byly předloženy příslušné prohlášení řídících subjektů, výroční kontrolní zprávy a výroky auditora.
Komise při rozhodování o finanční opravě:
a)
dodržuje zásadu proporcionality tím, že zohlední povahu a závažnost závažného nedostatku v účinném fungování systému řízení a kontroly a jeho finanční dopady na rozpočet Unie;
b)
pro účely použití paušální sazby nebo opravy extrapolací vyloučí výdaje, u nichž nesrovnalosti odhalil již členský stát a které byly předmětem úpravy v účetní uzávěrce v souladu s čl. 50 odst. 10, jakož i výdaje podléhající probíhajícímu posuzování jejich zákonnosti a správnosti podle čl. 49 odst. 2;
c)
zohlední paušální sazbu nebo opravy extrapolací použité v případě výdajů členským státem z důvodu jiných závažných nedostatků, které členský stát odhalil při určování zbytkového rizika pro rozpočet Unie.
Článek 57
Vrácení platby
1. Každá částka, která má být vrácena do rozpočtu Unie, se uhrazuje přede dnem splatnosti uvedeným v příkazu k úhradě vydaném v souladu s článkem 73 finančního nařízení. Dnem splatnosti je poslední den druhého měsíce po vydání příkazu.
2. Každým prodlením při navracení částky vzniká nárok na úrok z prodlení ode dne splatnosti až do dne uskutečnění platby. Sazba tohoto úroku z prodlení je o jeden a půl procentního bodu vyšší než sazba používaná Evropskou centrální bankou při jejích hlavních refinančních operacích v první pracovní den měsíce, do kterého spadá den splatnosti.
Článek 58
Přiměřená kontrola operačních programů
1. Na operace, u nichž celkové způsobilé výdaje nepřesahují 150 000 EUR, se nevztahuje více než jeden audit provedený buď auditním orgánem, nebo Komisí před předložením účetní závěrky za účetní období, během něhož byla operace dokončena. Na jiné operace se nevztahuje více než jeden audit za účetní období provedený buď auditním orgánem, nebo Komisí před předložením účetní závěrky za účetní období, během kterého byla operace dokončena. Operace nepodléhají auditu ze strany Komise nebo auditního orgánu v roce, kdy audit již provedl Evropský účetní dvůr, pokud mohou být výsledky auditní činnosti, kterou Evropský účetní dvůr s ohledem na tyto operace provedl, použity auditním orgánem nebo Komisí za účelem splnění jejich příslušných povinností.
2. Audit operace podporované OP I může zahrnovat všechny fáze provádění a všechny úrovně distribučního řetězce s jedinou výjimkou kontroly skutečných konečných příjemců, nezjistí-li posouzení rizik zvláštní riziko nesrovnalostí či podvodu.
3. U operačních programů, jež podle posledního výroku auditora nevykazují žádné významné nedostatky, se může Komise s auditním orgánem při následujícím setkání podle čl. 37 odst. 2 dohodnout, že lze úroveň potřebné auditní činnosti snížit tak, aby byla úměrná zjištěné míře rizika. V takových případech neprovádí Komise své vlastní audity na místě, pokud neexistují důkazy naznačující nedostatky v systému řízení a kontroly, jež nepříznivě ovlivňují výdaje vykázané Komisi v účetním období, za které byla účetní závěrka přijata Komisí.
4. V případě operačních programů, u nichž Komise dojde k závěru, že výrok auditního orgánu je spolehlivý, se může s auditním orgánem dohodnout, že omezí své vlastní audity na místě, jejichž předmětem je práce auditního orgánu, pokud neexistují důkazy o nedostatcích v práci auditního orgánu za účetní období, za které byla účetní závěrka přijata Komisí.
5. Aniž je dotčen odstavec 1, mohou auditní orgán a Komise provádět audity operací v případě, že se při posuzování rizik nebo v rámci auditu ze strany Evropského účetního dvora zjistí zvláštní riziko nesrovnalostí či podvodu, v případě důkazů o závažných nedostatcích v účinném fungování systému řízení a kontroly daného operačního programu a po dobu uvedenou v čl. 51 odst. 1. Komise může za účelem hodnocení práce auditního orgánu přezkoumat auditní stopu dotyčného auditního orgánu nebo se zúčastnit auditů na místě prováděných auditním orgánem, a pokud je to z hlediska získání jistoty o účinném fungování auditního orgánu nutné v souladu s mezinárodně přijatými auditními standardy, může Komise provádět i audit operací.
KAPITOLA 4
Zrušení závazku
Článek 59
Zrušení závazku
1. Komise zruší jakýkoli díl částky v operačním programu, který nebyl použit pro výplatu předběžného financování a průběžných plateb do 31. prosince třetího rozpočtového roku následujícího po roce, v němž byl přijat rozpočtový závazek v rámci operačního programu nebo v souvislosti s nímž nebyla v souladu s článkem 45 předložena žádost o platbu podle článku 41, včetně všech žádostí o platby, které zcela nebo zčásti podléhají přerušení platební lhůty nebo pozastavení plateb.
2. Ta část závazků, která zůstane otevřená ke dni 31. prosince 2023, se zruší, pokud nebude ve lhůtě stanovené v čl. 52 odst. 1 předložen Komisi některý z dokladů požadovaných podle čl. 52 odst. 1.
Článek 60
Výjimka ze zrušení závazku
1. Částka, jíž se zrušení týká, se snižuje o částky odpovídající té části rozpočtového závazku, u níž:
a)
operace byly pozastaveny soudním řízením nebo řízením o správním opravném prostředku s odkladným účinkem; nebo
b)
nebylo možné předložit žádost o platbu z důvodů působení vyšší moci, která vážně ovlivnila provádění operačního programu nebo jeho části.
Vnitrostátní orgány, které se na vyšší moc podle prvního pododstavce písm. b) odvolávají, musí prokázat její přímé důsledky pro provádění operačního programu nebo jeho části.
Pro účely prvního pododstavce písm. a) a b) lze o snížení požádat jednou, pokud pozastavení nebo vyšší moc netrvaly déle než jeden rok, nebo několikrát podle trvání vyšší moci nebo počtu let, které uběhnou mezi dnem soudního nebo správního rozhodnutí o pozastavení provádění dané operace a dnem nabytí právní moci konečného soudního nebo správního rozhodnutí.
2. Do 31. ledna zašle členský stát Komisi informace o výjimkách podle odst. 1 prvního pododstavce písm. a) a b) v souvislosti s částkou, která se měla vykázat do konce předcházejícího roku.
Článek 61
Postup
1. Komise uvědomí členský stát a řídící orgán s dostatečným předstihem vždy, když hrozí nebezpečí uplatnění ustanovení o zrušení závazku podle článku 59.
2. Komise na základě informací, které obdržela ke dni 31. ledna, informuje členský stát a řídící orgán o výši zrušeného závazku podle těchto informací.
3. Členský stát má dva měsíce, aby odsouhlasil částku, která má být zrušena, nebo předložil své připomínky.
4. Do 30. června předloží členský stát Komisi revidovaný plán financování zohledňující snížení částky podpory na dotčený rozpočtový rok pro operační program. Pokud jej nepředloží, Komise upraví plán financování snížením příspěvku z fondu na dotčený rozpočtový rok.
5. Komise prostřednictvím prováděcích aktů pozmění rozhodnutí o přijetí operačního programu nejpozději 30. září.
HLAVA VII
PŘENESENÍ PRAVOMOCI, PROVÁDĚCÍ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 62
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 13 odst. 6, čl. 30 odst. 2 pátém pododstavci, čl. 32 odst. 8 prvním pododstavci a odst. 9, čl. 34 odst. 7 a 8 a čl. 55 odst. 4 je svěřena Komisi na dobu neurčitou počínaje dnem vstupu tohoto nařízení v platnost.
3. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
4. Akt v přenesené pravomoci vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament a Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Pokud Evropský parlament ani Rada v uvedené lhůtě námitky proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví, vyhlásí se akt v přenesené pravomoci v Úředním věstníku Evropské unie a vstupuje v platnost dnem v něm stanoveným.
Akt v přenesené pravomoci může být zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupit v platnost před uplynutím této lhůty, pokud Evropský parlament i Rada uvědomí Komisi o svém rozhodnutí námitky nevyslovit.
Pokud Evropský parlament nebo Rada vysloví námitky proti aktu v přenesené pravomoci, nevstoupí tento akt v platnost. Orgán, který vyslovuje námitku proti aktu v přenesené pravomoci, svou námitku odůvodní.
Článek 63
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Pokud výbor nevydá žádné stanovisko, Komise navrhovaný prováděcí akt v rámci prováděcí pravomoci uvedené v čl. 32 odst. 8 druhém pododstavci tohoto nařízení nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 64
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. března 2014.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 223/2014
av den 11 mars 2014
om fonden för europeiskt bistånd till dem som har det sämst ställt
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 175.3,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
med beaktande av Regionkommitténs yttrande (2),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och
av följande skäl:
(1)
I linje med Europeiska rådets slutsatser av den 17 juni 2010, genom vilka unionens strategi för en smart och hållbar tillväxt för alla (Europa 2020-strategin) antogs, har unionen och medlemsstaterna fastställt som mål att antalet personer som riskerar fattigdom och social utestängning ska vara minst 20 miljoner lägre senast år 2020. År 2011 riskerade emellertid nästan en fjärdedel av de som lever i unionen (119,82 miljoner) fattigdom eller social utestängning, vilket är omkring 4 miljoner fler än året före. Fattigdomen och den sociala utestängningen ser dock inte ut på samma sätt i hela unionen, och nivån varierar mellan medlemsstaterna.
(2)
Antalet personer i unionen som lider materiell fattigdom, även allvarlig sådan, ökar, och 2011 levde nästan 8,8 % av unionsmedborgarna under förhållanden som kännetecknas av allvarlig materiell fattigdom. Dessa personer har dessutom ofta inte heller möjlighet att dra fördel av aktiveringsåtgärderna enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 (4) och, i synnerhet, Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1304/2013 (5).
(3)
Medlemsstaterna och kommissionen bör vidta lämpliga åtgärder för att förhindra all slags diskriminering och bör säkerställa jämställdhet och en enhetlig jämställdhetsintegrering i alla skeden av utformningen, planeringen, förvaltningen, genomförandet, övervakningen och utvärderingen av fonden för europeiskt bistånd till dem som har det sämst ställt (nedan kallad fonden) liksom i informations- och upplysningskampanjer och vid utbytet av bästa praxis.
(4)
I artikel 2 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) betonas det att unionen ska bygga på värdena respekt för människans värdighet, frihet, demokrati, jämlikhet, rättsstaten och respekt för de mänskliga rättigheterna, inklusive rättigheter för personer som tillhör minoriteter.
(5)
I artikel 6 i EU-fördraget betonas det att unionen erkänner de rättigheter, friheter och principer som fastställs i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.
(6)
Enligt artikel 174 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) ska unionen, för att främja en harmonisk utveckling inom hela unionen, utveckla och fullfölja sin verksamhet för att stärka sin ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållning.
(7)
Fonden bör stärka den sociala sammanhållningen och bidra till att minska fattigdomen, och i slutändan utrota de värsta formerna av fattigdom, i unionen genom att stödja nationella system som tillhandahåller icke-finansiellt bistånd för att åtgärda livsmedelbrist och allvarlig materiell fattigdom och/eller bidra till att de som har det sämst ställt inkluderas i samhället. Fonden bör åtgärda de typer av extrem fattigdom som i störst utsträckning leder till social utestängning, såsom hemlöshet, barnfattigdom och livsmedelsbrist.
(8)
Fonden är inte tänkt att ersätta offentliga strategier som vidtas av medlemsstaterna för att bekämpa fattigdom och social utestängning, särskilt strategier som är nödvändiga för att förhindra att sårbara grupper och låginkomsttagare marginaliseras och undvika en ökning av risken att drabbas av fattigdom och social utestängning.
(9)
Enligt artikel 317 i EUF-fördraget och i samband med delad förvaltning bör det anges på vilka villkor kommissionen kan utöva sina befogenheter att genomföra Europeiska unionens allmänna budget, och medlemsstaternas ansvar vad gäller samarbete bör förtydligas. Dessa villkor bör göra det möjligt för kommissionen att försäkra sig om att medlemsstaterna använder fonden på ett lagligt och korrekt sätt och i enlighet med principen om sund ekonomisk förvaltning i den bemärkelse som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (6) (nedan kallad budgetförordningen).
(10)
De bestämmelserna säkerställer också att de insatser som får stöd överensstämmer med tillämplig unionsrätt och berörd nationell rätt som direkt eller indirekt genomför denna förordning, liksom strategier, särskilt vad gäller hur säkert det livsmedelsbistånd och/eller det grundläggande materiella bistånd som delas ut till de personer som har det sämst ställt är.
(11)
Vid fördelningen av fondens medel mellan medlemsstaterna för perioden 2014-2020 ska följande indikatorer, som bedöms med utgångspunkt i uppgifter från Eurostat, beaktas i lika stor utsträckning: den del av befolkningen som lider allvarlig materiell fattigdom och den del av befolkningen som lever i hushåll med mycket låg arbetsintensitet. Dessutom ska man vid tilldelningen också ta hänsyn till hur medlemsstaterna går tillväga för att bistå de personer som har det sämst ställt. Varje medlemsstat ska dock tilldelas minst 3 500 000 EUR för programperioden 2014-2020 så att de kan inrätta ett operativt program med en meningsfull resursnivå.
(12)
Den enskilda medlemsstatens tilldelning från fonden ska räknas av från medlemsstatens strukturfondstilldelning.
(13)
Medlemsstaterna bör i sina operativa program fastställa och motivera de former av livsmedelsbrist och/eller materiell fattigdom som ska åtgärdas och/eller de åtgärder för social delaktighet som ska stödjas, och bör beskriva kännetecknen för det bistånd till de personer som har det sämst ställt som kommer att tillhandahållas via fondens stöd till nationella system. Programmen bör också inkludera inslag som är nödvändiga för att genomförandet av de operativa programmen ska bli slagkraftigt och resurseffektivt.
(14)
Grav livsmedelsbrist i unionen sammanfaller med omfattande livsmedelsslöseri. I detta avseende bör fonden göra det lättare att ge livsmedelsgåvor, där så är lämpligt. Detta föregriper emellertid inte behovet av att avlägsna kvarvarande hinder i syfte att uppmuntra gåvor av överbliven mat i syfte att bekämpa livsmedelsbrist.
(15)
För att säkerställa ett ändamålsenligt och resurseffektivt genomförande av de åtgärder som finansieras via fonden bör medlemsstaterna, där så är lämpligt, främja samarbete mellan de regionala och lokala myndigheterna och de organ som företräder det civila samhället liksom deltagande av alla de parter som är involverade i utarbetandet och genomförandet av verksamhet som finansieras via fonden.
(16)
För att fonden ska vara få så stort genomslag som möjligt, särskilt med hänsyn till eventuella ändringar i de nationella omständigheterna, är det lämpligt att inrätta ett förfarande för ändringar i ett operativt program.
(17)
Partnerskapsprincipen bör tillämpas för att de olika behoven ska kunna tillgodoses så effektivt och heltäckande som möjligt och för att man bättre ska kunna nå ut till dem som har det sämst ställt.
(18)
Utbyten av erfarenheter och bästa praxis har ett betydande mervärde eftersom de underlättar ömsesidigt lärande. Kommissionen bör underlätta och främja spridningen av dem och samtidigt eftersträva synergier i samband med utbytet av bästa praxis inom ramen för andra relevanta fonder, särskilt Europeiska socialfonden (ESF).
(19)
För att övervaka framstegen i genomförandet av operativa program bör medlemsstaterna utarbeta och förse kommissionen med årliga och slutliga genomföranderapporter. Detta bör säkerställa tillgången till viktig och aktuell information beträffande de operativa programmen. I samma syfte bör kommissionen och varje medlemsstat hålla ett årligt möte för en genomgång, om de inte enas om annat. Berörda aktörer bör på lämpligt sätt involveras i övervakningen.
(20)
För att förbättra kvaliteten på och utformningen av varje operativt program och utvärdera fondens genomslag och resurseffektivitet bör utvärderingar på förhand och i efterhand genomföras. Utvärderingarna bör baseras på relevanta uppgifter och, där så är relevant, kompletteras med undersökningar av de personer som har det sämst ställt och som har dragit fördel av det operativa programmet, och om nödvändigt med utvärderingar under programperioden. Dessa utvärderingar bör även respektera slutmottagarnas personliga integritet och genomföras på ett sätt som gör att de personer som har det sämst ställt inte stigmatiseras. Medlemsstaternas och kommissionens respektive ansvar i detta avseende bör anges närmare.
(21)
När fonden utvärderas och när utvärderingsmetoden tas fram bör man beakta att fattigdom är ett mångfacetterat och komplext begrepp.
(22)
Medborgarna har rätt att veta hur unionens medel investeras och vilken effekt detta får. För att se till att information om fondens resultat får en bred spridning, och för att säkerställa att möjligheterna till finansiering är tillgängliga och transparenta, bör utförliga regler fastställas om information och kommunikation, särskilt vad gäller mottagarnas, medlemsstaternas och, i förekommande fall, de lokala och regionala myndigheternas ansvar.
(23)
Unionsrätten i fråga om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter, i synnerhet Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG (7) är tillämplig.
(24)
För att unionens resurser ska få en multiplikatoreffekt är det nödvändigt att fastställa en högsta medfinansieringsandel från fonden till de operativa programmen. Dessutom bör situationen hos de medlemsstater som har tillfälliga budgetproblem beaktas.
(25)
Enhetliga, enkla och skäliga regler för fonden beträffande stödperioden, insatser och utgifter bör tillämpas i hela unionen. Villkoren för berättigande bör återspegla den speciella karaktären hos fondens mål och målgrupper, särskilt via lämpliga och förenklade villkor för insatsernas stödberättigande samt stödformer och regler och villkor för utbetalning.
(26)
Med hänsyn tagen till det datum då anbudsinfordringarna senast ska sändas ut, till tidsfristerna för antagandet av denna förordning och till den tid som behövs för utarbetandet av de operativa programmen bör regler införas som medger en smidig övergång så att det inte sker något avbrott i livsmedelsbiståndet. I detta syfte är det lämpligt att bevilja stöd för utgifter som uppstått från och med den 1 december 2013.
(27)
Enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 (8) kan produkter som köps in genom offentliga interventioner förbrukas genom att de görs tillgängliga för ordningen för livsmedelsdistribution till de sämst ställda i unionen om den ordningen medger det. Eftersom, beroende på omständigheterna, att erhålla livsmedel genom användning, beredning eller försäljning av de produkterna kan vara det mest ekonomiskt fördelaktiga alternativet, är det lämpligt att i den här förordningen möjliggöra ett sådant förfarande. De belopp som betalas vid transaktioner som rör sådana produkter bör användas till förmån för de personer som har det sämst ställt. Beloppen bör inte tillämpas så att medlemsstaternas skyldighet att medfinansiera programmet minskar. För att säkerställa effektivast möjliga användning av och avkastning på de produkterna bör kommissionen anta genomförandeakter i enlighet med förordning (EU) nr 1308/2013 för att fastställa förfaranden för hur produkter i interventionslager får användas, beredas eller säljas till förmån för programmet för de personer som har det sämst ställt.
(28)
Det är nödvändigt att ange de typer av insatser som får vidtas på kommissionens och medlemsstaternas initiativ, så som tekniskt bistånd med stöd ur fonden. Kommissionen bör i detta syfte rådgöra med medlemsstaterna och med representanter för partnerorganisationer på unionsnivå.
(29)
I enlighet med principen om delad förvaltning bör medlemsstaterna och kommissionen ansvara för programmens förvaltning och kontroll. Medlemsstaterna bör genom sina förvaltnings- och kontrollsystem ha huvudansvaret för att genomföra och kontrollera sina operativa program.
(30)
Medlemsstaterna bör vidta lämpliga åtgärder för att garantera att deras förvaltnings- och kontrollsystem inrättas och fungerar väl för att säkerställa att fonden används på ett lagligt och korrekt sätt. Det bör därför fastställas vilka skyldigheter medlemsstaterna har när det gäller förvaltnings- och kontrollsystemen för sina operativa program samt beträffande förebyggande, upptäckt och åtgärdande av oriktigheter och överträdelser av unionsrätten.
(31)
Medlemsstaterna bör fullgöra sina skyldigheter när det gäller förvaltning, kontroll och revision och åta sig det ansvar som följer av bestämmelserna om delad förvaltning i denna förordning och i budgetförordningen. Medlemsstaterna bör se till att det i enlighet med villkoren i denna förordning finns effektiva arrangemang för undersökning av klagomål som rör fonden. I enlighet med subsidiaritetsprincipen bör medlemsstaterna, på begäran av kommissionen, undersöka de klagomål som lämnats in till kommissionen och som omfattas av deras arrangemang och på begäran informera kommissionen om resultaten av dessa undersökningar.
(32)
Medlemsstaterna bör utse en förvaltande myndighet, en attesterande myndighet och en fristående revisionsmyndighet för varje operativt program. För att ge medlemsstaterna flexibilitet när de inrättar kontrollsystem är det lämpligt att ge dem möjlighet att välja att låta den attesterande myndighetens uppgifter utföras av den förvaltande myndigheten. Medlemsstaterna bör också ha rätt att utse förmedlande organ för att utföra vissa av den förvaltande myndighetens eller den attesterande myndighetens uppgifter. Medlemsstaterna bör i så fall tydligt fastställa deras respektive ansvarsområden och funktioner.
(33)
Den förvaltande myndigheten har huvudansvaret för att fonden genomförs effektivt och ändamålsenligt och har därför ett stort antal funktioner som rör programförvaltning och övervakning, ekonomisk förvaltning och kontroller samt urval av projekt. Följaktligen bör den förvaltande myndighetens ansvarsområden och funktioner fastställas i denna förordning.
(34)
Den attesterande myndigheten bör upprätta betalningsansökningar och lämna in dem till kommissionen. Den bör upprätta räkenskaper, attestera att de är fullständiga, exakta och sanningsenliga och att de bokförda utgifterna överensstämmer med tillämpliga unionsregler och nationella regler. Den attesterande myndighetens ansvarsområden och funktioner bör fastställas i denna förordning.
(35)
Revisionsmyndigheten bör se till att revision genomförs av förvaltnings- och kontrollsystemen, av ett lämpligt urval insatser och av räkenskaperna. Revisionsmyndighetens ansvarsområden och funktioner bör fastställas i denna förordning. Revision av deklarerade utgifter bör göras på ett representativt urval av insatser så att resultaten kan extrapoleras. I allmänhet bör en statistisk urvalsmetod användas för att säkerställa ett tillförlitligt representativt urval. Revisionsmyndigheterna bör dock i vederbörligen motiverade fall kunna använda sig av en icke-statistisk urvalsmetod eller substansgranskning, förutsatt att villkoren i denna förordning uppfylls.
(36)
För att ta hänsyn till den särskilda organisationen av förvaltnings- och kontrollsystemen för fonden och behovet av att säkerställa ett enhetligt tillvägagångssätt bör särskilda bestämmelser fastställas för hur förvaltande myndigheter och attesterande myndigheter ska utses. I syfte att undvika onödiga administrativa bördor bör den förhandskontroll av att de kriterier för val av myndigheter som fastställs i denna förordning uppfylls begränsas till förvaltande och attesterande myndigheter. Det bör inte finnas några krav på att kommissionen ska godkänna valet. Den övervakning av efterlevnaden av kriterierna för val av myndighet som gjorts på grundval av kontroll- och revisionsåtgärder bör, då resultaten visar att kriterierna inte följts, ge upphov till korrigerande åtgärder, och eventuellt till att beslutet om val av myndighet återkallas.
(37)
Utan att det påverkar kommissionens befogenheter när det gäller finansiell kontroll bör samarbetet mellan medlemsstaterna och kommissionen inom ramen för denna förordning säkerställas, och kriterier bör fastställas som gör att kommissionen, inom ramen för sin strategi för kontroll av nationella system, kan avgöra vilken säkerhetsgrad den bör kräva av de nationella revisionsorganen.
(38)
Kommissionens befogenheter och skyldigheter i fråga om att kontrollera att förvaltnings- och kontrollsystemen verkligen fungerar och att ålägga medlemsstaterna att vidta åtgärder bör fastställas. Kommissionen bör också ha befogenhet att genomföra revisioner på plats som är inriktade på frågor som rör sund ekonomisk förvaltning, för att kunna dra slutsatser om fondens resultat.
(39)
Unionens budgetåtaganden bör verkställas årligen. För att säkerställa effektiv programförvaltning är det nödvändigt att fastställa enkla regler för förfinansiering, ansökningar om mellanliggande betalningar och slutsaldot.
(40)
För att kommissionen ska få en rimlig säkerhet inför godtagandet av räkenskaper, bör ansökningar om mellanliggande betalningar utbetalas till 90 % av det belopp som blir resultatet när den medfinansieringsgrad som fastställts i beslutet om antagande av det operativa programmet tillämpas på de stödberättigande utgifterna. Återstående belopp bör betalas ut till medlemsstaterna efter godtagandet av räkenskaperna, under förutsättning att kommissionen kan konstatera att räkenskaperna är fullständiga, exakta och sanningsenliga.
(41)
En förfinansieringsbetalning vid det operativa programmets början bör säkerställa att medlemsstaten har medel att stödja mottagarna i genomförandet av insatserna från och med tidpunkten när det operativa programmet antas. Denna förfinansiering bör endast användas i detta syfte och så att mottagarna får tillräcklig finansiering för att inleda en insats när den väljs ut.
(42)
Stödmottagarna bör ha fått hela stödet senast 90 dagar efter det att stödmottagaren lämnat in betalningsansökan, förutsatt att medel finns tillgängliga genom förfinansiering och mellanliggande betalningar. Den förvaltande myndigheten bör kunna avbryta betalningsfristen om verifikaten inte är fullständiga eller om det finns bevis på oriktigheter som kräver vidare utredning.
(43)
För att skydda unionens ekonomiska intressen, bör tidsbegränsade åtgärder fastställas som gör det möjligt för den behöriga utanordnaren att avbryta utbetalningar när det finns tydliga bevis för allvarliga brister i förvaltnings- och kontrollsystemet, indikationer på allvarliga oriktigheter i samband med en begäran om utbetalning eller underlåtenhet att lämna in handlingar för granskning och godtagande av räkenskaperna. Utbetalningarna bör kunna avbrytas i upp till sex månader, med möjlighet att förlänga denna period upp till nio månader med medlemsstatens samtycke, för att ge tillräckligt med tid att åtgärda orsakerna till avbrottet och på så sätt undvika att utbetalningarna hålls inne.
(44)
För att skydda unionens ekonomiska intressen och skapa förutsättningar för att säkerställa att programmen genomförs effektivt bör bestämmelser fastställas som ger kommissionen möjlighet att hålla inne utbetalningar.
(45)
I syfte att tillämpa kraven i budgetförordningen på den ekonomiska förvaltningen av fonden är det nödvändigt att fastställa enkla förfaranden för utarbetande, granskning och godkännande av räkenskaperna som bör säkerställa en tydlig bas och rättslig säkerhet för dessa system. För att göra det möjligt för en medlemsstat att till fullo uppfylla sina skyldigheter, bör det dessutom vara möjligt för medlemsstaten att utesluta belopp som är föremål för en pågående granskning av huruvida de är lagliga och korrekta.
(46)
För att minska risken för att oriktiga utgifter deklareras bör det vara möjligt för en attesterande myndighet att, utan någon ytterligare motivering, låta de belopp som kräver ytterligare kontroll ingå i en ansökan om mellanliggande betalning efter det räkenskapsår under vilket de infördes i myndighetens redovisningssystem.
(47)
För att minska stödmottagarnas administrativa börda bör specifika tidsfrister fastställas under vilka de förvaltande myndigheterna är skyldiga att säkerställa tillgång till handlingar för insatser efter rapporteringen av utgifter eller slutförandet av en insats. I enlighet med proportionalitetsprincipen bör perioden för bevarande av handlingarna anpassas till de totala stödberättigande utgifterna för en insats.
(48)
Eftersom räkenskaperna kontrolleras och godkänns varje år bör förfarandet för att avsluta räkenskaperna vara enkelt. Ett programs avslutande bör därför endast baseras på handlingar som gäller det sista räkenskapsåret, den sista genomföranderapporten eller den senaste årliga genomföranderapporten, utan att några ytterligare handlingar behöver tillhandahållas.
(49)
För att skydda unionens budget är det möjligt att det skulle kunna bli nödvändigt för kommissionen att genomföra finansiella korrigeringar. För att säkerställa rättssäkerhet för medlemsstaterna är det viktigt att fastställa under vilka omständigheter överträdelser av tillämplig unionsrätt eller nationell rätt vad avser dess genomförande kan leda till att kommissionen genomför finansiella korrigeringar. För att säkerställa att de finansiella korrigeringar som kommissionen ålägger medlemsstaterna rör till skyddet av unionens ekonomiska intressen, bör dessa korrigeringar endast avse fall där överträdelsen av tillämplig unionsrätt eller nationell rätt vad avser genomförandet av relevant unionsrätt direkt eller indirekt rör insatsernas stödberättigande, korrekthet, förvaltning eller kontroll och motsvarande utgifter som deklarerats till kommissionen. För att säkerställa proportionaliteten är det viktigt att kommissionen tar hänsyn till överträdelsens art och svårighetsgrad och de relevanta ekonomiska följderna för unionens budget när den fastställer en finansiell korrigering.
(50)
Det är nödvändigt att fastställa en rättslig ram med gedigna förvaltnings- och kontrollsystem och en lämplig fördelning av uppgifter och ansvarsområden i samband med delad förvaltning. Kommissionens roll bör därför preciseras och förtydligas och proportionella regler anges för kommissionens tillämpning av finansiella korrigeringar.
(51)
Intervallen mellan revisionerna av insatser bör stå i proportion till omfattningen av unionens stöd ur fonden. Framför allt bör antalet revisioner minskas när de totala stödberättigande utgifterna för en insats inte överstiger 150 000 EUR. Det bör dock vara möjligt att utföra revisioner närhelst det finns tecken på oriktigheter eller bedrägerier eller, efter att en genomförd insats avslutats, som en del i ett granskningsurval. Kommissionen bör kunna granska revisionsmyndighetens verifieringskedja eller delta i revisionsmyndighetens revisioner på plats. Om kommissionen inte på dessa sätt får en nödvändig försäkran om att revisionsmyndigheten fungerar effektivt, bör det vara möjligt för kommissionen att göra om revisionerna, om detta är förenligt med internationellt accepterade revisionsstandarder. För att nivån på kommissionens revision ska stå i proportion till risken, bör kommissionen kunna minska sitt revisionsarbete rörande de operativa programmen, i de fall det inte finns några större brister eller då revisionsmyndigheten är tillförlitlig. För att minska stödmottagarnas administrativa börda bör särskilda regler införas för att minska risken för att revisionsrättens, kommissionens eller revisionsmyndighetens revision av samma insatser överlappar varandra. Dessutom bör man i fråga om revisionens omfattning ta full hänsyn till fondens mål och målgruppens natur samt till att många av fondens stödmottagare är frivilligorganisationer.
(52)
För att säkerställa budgetdisciplin bör det anges hur en del av budgetåtagandena för ett operativt program kan dras tillbaka, särskilt om ett belopp kan undantas från tillbakadragandet, särskilt när förseningar i genomförandet beror på omständigheter som den berörda parten inte råder över, onormala eller oförutsägbara omständigheter eller omständigheter vars följder inte kan undvikas trots vederbörlig omsorg, liksom i en situation där en betalningsansökan har gjorts, men för vilken betalningsfristen har avbrutits eller betalningen hållits inne.
(53)
För att komplettera och ändra vissa icke-väsentliga delar av denna förordning, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på innehållet i den årliga och den slutliga genomföranderapporten, inbegripet förteckningen över gemensamma indikatorer, kriterierna för att avgöra vilka fall av oriktigheter som ska rapporteras, vilka uppgifter som ska lämnas och för återkrav av otillbörligt utbetalda belopp, bestämmelser om vilken information som ska ingå i de uppgifter som ska registreras och lagras i elektronisk form i de övervakningssystem som inrättats av de förvaltande myndigheterna, minimikrav för verifieringskedjor, omfattningen av och innehållet i nationella revisioner och metoden för urval av insatser, detaljerade bestämmelser för användningen av uppgifter som inhämtats under revisioner och kriterierna för att avgöra allvarliga brister i förvaltnings- och kontrollsystemens effektiva funktion, för att fastställa nivån på de finansiella korrigeringar som ska tillämpas för att tillämpa schablonsatser eller extrapolerade finansiella korrigeringar. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå.
(54)
När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter, bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.
(55)
För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter för att anta beslut om årliga planer för åtgärder som ska finansieras som tekniskt stöd på kommissionens initiativ, antagande och ändring av operativa program, beslut om att innehålla mellanliggande betalningar, beslut om icke-godkännande av räkenskaperna och om det belopp som ska betalas ut om räkenskaperna inte godkänts, beslut om finansiella korrigeringar, beslut om årlig fördelning av tillgängliga åtagandebemyndiganden till medlemsstaterna och, vid återtagande, beslut om att ändra beslut om antagande av program.
(56)
För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter i fråga om mallen för den strukturerade undersökningen av slutmottagarna, tidsintervallerna för rapporteringen av oriktigheter och vilket rapporteringsformat som ska användas, villkoren för det elektroniska systemet för datautbyte för förvaltning och kontroll, de tekniska specifikationerna för registrering och lagring av uppgifter med avseende på systemet för förvaltning och kontroll, mallen för förvaltningsförklaring, mallarna för revisionsstrategin, revisionsuttalandet och kontrollrapporten, mallen för rapporten och uttalandet från det oberoende revisionsorganet samt beskrivningen av den förvaltande myndighetens och, i förekommande fall, den attesterande myndighetens uppgifter och förfaranden, mallen för betalningsansökningar och mallen för räkenskaperna. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (9).
(57)
För vissa genomförandeakter som ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som fastställs i artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 är den eventuella effekten och de eventuella följderna så betydelsefulla för medlemsstaterna att ett undantag från den allmänna regeln är motiverat. Således bör inte kommissionen anta utkastet till genomförandeakt om kommittén inte avger något yttrande. Dessa genomförandeakter gäller fastställandet av de tekniska specifikationerna för registrering och datalagring i förhållande till förvaltnings- och kontrollsystem. Artikel 5.4 tredje stycket i förordning (EU) nr 182/2011 bör därför tillämpas på dessa genomförandeakter.
(58)
Denna förordning respekterar de grundläggande rättigheterna och iakttar de principer som i synnerhet erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, inklusive respekt för människors värdighet och för privat- och familjelivet, rätten till skydd av personuppgifter, barns rättigheter, äldre personers rättigheter, jämställdhet och förbud mot diskriminering. Denna förordning bör tillämpas i enlighet med de rättigheterna och principerna.
(59)
Eftersom målen för denna förordning, nämligen att förbättra den sociala sammanhållningen i unionen och bidra till att bekämpa fattigdom och social utestängning, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i EU-fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.
(60)
Det bör säkerställas att fonden kompletterar åtgärder som finansieras via ESF, såsom verksamhet som syftar till social delaktighet, samtidigt som den uteslutande stöder de personer som har det sämst ställt.
(61)
För att möjliggöra att de delegerade akter som anges i denna förordning antas snabbt bör denna förordning träda i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
AVDELNING I
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
Artikel 1
Syfte och mål
Genom denna förordning inrättas fonden för europeiskt bistånd till dem som har det sämst ställt (nedan kallad fonden) för tiden 1 januari 2014-31 december 2020, och fondens mål, stödets omfattning, tillgängliga finansiella resurser och fördelningen av dem per medlemsstat samt regler för säkerställande av fondens verkan och resurseffektivitet fastställs.
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning avses med
1. grundläggande materiellt bistånd: basvaror av begränsat värde och för personligt bruk för de personer som har det sämst ställt, exempelvis kläder, skodon, hygienartiklar, skolmaterial och sovsäckar.
2. de som har det sämst ställt: fysiska personer, antingen enskilda, familjer, hushåll eller grupper bestående av sådana personer, vars behov av bistånd har fastställts på grundval av objektiva kriterier som angetts av behöriga nationella myndigheter i samråd med relevanta aktörer, med undvikande av intressekonflikter, eller som definierats av partnerorganisationer och som godkänts av dessa nationella behöriga myndigheter och som kan innehålla sådana element som gör det möjligt att rikta in sig på de personer som har det sämst ställt i vissa geografiska områden.
3. partnerorganisationer: de offentliga organ och/eller ideella organisationer som direkt eller via andra partnerorganisationer tillhandahåller livsmedelsbistånd och/eller grundläggande materiellt bistånd, i förekommande fall tillsammans med kompletterande åtgärder, eller som bedriver verksamhet vars direkta syfte är att socialt inkludera de personer som har det sämst ställt, och vars insatser har valts ut av den förvaltande myndigheten enligt artikel 32.3 b.
4. nationella system: alla system som åtminstone delvis har samma syfte som fonden och som genomförs på nationell, regional eller lokal nivå, antingen av offentliga organ eller av ideella organisationer.
5. operativt program för livsmedelsbistånd och/eller grundläggande materiellt bistånd (även kallat operativt program I): ett operativt program som understöder utdelningen av livsmedelsbistånd och/eller grundläggande materiellt bistånd till dem som har det sämst ställt, i förekommande fall tillsammans med kompletterande åtgärder, i syfte att lindra den sociala utestängningen bland de personer som har det sämst ställt.
6. operativt program för social delaktighet för dem som har det sämst ställt (även kallat operativt program II): ett operativt program som understöder annan verksamhet än aktiva arbetsmarknadsåtgärder och som består av icke-finansiellt och icke-materiellt bistånd, vars syfte är att möjliggöra social delaktighet för de personer som har det sämst ställt.
7. insats: ett projekt, ett avtal, eller en åtgärd som valts ut av den förvaltande myndigheten för det operativa programmet i fråga eller på myndighetens ansvar, och som bidrar till målen för det operativa program som den är kopplad till.
8. genomförd insats: en insats som konkret har fullbordats eller som har genomförts fullt ut, och för vilken stödmottagarna genomfört alla betalningar och mottagit motsvarande bidrag ur det operativa programmet.
9. stödmottagare: ett offentligt eller privat organ, med ansvar för att inleda eller för att inleda och genomföra insatser.
10. slutmottagare: den eller de personer som har det sämst ställt som erhåller stöd av det slag som definieras i artikel 4 i denna förordning.
11. kompletterande åtgärder: åtgärder som tillhandahålls utöver utdelningen av livsmedelsbistånd och/eller grundläggande materiellt bistånd i syfte att lindra den sociala utestängningen och/eller bekämpa sociala nödsituationer på ett mer självständigt och hållbart sätt, exempelvisvägledning om en balanserad kost och budgetförvaltningsrådgivning.
12. offentliga utgifter: alla offentliga bidrag för att finansiera insatser som kommer från nationella, regionala eller lokala myndigheters budget, från unionens budget för fonden, från offentligrättsliga organs budget eller från budgeten för sammanslutningar av myndigheter eller från offentligrättsliga organ i den mening som avses i artikel 1.9 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/18/EG (10).
13. förmedlande organ: ett offentligt eller privat organ som en förvaltande myndighet eller en attesterande myndighet ansvarar för eller som utför uppgifter för en sådan myndighets räkning med avseende på insatser som genomförs av stödmottagare.
14. räkenskapsår: perioden 1 juli-30 juni, utom för programperiodens första räkenskapsår, som omfattar perioden från den första dagen då utgifterna är stödberättigande till den 30 juni 2015; det sista räkenskapsåret omfattar perioden 1 juli 2023-30 juni 2024.
15. budgetår: perioden 1 januari-31 december.
16. oriktighet: en överträdelse av unionsrätten eller av nationell rätt som avser dess genomförande, och som är följden av en handling eller en underlåtenhet av en ekonomisk aktör som medverkar till genomförandet av fonden och som har lett eller skulle ha kunnat leda till en negativ ekonomisk effekt för unionens budget genom att budgeten belastas med en felaktig utgift.
17. ekonomisk aktör: en fysisk eller juridisk person eller annan enhet som deltar i genomförandet av stöd från fonden, med undantag för en medlemsstat som utövar sina befogenheter som offentlig myndighet.
18. systembetingad oriktighet: en oriktighet, som kan vara av återkommande slag, som med stor sannolikhet förekommer inom liknande insatser och som är följden av allvarliga brister i förvaltnings- och kontrollsystemens effektiva funktion, t.ex. underlåtenhet att inrätta lämpliga förfaranden i enlighet med denna förordning.
19. allvarliga brister i förvaltnings- och kontrollsystemens effektiva funktion: en brist som kräver väsentliga förbättringar av systemet och som utsätter fonden för en betydande risk för oriktigheter och vars existens är oförenlig med ett revisionsuttalande utan reservationer om förvaltnings- och kontrollsystemets funktion.
Artikel 3
Mål
1. Fonden ska främja den sociala sammanhållningen, förbättra social delaktighet och därmed i slutändan bidra till målet att utrota fattigdomen i unionen genom att bidra till att uppnå Europa 2020-strategins mål att antalet personer som riskerar fattigdom och social utestängning ska minska med minst 20 miljoner, samtidigt som den ska komplettera strukturfonderna. Fonden ska bidra till att uppnå det specifika målet att åtgärda de värsta formerna av fattigdom genom att tillhandahålla icke-finansiellt bistånd till dem som har det sämst ställt, genom livsmedelsbistånd och/eller grundläggande materiellt bistånd och åtgärder för social delaktighet i syfte att se till att de personer som har det sämst ställt integreras i samhället.
Detta mål och resultaten av fondens genomförande ska bedömas kvalitativt och kvantitativt.
2. Fonden ska användas för att komplettera nationella strategier för hållbar fattigdomsutrotning och social delaktighet, vilka fortfarande är medlemsstaternas ansvar.
Artikel 4
Stödets omfattning
1. Fonden ska stödja nationella system där livsmedelsbistånd och/eller grundläggande materiellt bistånd delas ut till de personer som har det sämst ställt via partnerorganisationer som väljs ut av medlemsstaterna.
I syfte att utöka och diversifiera tillgången till livsmedel för dem som har det sämst ställt samt i syfte att minska och förhindra slöseri med livsmedel, får fonden stödja åtgärder som avser insamling, transport, lagring och utdelning av livsmedelsgåvor.
Fonden får även stödja kompletterande åtgärder som kompletterar tillhandahållandet av livsmedelsbistånd och/eller grundläggande materiellt bistånd.
2. Fonden ska stödja åtgärder som bidrar till social delaktighet för de personer som har det sämst ställt.
3. Fonden ska på unionsnivå stödja ömsesidigt lärande, nätverksarbete och spridning av god praxis när det gäller icke-finansiellt bistånd till dem som har det sämst ställt.
Artikel 5
Principer
1. Den del av unionens budget som anslås till fonden ska genomföras inom ramen för delad förvaltning mellan medlemsstaterna och kommissionen i enlighet med artikel 58.1 b i budgetförordningen, med undantag av tekniskt bistånd på kommissionens initiativ, som ska genomföras inom ramen för direkt förvaltning i enlighet med artikel 58.1 a i budgetförordningen.
2. Kommissionen och medlemsstaterna ska med hänsyn tagen till den specifika situationen i varje medlemsstat se till att stödet från fonden är förenligt med unionens politik och prioriteringar på området och att det kompletterar unionens övriga instrument.
3. Stödet från fonden ska genomföras i nära samarbete mellan kommissionen och medlemsstaterna i enlighet med subsidiaritetsprincipen.
4. Medlemsstaterna och de myndigheter som medlemsstaterna utsett i detta syfte ska ansvara för genomförandet av operativa program och utföra sina uppgifter enligt denna förordning i överensstämmelse med medlemsstaternas institutionella, rättsliga och finansiella ramar samt i överensstämmelse med denna förordning.
5. Bestämmelserna för genomförandet och användningen av fonden, särskilt de ekonomiska och administrativa medel som krävs för rapportering, utvärdering, förvaltning och kontroll, ska ta hänsyn till proportionalitetsprincipen med beaktande av den tilldelade stödnivån och till den begränsade administrativa kapaciteten i organisationer som i första hand är beroende av frivilliga för sin verksamhet.
6. I enlighet med sina respektive ansvarsområden, och för att undvika dubbelfinansiering, ska kommissionen och medlemsstaterna se till att insatserna samordnas med ESF och unionens övriga politik, strategier och instrument på området, särskilt unionens hälsoinitiativ och initiativ för att komma till rätta med livsmedelsslöseriet.
7. Kommissionen, medlemsstaterna och stödmottagarna ska tillämpa principen om sund ekonomisk förvaltning i enlighet med artikel 30 i budgetförordningen.
8. Kommissionen och medlemsstaterna ska säkerställa att fonden fungerar effektivt, framför allt genom övervakning, rapportering och utvärdering.
9. Medlemsstaterna och kommissionen ska se till att de operativa programmen utarbetas, programplaneras, genomförs, övervakas och utvärderas med iakttagande av partnerskapsprincipen, genom att de samråd med berörda aktörer som föreskrivs i denna förordning genomförs.
10. Kommissionen och medlemsstaterna ska se till att fonden är ändamålsenlig och ska utföra sina respektive uppgifter med anknytning till fonden på ett sådant sätt att den administrativa bördan för stödmottagarna minskas.
11. Kommissionen och medlemsstaterna ska se till att jämställdhet och integrering av jämställdhetsperspektivet beaktas och främjas i alla led av utarbetandet, programplaneringen, förvaltningen, genomförandet, övervakningen och utvärderingen av fonden, liksom i informations- och upplysningskampanjer och i utbytet av bästa praxis. Kommissionen och medlemsstaterna ska använda könsuppdelade uppgifter när sådana är tillgängliga.
Kommissionen och medlemsstaterna ska vidta lämpliga åtgärder för att förhindra varje form av diskriminering på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionsnedsättning, ålder eller sexuell läggning när det gäller att få tillgång till fonden och till program och verksamheter som stöds via fonden.
12. Insatser som stöds av fonden ska vara förenliga med tillämplig unionsrätt och med nationell rätt om tillämpningen av denna (nedan kallad tillämplig rätt). Fonden får endast användas för att stödja utdelning av livsmedel eller varor som överensstämmer med unionsrätten om konsumentprodukters säkerhet.
13. Medlemsstaterna och stödmottagarna ska välja ut livsmedelsbiståndet och/eller det grundläggande materiella biståndet med ledning av objektiva kriterier som är knutna till behoven hos de personer som har det sämst ställt. I urvalskriterierna för livsmedelsprodukter och i förekommande fall varor ska hänsyn också tas till klimat- och miljöaspekter, i synnerhet för att minska slöseri med livsmedel. Där så är lämpligt ska valet av livsmedel som ska delas ut ske med beaktande av hur dessa livsmedel bidrar till att de personer som har det sämst ställt får en balanserad kost.
14. Kommissionen och medlemsstaterna ska se till att bistånd som ges inom ramen för denna fond respekterar värdigheten hos de personer som har det sämst ställt.
AVDELNING II
MEDEL OCH PROGRAMPLANERING
Artikel 6
Samlade medel
1. De medel som ska vara tillgängliga för budgetåtaganden från fonden för perioden 2014-2020 ska uppgå till 3 395 684 880 EUR i 2011 års priser, i enlighet med den uppdelning per år som fastställs i bilaga II.
2. Anslaget ur fonden för perioden 2014-2020 för varje medlemsstat är fastställt i bilaga III. Det minsta beloppet för varje medlemsstat för hela perioden är 3 500 000 EUR.
3. De samlade medlen ska indexregleras med 2 % per år med tanke på programplanering och senare budgetering i unionens allmänna budget.
4. Av de samlade medlen ska 0,35 % anslås till tekniskt stöd på kommissionens initiativ.
Artikel 7
Operativa program
1. Varje medlemsstat ska inom sex månader efter det att denna förordning har trätt i kraft till kommissionen lämna in ett operativt program I och/eller ett operativt program II som omfattar perioden 1 januari 2014-31 december 2020:
2. Ett operativt program I ska innehålla följande:
a)
En kartläggning och en motivering av valet av den typ eller de typer av materiell fattigdom som ska ingå i det operativa programmet och, för varje typ av materiell fattigdom som ska åtgärdas, en beskrivning av huvuddragen i utdelningen av livsmedelsbistånd och/eller grundläggande materiellt bistånd och, där så är lämpligt, i de kompletterande åtgärder som ska tillhandahållas, med beaktande av resultaten av den förhandsutvärdering som genomförts i enlighet med artikel 16.
b)
En beskrivning av motsvarande nationella system för varje typ av materiell fattigdom som ska åtgärdas.
c)
En beskrivning av mekanismen för att fastställa urvalskriterierna för de personer som har det sämst ställt, vid behov med uppdelning utifrån respektive typ av materiell fattigdom som ska åtgärdas.
d)
Kriterier för urval av insatser och en beskrivning av urvalsmekanismen, vid behov med uppdelning utifrån respektive typ av materiell fattigdom som ska åtgärdas.
e)
Kriterier för urval av partnerorganisationer, vid behov med uppdelning utifrån respektive typ av materiell fattigdom som ska åtgärdas.
f)
En beskrivning av den mekanism som används för att säkerställa att programmet kompletterar ESF.
g)
En finansieringsplan med en tabell som för hela programperioden anger det totala anslaget för stöd ur det operativa programmet, preliminärt uppdelat efter typ av materiell fattigdom som ska åtgärdas samt motsvarande kompletterande åtgärder.
3. Ett operativt program II ska innehålla följande:
a)
En strategi för programmets bidrag till främjandet av social sammanhållning och fattigdomsminskning, i enlighet med Europa 2020-strategin, inbegripet en motivering av varför en viss typ av bistånd har prioriterats.
b)
Det operativa programmets specifika mål med utgångspunkt i en kartläggning av nationella behov, med beaktande av resultaten av den förhandsutvärdering som genomförts i enlighet med artikel 16. Förhandsutvärderingen ska översändas till kommissionen samtidigt som det operativa programmet.
c)
En finansieringsplan med en tabell som för hela programperioden anger det totala anslaget för stöd ur det operativa programmet, preliminärt uppdelat efter typ av åtgärd.
d)
En kartläggning av de personer som har det sämst ställt som programmet ska vända sig till.
e)
De ekonomiska indikatorer som är knutna till motsvarande anslagna utgifter.
f)
De förväntade resultaten av de specifika målen och de särskilda utfalls- och resultatindikatorerna för tillhörande program med ett utgångsvärde och målvärden.
g)
En beskrivning av den typ av åtgärder, med exempel, som ska stödjas och deras förväntade bidrag till de specifika mål som anges i led b, inbegripet de vägledande principerna för urval av insatser och, i förekommande fall, kartläggningen av typen av mottagare.
h)
En beskrivning av den mekanism som används för att säkerställa att programmet kompletterar ESF samt för att undvika överlappning och dubbelfinansiering av insatser.
4. Dessutom ska varje operativt program innehålla följande:
a)
Identifiering av förvaltande myndighet, eventuell attesterande myndighet, revisionsmyndighet och det organ som kommissionen ska göra utbetalningarna till, samt en beskrivning av övervakningsförfarandet.
b)
En beskrivning av de åtgärder som vidtas för att vid utarbetandet av det operativa programmet engagera alla relevanta aktörer samt, i förekommande fall, behöriga regionala, lokala och andra myndigheter.
c)
En beskrivning av den planerade användningen av tekniskt bistånd i enlighet med artikel 27.4, däribland åtgärder för att förstärka stödmottagarnas administrativa kapacitet när det gäller genomförandet av det operativa programmet.
d)
En finansieringsplan med en tabell där det för varje år i enlighet med artikel 20 anges vilka anslag som man planerar för stöd från fonden och medfinansieringen i enlighet med artikel 20.
De partnerorganisationer som avses i artikel 7.2 e som direkt tillhandahåller livsmedelsbiståndet och/eller det grundläggande materiella biståndet ska själva eller i samarbete med andra organisationer företa insatser, som när det är lämpligt ska utgöras av en omläggning till behöriga enheter, som kompletterar det materiella biståndet och som är avsedda att bidra till social delaktighet för de personer som har det sämst ställt, oavsett om dessa insatser får stöd ur fonden eller inte. Det ska dock inte vara obligatoriskt med sådana kompletterande åtgärder i de fall där livsmedelsbiståndet och/eller det grundläggande materiella biståndet uteslutande ges till de barn som har det sämst ställt och som är omhändertagna inom olika typer av barnomsorg.
5. Medlemsstaterna eller en myndighet som dessa utser ska upprätta de operativa programmen. De ska samarbeta med alla berörda aktörer och, där så är lämpligt, behöriga regionala, lokala och andra myndigheter. Medlemsstaterna ska se till att de operativa programmen är nära kopplade till nationella strategier för social delaktighet.
6. Medlemsstaterna ska när så är lämpligt utarbeta sina operativa program i enlighet med de respektive mallar som anges i bilaga I.
Artikel 8
Antagande av de operativa programmen
1. Kommissionen ska bedöma huruvida varje operativt program stämmer överens med denna förordning och hur de bidrar till uppnåendet av fondens mål och därvid beakta den förhandsutvärdering som genomförts i enlighet med artikel 16. Kommissionen ska se till att det inte förekommer någon överlappning med något annat operativt program som finansieras av ESF i medlemsstaten.
2. Kommissionen får framföra sina synpunkter inom tre månader efter det att det operativa programmet lämnats in. Medlemsstaten ska förse kommissionen med alla ytterligare uppgifter som behövs och om nödvändigt revidera förslaget till operativt program.
3. Kommissionen ska genom genomförandeakter godkänna varje operativt program inom sex månader efter det att det lämnats in av medlemsstaten, under förutsättning att kommissionens synpunkter i enlighet med punkt 2 beaktats på ett tillfredsställande sätt.
Artikel 9
Ändringar av de operativa programmen
1. En medlemsstat får lämna in begäran om ändring av ett operativt program. Begäran ska åtföljas av det reviderade operativa programmet och motiveringen av ändringen.
2. Kommissionen ska bedöma de uppgifter som lämnats in i enlighet med punkt 1, med beaktande av medlemsstatens motivering. Kommissionen får komma med synpunkter och medlemsstaten ska förse kommissionen med alla nödvändiga kompletterande uppgifter.
3. Kommissionen ska genom genomförandeakter godkänna ändringar i ett operativt program inom fyra månader efter det att det lämnats in av medlemsstaten, under förutsättning att kommissionens synpunkter beaktats på ett tillfredsställande sätt.
Artikel 10
Utbyte av god praxis
Kommissionen ska underlätta, bl.a. genom en webbplats, erfarenhetsutbyte, kapacitetsuppbyggnad och nätverksarbete samt spridning av relevanta resultat avseende icke-finansiellt bistånd till dem som har det sämst ställt.
Berörda organisationer som inte utnyttjar fonden får också inkluderas.
Dessutom ska kommissionen minst en gång om året samråda med organisationer som företräder partnerorganisationerna på unionsnivå beträffande genomförandet av stödet ur fonden, och ska efter detta samråd i vederbörlig ordning rapportera till Europaparlamentet och rådet.
Kommissionen ska också underlätta spridningen online av relevanta resultat, rapporter och information som rör fonden.
AVDELNING III
ÖVERVAKNING OCH UTVÄRDERING, INFORMATION OCH KOMMUNIKATION
Artikel 11
Övervakningskommitté för ett operativt program II
1. Inom tre månader från dagen för anmälan till medlemsstaten av kommissionens beslut att anta ett operativt program II, ska medlemsstaten inrätta eller utse en kommitté i enlighet med den berörda medlemsstatens institutionella, rättsliga och finansiella ramar för att övervaka genomförandet av programmet, i samförstånd med den förvaltande myndigheten.
2. Varje övervakningskommitté ska utarbeta och anta sin egen arbetsordning i enlighet med den berörda medlemsstatens institutionella, rättsliga och finansiella ramar.
3. Medlemsstaten ska besluta om övervakningskommitténs sammansättning, under förutsättning att övervakningskommittén består av företrädare för den berörda medlemsstatens myndigheter och förmedlande organ samt av alla relevanta aktörer liksom, där så är lämpligt, av företrädare för behöriga regionala, lokala och andra myndigheter. Företrädare för behöriga regionala, lokala och andra myndigheter samt för relevanta aktörer ska utses att delta i övervakningskommittén av sina respektive organisationer genom ett transparent förfarande. Varje medlem av övervakningskommittén får vara röstberättigad. Förteckningen över övervakningskommitténs medlemmar ska offentliggöras.
4. Kommissionen ska delta i övervakningskommitténs arbete i egenskap av rådgivare.
5. Övervakningskommitténs ordförande ska vara en företrädare för medlemsstaten eller den förvaltande myndigheten.
Artikel 12
Uppgifter som åligger en övervakningskommitté för ett operativt program II
1. Övervakningskommittén ska sammanträda minst en gång om året och ska granska programmets genomförande och framstegen när det gäller att uppnå dess specifika mål. Vid granskningen ska den ta hänsyn till ekonomiska uppgifter samt allmänna och programspecifika indikatorer, inklusive förändringar i resultatindikatorernas värden och framsteg i riktning mot kvantifierade målvärden och, i förekommande fall, resultaten av kvalitativa analyser.
2. Övervakningskommittén ska undersöka alla frågor som påverkar programmets resultat. Den ska särskilt undersöka
a)
vilka framsteg som har gjorts för att uppnå det operativa programmets specifika mål på grundval av de handlingar som lämnats in av den förvaltande myndigheten, inbegripet resultat från utvärderingar,
b)
genomförandet av informations- och kommunikationsåtgärder,
c)
åtgärder, som beaktar och främjar jämställdhet, lika möjligheter och icke-diskriminering.
3. Övervakningskommittén ska granska och godkänna följande:
a)
Metoden och kriterierna för urval av insatser i linje med de vägledande principer som anges i artikel 7.3 f.
b)
Den årliga och den slutliga genomföranderapporten.
c)
Eventuella förslag till ändringar av det operativa programmet från den förvaltande myndigheten.
4. Övervakningskommittén får lämna synpunkter till den förvaltande myndigheten om genomförandet och utvärderingen av programmet.
Den ska övervaka åtgärder som vidtas som ett resultat av dessa synpunkter.
Artikel 13
Rapporter om genomförande och indikatorer
1. Från och med 2015 och till och med 2023 ska medlemsstaterna senast den 30 juni varje år lämna in en årlig rapport till kommissionen om genomförandet av det operativa program som genomfördes det föregående budgetåret.
2. Medlemsstaterna ska utarbeta den årliga genomföranderapporten i enlighet med den delegerade akt som avses i punkt 6, inbegripet förteckningen över gemensamma indikatorer och, i fråga om de operativa programmen för social delaktighet, över programspecifika indikatorer.
Medlemsstaterna ska höra de relevanta aktörerna om genomföranderapporterna för operativa program I, men intressekonflikter måste undvikas. En sammanfattning av de relevanta aktörernas synpunkter ska bifogas rapporten.
3. De årliga genomföranderapporterna ska anses godtagbara om de innehåller alla uppgifter som krävs i enlighet med den delegerade akt som avses i punkt 6. Kommissionen ska inom 15 arbetsdagar efter mottagandet av den årliga genomföranderapporten informera medlemsstaten om rapporten inte är godtagbar. Om kommissionen inte har informerat medlemsstaten inom tidsfristen ska rapporten anses vara godtagbar.
4. Kommissionen ska granska den årliga genomföranderapporten och lämna sina synpunkter till medlemsstaten inom två månader efter det att den mottagit den årliga genomföranderapporten.
Om kommissionen inte lämnar synpunkter till medlemsstaten inom denna tidsfrist ska rapporterna anses vara godkända.
5. Medlemsstaten ska lämna in en slutlig rapport om genomförandet av det operativa programmet senast 30 september 2024.
Medlemsstaterna ska utarbeta den slutliga genomföranderapporten i enlighet med de delegerade akter som avses i punkt 6.
Kommissionen ska granska den slutliga genomföranderapporten och lämna sina synpunkter till medlemsstaten inom fem månader efter det att den mottagit den slutliga rapporten.
Om kommissionen inte lämnar synpunkter till medlemsstaten inom denna tidsfrist ska rapporterna anses ha godkänts.
6. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter, i enlighet med artikel 62, för att fastställa innehållet i den årliga och den slutliga genomföranderapporten, inbegripet förteckningen över gemensamma indikatorer, senast den 17 juli 2014.
7. Kommissionen får lämna synpunkter till en medlemsstat angående genomförandet av det operativa programmet. Den förvaltande myndigheten ska inom tre månader informera kommissionen om de korrigerande åtgärder som har vidtagits.
8. Den förvaltande myndigheten ska offentliggöra en sammanfattning av innehållet i varje årlig och slutlig genomföranderapport.
9. Kommissionen ska i vederbörlig ordning lägga fram en sammanfattning av de årliga genomföranderapporterna och de slutliga genomföranderapporterna för Europaparlamentet och rådet.
10. Det förfarande som tillämpas för genomföranderapporter får inte vara alltför betungande i förhållande till de anslagna medlen och typen av stöd, och får inte medföra onödiga administrativa bördor.
Artikel 14
Översynsmöten
1. Kommissionen och medlemsstaterna ska hålla möte varje år under perioden 2014-2023, om man inte enas om annat, för att göra en översyn av framstegen när det gäller genomförandet av det operativa programmet, med beaktande av den årliga genomföranderapporten och de synpunkter från kommissionen som avses i artikel 13.7 där så är tillämpligt.
2. Kommissionen ska vara ordförande vid översynsmötet. Relevanta aktörer ska bjudas in att delta i översynsmöten avseende operativa program I, med undantag för de delar av mötet där deras deltagande skulle medföra intressekonflikter eller innebära att förtroliga uppgifter röjs med avseende på revisionsfrågor.
3. Medlemsstaten ska säkerställa att kommissionens synpunkter följs upp på lämpligt sätt efter översynsmötet och ska hänvisa till den uppföljningen i genomföranderapporten för det nästföljande räkenskapsåret eller eventuellt de nästföljande räkenskapsåren.
Artikel 15
Allmänna bestämmelser om utvärdering
1. Medlemsstaterna ska tillhandahålla de resurser som krävs för att genomföra utvärderingarna, och säkerställa att förfaranden finns för att framställa och samla in de uppgifter som krävs för utvärderingarna, inbegripet uppgifter som rör de gemensamma indikatorer som avses i artikel 13.
2. Utvärderingarna ska utföras av experter som agerar fristående från de myndigheter som har ansvaret för genomförandet av det operativa programmet. Alla utvärderingar ska offentliggöras i sin helhet, men får under inga omständigheter innehålla uppgifter om slutmottagarnas identitet.
3. Utvärderingarna får inte vara alltför betungande i förhållande till de anslagna medlen eller typen av stöd, och får inte medföra onödiga administrativa bördor.
Artikel 16
Förhandsutvärdering
1. Medlemsstaterna ska utföra en förhandsutvärdering av varje operativt program.
2. Förhandsutvärderingen ska utföras under ansvar av den myndighet som svarar för utarbetandet av det operativa programmet. Den ska lämnas in till kommissionen samtidigt med det operativa programmet, åtföljt av en sammanfattning.
3. I förhandsutvärderingen av operativa program I ska det bedömas
a)
hur programmet bidrar till uppnåendet av unionens mål att det senast 2020 ska finnas 20 miljoner färre människor som lever i fattigdom eller som riskerar fattigdom och social utestängning, med beaktande av den utvalda typen av materiell fattigdom som ska åtgärdas och med hänsyn till nationella omständigheter vad gäller fattigdom, social utestängning och materiella fattigdom,
b)
om det föreslagna operativa programmet är sammanhållet och konsekvent och hur det samverkar med andra relevanta finansieringsinstrument,
c)
om tilldelningen av budgetmedel överensstämmer med det operativa programmets mål,
d)
hur de förväntade utfallen bidrar till slutresultaten och därmed till fondens mål,
e)
i vilken utsträckning relevanta aktörer deltar,
f)
om förfarandena för övervakning av det operativa programmet och för insamling av de uppgifter som behövs för utvärderingarna är lämpliga.
4. I förhandsutvärderingen av operativa program II ska det bedömas
a)
hur programmet bidrar till främjandet av social sammanhållning och fattigdomsminskning i enlighet med Europa 2020-strategin, med beaktande av nationella behov,
b)
om det föreslagna programmet är sammanhållet och konsekvent och hur det samverkar med andra relevanta instrument, särskilt ESF,
c)
om fördelningen av budgetmedel överensstämmer med programmets mål,
d)
hur relevanta och tydliga de föreslagna programspecifika indikatorerna är,
e)
hur de förväntade utfallen kommer att bidra till resultaten,
f)
om de kvantifierade målvärdena för indikatorerna är realistiska i förhållande till det planerade stödet från fonden,
g)
vilka skäl som ligger bakom den förslagna formen av stöd,
h)
hur väl personella resurser och administrativ kapacitet har anpassats till programmets förvaltning,
i)
om förfarandena för övervakning av programmet och för insamling av de uppgifter som behövs för utvärderingarna är lämpliga,
j)
hur lämpliga de planerade åtgärderna är för att främja jämställdhet och förhindra all diskriminering.
Artikel 17
Utvärdering under programperioden
1. Senast den 31 december 2018 ska kommissionen lägga fram en halvtidsutvärdering av fonden för Europaparlamentet och rådet.
2. Kommissionen får på eget initiativ utvärdera operativa program.
3. Under programperioden får den förvaltande myndigheten för ett operativt program I utvärdera det operativa programmets effektivitet och verkan.
4. Den förvaltande myndigheten för ett operativt program I ska under 2017 och 2022 utföra en strukturerad undersökning av slutmottagarna i enlighet med den mall som antagits av kommissionen. Kommissionen ska efter samråd med relevanta aktörer anta en genomförandeakt för att fastställa mallen. Denna genomförandeakt ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 63.2.
5. Den förvaltande myndigheten för ett operativt program II ska före den 31 december 2022 göra minst en utvärdering. Utvärderingen ska bedöma de understödda insatsernas effektivitet och verkan. Det måste ske en lämplig uppföljning.
Artikel 18
Efterhandsutvärdering
Kommissionen ska på eget initiativ och i nära samarbete med medlemsstaterna med stöd av externa experter genomföra en efterhandsutvärdering för att bedöma fondens effektivitet och verkan och resultatens långsiktighet och för att mäta det mervärde som fonden tillför. Denna efterhandsutvärdering ska vara slutförd senast den 31 december 2024.
Artikel 19
Informations- och kommunikationsverksamhet
1. Kommissionen och medlemsstaterna ska informera om och främja de åtgärder som finansieras genom fonden. Informationen ska särskilt riktas till de personer som har det sämst ställt samt till en bredare allmänhet och till medierna. Unionens roll ska lyftas fram i informationen och stödet från fonden, medlemsstaterna och partnerorganisationerna avseende unionens sammanhållningspolitiska mål ska uppmärksammas utan att slutmottagarna stigmatiseras.
2. Den förvaltande myndigheten ska i syfte att säkerställa insyn i fondens stöd föra en förteckning över insatser som får stöd från fonden i kalkylbladsformat, vilket gör det möjligt att sortera, göra sökningar i, hämta och jämföra uppgifter och att enkelt offentliggöra dem på internet. Förteckningen över insatser ska minst omfatta följande uppgifter:
a)
Stödmottagarens namn och adress.
b)
Tilldelade unionsmedel.
c)
När det gäller operativa program I, den typ av materiell fattigdom som stödet avser.
Den förvaltande myndigheten ska åtminstone var tolfte månad uppdatera förteckningen över insatser.
3. Under genomförandet av en insats ska stödmottagare och partnerorganisationer informera allmänheten om stödet från fonden genom att antingen anslå minst en affisch med information om insatsen (minsta format A3), inbegripet om unionens finansiella stöd, eller placera ett unionsemblem av rimlig storlek i ett läge som är tydligt synligt för allmänheten. Detta krav ska utan att det medför en stigmatisering av slutmottagarna uppfyllas på alla platser där det sker utdelning enligt ett operativt program I och/eller II, utom då det inte är möjligt på grund av omständigheterna kring utdelningen.
Stödmottagare och partnerorganisationer som har webbplatser ska också ge en kort beskrivning av insatsen på sin webbplats, inklusive dess syfte och resultat, och framhäva unionens ekonomiska stöd.
4. I stödmottagarens och partnerorganisationernas alla informations- och kommunikationsåtgärder ska stöd från fonden till insatserna uppmärksammas genom att man synliggör unionens emblem tillsammans med ett omnämnande av unionen och fonden.
5. Den förvaltande myndigheten ska underrätta stödmottagarna om offentliggörandet av den förteckning över insatser som avses i punkt 2. Den förvaltande myndigheten ska tillhandahålla informations- och kommunikationsmaterial, inklusive mallar i elektroniskt format, för att hjälpa stödmottagare och partnerorganisationer att uppfylla sina skyldigheter enligt punkt 3.
6. Operativa program II:
a)
Medlemsstaten eller den förvaltande myndigheten ska ansvara för att anordna:
i)
Ett stort informationsevenemang för att ge publicitet åt inledandet av det operativa programmet.
ii)
Minst ett stort informationsevenemang varje år för att främja finansieringsmöjligheterna och de genomförda strategierna och/eller beskriva vilka resultat det operativa programmet har uppnått, inbegripet där så är relevant, exempel på insatser.
b)
Under genomförandet av en insats ska stödmottagaren informera allmänheten om det stöd som erhållits från fonden genom att se till att de som deltar i insatsen har informerats om stödet från fonden.
c)
Alla handlingar, inklusive närvarointyg och andra intyg, som rör en sådan insats ska innehålla en anmärkning om att det operativa programmet fått stöd från fonden.
d)
Den förvaltande myndigheten ska se till att de potentiella stödmottagarna har tillgång till relevant information om finansieringsmöjligheterna, utlysningen av infordran av intresseanmälningar och villkoren för dessa liksom om kriterierna för att välja ut de insatser som ska få stöd.
7. Vid behandling av personuppgifter enligt artiklarna 15-19 i denna förordning ska den förvaltande myndigheten, stödmottagarna och partnerorganisationerna följa direktiv 95/46/EG.
AVDELNING IV
EKONOMISKT STÖD FRÅN FONDEN
Artikel 20
Medfinansiering
1. Medfinansieringsgraden inom de operativa programmen ska vara högst 85 % av de stödberättigande offentliga utgifterna. Den får höjas i de fall som beskrivs i artikel 21.1. Det ska stå medlemsstaterna fritt att stödja fondens initiativ med kompletterande nationella medel.
2. I kommissionens beslut om antagande av ett operativt program ska medfinansieringsgraden och det maximala stödbeloppet från fonden fastställas för det operativa programmet.
3. Tekniska stödåtgärder som vidtas på kommissionens initiativ, eller på dess vägnar, får finansieras till 100 %.
Artikel 21
Ökade utbetalningar för medlemsstater med tillfälliga budgetproblem
1. På begäran av en medlemsstat får mellanliggande betalningar och utbetalningar av slutsaldot ökas med 10 procentenheter över den medfinansieringsgrad som är tillämplig på det operativa programmet. Den höjda medfinansieringsgraden, som inte får överstiga 100 %, ska gälla för betalningsansökningar som hänför sig till den räkenskapsperiod då medlemsstaten lämnade in sin ansökan och under efterföljande räkenskapsperioder då medlemsstaten uppfyller något av följande villkor:
a)
Den berörda medlemsstaten har euron som valuta och får makrofinansiellt stöd från unionen i enlighet med rådets förordning (EU) nr 407/2010 (11).
b)
Den berörda medlemsstaten har inte euron som valuta och får medelfristigt ekonomiskt stöd i enlighet med rådets förordning (EG) nr 332/2002 (12).
c)
Ekonomiskt stöd ställs till dess förfogande i enlighet med fördraget om inrättande av europeiska stabilitetsmekanismen.
2. Utan hinder av vad som sägs i punkt 1 får dock unionens stöd genom mellanliggande betalningar och utbetalningar av slutsaldot inte vara högre än det offentliga stödet och det maximala stödbeloppet från fonden, i enlighet med kommissionens beslut om godkännande av det operativa programmet.
Artikel 22
Stödberättigandeperiod
1. Denna artikel ska inte påverka tillämpningen av bestämmelserna om stödberättigande för tekniskt bistånd på kommissionens initiativ i enlighet med artikel 27.
2. Utgifter ska berättiga till stöd från det operativa programmet om en stödmottagare ådrar sig dem och de betalas mellan den 1 december 2013 och den 31 december 2023.
3. Insatser får inte väljas ut för stöd från det operativa programmet om de fysiskt har avslutats eller fullt ut genomförts innan stödmottagaren lämnar in sin ansökan om stöd enligt det operativa programmet till den förvaltande myndigheten, oavsett om stödmottagaren har gjort alla utbetalningar eller inte.
4. Om ett operativt program ändras, ska de utgifter som blir stödberättigande till följd av ändringen av det operativa programmet endast vara stödberättigande från och med den dag då medlemsstaten lämnar in sin begäran om ändring till kommissionen.
Artikel 23
Stödberättigande insatser
1. Insatser som får stöd från ett operativt program ska utföras i den medlemsstat som det operativa programmet avser.
2. Insatser kan få stöd från ett operativt program under förutsättning att de har valts ut genom rättvisa och öppna förfaranden och på grundval av antingen kriterier som anges i det operativa programmet eller kriterier som godkänts av övervakningskommittén.
3. Urvalskriterierna och förteckningarna över de insatser som har valts ut för stöd från ett operativt program II ska när de antas anmälas till övervakningskommittéerna för de operativa program som medfinansieras via ESF.
4. Livsmedelsbistånd och/eller grundläggande materiellt bistånd för de personer som har det sämst ställt får köpas in av partnerorganisationerna själva.
Livsmedelsbiståndet och/eller det grundläggande materiella biståndet för de personer som har det sämst ställt får också köpas in av ett offentligt organ och tillhandahållas kostnadsfritt till partnerorganisationerna. I sådana fall får livsmedlen införskaffas genom användning, beredning eller försäljning av produkter som avyttrats i enlighet med artikel 16.2 i förordning (EU) nr 1308/2013, förutsatt att det är det ekonomiskt mest fördelaktiga alternativet och inte på ett omotiverat sätt fördröjer leveranserna av livsmedel till partnerorganisationerna. Alla belopp som härrör från en sådan transaktion ska användas till förmån för de personer som har det sämst ställt och får inte tillämpas så att de minskar medlemsstaternas skyldighet enligt artikel 20 i den här förordningen att medfinansiera programmet.
Kommissionen ska tillämpa de förfaranden som antas enligt artikel 20 i i förordning (EU) nr 1308/2013 enligt vilka de produkter som avses däri får användas, beredas eller säljas för den här förordningens ändamål, för att säkerställa deras maximala effektivitet.
5. Livsmedelsbiståndet och/eller det grundläggande materiella biståndet ska distribueras kostnadsfritt till de personer som har det sämst ställt.
6. Insatser som får stöd av fonden får inte ta emot stöd från mer än ett operativt program som medfinansieras via fonden eller från något annat unionsinstrument, i syfte att undvika dubbelfinansiering.
Artikel 24
Stödformer
Fonden ska användas av medlemsstaterna för att tillhandahålla stöd i form av bidrag, upphandling eller en kombination av bidrag och upphandling. Det stödet får emellertid inte utgöras av stöd som omfattas av artikel 107.1 i EUF-fördraget.
Artikel 25
Bidragsformer
1. Bidrag kan lämnas på följande sätt:
a)
Utbetalning av stödberättigande kostnader som mottagaren faktiskt ådragit sig och betalat.
b)
Utbetalning på grundval av enhetskostnader.
c)
Klumpsummor som inte överstiger 100 000 EUR i offentligt stöd.
d)
Finansiering till schablonsats som bestäms genom tillämpning av en procentsats på en eller flera definierade kostnadskategorier.
2. De valmöjligheter som avses i punkt 1 får enbart kombineras i fråga om en och samma insats om vart och ett av alternativen tillämpas på olika kostnadskategorier eller om de tillämpas på olika på varandra följande etapper av insatsen.
3. De belopp som anges i punkt 1 b, c och d ska fastställas på grundval av följande:
a)
En rättvis och kontrollerbar beräkningsmetod baserad på
i)
statistiska uppgifter eller annan objektiv information, eller
ii)
kontrollerade äldre uppgifter för enskilda stödmottagare eller tillämpning av deras normala rutiner för kostnadsredovisning.
b)
Metoder och motsvarande enhetskostnader, klumpsummor och schablonfinansiering som tillämpas inom bidragssystem som helt och hållet finansieras av den berörda medlemsstaten för en liknande typ av insats och stödmottagare.
c)
Satser som anges i denna förordning.
d)
En bedömning från fall till fall med hänvisning till en preliminär budget som godkänns på förhand av den förvaltande myndigheten, varvid det offentliga stödet inte överskrider 100 000 EUR.
4. De belopp som beräknas i de bidragsformer som avses i punkt 1 b, c och d ska betraktas som stödberättigande utgifter som stödmottagaren ådragit sig och betalat med avseende på tillämpningen av avdelning VI.
5. I det dokument där stödvillkoren för varje insats anges ska det föreskrivas vilken metod som ska tillämpas för att fastställa kostnaderna för insatsen och villkoren för utbetalningen av bidraget.
Artikel 26
Stödberättigande utgifter
1. Stödberättigande för utgifter ska fastställas på grundval av nationella bestämmelser, utom när särskilda bestämmelser har fastställts i eller på grundval av den här förordningen.
2. Trots vad som anges i punkt 1 ska följande kostnader ge rätt till stöd från ett operativt program I:
a)
Kostnader för att köpa in livsmedelsbistånd och/eller grundläggande materiellt bistånd.
b)
Om ett offentligt organ köper in livsmedelsbistånd eller grundläggande materiellt bistånd och tillhandahåller detta till partnerorganisationer: kostnaderna för frakt av livsmedelsbiståndet eller det grundläggande materiella biståndet till partnerorganisationernas lager och lagringskostnader med en schablonsats på 1 % av de kostnader som avses i led a eller, i vederbörligen motiverade fall, faktiskt uppkomna och betalade kostnader.
c)
Partnerorganisationernas kostnader för administration, frakt och lagring med en schablonsats på 5 % av de kostnader som avses i led a, eller 5 % av värdet av de livsmedel som avyttrats i enlighet med artikel 16 i förordning (EU) nr 1308/2013.
d)
Den kostnad för insamling, transport, lagring och distribution av livsmedelsgåvor och för upplysningsverksamhet som är direkt knuten till detta som partnerorganisationer ådragit sig och betalat.
e)
Kostnader för kompletterande åtgärder som vidtagits och deklarerats av partnerorganisationerna, som direkt eller enligt samarbetsavtal delar ut livsmedelsbiståndet och/eller det grundläggande materiella biståndet till de personer som har det sämst ställt, med en schablonsats på 5 % av de kostnader som avses i led a.
3. Trots vad som anges i punkt 1 ska de kostnader som berättigar till stöd från ett operativt program vara kostnader som uppkommer enligt artikel 27.4 eller, för indirekta kostnader som uppkommit enligt artikel 27.4, en schablonsats på upp till 15 % av direkta stödberättigande personalkostnader.
4. Följande kostnader ska inte ge rätt till stöd från det operativa programmet:
a)
Skuldräntor.
b)
Tillhandahållande av infrastruktur.
c)
Kostnader för begagnade varor.
d)
Mervärdesskatt, med undantag för när sådan skatt inte är återbetalningsbar enligt nationell lagstiftning för mervärdesskatt.
Artikel 27
Tekniskt bistånd
1. Fonden får på kommissionens initiativ eller för kommissionens räkning, upp till ett tak på 0,35 % av sitt årliga anslag, finansiera de åtgärder för förberedelse, övervakning, administrativt och tekniskt bistånd, revision, information, kontroll och utvärdering som är nödvändiga för genomförandet av denna förordning samt för verksamhet enligt artikel 10.
2. Kommissionen ska samråda med medlemsstaterna och med de organisationer som företräder partnerorganisationerna på unionsnivå om den planerade användningen av tekniskt bistånd.
3. Kommissionen ska varje år genom genomförandeakter fastställa sina planer för sådana insatser som är kopplade till de åtgärder som anges i punkt 1, när ett bidrag från fonden planeras.
4. På initiativ av medlemsstaterna får det operativa programmet, upp till ett tak på 5 % av fondens anslag, finansiera de åtgärder för förberedelse, förvaltning, övervakning, administrativt och tekniskt bistånd, revision, information, kontroll och utvärdering som är nödvändiga för genomförandet av denna förordning. Det får också finansiera tekniskt bistånd och kapacitetsuppbyggnad hos partnerorganisationerna.
AVDELNING V
FÖRVALTNING OCH KONTROLL
Artikel 28
Allmänna principer för förvaltnings- och kontrollsystem
Förvaltnings- och kontrollsystemen ska i enlighet med artikel 5.7 omfatta följande:
a)
En beskrivning av vilka funktioner varje organ har som deltar i förvaltningen och kontrollen, och fördelningen av funktioner inom varje organ,
b)
Efterlevnad av principen om åtskillnad av funktioner mellan och inom sådana organ.
c)
Förfaranden för att säkerställa att de deklarerade utgifterna är korrekta och lagliga.
d)
Datoriserade system för redovisning, lagring och överföring av ekonomiska uppgifter samt uppgifter om indikatorer för övervakning och rapportering.
e)
System för rapportering och övervakning i de fall det ansvariga organet överlämnar verkställandet av uppgifter till ett annat organ.
f)
Rutiner för revision av hur förvaltnings- och kontrollsystemen fungerar.
g)
System och förfaranden för att säkerställa en tillfredsställande verifieringskedja.
h)
Förebyggande, upptäckt och korrigering av oriktigheter, inklusive bedrägeri, och återkrav av felaktigt utbetalda stödbelopp, tillsammans med eventuell ränta vid sen betalning.
Artikel 29
Ansvar vid delad förvaltning
I enlighet med principen om delad förvaltning, ska medlemsstaterna och kommissionen ha ansvaret för att förvalta och kontrollera programmen i enlighet med sina respektive ansvarsuppgifter enligt denna förordning.
Artikel 30
Medlemsstaternas ansvar
1. Medlemsstaterna ska fullgöra sina skyldigheter när det gäller förvaltning, kontroll och revision och åta sig det ansvar som följer därav, enligt bestämmelserna om delad förvaltning i budgetförordningen och denna förordning.
2. Medlemsstaterna ska förebygga, upptäcka och korrigera oriktigheter och återkräva belopp som betalats ut på felaktiga grunder, tillsammans med eventuell ränta på försenade betalningar. De ska till kommissionen anmäla oriktigheter som överstiger 10 000 EUR i bidrag från fonden och hålla kommissionen underrättad om betydande framsteg som har gjorts inom därtill knutna administrativa och rättsliga förfaranden.
Medlemsstaterna ska inte anmäla oriktigheter till kommissionen i följande fall:
a)
Där oriktigheten endast består av underlåtenhet att helt eller delvis verkställa en insats som ingår i ett medfinansierat operativt program på grund av stödmottagarens konkurs.
b)
Som stödmottagaren, antingen före eller efter det att det offentliga stödet betalats ut, har rapporterat till den förvaltande myndigheten eller den attesterande myndigheten, om rapporteringen har gjorts på eget initiativ och innan den behöriga myndigheten har uppmärksammat fallen.
c)
Som den förvaltande myndigheten eller den attesterande myndigheten upptäckt och korrigerat innan de berörda utgifterna tagits med i en utgiftsdeklaration som lämnats till kommissionen.
I alla andra fall, särskilt i de fall som föregår konkurs eller där bedrägeri misstänks, ska de upptäckta oriktigheterna tillsammans med motsvarande förebyggande eller korrigerande åtgärder rapporteras till kommissionen.
Om belopp som på felaktiga grunder betalats ut till en stödmottagare inte kan återkrävas och detta beror på fel eller försummelse från medlemsstatens sida, ska medlemsstaten vara skyldig att återbetala de berörda beloppen till unionens budget. Medlemsstaterna får besluta att inte återkräva ett belopp som betalats ut på felaktiga grunder om det belopp som ska återkrävas från stödmottagaren exklusive räntor inte överstiger 250 EUR i bidrag från fonden.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter, i enlighet med artikel 62, med ytterligare detaljerade bestämmelser om kriterierna för att avgöra vilka fall av oriktigheter som ska rapporteras, vilka uppgifter som ska lämnas och vilka villkor och förfaranden som ska tillämpas för att avgöra huruvida belopp som inte kan återkrävas ska ersättas av medlemsstaterna.
Kommissionen ska anta genomförandeakter för att ange tidsintervallerna för rapporteringen och vilket rapporteringsformat som ska användas. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 63.2.
3. Medlemsstaterna ska se till att det finns effektiva arrangemang för undersökning av klagomål som rör fonden. Medlemsstaterna ska ha ansvaret för omfattningen av samt reglerna och förfarandena för sådana arrangemang i enlighet med deras institutionella och rättsliga ramar. Medlemsstaterna ska på begäran av kommissionen undersöka klagomål som lämnats in till kommissionen och som omfattas av deras arrangemang. Medlemsstaterna ska på begäran underrätta kommissionen om resultaten av dessa undersökningar.
4. Allt officiellt informationsutbyte mellan medlemsstaten och kommissionen ska ske via ett elektroniskt system för datautbyte. Kommissionen ska anta genomförandeakter för att fastställa de villkor som det elektroniska systemet för databyte måste uppfylla. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 63.3.
Artikel 31
Utnämning av myndigheter
1. Varje medlemsstat ska för varje operativt program utse en nationell myndighet eller ett nationellt organ till förvaltande myndighet. Samma förvaltande myndighet får utses för två operativa program.
2. Medlemsstaten ska för varje operativt program utse en nationell myndighet eller ett nationellt organ till attesterande myndighet, utan att detta påverkar tillämpningen av punkt 3. Samma attesterande myndighet får utses för två operativa program.
3. Medlemsstaten får för ett operativt program utse en förvaltande myndighet för att utföra även den attesterande myndighetens uppgifter.
4. Medlemsstaten ska för varje operativt program utse en nationell myndighet eller ett nationellt organ som fungerar som revisionsmyndighet, som ska vara verksamhetsmässigt oberoende av den förvaltande myndigheten och den attesterande myndigheten. Samma revisionsmyndighet får utses för två operativa program.
5. Förutsatt att principen om åtskillnad av funktioner respekteras får den förvaltande myndigheten, den attesterande myndigheten för operativa program I och, för operativa program II för vilka det totala stödbeloppet från fonden inte överstiger 250 000 000 EUR, revisionsmyndigheten vara en del av samma myndighet eller organ.
6. Medlemsstaten får utse ett eller flera förmedlande organ som ska utföra vissa av den förvaltande myndighetens eller den attesterande myndighetens uppgifter under denna myndighets ansvar. Relevanta arrangemang mellan den förvaltande eller den attesterande myndigheten och de förmedlande organen ska dokumenteras formellt i skrift.
7. Medlemsstaten eller den förvaltande myndigheten får anförtro förvaltningen av en del av ett operativt program till ett förmedlande organ genom ett skriftligt avtal mellan det förmedlande organet och medlemsstaten eller den förvaltande myndigheten. Det förmedlande organet ska lämna garantier för sin solvens och sin kompetens inom det berörda området samt för sin administrativa och ekonomiska förvaltningskapacitet.
8. Medlemsstaten ska fastställa skriftliga bestämmelser om sina förbindelser med de förvaltande myndigheterna, de attesterande myndigheterna och revisionsmyndigheterna, om dessa myndigheters inbördes förbindelser och om förbindelserna mellan myndigheterna och kommissionen.
Artikel 32
Den förvaltande myndighetens uppgifter
1. Den förvaltande myndigheten ska ansvara för att det operativa programmet förvaltas i enlighet med principen om sund ekonomisk förvaltning.
2. När det gäller det operativa programmets förvaltning ska den förvaltande myndigheten göra följande:
a)
I förekommande fall stödja arbetet i den övervakningskommitté som avses i artikel 11 och förse den med de uppgifter den behöver för att utföra sitt arbete, särskilt uppgifter om utvecklingen när det gäller det operativa programmets måluppfyllelse, ekonomiska uppgifter och uppgifter om indikatorer.
b)
Utarbeta sådana årliga och slutliga genomföranderapporter som avses i artikel 13 och översända dessa till kommissionen - när det gäller operativa program I efter samråd med relevanta aktörer och med undvikande av intressekonflikter och när det gäller operativa program II efter godkännande av den övervakningskommitté som avses i artikel 11.
c)
Ge förmedlande organ och stödmottagare tillgång till de uppgifter som de behöver för att utföra sina uppgifter och genomföra insatser.
d)
Upprätta ett system för att i elektronisk form registrera och lagra de uppgifter om varje insats som krävs för övervakning, utvärdering, ekonomisk förvaltning, kontroll och revision, inklusive uppgifter om enskilda deltagare i insatser som medfinansieras av ett operativt program II.
e)
Se till att de uppgifter som avses i led d samlas in, matas in och lagras i det system som avses i led d i överensstämmelse med bestämmelserna i direktiv 95/46/EG och där så är möjligt delas upp utifrån kön.
3. När det gäller urvalet av insatser ska den förvaltande myndigheten göra följande:
a)
Utarbeta och i förekommande fall tillämpa lämpliga, icke-diskriminerande och öppna urvalsförfaranden och/eller urvalskriterier så snart dessa godkänts.
b)
Se till att den valda insatsen
i)
omfattas av fondens och det operativa programmets tillämpningsområde,
ii)
uppfyller kriterierna i det operativa programmet och i artiklarna 22, 23 och 26,
iii)
i förekommande fall beaktar principerna i artikel 5.11, 5.12, 5.13 och 5.14.
c)
Säkerställa att stödmottagaren ges ett dokument som fastställer stödvillkoren för varje insats, inklusive särskilda krav för de varor eller tjänster som ska tillhandahållas inom ramen för insatsen, finansieringsplanen och tidsfristen för genomförandet.
d)
Försäkra sig om att stödmottagaren har den administrativa, ekonomiska och operativa förmågan att uppfylla de villkor som avses i led c innan insatsen godkänns.
e)
Försäkra sig om att tillämplig rätt för insatsen har följts, om insatsen har påbörjats innan någon stödansökan har lämnats in till den förvaltande myndigheten.
f)
Bestämma vilken typ av materiellt bistånd när det gäller operativa program I och vilken typ av åtgärder när det gäller operativa program II som utgifterna för en insats ska avsättas till.
4. När det gäller den ekonomiska förvaltningen och kontrollen av det operativa programmet ska den förvaltande myndigheten göra följande:
a)
Kontrollera att medfinansierade varor och tjänster har levererats och att de utgifter som deklarerats av stödmottagarna verkligen har betalats och överensstämmer med tillämplig rätt, samt med det operativa programmet och villkoren för stöd till insatsen.
b)
Se till att stödmottagare som deltar i genomförandet av de insatser som återbetalas på grundval av stödberättigande kostnader som stödmottagaren faktiskt ådragit sig antingen har ett separat redovisningssystem eller en lämplig redovisningskod för alla transaktioner som har samband med en insats.
c)
Införa effektiva och proportionella åtgärder för bedrägeribekämpning med beaktande av konstaterade risker.
d)
Införa rutiner i syfte att säkerställa att alla handlingar rörande utgifter och revision som krävs för att säkerställa en tillfredsställande verifieringskedja sparas i enlighet med kraven i artikel 28 g.
e)
Utarbeta en förvaltningsförklaring och den årliga sammanfattning som avses i artikel 59.5 första stycket a och b i budgetförordningen.
5. De kontroller som avses i punkt 4 a ska omfatta följande förfaranden:
a)
Administrativa kontroller av varje ansökan om utbetalning som lämnas in av stödmottagarna.
b)
Kontroller på plats av enskilda insatser.
Intervallerna för och omfattningen av kontrollerna på plats ska stå i proportion till det offentliga stöd som tilldelats en insats och den risknivå som revisionsmyndigheten konstaterat för förvaltnings- och kontrollsystemen i sin helhet vid sådana kontroller och revisioner.
6. Kontroller på plats av enskilda insatser enligt punkt 5 första stycket b får genomföras på urvalsbasis.
7. Om den förvaltande myndigheten också får stöd inom ramen för det operativa programmet ska rutinerna för de kontroller som avses i punkt 4 a vara sådana att de säkerställer tillräcklig åtskillnad av funktioner.
8. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 62 för att fastställa bestämmelser om vilken information som ska ingå i de uppgifter som ska registreras och lagras elektroniskt i det övervakningssystem som inrättas genom punkt 2 d i den här artikeln.
Kommissionen ska anta genomförandeakter för att fastställa de tekniska specifikationerna för det system som inrättas genom punkt 2 d i denna artikel. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 63.3.
9. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 62 för att fastställa detaljerade minimikrav för den verifieringskedja som avses i punkt 4 d i den här artikeln med avseende på de räkenskaper som ska sparas och de stödjande handlingar som ska bevaras hos den attesterande myndigheten, den förvaltande myndigheten, förmedlande organ och stödmottagare.
10. Kommissionen ska, för att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna artikel, anta genomförandeakter rörande mallen för den förvaltningsförklaring som avses i punkt 4 e. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 63.2.
Artikel 33
Den attesterande myndighetens uppgifter
Den attesterande myndigheten för ett operativt program ska särskilt ansvara för följande:
a)
Utarbeta och till kommissionen lämna in ansökningar om utbetalning och attestera att dessa härrör från tillförlitliga bokföringssystem, är baserade på kontrollerbara stödjande handlingar och har kontrollerats av den förvaltande myndigheten.
b)
Utarbeta de räkenskaper som avses i artikel 59.5 första stycket a i budgetförordningen.
c)
Attestera att räkenskaperna är fullständiga, korrekta och sanningsenliga och att de bokförda utgifterna överensstämmer med tillämplig rätt och har uppkommit i samband med insatser som valts ut för finansiering i enlighet med de kriterier som är tillämpliga på det operativa programmet samt i överensstämmelse med tillämplig rätt.
d)
Se till att det finns ett system för att i elektronisk form registrera och spara utförliga räkenskaper för varje insats, vilket stödjer alla uppgifter som krävs för att utarbeta ansökningar om utbetalningar och räkenskaper, inklusive registreringar av de belopp som kan återkrävas, belopp som återkrävts och belopp som dragits tillbaka sedan stödet till en insats eller ett operativt program helt eller delvis har upphävts.
e)
Se till att den vid utarbetandet och inlämnandet av ansökningar om utbetalning har fått tillräckliga uppgifter från den förvaltande myndigheten om de förfaranden som tillämpats och om de kontroller som utförts när det gäller utgifterna.
f)
Vid utarbetandet och inlämnandet av ansökningar om utbetalning ta hänsyn till resultaten från samtliga revisioner som utförts av revisionsmyndigheten eller på dess ansvar.
g)
Spara räkenskaper i elektronisk form för utgifter som deklarerats till kommissionen och för motsvarande offentliga stöd som utbetalats till stödmottagarna.
h)
Föra räkenskaper över de belopp som kan återkrävas och de belopp som har dragits tillbaka sedan stödet till en insats helt eller delvis har upphävts. De återvunna beloppen ska återbetalas till unionens budget innan det operativa programmet avslutas genom att de dras av från påföljande utgiftsdeklaration.
Artikel 34
Revisionsmyndighetens uppgifter
1. Revisionsmyndigheten ska se till att revision genomförs av att förvaltnings- och kontrollsystemet för det operativa programmet fungerar korrekt och av ett lämpligt urval av insatser på grundval av deklarerade utgifter.
De deklarerade utgifterna ska revideras på grundval av ett representativt urval eller, där så är lämpligt, substansgranskning och som allmän regel på grundval av statistiska urvalsmetoder.
En icke-statistisk urvalsmetod kan i vederbörligen motiverade fall användas efter att revisionsmyndigheten har gjort en yrkesmässig bedömning, i enlighet med internationellt erkända revisionsstandarder samt i fall där antalet insatser under ett räkenskapsår är för litet för att den statistiska metoden ska kunna tillämpas.
I sådana fall ska urvalet vara tillräckligt stort för att göra det möjligt för revisionsmyndigheten att göra ett giltigt revisionsuttalande i enlighet med artikel 59.5 första stycket b i budgetförordningen.
Den icke-statistiska urvalsmetoden ska gälla minst 5 % av insatserna för vilka utgifter har deklarerats för kommissionen under ett räkenskapsår och 10 % av de utgifter som har deklarerats för kommissionen under ett räkenskapsår.
Om det totala stödbeloppet från fonden till ett operativt program I inte överstiger 35 000 000 EUR får revisionsmyndigheten begränsa revisionsarbetet till en årlig systemrevision som innefattar substansgranskning på grundval av en kombination av stickprovsgranskning och riskbaserad granskning av insatser. Revisionsarbetet ska genomföras i överensstämmelse med internationellt erkända revisionsstandarder och ska varje år fastställa den felfrekvens som påträffas i de utgiftsdeklarationer som attesterats för kommissionen.
2. Om revisionerna genomförs av ett annat organ än revisionsmyndigheten ska denna se till att detta organ i sin verksamhet har den oberoende ställning som krävs.
3. Revisionsmyndigheten ska se till att internationellt erkända revisionsstandarder beaktas i revisionsarbetet.
4. Senast åtta månader efter det att ett operativt program har antagits ska revisionsmyndigheten utarbeta en revisionsstrategi för genomförandet av revisioner. I revisionsstrategin ska man fastställa revisionsmetoden, urvalsmetoden eller, i förekommande fall, metoden för substansgranskningen för revisioner av insatserna samt planeringen av revisioner under det innevarande och de två påföljande räkenskapsåren. Revisionsstrategin ska uppdateras varje år under perioden 2016-2024. Om ett gemensamt förvaltnings- och kontrollsystem är tillämpligt på två operativa program kan en enda revisionsstrategi utarbetas för de berörda operativa programmen. Revisionsmyndigheten ska på begäran överlämna revisionsstrategin till kommissionen.
5. Revisionsmyndigheten ska utarbeta följande:
a)
Ett revisionsuttalande i enlighet med artikel 59.5 första stycket b i budgetförordningen.
b)
En kontrollrapport med de viktigaste resultaten av de revisioner som genomförts i enlighet med punkt 1, inklusive de brister som konstaterats i förvaltnings- och kontrollsystemen, och de föreslagna och genomförda korrigerande åtgärderna.
Om ett gemensamt förvaltnings- och kontrollsystem är tillämpligt på två operativa program kan de uppgifter som krävs enligt första stycket led b samlas i en enda rapport.
6. Kommissionen ska för att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna artikel anta genomförandeakter för att fastställa mallar för revisionsstrategin, revisionsuttalandet och kontrollrapporten. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 63.2.
7. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 62 för att fastställa omfattningen av och innehållet i revisioner av insatserna och av räkenskaperna och metoden för det urval av insatser som avses i punkt 1 i den här artikeln.
8. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 62 för att fastställa närmare bestämmelser för användningen av uppgifter som inhämtats under revisioner som genomförts av kommissionens tjänstemän eller bemyndigade företrädare för kommissionen.
Artikel 35
Förfarande för utnämning av den förvaltande myndigheten och den attesterande myndigheten
1. Medlemsstaten ska meddela kommissionen om datumet och formerna för utnämningen, som ska ske på lämplig nivå, av den förvaltande myndigheten och, i förekommande fall, av den attesterande myndigheten, innan den första ansökan om mellanliggande betalning har lämnats in till kommissionen.
2. De utnämningar som avses i punkt 1 ska grundas på en rapport och ett yttrande från ett oberoende revisionsorgan som bedömer myndigheternas efterlevnad av kriterierna avseende miljön för internkontroll, riskhantering, förvaltnings- och kontrollverksamhet samt övervakning enligt bilaga IV.
Det oberoende revisionsorganet ska vara revisionsmyndigheten, eller ett annat offentlig- eller privaträttsligt organ med erforderlig revisionskapacitet, som är oberoende av den förvaltande myndigheten och, i tillämpliga fall, av den attesterande myndigheten, och som ska utföra sitt arbete i enlighet med internationellt erkända revisionsstandarder.
3. Medlemsstaterna får besluta att en förvaltande myndighet eller en attesterande myndighet som utsetts för ett av ESF medfinansierat operativt program enligt förordning (EU) nr 1303/2013 ska betraktas som utnämnd med avseende på tillämpningen av den här förordningen.
4. Kommissionen får inom en månad efter att ha delgivits de utnämningar som avses i punkt 1, begära att få den rapport och det yttrande från det oberoende revisionsorganet som avses i punkt 2 samt beskrivningen av den förvaltande myndighetens eller, i förekommande fall, den attesterande myndighetens uppgifter och förfaranden. Kommissionen ska på grundval av en riskbedömning besluta huruvida den ska begära in dessa handlingar.
Kommissionen får lämna synpunkter inom två månader efter det att den tagit emot de handlingar som avses i första stycket.
Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 46 ska granskningen av dessa handlingar inte avbryta behandlingen av ansökningar om mellanliggande betalningar.
5. Om befintliga revisions- och kontrollresultat visar att den utsedda myndigheten inte längre uppfyller de kriterier som avses i punkt 2 ska medlemsstaten, på lämplig nivå, med hänsyn till hur allvarligt problemet är fastställa en prövotid under vilken nödvändiga korrigerande åtgärder ska vidtas.
Om den utsedda myndigheten inte lyckas genomföra de nödvändiga korrigerande åtgärderna inom den prövotid som fastställts av medlemsstaten, ska medlemsstaten, på lämplig nivå, avsluta dess utnämning.
Medlemsstaten ska utan dröjsmål meddela kommissionen när en utsedd myndighet sätts på prövotid, och då lämna uppgifter om den berörda prövotiden, när prövotiden, efter det att korrigerande åtgärder genomförts, avslutas samt när utnämningen av en myndighet upphör. Underrättelsen om att ett utnämnt organ sätts på prövotid av medlemsstaten ska, utan att detta påverkar tillämpningen av artikel 46, inte avbryta behandlingen av ansökningar om mellanliggande betalningar.
6. Om utnämningen av en förvaltande myndighet eller en attesterande myndighet upphör, ska medlemsstaterna, i enlighet med det förfarande som föreskrivs i punkt 2, utnämna ett nytt organ som ska ta över den förvaltande myndighetens eller den attesterande myndighetens uppgifter, och meddela kommissionen detta.
7. Kommissionen ska, för att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna artikel, anta genomförandeakter avseende mallen för rapporten och yttrandet från det oberoende revisionsorganet samt beskrivningen av den förvaltande myndighetens och, i förekommande fall, den attesterande myndighetens uppgifter och förfaranden. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 63.3.
Artikel 36
Kommissionens befogenheter och ansvar
1. Kommissionen ska utifrån tillgänglig information, inklusive information om utnämningen av organ som ska ansvara för förvaltning och kontroll, de handlingar som varje år, i enlighet med artikel 59.5 i budgetförordningen, lämnas av de utsedda organen, kontrollrapporter, årliga genomföranderapporter och revisioner som utförts av nationella organ och unionsorgan, försäkra sig om att medlemsstaterna har inrättat förvaltnings- och kontrollsystem som överensstämmer med den här förordningen och att dessa system fungerar effektivt under genomförandet av de operativa programmen.
2. Kommissionstjänstemän eller bemyndigade företrädare för kommissionen får utföra revisioner på plats eller kontroller under förutsättning att detta har meddelats minst tolv arbetsdagar i förväg till behörig nationell myndighet, utom i brådskande fall. Kommissionen ska respektera proportionalitetsprincipen genom att beakta behovet av att undvika omotiverad duplicering av medlemsstaternas revisioner eller kontroller, risknivån med avseende på unionens budget och behovet av att minimera de administrativa bördorna för stödmottagarna i enlighet med denna förordning. Sådana revisioner eller kontroller får omfatta framför allt kontroll av att förvaltnings- och kontrollsystemen i ett program eller delar av ett program, eller i en insats fungerar effektivt samt bedömning av om den ekonomiska förvaltningen av insatserna eller programmen är sund. Medlemsstatens tjänstemän eller bemyndigade företrädare får delta i sådana revisioner eller kontroller.
Kommissionens tjänstemän eller bemyndigade företrädare för kommissionen som i vederbörlig ordning bemyndigats att utföra revisioner eller kontroller på plats, ska få tillgång till all nödvändig dokumentation och alla nödvändiga handlingar och metadata, oavsett på vilket sätt de lagras, som gäller insatser som stöds av fonden eller förvaltnings- och kontrollsystem. Medlemsstaterna ska, på kommissionens begäran, tillhandahålla kopior av sådan dokumentation och sådana handlingar och metadata.
De befogenheter som anges i denna punkt ska inte påverka tillämpningen av nationella bestämmelser som reserverar vissa åtgärder för ombud som utses särskilt enligt nationell lagstiftning. Kommissionens tjänstemän och bemyndigade företrädare får bland annat inte delta i hembesök eller formella förhör med personer inom ramen för den nationella lagstiftningen. Sådana tjänstemän och företrädare ska emellertid ha tillgång till den information som erhålls på detta sätt, utan att de nationella domstolarnas befogenheter påverkas och med full respekt för de berörda rättssubjektens grundläggande rättigheter.
3. Kommissionen får begära att en medlemsstat vidtar nödvändiga åtgärder för att säkerställa att dess förvaltnings- och kontrollsystem fungerar effektivt eller att utgifterna är korrekta i enlighet med den här förordningen.
Artikel 37
Samarbete med revisionsmyndigheterna
1. Kommissionen ska samarbeta med revisionsmyndigheterna för att samordna revisionsplanerna och revisionsmetoderna, och ska också sörja för att det omedelbart sker ett utbyte av resultaten från revisionerna av förvaltnings- och kontrollsystemen med de myndigheterna.
2. Om en medlemsstat utser mer än en revisionsmyndighet får medlemsstaten utse ett samordningsorgan för att underlätta samordningen.
3. Kommissionen, revisionsmyndigheterna och eventuella samordningsorgan ska sammanträda regelbundet, i regel åtminstone en gång om året om de inte sinsemellan kommit överens om något annat, för att tillsammans granska den årliga kontrollrapporten, revisionsuttalandet och revisionsstrategin samt utbyta åsikter om frågor som rör förbättringar av förvaltnings- och kontrollsystemen.
AVDELNING VI
EKONOMISK FÖRVALTNING, GRANSKNING OCH GODKÄNNANDE AV RÄKENSKAPER, FINANSIELLA KORRIGERINGAR SAMT ÅTERTAGNA MEDEL
KAPITEL 1
Ekonomisk förvaltning
Artikel 38
Budgetåtaganden
Unionens budgetåtaganden för varje operativt program ska göras årligen under perioden 1 januari 2014-31 december 2020. Kommissionens beslut om antagande av ett operativt program ska utgöra ett finansieringsbeslut i den mening som avses i artikel 84 i budgetförordningen, och när den berörda medlemsstaten har delgivits beslutet ska det utgöra ett rättsligt åtagande i den mening som avses i den förordningen.
För varje operativt program ska budgetåtagandet för den första delutbetalningen göras när kommissionen har antagit det operativa programmet.
Budgetåtagandena för följande delutbetalningar ska göras av kommissionen före den 1 maj varje år, på grundval av det beslut som avses i andra stycket, utom när artikel 16 i budgetförordningen gäller.
Artikel 39
Betalningar från kommissionen
1. Kommissionens betalningar av fondens bidrag till varje operativt program ska göras i enlighet med budgetanslagen och under förutsättning att det finns medel tillgängliga. Varje betalning ska överföras till det tidigaste öppna budgetåtagandet för fonden.
2. Betalningarna ska ske i form av förfinansiering, mellanliggande betalningar och utbetalning av slutsaldot.
Artikel 40
Kommissionens mellanliggande betalningar samt betalning av slutsaldot
1. Kommissionen ska i form av mellanliggande betalningar utbetala 90 % av det belopp som blir resultatet när den medfinansieringsgrad som fastställts i beslutet om antagande av det operativa programmet tillämpas på de stödberättigande offentliga utgifter som ingår i betalningsansökan. Kommissionen ska fastställa de återstående belopp som ska utbetalas i form av mellanliggande betalningar eller som ska återkrävas i enlighet med artikel 50.
2. Utan hinder av vad som sägs i artikel 21 får dock stöd från fonden i form av mellanliggande betalningar och utbetalning av slutsaldo inte vara högre än det maximala stödbeloppet från fonden som fastställs i kommissionens beslut om godkännande av det operativa programmet.
Artikel 41
Betalningsansökningar
1. Den betalningsansökan som ska lämnas in till kommissionen ska innehålla alla uppgifter som kommissionen behöver för sin redovisning i enlighet med artikel 68.3 i budgetförordningen.
2. Betalningsansökan ska för det operativa programmet som helhet och för sådant tekniskt bistånd som avses i artikel 27.4 omfatta
a)
det sammanlagda beloppet av stödberättigande offentliga utgifter som stödmottagarna ådragit sig och som betalats i samband med genomförandet av insatserna, såsom de bokförts i den attesterande myndighetens redovisningssystem,
b)
det sammanlagda beloppet av offentliga utgifter som uppstått i samband med genomförandet av insatserna, såsom de bokförts i den attesterande myndighetens redovisningssystem.
3. Stödberättigande utgifter som ingår i en betalningsansökan ska styrkas med kvitterade fakturor eller redovisningsdokument med likvärdigt bevisvärde, med undantag för sådana stödformer som avses i artikel 25.1 b, c och d i denna förordning. För dessa former av bidrag ska beloppen i betalningsansökan vara de kostnader som beräknats på tillämplig grund.
4. Kommissionen ska, för att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna artikel, anta genomförandeakter för att fastställa en mall för betalningsansökningar. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 63.3.
Artikel 42
Utbetalning till stödmottagarna
1. Den förvaltande myndigheten ska se till att stödmottagarna, om bidrag betalas ut till partnerorganisationer, har tillräckliga likvida medel för att insatserna ska kunna genomföras korrekt.
2. Förutsatt att medel är tillgängliga genom förfinansiering och mellanliggande betalningar ska den förvaltande myndigheten säkerställa att stödmottagaren erhåller hela beloppet för de offentliga stödberättigande utgifterna senast 90 dagar efter det datum då stödmottagaren lämnade in betalningsansökan. Inga belopp får dras av eller hållas inne och inga särskilda avgifter eller andra avgifter med motsvarande effekt som kan minska beloppen till stödmottagarna får tas ut.
3. Den betalningsfrist som avses i punkt 2 får avbrytas av den förvaltande myndigheten i något av följande vederbörligen motiverade fall:
a)
Om beloppet i betalningsansökan inte förfallit till betalning eller om lämpliga stödjande handlingar, inklusive handlingar som är nödvändiga för förvaltningens kontroll i enlighet med artikel 32.4 a, inte lämnats in.
b)
Om en undersökning har inletts om eventuella oriktigheter som rör utgifterna ifråga.
Den berörda stödmottagaren ska informeras skriftligen om avbrottet och om orsakerna till det.
Artikel 43
Användning av euro
1. Belopp i de operativa program som medlemsstaterna lämnar in, utgiftsdeklarationer, betalningsansökningar, räkenskaper samt utgifter som nämns i de årliga och slutliga genomföranderapporterna ska anges i euro.
2. De medlemsstater som inte har euron som sin valuta på dagen för ansökan om utbetalning ska räkna om utgiftsbeloppen i den nationella valutan till euro. Dessa belopp ska räknas om till euro med hjälp av kommissionens månatliga växelkurs för den månad under vilken utgifterna bokfördes av den attesterande myndigheten för det berörda operativa programmet. Växelkursen ska offentliggöras elektroniskt av kommissionen varje månad.
3. När euron blir valuta i en medlemsstat ska det omräkningsförfarande som anges i punkt 2 fortsätta att gälla för alla utgifter som den attesterande myndigheten bokfört före den dag då den fasta omräkningskursen mellan den nationella valutan och euron trädde i kraft.
Artikel 44
Utbetalning och avräkning av förfinansiering
1. Efter kommissionens beslut om antagande av det operativa programmet ska kommissionen utbetala ett förfinansieringsbelopp på 11 % av fondens totala bidrag till det operativa programmet.
2. Förfinansieringen ska användas enbart för utbetalningar till stödmottagare i samband med genomförandet av det operativa programmet. Den ska omedelbart göras tillgänglig för ansvarigt organ för detta ändamål.
3. Det sammanlagda belopp som har betalats ut i form av förfinansiering ska i sin helhet återbetalas till kommissionen om någon betalningsansökan för det berörda operativa programmet inte har sänts in inom 24 månader från den dag då kommissionen gjorde den första utbetalningen av förfinansieringen. Unionens bidrag till det berörda operativa programmet ska inte påverkas av en sådan återbetalning.
4. Det belopp som betalats ut som förfinansiering ska vara helt avräknat i kommissionens räkenskaper senast när det operativa programmet avslutas.
Artikel 45
Tidsfrist för ansökan om och utbetalning av mellanliggande betalningar
1. Den attesterande myndigheten ska regelbundet lämna in ansökningar om mellanliggande betalningar i enlighet med artikel 41.2 som omfattar belopp som bokförts i dess redovisningssystem under räkenskapsåret. Den attesterande myndigheten får emellertid, i de fall den anser det vara nödvändigt, ta med sådana belopp i betalningsansökningar som lämnats in under efterföljande räkenskapsår.
2. Den attesterande myndigheten ska lämna in sin slutliga ansökan om en mellanliggande betalning senast den 31 juli efter det föregående räkenskapsårets slut och, under alla omständigheter, före den första ansökan om mellanliggande betalning för det följande räkenskapsåret.
3. Den första ansökan om mellanliggande betalning får inte lämnas in förrän kommissionen underrättats om utnämningen av den förvaltande myndigheten och den attesterande myndigheten i enlighet med artikel 35.
4. Mellanliggande betalningar ska inte göras för ett operativt program såvida inte den årliga genomföranderapporten har sänts till kommissionen i enlighet med artikel 13.
5. Under förutsättning att det finns medel tillgängliga ska kommissionen göra den mellanliggande betalningen senast 60 dagar efter den dag då en betalningsansökan registrerats vid kommissionen.
Artikel 46
Avbrott av tidsfristen för betalning
1. Betalningsfristen för en ansökan om mellanliggande betalning kan avbrytas av den delegerade utanordnare som avses i budgetförordningen i högst sex månader om
a)
det enligt uppgifter från ett revisionsorgan på nationell nivå eller unionsnivå finns tydliga indikationer på en allvarlig brist i förvaltnings- och kontrollsystemets funktion,
b)
den delegerade utanordnaren måste genomföra ytterligare kontroller till följd av uppgifter som kommit till denne utanordnares kännedom som tyder på att utgifter i en betalningsansökan har samband med en oriktighet med allvarliga ekonomiska följder,
c)
någon av de handlingar som krävs enligt artikel 59.5 i budgetförordningen inte har lämnats in.
Medlemsstaten får samtycka till en förlängning av avbrottsperioden med ytterligare tre månader.
2. Den delegerade utanordnaren ska begränsa avbrottet till att gälla den del av utgifterna som omfattas av den betalningsansökan som påverkas av sådana omständigheter som avses i punkt 1 första stycket, såvida det inte är omöjligt att identifiera den del av utgifterna som påverkas. Den delegerade utanordnaren ska omedelbart och skriftligen informera medlemsstaten och den förvaltande myndigheten om anledningen till avbrottet och be dem att åtgärda situationen. Den delegerade utanordnaren ska låta avbrottet upphöra så snart nödvändiga åtgärder har vidtagits.
Artikel 47
Innehållande av utbetalningar
1. Kommissionen får helt eller delvis innehålla de mellanliggande betalningarna om ett eller flera av följande villkor är uppfyllda:
a)
Det operativa programmets förvaltnings- och kontrollsystem uppvisar allvarliga brister som har äventyrat unionens stöd till det operativa programmet och för vilka inga korrigerande åtgärder har vidtagits.
b)
Utgifterna i en utgiftsdeklaration står i samband med en oriktighet med allvarliga ekonomiska följder, vilken inte har korrigerats.
c)
Medlemsstaten har inte vidtagit nödvändiga åtgärder för att åtgärda en situation som har föranlett ett avbrott i enlighet med artikel 46.
d)
Övervakningssystemet eller uppgifterna om indikatorer uppvisar allvarliga brister när det gäller kvalitet och tillförlitlighet.
2. Kommissionen får genom genomförandeakter besluta att hålla inne de mellanliggande betalningarna helt eller delvis, efter att ha gett medlemsstaten möjlighet att framföra sina synpunkter.
3. Kommissionen ska häva innehållandet av hela eller delar av de mellanliggande betalningarna om medlemsstaten har vidtagit erforderliga åtgärder för att innehållandet ska kunna hävas.
KAPITEL 2
Utarbetande, granskning och godkännande av räkenskaper och avslut av operativa program
Artikel 48
Inlämnande av uppgifter
För varje år under perioden 2016-2025 ska medlemsstaterna inom den tidsfrist som anges i artikel 59.5 i budgetförordningen till kommissionen lämna in följande handlingar som avses i den artikeln, nämligen:
a)
De räkenskaper som avses i artikel 49.1 i den här förordningen för det föregående räkenskapsåret.
b)
Den förvaltningsförklaring och den årliga sammanfattning som avses i artikel 32.4 e i den här förordningen för det föregående räkenskapsåret.
c)
Det revisionsuttalande och den kontrollrapport som avses i artikel 34.5 a och b i den här förordningen för det föregående räkenskapsåret.
Artikel 49
Utarbetande av räkenskaperna
1. De räkenskaper som avses i artikel 59.5 första stycket a i budgetförordningen ska överlämnas till kommissionen för varje operativt program. Dessa räkenskaper ska omfatta räkenskapsåret och innehålla följande:
a)
Det sammanlagda beloppet av stödberättigande offentliga utgifter som bokförts i den attesterande myndighetens redovisningssystem och som har tagits med i betalningsansökningar som lämnats in till kommissionen i enlighet med artiklarna 41 och 45.2 senast den 31 juli efter räkenskapsårets slut, det sammanlagda beloppet av motsvarande stödberättigande offentliga utgifter som uppkommit vid genomförandet av insatserna och det sammanlagda beloppet av motsvarande utbetalningar till stödmottagarna i enlighet med artikel 42.2.
b)
Belopp som dragits tillbaka och återkrävts under räkenskapsåret, belopp som ska återkrävas vid räkenskapsårets slut samt belopp som inte kan återkrävas.
c)
En avstämning mellan utgifter enligt led a och utgifter som deklarerats för samma räkenskapsår i betalningsansökningarna, samt en förklaring av eventuella skillnader.
2. Om utgifter som tidigare omfattats av en ansökan om mellanliggande betalning för räkenskapsåret undantas av en medlemsstat från räkenskaperna på grund av en pågående granskning av de utgifternas laglighet och korrekthet, får hela utgiftsbeloppet eller de delar av det som senare befinns lagliga och korrekta tas med i en ansökan om mellanliggande betalning som avser de följande räkenskapsåren.
3. Kommissionen ska för att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna artikel anta genomförandeakter för att fastställa en mall för de räkenskaper som avses i denna artikel. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 63.3.
Artikel 50
Granskning och godkännande av räkenskaper
1. Senast den 31 maj året efter räkenskapsperiodens slut ska kommissionen, i enlighet med artikel 59.6 i budgetförordningen, granska de handlingar som lämnats in av medlemsstaten enligt artikel 48 i den här förordningen.
På kommissionens begäran ska medlemsstaten tillhandahålla alla kompletterande uppgifter som är nödvändiga för att kommissionen inom den tidsfrist som fastställs i första stycket i denna punkt ska kunna bedöma huruvida räkenskaperna är fullständiga, korrekta och sanningsenliga.
2. Kommissionen ska godkänna räkenskaperna om den kan sluta sig till att räkenskaperna är fullständiga, exakta och sanningsenliga. Kommissionen ska dra en sådan slutsats om revisionsmyndigheten har lämnat ett revisionsuttalande utan reservationer om att räkenskaperna är fullständiga, exakta och sanningsenliga, om inte kommissionen har särskilda bevis för att revisionsuttalandet om räkenskaperna inte är tillförlitligt.
3. Kommissionen ska inom den tidsfrist som fastställs i punkt 1 informera medlemsstaten om huruvida den kan godkänna räkenskaperna eller inte.
4. Om kommissionen, på grund av skäl som kan hänföras till medlemsstaten, inte kan godkänna räkenskaperna inom den tidsfrist som fastställs i punkt 1 ska kommissionen underrätta medlemsstaten om detta och redovisa skälen i enlighet med punkt 2 samt ange de åtgärder som måste vidtas och den tidsfrist inom vilken de måste slutföras. Vid utgången av den tidsfristen ska kommissionen informera medlemsstaten huruvida den kan godkänna räkenskaperna.
5. Frågor som hör samman med lagligheten och korrektheten av underliggande transaktioner som avser bokförda utgifter ska inte beaktas vid kommissionens godkännande av räkenskaperna. Utan att detta påverkar tillämpningen av artiklarna 46 och 47 ska förfarandet för granskning och godkännande av räkenskaper inte avbryta behandlingen av ansökningar om mellanliggande betalningar och det ska inte leda till att betalningar hålls inne.
6. På grundval av de godkända räkenskaperna ska kommissionen beräkna det belopp som ska belasta fonden för räkenskapsåret och följande justeringar av utbetalningarna till medlemsstaten. Kommissionen ska beakta följande:
i)
De bokförda belopp som avses i artikel 49.1 a och på vilka den medfinansieringsgrad som fastställs i artikel 20 ska tillämpas.
ii)
Det sammanlagda beloppet av de utbetalningar som kommissionen gjort under räkenskapsåret, omfattande beloppet av de mellanliggande betalningar som kommissionen gjort i enlighet med artiklarna 21 och 40.1.
7. Efter den beräkning som genomförs enligt punkt 6 i den här artikeln ska kommissionen betala eventuella ytterligare utestående belopp inom 30 dagar från det att räkenskaperna godkänts. Om ett belopp kan återkrävas från medlemsstaten ska kommissionen utfärda ett beslut om återkrav som om möjligt ska verkställas genom avräkning från de belopp som ska betalas ut till medlemsstaten inom ramen för kommande utbetalningar till samma operativa program. Ett sådant återkrav ska inte utgöra en finansiell korrigering och ska inte minska stödet från fonden till det operativa programmet. Det återvunna beloppet ska utgöra inkomster avsatta för särskilda ändamål i enlighet med artikel 177.3 i budgetförordningen.
8. Om kommissionen, efter att ha tillämpat förfarandet i punkt 4, inte kan godkänna räkenskaperna, ska kommissionen, på grundval av tillgänglig information och i enlighet med punkt 6, fastställa det belopp som ska belasta fonden för räkenskapsåret och underrätta medlemsstaten. Om medlemsstaten meddelar kommissionen sitt samtycke inom två månader från kommissionens underrättelse ska punkt 7 gälla. I avsaknad av ett sådant samtycke ska kommissionen genom genomförandeakter anta ett beslut om fastställande av det belopp som ska belasta fonden för räkenskapsåret. Ett sådant beslut ska inte utgöra en finansiell korrigering och ska inte minska stödet från fonden till det operativa programmet. På grundval av beslutet ska kommissionen tillämpa justeringarna av utbetalningarna till medlemsstaten i enlighet med punkt 7.
9. Kommissionens godkännande av räkenskaperna eller ett beslut av kommissionen enligt punkt 8 påverkar inte tillämpningen av korrigeringar enligt artiklarna 55 och 56.
10. Medlemsstater får ersätta oriktiga belopp som upptäcks sedan räkenskaperna lämnats in genom att göra motsvarande justeringar i räkenskaperna för det räkenskapsår då oriktigheten upptäcktes, utan att det påverkar artiklarna 55 och 56.
Artikel 51
Handlingars tillgänglighet
1. Den förvaltande myndigheten ska se till att alla verifikat som rör utgifter som stöds av fonden för insatser för vilka de sammanlagda stödberättigande utgifterna understiger 1 000 000 EUR, på begäran ska kunna göras tillgängliga för kommissionen och Europeiska revisionsrätten under tre år från och med den 31 december efter inlämnandet av de räkenskaper där utgifterna för insatsen ingår.
För andra insatser än de som avses i första stycket ska alla verifikat göras tillgängliga under två år från och med den 31 december efter inlämnandet av de räkenskaper där den slutliga utgiften för den genomförda insatsen ingår.
En förvaltande myndighet får besluta att på insatser för vilka de sammanlagda stödberättigande utgifterna understiger 1 000 000 EUR tillämpa den regel som avses i andra stycket.
Den tidsperiod som avses i första stycket ska avbrytas antingen vid rättsliga förfaranden eller på vederbörligen motiverad begäran från kommissionen.
2. Den förvaltande myndigheten ska meddela stödmottagarna vilken dag den period som avses i punkt 1 inleds.
3. Handlingarna ska bevaras i form av original eller bestyrkta kopior eller på allmänt vedertagna databärare, inbegripet elektroniska versioner av originalhandlingar eller handlingar som enbart föreligger i elektronisk version.
4. Handlingarna ska bevaras på ett sätt som gör det möjligt att identifiera de registrerade enbart så länge detta är nödvändigt för det ändamål för vilket uppgifterna samlades in eller för vilket de behandlas vidare.
5. De nationella myndigheterna ska fastställa ett förfarande för intygande av att de handlingar som finns på allmänt vedertagna databärare är identiska med originalhandlingarna i syfte att säkerställa att de versioner som finns uppfyller nationella rättsliga krav och kan användas för revision.
6. Om handlingar endast föreligger i elektronisk form ska de datasystem som används uppfylla godkända säkerhetsstandarder som säkerställer att handlingarna uppfyller nationella rättsliga krav och kan användas för revision.
Artikel 52
Inlämnande av avslutandehandlingar och utbetalning av slutsaldot
1. Utöver de handlingar som avses i artikel 48 ska medlemsstaterna för det sista räkenskapsåret från och med den 1 juli 2023 till och med den 30 juni 2024 inlämna en slutlig genomföranderapport för det operativa programmet.
2. Slutsaldot ska betalas ut senast tre månader efter godkännandet av räkenskaperna för det sista räkenskapsåret eller en månad efter godkännandet av den slutliga genomföranderapporten, beroende på vilken dag som infaller senare.
KAPITEL 3
Finansiella korrigeringar och återkrav
Artikel 53
Medlemsstaternas finansiella korrigeringar
1. Medlemsstaterna ska ha det huvudsakliga ansvaret för att utreda oriktigheter och för att göra de nödvändiga finansiella korrigeringarna och återkraven. Om det rör sig om en systembetingad oriktighet, ska medlemsstaten utvidga sina utredningar till att omfatta samtliga insatser som kan vara berörda.
2. Medlemsstaterna ska genomföra de finansiella korrigeringar som är nödvändiga i samband med att enskilda eller systembetingade oriktigheter upptäcks i insatser eller operativa program. Finansiella korrigeringar innebär att det offentliga stödet till en insats eller ett operativt program ställs in helt eller delvis. Medlemsstaten ska med beaktande av oriktigheternas art och allvar och den ekonomiska förlusten för fonden göra en proportionell korrigering. Finansiella korrigeringar ska bokföras i räkenskaperna av den förvaltande myndigheten för det räkenskapsår då beslut fattades om inställandet.
3. Det bidrag från fonden som ställs in i enlighet med punkt 2 får återanvändas av medlemsstaten inom det berörda operativa programmet, med förbehåll för punkt 4.
4. Det bidrag som ställs in i enlighet med punkt 2 får inte återanvändas för någon insats för vilken en korrigering gjorts, eller, när en finansiell korrigering gjorts för en systembetingad oriktighet, för någon insats som påverkas av den systembetingade oriktigheten.
5. En finansiell korrigering ska inte påverka medlemsstatens skyldighet att återkräva medel enligt denna artikel.
Artikel 54
Kommissionens finansiella korrigeringar
1. Kommissionen ska göra finansiella korrigeringar i form av genomförandeakter genom att helt eller delvis ställa in unionens bidrag till ett operativt program och genom att från en medlemsstat återvinna, i syfte att från unionens finansiering utesluta utgifter som betalats ut i strid med tillämplig rätt.
2. Överträdelser av tillämplig rätt ska leda till finansiella korrigeringar enbart med avseende på utgifter som har deklarerats för kommissionen och om ett av följande villkor är uppfyllda:
a)
Överträdelsen har påverkat det ansvariga organets urval av insatser som ska få stöd från fonden eller, om det på grund av överträdelsens karaktär inte är möjligt att fastställa denna påverkan, det föreligger en styrkt risk att överträdelsen har haft sådan påverkan.
b)
Överträdelsen har påverkat de utgifter som deklarerats för utbetalning ur unionens budget eller, om det på grund av överträdelsens karaktär inte är möjligt att fastställa denna påverkan, det föreligger en bestyrkt risk att överträdelsen har haft sådan påverkan.
3. När kommissionen beslutar om en finansiell korrigering enligt punkt 1 ska den respektera proportionalitetsprincipen genom att ta hänsyn till av vilken art och hur allvarlig överträdelsen av tillämplig rätt är, och dess ekonomiska följder för unionens budget. Kommissionen ska informera Europaparlamentet och rådet om beslut om tillämpning av finansiella korrigeringar.
Artikel 55
Kriterier för kommissionens finansiella korrigeringar
1. Kommissionen ska göra finansiella korrigeringar genom genomförandeakter, genom att helt eller delvis ställa in unionens bidrag till ett operativt program i enlighet med artikel 54, om den efter nödvändig utredning finner att
a)
det operativa programmets förvaltnings- och kontrollsystems funktion uppvisar allvarliga brister, vilket har inneburit en risk för det stöd från unionen som redan har betalats ut till det operativa programmet,
b)
medlemsstaten inte har fullgjort sina skyldigheter enligt artikel 53 innan korrigeringsförfarandet enligt denna punkt inleddes,
c)
inkorrekta utgifter förekommer i en betalningsansökan, vilka inte har korrigerats av medlemsstaten innan korrigeringsförfarandet enligt denna punkt inleddes.
Kommissionens finansiella korrigeringar ska bygga på enskilda fall av konstaterade oriktigheter och ska beakta om oriktigheten är systembetingad. Om det inte är möjligt att exakt fastställa storleken på de oriktiga utgifter som belastat fonden ska kommissionen tillämpa en schablonsats eller göra en extrapolerad finansiell korrigering.
2. När kommissionen fattar beslut om korrigering i enlighet med punkt 1 ska den respektera proportionalitetsprincipen genom att beakta oriktighetens art och allvar samt omfattningen och de ekonomiska följderna av de brister i förvaltnings- och kontrollsystemen som konstaterats i det operativa programmet.
3. Om kommissionen grundar sin ståndpunkt på rapporter från externa revisorer, ska den dra sina egna slutsatser beträffande de ekonomiska följderna efter att ha granskat de åtgärder som den berörda medlemsstaten vidtagit enligt artikel 53.2, de uppgifter som lämnats enligt artikel 30.2 samt eventuella svar från medlemsstaten.
4. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 62 för att fastställa närmare bestämmelser om kriterierna för att avgöra allvarliga brister i förvaltnings- och kontrollsystemens effektiva funktion, inbegripet de huvudsakliga typerna av sådana brister, kriterierna för att fastställa nivån på de finansiella korrigeringarna och kriterierna för att tillämpa schablonsatser eller extrapolerade finansiella korrigeringar.
Artikel 56
Förfarande för kommissionens finansiella korrigeringar
1. Innan kommissionen fattar beslut om en finansiell korrigering, ska den inleda förfarandet genom att underrätta medlemsstaten om sina preliminära slutsatser från granskningen och begära att medlemsstaten lämnar synpunkter inom två månader.
2. Om kommissionen föreslår en finansiell korrigering som grundar sig på en extrapolering eller en schablonsats, ska medlemsstaten ges möjlighet att genom en granskning av den berörda dokumentationen visa att oriktighetens faktiska omfattning är mindre än vad kommissionen bedömt. Efter överenskommelse med kommissionen får medlemsstaten begränsa den granskningen till att omfatta en lämplig andel eller ett urval av berörd dokumentation. Utom i vederbörligen motiverade fall får tidsfristen för denna granskning inte överskrida ytterligare en tvåmånadersperiod efter den tvåmånadersperiod som avses i punkt 1.
3. Kommissionen ska beakta det bevismaterial som medlemsstaterna tillhandahåller inom de tidsfrister som anges i punkterna 1 och 2.
4. Om medlemsstaten inte godtar kommissionens preliminära slutsatser ska den inbjudas till överläggningar hos kommissionen, för att säkerställa att alla relevanta uppgifter och synpunkter finns tillgängliga och beaktas när kommissionen ska dra sina slutsatser avseende tillämpningen av en finansiell korrigering.
5. Om en överenskommelse nås, och utan att det påverkar punkt 7 i den här artikeln, får medlemsstaten använda medlen på nytt i enlighet med artikel 53.3.
6. För att göra en finansiell korrigering ska kommissionen genom genomförandeakter fatta beslut inom sex månader efter överläggningarna eller efter att ha mottagit kompletterande uppgifter, om medlemsstaten går med på att lämna in sådana kompletterande uppgifter efter överläggningarna. Kommissionen ska beakta alla uppgifter och synpunkter som framkommit under förfarandet. Om det inte hålls några överläggningar ska sexmånadersperioden börja löpa två månader efter datumet för kommissionens inbjudan till överläggningar.
7. Om kommissionen, vid utförandet av sina skyldigheter enligt artikel 36, eller Europeiska revisionsrätten upptäcker oriktigheter som visar på allvarliga brister i förvaltnings- och kontrollsystemens effektiva funktion ska den finansiella korrigeringen leda till att stödet från fonden till det operativa programmet minskas.
Det första stycket ska inte tillämpas på allvarliga brister i förvaltnings- och kontrollsystemens effektiva funktion som, före den dag då de upptäcks av kommissionen eller Europeiska revisionsrätten,
a)
angetts i den förvaltningsförklaring, den årliga kontrollrapport eller det revisionsuttalande som lämnats in till kommissionen i enlighet med artikel 59.5 i budgetförordningen, eller i andra revisionsrapporter från revisionsmyndigheten till kommissionen eller varit föremål för lämpliga åtgärder, eller
b)
varit föremål för lämpliga korrigerande åtgärder från medlemsstatens sida.
Bedömningen av allvarliga brister i förvaltnings- och kontrollsystemets effektiva funktion ska grunda sig på den lagstiftning som var tillämplig när de relevanta förvaltningsförklaringarna, årliga kontrollrapporterna och revisionsuttalandena lämnades in.
När kommissionen beslutar om en finansiell korrigering ska den
a)
respektera proportionalitetsprincipen genom att ta hänsyn till vilken typ av allvarlig brist i ett förvaltnings- och kontrollsystem det rör sig om, den allvarliga bristens svårighetsgrad samt dess ekonomiska följder för unionens budget,
b)
vid tillämpningen av en schablonsats eller extrapolerad korrigering, utesluta oriktiga utgifter som tidigare upptäckts av medlemsstaten och som har varit föremål för en justering av räkenskaperna i enlighet med artikel 50.10 samt utgifter som är föremål för en pågående granskning av deras laglighet och korrekthet enligt artikel 49.2,
c)
ta hänsyn till schablonsatser eller extrapolerade korrigeringar som medlemsstaten tillämpat på utgifterna på grund av andra allvarliga brister som upptäckts av medlemsstaten vid fastställandet av den kvarstående risken för unionens budget.
Artikel 57
Återbetalning
1. Återbetalningar till unionens budget ska göras före den förfallodag som anges i betalningskravet, som ska vara utformat i enlighet med artikel 73 i budgetförordningen. Förfallodagen ska vara den sista dagen i den andra månaden efter det att betalningskravet utfärdades.
2. Varje försening av en återbetalning ska leda till att dröjsmålsränta tas ut från och med förfallodagen till och med den dag då betalning sker. Räntesatsen ska vara en och en halv procentenhet högre än den ränta som Europeiska centralbanken tillämpar för sina huvudsakliga återfinansieringstransaktioner den första arbetsdagen i den månad då förfallodagen inträffar.
Artikel 58
Proportionell kontroll av operativa program
1. Insatser för vilka de sammanlagda stödberättigande utgifterna inte överstiger 150 000 EUR ska inte omfattas av mer än en revision av antingen revisionsmyndigheten eller kommissionen före inlämningen av räkenskaperna för det räkenskapsår då insatsen slutförs. Övriga insatser ska inte omfattas av mer än en revision per räkenskapsår, av antingen revisionsmyndigheten eller kommissionen, före inlämningen av räkenskaperna för det räkenskapsår då insatsen slutförs. Insatser ska inte omfattas av revision av kommissionen eller revisionsmyndigheten under ett visst år om Europeiska revisionsrätten redan genomfört en revision det året, förutsatt att resultaten av det revisionsarbete som Europeiska revisionsrätten utfört för insatserna kan användas av revisionsmyndigheten eller av kommissionen för fullgörandet av deras respektive uppgifter.
2. Revisionen av en insats som stöds av ett operativt program I får omfatta alla etapper i genomförandet av den och alla nivåer i distributionskedjan, med undantag för kontroll av slutmottagarna, om inte en riskbedömning visar att det finns en särskild risk för oriktigheter eller bedrägerier.
3. För operativa program för vilket det senaste revisionsuttalandet tyder på att det inte finns några betydande brister kan kommissionen komma överens med revisionsmyndigheten vid det efterföljande möte som avses i artikel 37.2 att revisionsnivån kan sänkas så att den står i proportion till den risk som konstaterats. I sådana fall ska kommissionen inte genomföra sina egna revisioner på plats, om det inte finns tecken som tyder på att förvaltnings- och kontrollsystemen har brister som påverkar utgifter som deklarerats till kommissionen under ett räkenskapsår för vilket räkenskaperna har godkänts av kommissionen.
4. För operativa program för vilka kommissionen drar slutsatsen att den kan förlita sig på revisionsmyndighetens yttrande, kan den komma överens med revisionsmyndigheten att begränsa kommissionens egna revisioner på plats till att revidera revisionsmyndighetens arbete, om det inte finns tecken som tyder på brister i revisionsmyndighetens arbete för ett räkenskapsår för vilket räkenskaperna har godkänts av kommissionen.
5. Utan hinder av punkt 1 får revisionsmyndigheten och kommissionen genomföra verksamhetsrevision om en riskbedömning eller en revision av Europeiska revisionsrätten visar att det finns en särskild risk för oriktigheter eller bedrägerier, om det finns tecken på allvarliga brister i det berörda operativa programmets förvaltnings- och kontrollsystems effektiva funktion samt under den period som avses i artikel 51.1. Kommissionen får granska revisionsmyndighetens verifieringskedja eller delta i revisionsmyndighetens revisioner på plats för att bedöma revisionsmyndighetens arbete, och om det enligt internationellt erkända revisionsstandarder är nödvändigt får kommissionen genomföra verksamhetsrevisioner för att försäkra sig om att revisionsmyndigheten fungerar effektivt.
KAPITEL 4
Återtagna medel
Artikel 59
Återtagna medel
1. Kommissionen ska återta den del av ett belopp för ett operativt program som inte har använts för utbetalning av förfinansiering och mellanliggande betalningar senast den 31 december det tredje budgetåret efter det år då budgetåtagandet för programmet gjordes, eller för vilken en betalningsansökan som upprättats i enlighet med artikel 41 inte har lämnats in i enlighet med artikel 45, inbegripet betalningsansökningar av vilka alla eller en del är föremål för ett avbrott i betalningsfristen eller ett innehållande av betalningar.
2. Den del av åtagandena som fortfarande är öppen den 31 december 2023 ska återtas om någon av de handlingar som krävs enligt artikel 52.1 inte har lämnats in till kommissionen inom den tidsfrist som fastställs i artikel 52.1.
Artikel 60
Undantag från återtagande
1. Det belopp som berörs av återtagandet ska minskas med de belopp som motsvarar den del av budgetåtagandet för vilken
a)
insatserna har ställts in till följd av ett rättsligt förfarande eller ett administrativt överklagande med uppskjutande verkan, eller
b)
det inte har varit möjligt att göra en betalningsansökan på grund av ett fall av force majeure som har inverkat allvarligt på genomförandet av hela eller delar av det operativa programmet.
De nationella myndigheter som åberopar force majeure enligt första stycket led b ska påvisa dess direkta följder för genomförandet av hela eller delar av det operativa programmet.
Vid tillämpningen av första stycket leden a och b är det möjligt att begära minskning en gång om inställandet eller force majeure varade i högst ett år, eller ett antal gånger som motsvarar den tid som force majeure varade eller antalet år mellan den dag då insatsen ställdes in genom ett rättsligt eller administrativt beslut och dagen för det slutliga rättsliga eller administrativa beslutet.
2. Senast den 31 januari ska medlemsstaten informera kommissionen om de undantag som avses i punkt 1 första stycket a och b för det belopp som ska deklareras vid utgången av föregående år.
Artikel 61
Förfarande
1. Kommissionen ska i god tid informera den berörda medlemsstaten och den förvaltande myndigheten när det finns risk för tillämpning av återtaganderegeln enligt artikel 59.
2. På grundval av de uppgifter som kommissionen mottagit per den 31 januari ska den informera medlemsstaterna och den förvaltande myndigheten om vilket belopp som kommer att återtas som ett resultat av de uppgifterna.
3. Medlemsstaten ska ha två månader till förfogande för att godkänna det belopp som ska återtas eller för att lämna synpunkter.
4. Senast den 30 juni ska medlemsstaten lämna in en reviderad finansieringsplan till kommissionen som avspeglar det minskade stödbeloppet för det operativa programmet under det berörda budgetåret. Om medlemsstaten underlåter att göra detta ska kommissionen revidera finansieringsplanen genom att minska bidragen från fonden under det berörda budgetåret.
5. Kommissionen ska ändra sitt beslut om antagande av det operativa programmet genom en genomförandeakt senast den 30 september.
AVDELNING VII
DELEGERING AV BEFOGENHET, GENOMFÖRANDEBESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 62
Utövande av delegeringen
1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2. Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 13.6, 30.2 femte stycket, 32.8 första stycket, 32.9, 34.7, 34.8 och 55.4 ska ges på obestämd tid från och med det datum då denna förordning träder i kraft.
3. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
4. De delegerade akterna ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då den akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
Om varken Europaparlamentet eller rådet vid utgången av denna period har invänt mot den delegerade akten ska den offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft den dag som anges i den.
Den delegerade akten får offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft innan denna period löper ut, förutsatt att både Europaparlamentet och rådet har underrättat kommissionen om att de inte har för avsikt att göra några invändningar.
Om Europaparlamentet eller rådet invänder mot en delegerad akt ska den inte träda i kraft. Den institution som invänt mot den delegerade akten ska ange skälen därtill.
Artikel 63
Kommittéförfarande
1. Kommissionen ska bistås av en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.
2. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 4 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
3. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
Om kommittén inte avger något yttrande ska kommissionen inte anta utkastet till genomförandeakt vad gäller de genomförandebefogenheter som avses i artikel 32.8 andra stycket i den här förordningen, och artikel 5.4 tredje stycket i förordning (EU) nr 182/2011 ska gälla.
Artikel 64
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2014.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Strasbourg den 11 mars 2014.