NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 1392/2014
ze dne 20. října 2014,
kterým se stanoví plán výmětů pro některý drobný pelagický rybolov ve Středozemním moři
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (1), a zejména na čl. 15 odst. 6 a čl. 18 odst. 1 a 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cílem nařízení (EU) č. 1380/2013 je postupně odstranit výměty v celém evropském rybolovu zavedením povinnosti vykládky úlovků druhů, na něž se vztahují omezení odlovu.
(2)
Na základě čl. 15 odst. 6 nařízení (EU) č. 1380/2013 je Komise zmocněna přijímat prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci plány výmětů pro období nepřevyšující tři roky, což vychází ze společných doporučení, jež členské státy vypracovaly na základě konzultace s příslušnými poradními sbory.
(3)
Řecko, Španělsko, Francie, Chorvatsko, Itálie, Malta a Slovinsko jsou státy s přímým zájmem na řízení rybolovu ve Středozemním moři. Tyto členské státy předložily Komisi po konzultaci s poradním sborem pro oblast Středozemního moře společná doporučení (2). Vědecké podklady poskytly příslušné vědecké subjekty. V souladu s čl. 18 odst. 3 nařízení (EU) č. 1380/2013 by do tohoto nařízení měla být zahrnuta pouze opatření uvedená ve společných doporučeních, jež vyhovují čl. 15 odst. 6 uvedeného nařízení.
(4)
Pokud jde o Středozemní moře, článek 15 nařízení (EU) č. 1380/2013 stanoví povinnost vykládky pro všechny úlovky druhů, na něž se vztahují omezení odlovu, jakož i úlovky druhů, na něž se vztahují minimální velikosti, jak jsou stanoveny v příloze III nařízení Rady (ES) č. 1967/2006 (3). Podle čl. 15 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1380/2013 by se povinnost vykládky měla vztahovat na drobný pelagický rybolov, pelagický rybolov velkých druhů a komerční rybolov nejpozději od 1. ledna 2015.
(5)
V souladu se společným doporučením by plán výmětů měl zahrnovat všechny úlovky druhů, na něž se vztahují minimální velikosti stanovené v příloze III nařízení (ES) č. 1967/2006, ulovené v rámci drobného pelagického rybolovu pomocí pelagických vlečných sítí anebo košelkových nevodů ve Středozemním moři od 1. ledna 2015 (tj. rybolovu sardele obecné, sardinky obecné, makrely obecné a kranase obecného).
(6)
Aby se zamezilo nepřiměřeným nákladům na zacházení s nežádoucími úlovky a byl zajištěn soulad s čl. 15 odst. 5 písm. c) bodem ii) nařízení (EU) č. 1380/2013, je vhodné stanovit výjimku de minimis z povinnosti vykládky jako procentní podíl z celkových ročních úlovků druhů podléhajících povinnosti vykládky ulovených v rámci drobného pelagického rybolovu. Dotčené členské státy v předložených společných doporučeních výjimku de minimis podporují, a to z důvodu vyšších nákladů spojených s nakládáním s nežádoucími úlovky jak na palubě (třídění a ukládání do krabic, skladování a zachování), tak na pevnině (přeprava a skladování, zachování, uvádění na trh a zpracování nebo zneškodnění jako zvláštního odpadu) ve srovnání s omezeným a někdy nulovým hospodářským výnosem, jenž by z těchto nežádoucích úlovků plynul. Důkazy, které členské státy poskytly, přezkoumal Vědeckotechnický a hospodářský výbor pro rybářství (VTHVR), jenž dospěl k závěru, že společná doporučení obsahují odůvodněné argumenty zdůvodňující nárůst nákladů na zacházení s nežádoucími úlovky, jež v některých případech podpořilo i kvalitativní posouzení nákladů (4). S ohledem na výše uvedené a vzhledem k tomu, že nejsou k dispozici žádné odlišné vědecké informace, je vhodné stanovit výjimku de minimis v souladu s procentními úrovněmi uvedenými ve společných prohlášeních, a to na takových úrovních, jež nepřekračují úrovně povolené podle čl. 15 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1380/2013.
(7)
V souladu se společnými doporučeními a s přihlédnutím k časovému rámci stanovenému v čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 by toto nařízení mělo být použitelné od 1. ledna 2015. V souladu s čl. 15 odst. 6 uvedeného nařízení by mělo být použitelné nejvýše tři roky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podrobnosti pro provádění povinnosti vykládky, vymezené v čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013, od 1. ledna 2015 ve Středozemním moři, a to u všech úlovků druhů, na něž se vztahují minimální velikosti, ulovených v rámci drobného pelagického rybolovu uvedeného v příloze.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„minimální velikostí“ minimální velikost mořských živočichů stanovená v příloze III nařízení (ES) č. 1967/2006.
„Středozemním mořem“ se rozumí mořské vody Středozemního moře na východ od 5°36′ západní délky;
b)
„zeměpisnou podoblastí GFCM“ zeměpisná podoblast Generální komise pro rybolov ve Středozemním moři definovaná v příloze I nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1343/2011 (5);
c)
„západním Středozemním mořem“ zeměpisné podoblasti GFCM 1, 2, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11.1, 11.2, 12;
d)
„severním Jaderským mořem“ zeměpisná podoblast GFCM 17;
e)
„jižním Jaderským a Jónským mořem“ zeměpisné podoblasti GFCM 18, 19 a 20;
f)
„ostrovem Malta a jižní Sicílií“ zeměpisné podoblasti GFCM 15 a 16;
g)
„Egejským mořem a ostrovem Kréta“ zeměpisné podoblasti GFCM 22 a 23.
Článek 3
Výjimka de minimis
Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 mohou být předmětem výmětů tato množství:
a)
v západním Středozemním moři až 5 % celkových ročních úlovků druhů podléhajících minimální velikosti a ulovených v rámci drobného pelagického rybolovu pomocí pelagických vlečných sítí a košelkových nevodů, jak je stanoveno v bodě 1 přílohy;
b)
v severním Jaderském moři až 5 % celkových ročních úlovků druhů podléhajících minimální velikosti a ulovených v rámci drobného pelagického rybolovu pomocí pelagických vlečných sítí a košelkových nevodů, jak je stanoveno v bodě 2 přílohy;
c)
v jižním Jaderském a Jónském moři:
i)
až 3 % celkových ročních úlovků druhů podléhajících minimální velikosti a ulovených v rámci drobného pelagického rybolovu pomocí košelkových nevodů a
ii)
až 7 % v roce 2015 a 2016 a až 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků druhů podléhajících minimální velikosti a ulovených v rámci drobného pelagického rybolovu pomocí pelagických vlečných sítí, jak je stanoveno v bodě 3 přílohy;
d)
na ostrově Malta a v jižní Sicílii:
i)
až 3 % celkových ročních úlovků druhů podléhajících minimální velikosti a ulovených v rámci drobného pelagického rybolovu pomocí košelkových nevodů a
ii)
až 7 % v roce 2015 a 2016 a až 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků druhů podléhajících minimální velikosti a ulovených v rámci drobného pelagického rybolovu pomocí pelagických vlečných sítí, jak je stanoveno v bodě 4 přílohy;
e)
v Egejském moři a na ostrově Kréta až 3 % celkových ročních úlovků druhů podléhajících minimální velikosti a ulovených v rámci drobného pelagického rybolovu pomocí košelkových nevodů, jak je stanoveno v bodě 5 přílohy.
Článek 4
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2015 do dne 31. prosince 2017.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech v souladu se smlouvami.
V Bruselu dne 20. října 2014.
KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) nr 1392/2014
av den 20 oktober 2014
om upprättande av en utkastplan för vissa fisken efter små pelagiska arter i Medelhavet
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1380/2013 av den 11 december 2013 om den gemensamma fiskeripolitiken, om ändring av rådets förordningar (EG) nr 1954/2003 och (EG) nr 1224/2009 och om upphävande av rådets förordningar (EG) nr 2371/2002 och (EG) nr 639/2004 och rådets beslut 2004/585/EG (1), särskilt artikel 15.6 och artikel 18.1 och 18.3, och
av följande skäl:
(1)
Förordning (EU) nr 1380/2013 syftar till att successivt stoppa bruket att kasta fångst överbord inom alla unionens fisken genom att det införs en landningsskyldighet för fångster av arter som omfattas av fångstbegränsningar.
(2)
Genom artikel 15.6 i förordning (EU) nr 1380/2013 ges kommissionen befogenhet att anta utkastplaner genom en delegerad akt för en period om högst tre år, på grundval av gemensamma rekommendationer som tagits fram av medlemsstaterna i samråd med de berörda rådgivande nämnderna.
(3)
Frankrike, Grekland, Italien, Kroatien, Malta, Slovenien och Spanien har ett direkt fiskeriförvaltningsintresse i Medelhavet. De medlemsstaterna har lämnat in gemensamma rekommendationer (2) till kommissionen efter samråd med rådgivande nämnden för Medelhavet (Mediterranean Sea Advisory Council). Vetenskapliga bidrag har erhållits från relevanta vetenskapliga organ. I enlighet med artikel 18.3 i förordning (EU) nr 1380/2013 bör endast de åtgärder i de gemensamma rekommendationerna som är förenliga med artikel 15.6 i den förordningen ingå i denna förordning.
(4)
När det gäller Medelhavet föreskrivs i artikel 15 i förordning (EU) nr 1380/2013 ett landningskrav för alla fångster av arter som omfattas av fångstbegränsningar och även fångster av arter för vilka minimimått har fastställts i enlighet med bilaga III till rådets förordning (EG) nr 1967/2006 (3). Enligt artikel 15.1 a i förordning (EU) nr 1380/2013 bör landningsskyldigheten gälla inom fisket efter små pelagiska arter, fisket efter stora pelagiska arter och industriellt fiske senast från och med den 1 januari 2015.
(5)
I enlighet med den gemensamma rekommendationen bör utkastplanen omfatta alla fångster av arter för vilka minimimått har fastställts i enlighet med bilaga III till förordning (EG) nr 1967/2006 som fångats i små pelagiska fisken med pelagisk flyttrål och ringnot i Medelhavet (dvs. fiske efter ansjovis, sardin, makrill och taggmakrill) från och med den 1 januari 2015.
(6)
För att undvika oproportionella kostnader för hantering av oönskade fångster i enlighet med artikel 15.5 c ii i förordning (EU) nr 1380/2013 är det lämpligt att fastställa ett undantag av mindre betydelse från landningsskyldigheten i form av en procentsats av de totala årliga fångsterna av arter som omfattas av landningsskyldigheten inom fisket efter små pelagiska arter. I de gemensamma rekommendationer som har lämnats in av de berörda medlemsstaterna stöds undantaget av mindre betydelse, på grund av de ökade kostnader som hanteringen av oönskade fångster medför, såväl ombord (sortering och förpackning i lådor, lagring och bevarande) som på land (transport och lagring, bevarande, saluföring och beredning eller destruktion som specialavfall), jämfört med den begränsade och ibland obefintliga ekonomiska vinsten från de oönskade fångsterna. De belägg som lagts fram av medlemsstaterna granskades av vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen (STECF), som fann att de gemensamma rekommendationerna innehöll motiverade argument vad gäller kostnadsökningen för hanteringen av oönskade fångster, i vissa fall understödda av en kvalitativ kostnadsbedömning (4). Mot bakgrund av ovanstående och då andra vetenskapliga rön saknas, är det lämpligt att fastställa undantaget av mindre betydelse i enlighet med de procentsatser som föreslås i de gemensamma rekommendationerna och till nivåer som inte överskrider vad som är tillåtet enligt artikel 15.1 c i förordning (EU) nr 1380/2013.
(7)
I enlighet med de gemensamma rekommendationerna och med hänsyn till den tidsram som anges i artikel 15.1 i förordning (EU) nr 1380/2013 bör denna förordning tillämpas från och med den 1 januari 2015. I enlighet med artikel 15.6 i den förordningen bör denna förordning gälla i högst tre år.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte
I denna förordning fastställs närmare bestämmelser för genomförandet av den landningsskyldighet som avses i artikel 15.1 i förordning (EU) nr 1380/2013 från och med den 1 januari 2015 i Medelhavet för alla fångster av arter för vilka minimimått har fastställts inom de fisken efter små pelagiska arter som anges i bilagan.
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning gäller följande definitioner:
a) minimimått : de minimimått på marina organismer som fastställts i bilaga III till förordning (EG) nr 1967/2006.
Medelhavet : Medelhavets marina vatten öster om linjen 5°36′ Väst.
b) AKFM:s geografiska delområde : allmänna kommissionens för fiske i Medelhavet (AKFM) geografiska delområde såsom det definieras i bilaga I till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1343/2011 (5).
c) västra Medelhavet : AKFM:s geografiska delområden 1, 2, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11.1, 11.2 och 12.
d) norra Adriatiska havet : AKFM:s geografiska delområde 17.
e) södra Adriatiska havet och södra Joniska havet : AKFM:s geografiska delområden 18, 19 och 20.
f) ön Malta och söder om Sicilien : AKFM:s geografiska delområden 15 och 16.
g) Egeiska havet och ön Kreta : AKFM:s geografiska delområden 22 och 23.
Artikel 3
Undantag av mindre betydelse
Genom undantag från artikel 15.1 i förordning (EU) nr 1380/2013 får följande kvantiteter kastas överbord:
a)
I västra Medelhavet, upp till 5 % av de totala årliga fångsterna av arter för vilka minimimått har fastställts inom de fisken efter små pelagiska arter med flyttrål och snörpvad/ringnot som fastställs i punkt 1 i bilagan.
b)
I norra Adriatiska havet, upp till 5 % av de totala årliga fångsterna av arter för vilka minimimått har fastställts inom de fisken efter små pelagiska arter med flyttrål och snörpvad/ringnot som fastställs i punkt 2 i bilagan.
c)
I södra Adriatiska havet och södra Joniska havet,
i)
upp till 3 % av de totala årliga fångsterna av arter för vilka minimimått har fastställts inom de fisken efter små pelagiska arter med snörpvad/ringnot, och
ii)
upp till 7 % under 2015 och 2016 och upp till 6 % under 2017 av de totala årliga fångsterna av arter för vilka minimimått har fastställts inom de fisken efter små pelagiska arter med flyttrål, som anges i punkt 3 i bilagan.
d)
I vattnet kring ön Malta och söder om Sicilien,
i)
upp till 3 % av de totala årliga fångsterna av arter för vilka minimimått har fastställts inom de fisken efter små pelagiska arter med snörpvad/ringnot, och
ii)
upp till 7 % under 2015 och 2016 och upp till 6 % under 2017 av de totala årliga fångsterna av arter för vilka minimimått har fastställts inom de fisken efter små pelagiska arter med flyttrål, som anges i punkt 4 i bilagan.
e)
I Egeiska havet och i vattnen kring ön Kreta, upp till 3 % av de totala årliga fångster av arter som omfattas av minimistorlekar inom de fisken efter små pelagiska arter som anges i punkt 5 i bilagan.
Artikel 4
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2015 till och med den 31 december 2017.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstaterna i enlighet med fördragen.
Utfärdad i Bryssel den 20 oktober 2014.