PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1342/2013
ze dne 12. prosince 2013,
kterým se zrušují antidumpingová opatření na dovoz některých železných nebo ocelových lan a kabelů pocházejících z Ruské federace po přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1225/2009
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 2 a čl. 11 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Platná opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 1601/2001 (2) uložila Rada konečné antidumpingové clo z dovozu některých železných nebo ocelových lan a kabelů pocházejících z Ruské federace, Turecka, Thajska a České republiky. Uvedená opatření jsou dále uváděna jako „původní opatření“ a šetření, na jehož základě byla tato opatření uložena, je dále uváděno jako „původní šetření“.
(2)
Komise přijala v srpnu 2001 nabídku cenového závazku ruského výrobce (JSC Severstal-Metiz). Tato dohoda o závazku byla v říjnu 2007 zrušena (3), protože kvůli obtížím se správnou klasifikací velkého počtu jednotlivých typů výrobku vyvážených uvedenou společností byla považována za neproveditelnou.
(3)
Nařízením (ES) č. 1279/2007 (4) zachovala Rada původní opatření pro Ruskou federaci po částečném prozatímním přezkumu a přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení. Na tato opatření se dále odkazuje jako na „platná opatření“ a na šetření v rámci přezkumu před pozbytím platnosti se dále odkazuje jako na „poslední šetření“. Nařízení (ES) č. 1279/2007 ukončilo i opatření týkající se dovozu ocelových lan a kabelů pocházejících z Turecka a Thajska.
(4)
V současné době (5) jsou v platnosti také opatření proti ocelovým lanům a kabelům z Ukrajiny a Čínské lidové republiky, která byla rozšířena na dovoz ocelových lan a kabelů zasílaných z Maroka, Moldavska a Korejské republiky.
2. Žádost o přezkum
(5)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) (6) oznámila Komise dne 27. října 2012 zahájení přezkumu před pozbytím platnosti antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz ocelových lan a kabelů pocházejících z Ruské federace podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(6)
Přezkum byl zahájen na základě odůvodněné žádosti podané styčným výborem Evropského svazu výrobního odvětví drátěných lan (European Union Wire Rope Industries, dále jen „EWRIS“ nebo „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 50 % celkové výroby některých železných nebo ocelových lan a kabelů v Unii. Žádost byla odůvodněna tím, že pozbytí platnosti opatření by pravděpodobně mělo za následek přetrvání dumpingu a obnovení újmy působené výrobnímu odvětví Unie.
3. Šetření
3.1 Období přezkumného šetření a posuzované období
(7)
Šetření pokračujícího nebo opakovaného dumpingu a újmy se týkalo období od 1. října 2011 do 30. září 2012 (dále jen „období přezkumného šetření“). Zkoumání tendencí významných pro posouzení toho, nakolik jsou pokračování nebo opakovaný výskyt újmy pravděpodobné, se týkalo období od 1. ledna 2009 do konce období přezkumného šetření (dále jen „posuzované období“).
3.2 Strany dotčené řízením
(8)
Komise oficiálně informovala vyvážející výrobce, výrobce v Unii, dovozce a uživatele, o nichž věděla, jakož i žadatele a orgány vyvážející země. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(9)
Vzhledem k možnému velkému počtu vyvážejících výrobců v Ruské federaci zahrnutých do šetření předpokládalo oznámení o zahájení řízení původně výběr vzorku v souladu s článkem 17 základního nařízení. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli vyvážející výrobci z Ruské federace požádáni, aby se ve lhůtě 15 dnů od zahájení řízení přihlásili a poskytli Komisi informace požadované v oznámení o zahájení řízení.
(10)
Vzhledem k tomu, že pouze dva vyvážející výrobci v Ruské federaci poskytli informace požadované v oznámení o zahájení řízení a vyjádřili ochotu dále spolupracovat s Komisí, bylo rozhodnuto, že se pro vyvážející výrobce nepoužije výběr vzorku.
(11)
Komise v oznámení o zahájení řízení sdělila, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii, a vyzvala zúčastněné strany, aby se vyjádřily k uvedenému programu ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení. Tento předběžný vzorek tvořilo pět výrobců v Unii, kteří byli shledáni reprezentativními zástupci výrobního odvětví Unie, pokud jde o objem výroby a prodej obdobného výrobku v Unii.
(12)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné připomínky, byly navrhované společnosti vybrány do konečného vzorku a zúčastněné strany byly odpovídajícím způsobem informovány. Nakonec se však jedna z vybraných společností ze vzorku stáhla. Komise se proto rozhodla omezit vzorek na čtyři zbývající společnosti, které byly i pak shledány reprezentativními zástupci výrobního odvětví Unie, pokud jde o objem výroby (29,3 %) a prodej (20,9 %) obdobného výrobku v Unii.
(13)
Ačkoli se v oznámení o zahájení řízení předpokládal výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení, nepřihlásil se ani žádný dovozce, který není ve spojení, ani žádný uživatel. Proto nebyli dovozci, kteří nejsou ve spojení, zařazeni do vzorku.
(14)
Dotazníky byly zaslány uvedeným čtyřem výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, dvěma vyvážejícím výrobcům v Ruské federaci a jednomu dovozci, který je ve spojení.
3.3 Odpovědi na dotazník
(15)
Na dotazník odpověděli uvedení čtyři výrobci v Unii zařazení do vzorku, dovozce ve spojení a jeden vyvážející výrobce z Ruské federace.
(16)
Přestože se původně přihlásili dva vyvážející výrobci z Ruské federace, pouze jeden z nich poskytl odpověď na dotazník a je považován v šetření za spolupracující stranu. Spolupracující vyvážející výrobce má stoprocentně vlastněnou dceřinou společnost se sídlem v Itálii, rovněž vyrábějící ocelová lana a kabely a dovážející dotčený výrobek z Ruské federace. Druhý vyvážející výrobce poskytl písemné stanovisko v době zahájení šetření, a i když byl vyzván, aby vyplnil dotazník, neučinil tak. Má se proto za to, že druhý vyvážející výrobce při šetření nespolupracoval.
3.4 Inspekce na místě
(17)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro stanovení pravděpodobnosti pokračování nebo obnovení dumpingu a výsledné újmy a pro stanovení zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
a)
výrobci v Unii:
-
CASAR Drahtseilwerk Saar GmbH, Německo,
-
BRIDON International Ltd., Spojené království,
-
TEUFELBERGER Seil GmbH, Rakousko,
-
Manuel Rodrigues de OLIVEIRA Sá & Filhos, S.A., Portugalsko;
b)
vyvážející výrobce v Ruské federaci:
-
JSC SEVERSTAL-Metiz, Čerepovec;
c)
dovozce ve spojení:
-
REDAELLI Tecna SpA, Itálie.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(18)
Dotčeným výrobkem je stejný výrobek jako v původním šetření a posledním šetření, na jejichž základě byla uložena platná opatření, tj. železná a ocelová lana a kabely, včetně uzavřených lan, s výjimkou lan a kabelů z nerezové oceli, s největším průřezem přesahujícím 3 mm, též s připojenými tvarovkami (v terminologii výrobního odvětví jsou často označovány jako „OLK“), v současnosti kódů KN ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 a ex 7312 10 98 (dále jen „dotčený výrobek“).
2. Obdobný výrobek
(19)
Přezkum před pozbytím platnosti potvrdil, že ocelová lana a kabely vyráběné v Ruské federaci a vyvážené do Unie a ocelová lana a kabely vyráběné a prodávané v Unii výrobci z Unie mají stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a konečná použití, a jsou proto považovány za obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
C. PRAVDĚPODOBNOST PŘETRVÁVÁNÍ NEBO OBNOVENÍ DUMPINGU
1. Předběžné poznámky
(20)
V souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení bylo zkoumáno, zda v současné době dochází k dumpingu a zda by pozbytí platnosti stávajících opatření pravděpodobně vedlo k jeho pokračování nebo obnovení.
(21)
Jak je vysvětleno v 10. bodě odůvodnění, nebylo nutné vybrat vzorek vyvážejících výrobců v Ruské federaci. Spolupracující vyvážející výrobce představoval 99 % vývozu dotčeného výrobku z Ruské federace do Unie během období přezkumného šetření. Na tomto základě byl učiněn závěr, že míra spolupráce byla vysoká.
(22)
Vzhledem k tomu, že dva další známí výrobci v Ruské federaci při šetření nespolupracovali, musely závěry týkající se pravděpodobnosti pokračování nebo obnovení dumpingu uvedené níže vycházet z nejlepších dostupných informací, včetně údajů Eurostatu, oficiálních ruských statistických údajů a omezených údajů získaných od druhého výrobce.
2. Dumping dovozu během období přezkumného šetření
(23)
Podle žádosti o přezkum údajně činilo průměrné dumpingové rozpětí u vývozů z Ruské federace do Unie 130,8 %. Jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení (bod 4.1), žadatel srovnal vývozní ceny výrobků vyvážených z Ruské federace do Unie (na úrovni cen ze závodu) s domácími cenami v Ruské federaci.
2.1 Běžná hodnota
(24)
V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení bylo nejprve pro spolupracujícího vyvážejícího výrobce určeno, zda byl jeho celkový domácí prodej obdobného výrobku nezávislým odběratelům na ruském domácím trhu reprezentativní, tj. zda celkový objem tohoto prodeje činil nejméně 5 % celkového objemu odpovídajícího prodeje na vývoz do Unie. Bylo zjištěno, že domácí prodej obdobného výrobku ze strany spolupracujícího vyvážejícího výrobce byl celkově reprezentativní.
(25)
Komise poté určila typy obdobného výrobku prodávané vyvážejícím výrobcem na domácím trhu, které byly totožné nebo přímo srovnatelné s typy výrobku prodávanými na vývoz do Unie.
(26)
Dále bylo zjišťováno, zda byl prodej na domácím trhu spolupracujícího vyvážejícího výrobce reprezentativní u každého typu výrobku, tj. zda prodej každého typu výrobku na domácím trhu představoval alespoň 5 % objemu prodeje stejného typu výrobku do Unie. U typů výrobku prodávaných v reprezentativním množství se poté v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení zkoumalo, zda se tento prodej uskutečnil v běžném obchodním styku.
(27)
Zjišťování, zda lze u prodeje jednotlivých typů výrobku prodávaných v reprezentativním množství na domácím trhu mít za to, že byl uskutečněn v běžném obchodním styku, vycházelo ze stanovení podílu ziskového prodeje příslušného typu nezávislým odběratelům. Ve všech případech, kdy se prodej určitého typu výrobku na domácím trhu uskutečnil v dostatečném množství a v běžném obchodním styku, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, vypočítané jako vážený průměr veškerého prodeje tohoto typu na domácím trhu během období přezkumného šetření.
(28)
U zbývajících typů výrobku, jejichž prodej na domácím trhu nebyl reprezentativní nebo se neuskutečnil v běžném obchodním styku, byla v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení běžná hodnota určena početně. Běžná hodnota byla stanovena na základě výrobních nákladů vyvážených typů výrobku, v případě potřeby s připočtením přiměřené částky pro prodejní, správní a režijní náklady a pro přiměřený zisk, a to na základě skutečných údajů o výrobě a prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku v souladu s čl. 2 odst. 6 první větou základního nařízení.
2.2 Vývozní cena
(29)
Jelikož spolupracující ruský vyvážející výrobce prodával výrobky na vývoz na trh Unie přímo nezávislým odběratelům, byla vývozní cena stanovena na základě skutečně zaplacených nebo splatných cen za dotčený výrobek v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
(30)
U vývozního obchodu, při němž se vývoz do Unie uskutečnil prostřednictvím obchodní společnosti ve spojení, byla vývozní cena stanovena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny obchodníka ve spojení, za kterou byl výrobek poprvé znovu prodán nezávislým odběratelům v Unii. Byly provedeny úpravy s ohledem na všechny náklady vzniklé mezi dovozem a dalším prodejem a na zisk, aby se stanovila spolehlivá vývozní cena. Jelikož nezávislí dovozci neposkytli informace o úrovni zisků dosažených během období přezkumného šetření, vycházelo se z průměrného ziskového rozpětí ve výši 5 %.
2.3 Srovnání
(31)
Srovnání vážené průměrné běžné hodnoty a vážené průměrné vývozní ceny bylo provedeno na základě ceny ze závodu a na stejné obchodní úrovni.
(32)
V zájmu spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny bylo podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení přihlédnuto k rozdílům činitelů, u kterých bylo prokázáno, že ovlivňují ceny a srovnatelnost cen. Za tímto účelem byly provedeny náležité úpravy o rozdíly v nákladech na dopravu, pojištění, manipulaci, nakládku a vedlejších nákladech, finančních nákladech, nákladech na balení, provizích a slevách, pokud byly použitelné a odůvodněné.
2.4 Dumpingové rozpětí
(33)
V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo provedeno srovnání vážené průměrné běžné hodnoty podle typu výrobku a vážené průměrné vývozní ceny odpovídajícího typu dotčeného výrobku. Toto srovnání ukázalo existenci dumpingu, který u vyvážejícího výrobce činil 4,7 %.
3. Vývoj dovozu v případě zrušení platných opatření
3.1 Předběžné poznámky
(34)
Kromě analýzy existence dumpingu během období přezkumného šetření byla zkoumána též pravděpodobnost pokračování dumpingu v případě zrušení platných opatření. V této souvislosti byly analyzovány tyto prvky: objem a ceny dumpingového dovozu z Ruské federace, přitažlivost trhu Unie a dalších trhů třetích zemí, výrobní kapacita a přebytečná kapacita pro vývoz v Ruské federaci.
3.2 Objem a ceny dumpingového dovozu z Ruské federace
(35)
Podle údajů Eurostatu se v posuzovaném období dovoz z Ruské federace zvýšil z 2 005 tun v roce 2009 na 2 343 tun v období přezkumného šetření, což představovalo přibližně 1 % spotřeby Unie v období přezkumného šetření a v posuzovaném období. Jak je uvedeno výše v 33. bodě odůvodnění, dovoz od spolupracujícího vyvážejícího výrobce byl uskutečňován za dumpingové ceny (4,7 %) i navzdory platnému antidumpingovému clu.
3.3 Přitažlivost trhu Unie a trhů jiných třetích zemí
(36)
Vývoz do Unie představoval 3 % celkového prodeje spolupracujícího výrobce, zatímco většina prodeje (85 %) se uskutečnila na ruském domácím trhu. Domácí trh vzrostl v posuzovaném období o 38 % (7) a může dále růst, bude-li i nadále růst HDP Ruské federace, jak předpokládají veřejně dostupné zdroje, specializující se na ekonomickou analýzu. Informace shromážděné v průběhu šetření navíc ukázaly, že spolupracující výrobce nevyrábí veškeré typy dotčeného výrobku, a proto jeho konkurenční tlak na výrobce v Unii je omezený. Tak je tomu pravděpodobně i v případě dvou dalších výrobců, a to vzhledem k tomu, že nejsou k dispozici žádné informace o investicích do nových strojů, které by například umožnily výrobu dotčeného výrobku s větším průměrem. Omezený konkurenční tlak ze strany vyvážejících výrobců z Ruské federace se dále zdá být rovněž potvrzen přítomností výrobců z Unie na ruském trhu. Podle oficiálních ruských celních statistických údajů představoval vývoz obdobného výrobku výrobců z Unie do Ruské federace 30 % veškerého dovozu obdobného výrobku na ruský trh v období přezkumného šetření, v důsledku čehož byli výrobci z Unii největšími vývozci na ruském trhu.
(37)
V reakci na poskytnutí konečných informací žadatel tvrdil, že předpokládaný růst HDP Ruska (v rozmezí 3 %) je velmi mírný a neumožní další rozvoj ruského trhu ocelových lan a kabelů. V důsledku toho ruský trh nemusí být schopen absorbovat větší objem obdobného výrobku. V této souvislosti je třeba poznamenat, že růst ruského HDP během posuzovaného období, tj. od roku 2009 do konce období šetření, byl nižší než očekávaný růst pro rok 2014, nicméně umožnil růst trhu ocelových lan a kabelů v Rusku o 38 %. Námitka byla proto zamítnuta.
(38)
Táž strana také poukázala na nové typy výrobků, které spolupracující vyvážející výrobce nedávno vyvinul (ve spolupráci se svou dceřinou společností se sídlem v Unii), a tvrdila, že to potvrzuje investice uskutečněné tímto výrobcem během posuzovaného období. Tato skutečnost však neodporuje závěru, že spolupracující výrobce není schopen vyrábět všechny typy lan (zejména ocelová lana a kabely ve vyšším kvalitativním segmentu trhu). Námitka byla proto zamítnuta.
(39)
Na přitažlivost trhu Unie by se mělo rovněž pohlížet v souvislosti tím, že ruští vyvážející výrobci převzali některé výrobce Unie. Dva ruští výrobci nyní vlastní dceřiné společnosti se sídlem v Unii. Inspekce na místě provedená u dceřiné společnosti spolupracujícího vývozce, která má sídlo v Unii, ukázala, že se prodej uskutečňoval převážně na evropském trhu a že související prodej mezi spolupracujícím vývozcem a touto dceřinou společností byl v období přezkumného šetření omezený.
(40)
Na základě údajů od spolupracujícího vývozce je třeba poukázat na to, že objem ruského vývozu dotčeného výrobku do třetích zemí v období přezkumného šetření přesáhl objem vývozu do Unie čtyřikrát. Vývozní ceny spolupracujícího vyvážejícího výrobce pro třetí země byly v průměru nižší než domácí prodejní cena v Ruské federaci, ale v průměru na vyšší úrovni než vývozní ceny pro trh Unie. To umožňuje závěr, že prodej na vývoz na trhy třetích zemí je přitažlivější než prodej na trhu Unie. V této souvislosti se poukazuje na existenci již dlouho zavedených prodejních kanálů na trzích Společenství nezávislých států (SNS).
(41)
V reakci na poskytnutí konečných informací žadatel tvrdil, že vývozní ceny ruských výrobců na trzích třetích zemí jsou ve skutečnosti nižší než vývozní ceny pro Unii. Odvolával se přitom na srovnání mezi průměrnými vývozními cenami pro Ukrajinu a některé evropské státy, vycházející údajně z ruských celních statistických údajů. Nebyly předloženy žádné původní údaje tvořící základ pro srovnání. V této souvislosti je třeba poznamenat, že srovnání cenového rozdílu mezi ruskými vývozními cenami pro Unii a pro trhy třetích zemí provedené při šetření vycházelo z ověřených údajů uvedených v dotazníku spolupracujícím vyvážejícím výrobcem. Toto srovnání cen bylo provedeno na úrovni ceny ze závodu s přihlédnutím k rozdílům mezi jednotlivými typy výrobků a obchodní úrovní. Průměrné ceny, které žadatel předložil, neodrážejí složitost cenových složek a rozpětí existující na trhu ocelových lan a kabelů a způsobenou významným množstvím různých výrobků a různou obchodní úrovní. Námitka byla proto zamítnuta.
(42)
Táž strana tvrdila, že objem vývozu výrobního odvětví Unie do Ruské federace není v tomto případě důležitý, a poukázala na zvýšený dovoz z Čínské lidové republiky do Ruské federace a potřebu zohlednit jej při analýze, protože představuje konkurenční hrozbu pro přítomnost ruských výrobců na trzích Ruska a SNS. V tomto ohledu je skutečnost, že výrobci z Unie jsou i nadále vedoucími vývozci na ruském trhu, důležitá, protože mimo jiné potvrzuje, že ruští výrobci nejsou schopni vyrábět všechny typy ocelových lan a kabelů, pro které existuje poptávka na ruském trhu. Pokud jde o čínský vývoz do Ruské federace, je třeba poznamenat, že vzrostl současně s prudkým růstem poptávky na ruském trhu. Nebyly poskytnuty žádné informace, např. týkající se čínských vývozních cen pro Ruskou federaci a země SNS nebo vlastností dováženého výrobku, který je předmětem šetření, aby bylo možné provést další analýzu. A je třeba také uvést, že podle ruských celních statistických údajů měli ruští výrobci dotčeného výrobku v období přezkumného šetření stále vedoucí postavení na domácím trhu a že celkový dovoz na tento trh představoval pouze 15 % ruského trhu ocelových lan a kabelů. Námitka byla proto zamítnuta.
3.4 Výrobní kapacita a nadměrná kapacita pro vývoz v Ruské federaci
(43)
Podle žádosti o přezkum činila výrobní kapacita všech ruských vyvážejících výrobců 115 000 tun. Během šetření žadatel nově odhadl ruskou výrobní kapacitu; ta je podle něj v rozmezí od 220 000 do 250 000 tun, což ale nijak nedoložil. Na základě ověřených údajů od spolupracujícího vývozce, údajů předložených druhým známým výrobcem a údajů o třetím výrobci obsažených v žádosti byla výrobní kapacita všech ruských výrobců dotčeného výrobku stanovena na zhruba 158 000 tun. V této souvislosti je třeba poznamenat, že výrobní kapacita spolupracujícího výrobce prošla v posuzovaném období strukturálními úpravami, v jejichž důsledku byla jedna výrobní dílna uzavřena.
(44)
V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že některé stroje z uzavřené dílny byly přemístěny do jiných výrobních závodů spolupracujícího výrobce. Nicméně toto tvrzení nebylo doloženo. V tomto ohledu důkazy shromážděné v průběhu šetření potvrzují, že spolupracující výrobce během posuzovaného období prošel strukturálními úpravami, které zahrnovaly vyřazení některých strojů ve všech třech výrobních závodech a uzavření jedné výrobní dílny. Zároveň nelze vyloučit, že některé stroje z uzavřené výrobní dílny byly přemístěny do zbývajících výrobních závodů. V každém případě to nemění nic na odhadu výrobní kapacity tohoto výrobce a Ruska celkově, což dotyčná strana nezpochybnila. Námitka byla proto zamítnuta.
(45)
Pokud jde o otázku využití kapacity a nadbytečné kapacity, předpokládalo se na základě údajů dvou výrobců a vzhledem k tomu, že nejsou k dispozici žádné přesné informace o využití kapacity třetího výrobce, že jeho využití kapacity odpovídalo v období přezkumného šetření využití kapacit dvou dalších výrobců, tj. 90 %. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byl učiněn závěr, že celková volná kapacita v Ruské federaci činí řádově 17 000 tun. To odpovídá přibližně 8 % spotřeby Unie v období přezkumného šetření.
3.5 Závěr
(46)
Vzhledem k výše popsaným zjištěním, totiž že vývoz z Ruské federace byl v období přezkumného šetření stále dumpingový, je pravděpodobné přetrvávání dumpingu na trhu Unie, pokud by stávající antidumpingová opatření byla zrušena.
(47)
Nicméně je třeba zdůraznit tyto body. Za prvé, volná kapacita v Ruské federaci je omezeně dostupná a může být absorbována rychle rostoucí poptávkou na domácím trhu. Za druhé, ruští výrobci nemají kapacity, aby mohli dodávat všechny typy lan, a proto je jejich konkurenční tlak na trhu Unie omezený. Za třetí, dva ze tří známých vyvážejících výrobců mají své stoprocentně vlastněné dceřiné společnosti v Unii, které vyrábějí obdobný výrobek. Na základě informací získaných od dceřiné společnosti spolupracujícího vyvážejícího výrobce je možné pozorovat, že obdobný výrobek vyráběný dceřinou společností se prodává především na trhu Unie, zatímco vyvážející výrobce vyrábí a prodává obdobný výrobek převážně pro ruský trh. Ruští vyvážející výrobci mají kromě toho silné obchodní vazby na trhy třetích zemí, zejména na trhy v zemích SNS, které budou přitažlivější pro ruské vývozce, protože v průměru ceny účtované na těchto trzích jsou vyšší než ceny účtované v Unii. Na tomto základě byl učiněn závěr, že dovoz dotčeného výrobku z Ruské federace by pravděpodobně výrazně nevzrostl, kdyby opatření pozbyla platnosti.
D. DEFINICE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(48)
Během období přezkumného šetření ocelová lana a kabely vyrábělo více než 30 výrobců v Unii. Má se tedy za to, že výroba těchto výrobců (stanovená na základě podkladů doručených spolupracujícími výrobci a pro ostatní výrobce v Unii na základě údajů z žádosti o přezkum) představuje výrobu v Unii ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení.
(49)
Jak je vysvětleno ve 12. bodě odůvodnění, vzhledem k vysokému počtu výrobců v Unii byl vybrán vzorek. Pro účely analýzy újmy byly stanoveny ukazatele újmy na těchto dvou úrovních:
-
makroekonomické prvky (výroba, výrobní kapacita, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, průměrné jednotkové ceny a rozsah dumpingu) byly vyhodnoceny na úrovni celkové výroby v Unii, a to na základě podkladů doručených spolupracujícími výrobci, údajů Eurostatu a u ostatních výrobců v Unii na základě odhadu vycházejícího z údajů od žadatele,
-
analýza mikroekonomických prvků (tj. zásob, mezd, ziskovosti, návratnosti investic, peněžního toku, schopnosti získávat kapitál a investice) byla provedena u výrobců zařazených do vzorku na základě jejich údajů, které byly ověřeny.
E. SITUACE NA TRHU UNIE
1. Spotřeba v Unii
(50)
Spotřeba v Unii se mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření zvýšila o 8 % ze 195 426 tun na 211 380 tun.
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Spotřeba v Unii (v tunách)
195 426
206 940
213 350
211 380
Index
100
106
109
108
2. Současný dovoz z Ruské federace
2.1 Objem, podíl na trhu a ceny dovozu z Ruské federace
(51)
Podle údajů Eurostatu se objem dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z Ruské federace mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření zvýšil z 2 005 tun na 2 343 tun. I přes tento nárůst jsou tyto objemy nižší než dovoz z Ruské federace během posledního šetření, kdy dovoz činil 2 908 tun za rok 2005 a 3 323 tun pro období od 1. července 2005 do 30. června 2006 (poslední období přezkumného šetření). Od konce období přezkumného šetření vykazoval dovoz z Ruska klesající tendenci (snížení o 20 %).
(52)
Podíl ruského dovozu na trhu činil v roce 2009 1,03 % a v období přezkumného šetření 1,11 %.
(53)
Co se týká dovozních cen, ty se v posuzovaném období trvale zvyšovaly a celkem vzrostly o 12 %.
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Dovoz (v tunách)
2 005
2 197
2 549
2 343
index
100
110
127
117
Podíl na trhu
1,03 %
1,06 %
1,19 %
1,11 %
index
100
103
116
108
Dovozní cena
1 054
1 084
1 171
1 178
index
100
103
111
112
2.2 Cenové podbízení
(54)
Cenové podbízení bylo stanoveno pomocí vývozních cen spolupracujícího ruského výrobce bez antidumpingového cla, přičemž bylo zjištěno, že se pohybují od 54,7 % do 69,0 % v závislosti na typech výrobku s váženým průměrným rozpětím cenového podbízení ve výši 63,4 %. Nicméně s ohledem na malý objem dovozu z Ruské federace a početnost existujících různých typů ocelových lan a kabelů by cenové podbízení mohlo být stanoveno pouze na základě velmi malého počtu stejných typů výrobku s nízkými objemy (19,9 tuny). Proto lze považovat rozpětí cenového podbízení pouze za orientační.
3. Dovoz z jiných zemí
3.1 Objem, podíl na trhu a ceny dovozu z jiných zemí
(55)
Dovoz z jiných zemí než z Ruské federace se během posuzovaného období zvýšil o 10,6 %, což je více než nárůst spotřeby na trhu Unie (+ 8 %). I přes nárůst podílu jiných zemí než Ruské federace na trhu Unie lze příslušné podíly na trhu považovat za stabilní.
(56)
Hlavní vyvážející země během období přezkumného šetření byly Jižní Korea s podílem na trhu 16 %, ČLR (1,78 %), Thajsko s podílem na trhu 1,65 % a Ruská federace (viz výše, podíl na trhu 1,11 %), zatímco podíl výrobního odvětví Unie na trhu byl téměř 60 %.
Země / Dovoz v tunách
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Jižní Korea
32 027
23 926
28 906
34 798
Čína
5 797
4 067
5 174
3 765
Thajsko
3 673
3 815
5 348
3 499
Ostatní země
34 938
38 974
39 376
42 444
Dílčí součet
(s výjimkou Ruské federace)
76 435
70 782
78 804
84 506
Rusko
2 005
2 197
2 548
2 343
Celkový dovoz
(včetně Ruské federace)
78 440
72 979
81 352
86 849
3.2 Cenové podbízení
(57)
Celkově průměrné ceny dovozu obdobného výrobku z jiných zemí zůstaly během posuzovaného období stabilní a neměnné a podbízení vůči výrobnímu odvětví Unie činilo v průměru 57 %.
4. Situace výrobního odvětví Unie
(58)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení Komise posoudila všechny relevantní hospodářské činitele a ukazatele, které ovlivňují stav výrobního odvětví Unie.
4.1 Předběžné poznámky
(59)
Vzhledem k tomu, že v případě výrobního odvětví Unie byl použit výběr vzorku, byla újma posouzena na základě informací shromážděných na úrovni celého výrobního odvětví Unie (makroekonomické prvky, jak jsou vymezeny ve 49. bodě odůvodnění) a na základě informací shromážděných na úrovni výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku (mikroekonomické prvky, jak jsou vymezeny ve 49. bodě odůvodnění).
a) Výroba
(60)
Výroba výrobního odvětví Unie se mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření zvýšila o 6 %, tj. z 214 475 tun na 228 368 tun. V souvislosti se zvýšenou spotřebou (+ 8 %), jak je uvedeno v 52. bodě odůvodnění, výrobní odvětví Unie zvýšilo objem své výroby o 6 %.
Výrobní odvětví Unie
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Objem výroby (v tunách)
214 475
223 385
224 559
228 368
index
100
104
105
106
b) Kapacita a míra využití kapacity
(61)
Zvýšení spotřeby Unie (+ 8 %) rovněž vyvolalo zvýšení výroby výrobního odvětví Unie o 6 %.
Výrobní odvětví Unie
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Kapacita
348 852
371 187
366 976
369 134
index
100
106
105
106
Využití kapacity
61,5 %
60,2 %
61,2 %
61,9 %
index
100
98
100
101
c) Objem prodeje
(62)
Prodej výrobního odvětví Unie na trhu Unie se mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření zvýšil o 7 %.
Výrobní odvětví Unie
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Prodej odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení (v tunách)
116 902
133 824
131 085
124 524
index
100
114
112
107
d) Podíl na trhu
(63)
Výrobnímu odvětví Unie se podařilo udržet svůj podíl na trhu během posuzovaného období poměrně stabilní, tj. na 60 % v roce 2009 a na 59 % v období přezkumného šetření.
Výrobní odvětví Unie
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Podíl na trhu
60 %
65 %
61 %
59 %
index
100
108
102
98
e) Růst
(64)
Mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření, kdy se spotřeba v Unii zvýšila o 8 %, se i objem prodeje výrobního odvětví Unie zvýšil, a to o 7 %. Podíl výrobního odvětví Unie na trhu lze proto považovat za stabilní, i když podíl na trhu mírně klesl, zatímco dovoz z Ruské federace se mírně zvýšil.
f) Zaměstnanost
(65)
Zatímco výrobci v Unii zařazení do vzorku během posuzovaného období vykázali nárůst o 5 %, zaměstnanost celého výrobního odvětví Unie se podle odhadu žadatele liší a vykazuje negativní tendenci, totiž pokles o 6 % mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření.
Výrobní odvětví Unie
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Zaměstnanost
3 763
3 776
3 688
3 544
index
100
100
98
94
g) Velikost dumpingového rozpětí
(66)
Co se týká dopadu velikosti zjištěných skutečných dumpingových rozpětí (4,7 %) na výrobní odvětví Unie, nelze tento dopad vzhledem k nízkému celkovému objemu dovozu z Ruské federace a poměrně nízkému dumpingovému rozpětí považovat za významný.
h) Zásoby
(67)
Konečný stav zásob výrobního odvětví Unie se mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření zmenšil.
Výrobci zařazení do vzorku
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Konečný stav zásob (v tunách)
11 723
10 240
9 813
10 489
index
100
87
84
89
i) Prodejní ceny a činitele ovlivňující ceny na domácím trhu
(68)
Jednotkové prodejní ceny výrobního odvětví Unie mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření vzrostly o 8 %. Tento cenový vývoj souvisí se skutečností, že se výrobnímu odvětví Unie podařilo přenést nárůst výrobních nákladů (o 8 %) na uživatele. Souvisí rovněž s postupným přechodem výrobního odvětví Unie na ocelová lana a kabely s větším průměrem a větší zaměřenost na lana pro zvláštní účely.
Výrobci zařazení do vzorku
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Průměrná jednotková prodejní cena v Unii (v EUR/t)
3 625
3 658
3 809
3 911
Index
100
101
105
108
j) Mzdy
(69)
Mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření se průměrná mzda na plný pracovní úvazek zvýšila o 20 %. Po restrukturalizaci některých společností zařazených do vzorku se poměr řídících a administrativních pracovníků k manuálním pracovníkům zvýšil, což se odráží ve vyšších průměrných mzdových nákladech na jednoho zaměstnance.
Výrobci zařazení do vzorku
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Mzdy na plný pracovní úvazek (v EUR)
42 393
45 174
48 718
51 052
index
100
107
115
120
k) Produktivita
(70)
Produktivita pracovních sil výrobního odvětví Unie, měřená jako produkce na pracovníka na plný pracovní úvazek za rok, v posuzovaném období kolísala, protože se v roce 2010 snížila a poté v roce 2011 a v období přezkumného šetření opět vzrostla.
Výrobní odvětví Unie
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Produktivita
58
52
53
55
index
100
88
90
94
l) Investice a schopnost získávat kapitál
(71)
Investice do ocelových lan a kabelů se v posuzovaném období zvýšily o 271 %, byly významné a v období přezkumného šetření činily více než 16 milionů EUR. Výrobci zařazení do vzorku v posuzovaném období neměli problém získávat kapitál. Navíc velká část investic mohla být financována z vlastních vytvořených peněžních toků.
Výrobci zařazení do vzorku
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Investice (v tisících EUR)
5 845
6 025
12 656
15 839
index
100
103
217
271
m) Ziskovost na trhu Unie
(72)
Výrobcům zařazeným do vzorku se během celého posuzovaného období dařilo dosahovat zisku. Zisky dosažené od roku 2009 do období přezkumného šetření byly navzdory poklesu ve srovnání s rokem 2009 vyšší než 5 % cílový zisk stanovený v původním šetření.
Výrobci zařazení do vzorku
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Ziskovost na trhu Unie
14,8 %
10,1 %
10,6 %
10,6 %
index
100
68
72
72
n) Návratnost investic
(73)
Návratnost investic, vyjádřená jako celkový zisk z činnosti v oblasti ocelových lan a kabelů v procentech čisté účetní hodnoty aktiv přímo a nepřímo souvisejících s výrobou ocelových lan a kabelů, v celém posuzovaném období v zásadě sledovala tendenci zaznamenanou u ziskovosti. Navzdory poklesu je tento ukazatel i nadále dosti vysoký.
Výrobci zařazení do vzorku
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Návratnost investic
37,7 %
23,4 %
25 %
23 %
index
100
62
66
61
o) Peněžní tok
(74)
Stav peněžních toků zůstává celkově velmi pozitivní navzdory jistému zhoršení mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření: sleduje do určité míry vývoj ziskovosti za celé posuzované období.
Výrobci zařazení do vzorku
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Peněžní tok (v tisících EUR)
57 545
40 640
38 297
43 380
Index
100
71
67
75
p) Překonání účinků minulého dumpingu
(75)
Z většiny ukazatelů vyplývá, že výrobní odvětví Unie přizpůsobilo své výrobní zařízení, aby lépe reagovalo na nové hospodářské prostředí a mohlo využít příležitostí na trzích v Unii a mimo ni v segmentech, v nichž lze dosáhnout vysokých marží. Zlepšení hospodářské a finanční situace výrobního odvětví Unie po uložení antidumpingových opatření v roce 2001 dokládá, že opatření jsou účinná a že výrobní odvětví Unie překonalo účinky minulého dumpingu.
4.2 Závěr
(76)
Během posuzovaného období se výrobnímu odvětví Unie víceméně podařilo udržet svůj podíl na trhu, ceny vzrostly o 8 %, zásoby zůstaly na přiměřené úrovni, přičemž se objem výroby a spotřeba zvýšily. Výrobní odvětví Unie bylo v celém posuzovaném období ziskové, přestože zisky byly na nižší úrovni v období přezkumného šetření než v roce 2009. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem lze vyvodit závěr, že v posuzovaném období nebyla výrobnímu odvětví Unie způsobena podstatná újma.
F. PRAVDĚPODOBNOST OBNOVENÍ ÚJMY
(77)
Bylo posuzováno i to, zda by se v případě pozbytí platnosti opatření obnovila podstatná újma. Má se za to, že to se pravděpodobně nestane, a to z důvodů, které jsou vysvětleny níže.
(78)
Jak je zdůrazněno v 54. bodě odůvodnění, bylo zjištěno, že ceny výrobků dovážených z Ruské federace se podbízejí vůči cenám Unie. Nicméně vzhledem k nízkému objemu odpovídajících typů výrobku lze toto rozpětí cenového podbízení považovat pouze za orientační.
(79)
Jak je vysvětleno v 51. bodě odůvodnění, objem dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z Ruské federace činil v roce 2009 2 005 tun a v období přezkumného šetření 2 343 tun, což představovalo podíl na trhu ve výši 1,03 %, resp. 1,11 %.
(80)
Jak je vysvětleno v 43. a 45. bodě odůvodnění, celková ruská výrobní kapacita se odhaduje na přibližně 158 000 tun, zatímco podle odhadu z posledního šetření její výše byla přibližně stejná jako celková spotřeba Unie, tedy 220 000 tun. Volné kapacity jsou dále v současné době zřejmě omezené.
(81)
Při posledním šetření se vycházelo z toho, že ruský trh není schopen absorbovat existující nabídku. V současné době, jak bylo vysvětleno v 36. bodě odůvodnění, domácí spotřeba ocelových lan a kabelů v Rusku v posuzovaném období významně vzrostla o 38 %. Kromě toho veřejně dostupné ekonomické prognózy předpokládají v Ruské federaci v nadcházejících letech silný růst HDP. Volná kapacita v Rusku, jak je uvedeno ve 45. bodě odůvodnění, proto bude pravděpodobně absorbována rychle se rozvíjejícím ruským trhem, protože ruské ceny jsou zhruba o 11 % vyšší než ceny vývozu do Unie. Kromě toho v Rusku vývozní ceny výrobků vyvážených na jiné trhy, zejména zemí SNS, jsou průměrně o 5,6 % vyšší než vývozní ceny výrobků vyvážených do Unie. Je proto nepravděpodobné, že by se podstatná množství volných kapacit nebo jejich současný prodej na výhodnějším domácím trhu nebo trzích zemí SNS přesunuly na trh Unie.
(82)
S ohledem na výše uvedené se vyvozuje závěr, že by zrušení opatření uložených na dovoz pocházející z Ruské federace se vší pravděpodobností nevedlo k obnovení podstatné újmy působené výrobnímu odvětví Unie jako celku.
G. ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(83)
S ohledem na výše uvedené by antidumpingová opatření použitelná na dovoz ocelových lan a kabelů z Ruské federace měla být zrušena a toto řízení zastaveno v souladu s čl. 9 odst. 2 a čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(84)
Všechny strany byly informovány o základních skutečnostech a faktorech, na jejichž základě se má doporučit, aby stávající opatření uložená na dovoz pocházející z Ruské federace byla ukončena. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta pro podání připomínek ke zveřejněným zjištěním. Byly obdrženy připomínky jedné zúčastněné strany, která rovněž požádala o slyšení a byla vyslechnuta v přítomnosti úředníka pro slyšení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Antidumpingová opatření týkající se dovozu ocelových lan a kabelů, včetně uzavřených lan, s výjimkou lan a kabelů z nerezové oceli, s největším průřezem převyšujícím 3 mm, též s připojenými tvarovkami, pocházejících z Ruské federace a v současnosti kódů KN ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 a ex 7312 10 98, se zrušují a řízení ohledně tohoto dovozu se zastavuje.
Článek 2
Přezkumné řízení před pozbytím platnosti antidumpingových opatření použitelných na dovoz ocelových lan a kabelů, včetně uzavřených lan, s výjimkou lan a kabelů z nerezové oceli, s největším průřezem převyšujícím 3 mm, též s připojenými tvarovkami, v současnosti kódů KN ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 a ex 7312 10 98 a pocházejících z Ruské federace, zahájené podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1225/2009 se zastavuje.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. prosince 2013.
RÅDETS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 1342/2013
av den 12 december 2013
om upphävande av antidumpningsåtgärderna på import av vissa linor och kablar av järn eller stål med ursprung i Ryska federationen till följd av en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 i förordning (EG) nr 1225/2009
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artiklarna 9.2 och 11.2,
med beaktande av det förslag som Europeiska kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och
av följande skäl:
A. FÖRFARANDE
1. Gällande åtgärder
(1)
Genom förordning (EG) nr 1601/2001 (2) införde rådet en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa linor och kablar av järn eller stål med ursprung i Ryska federationen, Turkiet, Thailand och Tjeckien. Dessa åtgärder kallas nedan de ursprungliga åtgärderna och den undersökning som resulterade i dessa åtgärder kallas nedan den ursprungliga undersökningen.
(2)
Kommissionen godtog i augusti 2001 ett erbjudande om prisåtagande från en rysk tillverkare (JSC Severstal-Metiz). Detta avtal om prisåtagande upphävdes i oktober 2007 (3) eftersom det inte ansågs fungera på grund av svårigheter gällande korrekt klassificering av det stora antalet produkttyper som företaget exporterade.
(3)
Genom rådets förordning (EG) nr 1279/2007 (4) bibehölls de ursprungliga åtgärderna mot Ryska federationen efter en partiell interimsöversyn och en översyn vid giltighetstidens utgång i enlighet med artikel 11.2 i grundförordningen. Dessa åtgärder kallas nedan de gällande åtgärderna, och undersökningen vid giltighetstidens utgång kallas nedan den senaste undersökningen. Genom förordning (EG) nr 1279/2007 upphävdes även åtgärderna gällande import av linor och kablar av stål med ursprung i Turkiet och Thailand.
(4)
Det finns för närvarande (5) även gällande åtgärder mot linor och kablar av järn eller stål från Ukraina och Folkrepubliken Kina, vilka utvidgades till att omfatta import av linor och kablar av järn eller stål som avsänts från Marocko, Moldavien och Republiken Korea.
2. Begäran om översyn
(5)
Den 27 oktober 2012 tillkännagav kommissionen genom ett meddelande (nedan kallat tillkännagivandet om inledande) (6), som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning, att en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 i grundförordningen skulle inledas beträffande de antidumpningsåtgärder som tillämpas på import av linor och kablar av järn eller stål med ursprung i Ryska federationen.
(6)
Översynen inleddes till följd av att en motiverad ansökan lämnats in av Liaison Committee of European Union Wire Rope Industries (nedan kallad EWRIS eller sökanden) såsom företrädare för unionstillverkare som svarar för mer än 50 % av unionens totala produktion av vissa linor och kablar av järn eller stål. Ansökan grundades på påståendet att det är sannolikt att dumpningen fortsätter och att skadan för unionsindustrin återkommer om åtgärderna skulle upphöra att gälla.
3. Undersökning
3.1 Översynsperiod och skadeundersökningsperiod
(7)
Undersökningen av sannolikheten för fortsatt eller återkommande dumpning och skada omfattade perioden från och med den 1 oktober 2011 till och med den30 september 2012 (nedan kallad översynsperioden). Undersökningen av de tendenser som är relevanta för bedömningen av sannolikheten för fortsatt eller återkommande skada omfattade perioden från och med den 1 januari 2009 fram till slutet av översynsperioden (nedan kallad skadeundersökningsperioden).
3.2 Parter som berörs av förfarandena
(8)
Kommissionen underrättade officiellt kända exporterande tillverkare, unionstillverkare, importörer och användare samt sökanden och myndigheterna i exportlandet. Berörda parter gavs tillfälle att inom den tidsfrist som angavs i tillkännagivandet om inledande skriftligen lämna sina synpunkter och begära att bli hörda.
(9)
På grund av det stora antalet exporterande tillverkare i Ryska federationen som förefaller vara berörda av undersökningen angavs inledningsvis i tillkännagivandet om inledande att ett stickprovsförfarande kunde komma att tillämpas i enlighet med artikel 17 i grundförordningen. För att kommissionen skulle kunna avgöra om ett stickprovsförfarande var nödvändigt och i så fall göra ett urval, ombads exporterande tillverkare från Ryska federationen att inom två veckor från och med inledandet av förfarandet ge sig till känna och till kommissionen lämna de upplysningar som begärdes i tillkännagivandet om inledande.
(10)
Eftersom endast två exporterande tillverkare i Ryska federationen lämnade de upplysningar som begärdes i tillkännagivandet om inledande och förklarade sig villiga att samarbeta ytterligare med kommissionen, beslutade man att inte tillämpa stickprovsförfarandet för exporterande tillverkare.
(11)
Kommissionen meddelade i tillkännagivandet om inledande att ett preliminärt urval av unionstillverkare hade gjorts och uppmanade berörda parter att yttra sig om detta inom den tidsfrist som angavs i tillkännagivandet om inledande. Det preliminära urvalet bestod av fem unionstillverkare som ansågs vara representativa för unionsindustrin vad gäller produktionsvolym och försäljning av den likadana produkten i unionen.
(12)
Eftersom inga synpunkter lämnades in blev de föreslagna företagen utvalda till att inbegripas i det slutgiltiga urvalet och berörda parter underrättades om detta. Ett av de slutgiltigt utvalda företagen drog sig dock senare ur stickprovet. Kommissionen beslutade därför att reducera urvalet till de fyra återstående företagen, som fortfarande ansågs vara representativa för unionsindustrin vad gäller produktionsvolym (29,3 %) och försäljning (20,9 %) av den likadana produkten i unionen.
(13)
Trots att stickprovsförfarandet angavs i tillkännagivandet om inledande för icke-närstående importörer, var det inte någon icke-närstående importör eller användare som gav sig till känna. Stickprovsförfarandet tillämpades därför inte på icke-närstående importörer.
(14)
Frågeformulär skickades till de fyra unionstillverkarna som ingick i stickprovet, de två exporterande tillverkarna från Ryska federationen och den närstående importören.
3.3 Svar på frågeformulär
(15)
Frågeformuläret besvarades av de fyra unionstillverkarna i stickprovet, den närstående importören och en av de exporterande tillverkarna från Ryska federationen.
(16)
Trots att två exporterande tillverkare från Ryska federationen ursprungligen gav sig till känna, besvarade endast en av dem frågeformuläret och betraktas som samarbetsvillig i undersökningen. Den samarbetsvilliga exporterande tillverkaren har ett helägt dotterbolag med säte i Italien som också tillverkar linor och kablar av järn eller stål och importerar den berörda produkten från Ryska federationen. Den andra exporterande tillverkaren lämnade ett bidrag vid tidpunkten för inledande av undersökningen men underlät att besvara frågeformuläret, trots inbjudan att göra detta. Den andra exporterande tillverkaren betraktas därför inte som samarbetsvillig i undersökningen.
3.4 Kontrollbesök
(17)
Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den ansåg vara nödvändiga för fastställandet av sannolikheten för fortsatt eller återkommande dumpning och därav följande skada och för fastställandet av unionens intresse. Kontrollbesök genomfördes på plats hos följande företag:
a)
Unionstillverkare:
-
CASAR Drahtseilwerk Saar GmbH, Tyskland.
-
BRIDON International Ltd, Förenade kungariket.
-
TEUFELBERGER Seil GmbH, Österrike.
-
Manuel Rodrigues de OLIVEIRA Sá & Filhos, SA, Portugal.
b)
Exporterande tillverkare i Ryska federationen:
-
JSC SEVERSTAL-Metiz, Cherepovets.
c)
Närstående importör:
-
REDAELLI Tecna Spa, Italien.
B. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT
1. Berörd produkt
(18)
Den produkt som berörs är samma produkt som i den ursprungliga och i den senaste undersökningen, som ledde fram till införandet av de åtgärder som nu är i kraft, dvs. linor och kablar, inbegripet slutet tågvirke, av järn och stål, dock ej linor och kablar av rostfritt stål, med ett största tvärsnitt av mer än 3 mm, med eller utan anslutningar. De klassificeras för närvarande enligt KN-numren ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 och ex 7312 10 98 (nedan kallade den berörda produkten).
2. Likadan produkt
(19)
Den aktuella översynen vid giltighetstidens utgång bekräftade att linor och kablar av järn eller stål som har tillverkats i Ryska federationen och exporterats till unionen samt linor och kablar av järn eller stål som har tillverkats och sålts i unionen av unionstillverkare har samma grundläggande fysiska och tekniska egenskaper och samma användningsområden och anses därför vara likadana produkter enligt artikel 1.4 i grundförordningen.
C. SANNOLIKHET FÖR FORTSATT ELLER ÅTERKOMMANDE DUMPNING
1. Inledande anmärkningar
(20)
I enlighet med artikel 11.2 i grundförordningen undersöktes om det förekom dumpning för närvarande och huruvida de gällande åtgärdernas upphörande sannolikt skulle innebära att dumpningen skulle fortsätta eller återkomma.
(21)
Såsom anges i skäl 10 var det inte nödvändigt att göra ett urval av exporterande tillverkare i Ryska federationen. Den samarbetsvilliga exporterande tillverkaren stod för 99 % av all export av den berörda produkten från Ryska federationen till unionen under översynsperioden. Mot den bakgrunden fastslogs det därför att samarbetsgraden var hög.
(22)
Eftersom två andra kända tillverkare i Ryska federationen inte samarbetade i undersökningen, var det nödvändigt att grunda slutsatserna om sannolikheten för fortsatt eller återkommande dumpning som beskrivs nedan på bästa tillgängliga uppgifter, inklusive uppgifter från Eurostat, rysk officiell statistik och begränsade uppgifter från en andra tillverkare.
2. Dumpning av import under översynsperioden
(23)
I begäran om översyn hävdades det att den genomsnittliga dumpningsmarginalen för exporten från Ryska federationen till unionen i genomsnitt låg på 130,8 %. Såsom nämns i tillkännagivandet om inledande (punkt 4.1) jämförde sökanden exportpriser från Ryska federationen till unionen (på nivån fritt fabrik) med de inhemska priserna i Ryska federationen.
2.1 Normalvärde
(24)
I enlighet med artikel 2.2 i grundförordningen fastställdes det först för den samarbetsvilliga exporterande tillverkaren i urvalet huruvida dess totala försäljning av den likadana produkten till oberoende kunder på den ryska hemmamarknaden var representativ, dvs. om den totala försäljningsvolymen på hemmamarknaden motsvarade minst 5 % av den sammanlagda volymen av exportförsäljningen till unionen. Den samarbetsvilliga exporterande tillverkarens inhemska försäljning av den likadana produkten visade sig vara representativ totalt sett.
(25)
Kommissionen fastställde därefter vilka typer av den likadana produkten som den exporterande tillverkaren sålde på hemmamarknaden som var identiska eller direkt jämförbara med de typer som såldes för export till unionen.
(26)
Det undersöktes sedan om den samarbetsvilliga exporterande tillverkarens försäljning på hemmamarknaden av var och en av produkttyperna var representativ, dvs. om försäljningen på den marknaden motsvarade minst 5 % av försäljningsvolymen till unionen av samma produkttyp. För de produkttyper som sålts i representativa kvantiteter undersöktes det sedan om försäljningen hade ägt rum vid normal handel, i enlighet med artikel 2.4 i grundförordningen.
(27)
För att undersöka om försäljningen på hemmamarknaden av varje produkttyp som sålts i representativa mängder på hemmamarknaden kunde anses ha ägt rum vid normal handel fastställdes andelen lönsam försäljning av den berörda typen till oberoende kunder. I samtliga fall där produkttypen i fråga såldes på hemmamarknaden i tillräckliga mängder och vid normal handel fastställdes normalvärdet på grundval av det faktiska priset på hemmamarknaden, beräknat som ett vägt genomsnitt av all försäljning på hemmamarknaden av den typen under översynsperioden.
(28)
För övriga produkttyper, där försäljningen på hemmamarknaden inte var representativ eller inte hade ägt rum vid normal handel, konstruerades normalvärdet i enlighet med artikel 2.3 i grundförordningen. Normalvärdet konstruerades följaktligen genom att man till tillverkningskostnaderna för de exporterade typerna, vid behov justerade, lade till en skälig procentandel för försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt en skälig vinstmarginal som baserades på faktiska uppgifter om tillverkningen och försäljningen av den likadana produkten vid normal handel, i enlighet med den första meningen i artikel 2.6 i grundförordningen.
2.2 Exportpris
(29)
För den exportförsäljning till unionsmarknaden från den samarbetsvilliga ryska exporterande tillverkaren som skedde direkt till de oberoende kunderna, fastställdes exportpriset i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen på grundval av de priser som faktiskt betalats eller skulle betalas för den berörda produkten.
(30)
När exportförsäljningen till unionen skedde via ett närstående handelsföretag, fastställdes exportpriset på grundval av det pris till vilket det närstående handelsföretaget första gången sålde vidare produkterna till oberoende köpare i unionen, i enlighet med artikel 2.9 i grundförordningen. Justeringar gjordes för att ta hänsyn till alla kostnader som tillkommit mellan importen och återförsäljningen, samt för vinst, för att fastställa ett tillförlitligt exportpris. I brist på upplysningar om vinstnivån under översynsperioden från oberoende importörer användes en genomsnittlig vinstmarginal på 5 %.
2.3 Jämförelse
(31)
Jämförelsen mellan det vägda genomsnittliga normalvärdet och det vägda genomsnittliga exportpriset gjordes på nivån fritt fabrik och i samma handelsled.
(32)
För att jämförelsen mellan normalvärdet och exportpriset skulle bli rättvis, togs i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen hänsyn till olikheter i faktorer som konstaterades påverka priserna och prisernas jämförbarhet. I detta syfte tog man, där så var tillämpligt och motiverat, hänsyn i form av justeringar för skillnader i kostnader för transport, försäkring, hantering och lastning samt därmed sammanhängande kostnader, finansiella kostnader, förpackningskostnader, provisioner och rabatter.
2.4 Dumpningsmarginal
(33)
I enlighet med artikel 2.11 i grundförordningen jämfördes det vägda genomsnittliga normalvärdet per varutyp med det vägda genomsnittliga exportpriset för motsvarande typ av den berörda produkten. Jämförelsen visade att dumpning förekom och uppgick till 4,7 % för den exporterande tillverkaren.
3. Utveckling av importen om åtgärderna skulle upphöra att gälla
3.1 Inledande anmärkningar
(34)
Utöver undersökningen av om det förekom dumpning under översynsperioden, undersöktes även sannolikheten för fortsatt dumpning om åtgärderna skulle upphävas. För detta ändamål undersöktes följande faktorer: volymer och priser för den dumpade importen från Ryska federationen, unionsmarknadens och andra tredjelandsmarknaders attraktionskraft samt produktions- och överskottskapacitet för export i Ryska federationen,
3.2 Volym och priser på dumpad import från Ryska federationen
(35)
Enligt Eurostat ökade importen från Ryska federationen från 2 005 ton 2009 till 2 343 ton under översynsperioden, vilket står för cirka 1 % av förbrukningen i unionen under översynsperioden och under skadeundersökningsperioden. Såsom nämns ovan i skäl 33 skedde importen från den samarbetsvilliga exporterande tillverkaren till dumpade priser (4,7 %) trots den gällande antidumpningstullen.
3.3 Unionsmarknadens och andra tredjeländers attraktionskraft
(36)
Exporten till unionen utgjorde 3 % av den samarbetsvilliga tillverkarens totala försäljning, samtidigt som merparten av försäljningen (85 %) skedde på den ryska hemmamarknaden. Hemmamarknaden växte med 38 % under skadeundersökningsperioden (7) och kan komma att växa ytterligare om Ryska federationens BNP fortsätter att växa, såsom beräknat i allmänt tillgängliga källor som är specialiserade på ekonomisk analys. Informationen som samlades in under undersökningen visade vidare att den samarbetsvilliga tillverkaren inte tillverkar alla typer av den berörda produkten och att dess konkurrenstryck på unionen därför är begränsat. Detta är sannolikt även fallet för de två andra tillverkarna med tanke på att det inte finns några tillgängliga uppgifter vad gäller investeringar i nya maskiner, vilket till exempel skulle kunna tillåta tillverkning av den berörda produkten med en större diameter. Det begränsade konkurrenstrycket från Ryska federationen verkar vidare även bekräftas av unionstillverkarnas närvaro på den ryska marknaden. Enligt den officiella ryska tullstatistiken utgjorde unionstillverkarnas export av den likadana produkten till Ryska federationen 30 % av all import av den likadana produkten till den ryska marknaden under översynsperioden, vilket gör unionstillverkarna till den största exportören på den ryska marknaden.
(37)
Som svar på det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade sökanden att Rysslands beräknade BNP-tillväxt (omkring 3 %) är begränsad och inte kommer att möjliggöra någon fortsatt utveckling av den ryska marknaden för linor och kablar av järn eller stål. Följaktligen kommer den ryska marknaden kanske inte att kunna absorbera ytterligare volymer av den likadana produkten. I det avseendet bör det noteras att den ryska BNP-tillväxten under skadeundersökningsperioden, dvs. från 2009 till och med slutet av översynsperioden, var lägre än den beräknade tillväxten för år 2014 och att marknaden för linor och kablar av järn eller stål i Ryssland trots det växte med 38 %. Argumentet avvisades därför.
(38)
Sökanden påpekade även att den samarbetande exporterande tillverkaren nyligen har utvecklat nya produkttyper (i samarbete med dess dotterbolag med säte i unionen) och hävdade att detta bekräftar investeringarna som den tillverkaren har gjort under skadeundersökningsperioden. Detta motsäger dock inte slutsatsen att den samarbetsvilliga tillverkaren inte kan tillverka alla typer av linor (särskilt linor och kablar av järn eller stål i de högre prisklasserna). Argumentet avvisades därför.
(39)
Unionsmarknadens attraktionskraft bör även ses mot bakgrund av vissa av de ryska exporterande tillverkarnas förvärv av unionstillverkare. Två ryska tillverkare äger för närvarande dotterbolag med säte i unionen. Kontrollbesöket hos den samarbetsvilliga exportörens unionsbaserade dotterbolag avslöjade att dess försäljning till största delen skedde på den europeiska marknaden och att försäljningen till närstående parter mellan den samarbetsvilliga tillverkaren och dotterbolaget var begränsad under översynsperioden.
(40)
På grundval av uppgifter från den samarbetsvilliga exportören bör det noteras att den berörda ryska exportvolymen till tredjeländer översteg exportvolymen till unionen fyra gånger under översynsperioden. Den samarbetsvilliga exporterande tillverkarens priser på export till tredjeländer visade sig i genomsnitt vara lägre än de inhemska försäljningspriserna i Ryska federationen, men i snitt högre än exportpriserna till unionsmarknaden. Detta gör det möjligt att konstatera att exportförsäljningen till tredjelandsmarknader är mer attraktiv än försäljningen till unionsmarknaden. I detta sammanhang noteras även förekomsten av sedan länge etablerade försäljningskanaler med Oberoende staters samvälde (nedan kallad OSS).
(41)
Som svar på det slutliga meddelandet om uppgifter hävdade sökanden att de ryska tillverkarnas exportpriser till tredjelandsmarknaderna i själva verket är lägre än exportpriserna till unionen. En jämförelse mellan genomsnittliga exportpriser till Ukraina och vissa europeiska länder som uppgavs vara grundad på rysk tullstatistik åberopades. Inget underlag för jämförelsen i form av ursprungliga uppgifter lämnades in. I detta avseende noteras att jämförelsen av prisskillnaden mellan ryska exportpriser till unionen och till tredjelandsmarknader som genomfördes under undersökningen grundades på kontrollerade uppgifter i frågeformuläret från den samarbetsvilliga exporterande tillverkaren. Denna prisjämförelse gjordes på nivån fritt fabrik med beaktande av skillnader mellan produkttyperna och handelsled. De genomsnittliga priserna som lämnades in av sökanden återspeglar inte priskomponenternas komplexitet och de olika nivåer som existerar på marknaden för linor och kablar av järn eller stål på grund av ett stort antal olika produkter och olika handelsled. Argumentet avvisades därför.
(42)
Samma part hävdade vidare att unionsindustrins exportvolym till Ryska federationen ej är relevant i detta fall och pekade i stället på den ökade importen från Folkrepubliken Kina till Ryska federationen och behovet av att ta hänsyn till detta i analysen eftersom det utgör ett konkurrenshot mot de ryska tillverkarnas närvaro på den ryska marknaden och OSS-marknaden. I detta avseende är det relevant att unionstillverkarna fortfarande är ledande exportörer på den ryska marknaden eftersom det bland annat bekräftar att de ryska tillverkarna inte kan tillverka alla typer av linor och kablar av järn eller stål som efterfrågas på den ryska marknaden. Vad gäller kinesisk export till Ryska federationen bör det noteras att den växte parallellt med den snabbt växande efterfrågan på den ryska marknaden. Det lämnades inte in någon information gällande priser på den kinesiska exporten till Ryska federationen eller OSS-länder eller information om den undersökta importerade produktens egenskaper som möjliggjorde ytterligare analys. Slutligen ska det noteras att de ryska tillverkarna av den berörda produkten enligt den ryska tullstatistiken fortfarande var ledande på hemmamarknaden för linor och kablar av järn eller stål under översynsperioden och att den totala importen till den marknaden endast uppgick till cirka 15 % av den ryska marknaden för linor och kablar av järn eller stål. Argumentet avvisades därför.
3.4 Produktionskapacitet och tillgänglig outnyttjad kapacitet för export i Ryska federationen
(43)
Enligt begäran om översyn var alla de ryska exporterande tillverkarnas produktionskapacitet 115 000 ton. Under undersökningen omvärderade sökanden den ryska produktionskapaciteten till mellan 220 000 och 250 000 ton, vilket dock inte styrktes av någon bevisning. På grundval av de kontrollerade uppgifterna från den samarbetsvilliga exportören, uppgifterna som lämnats in av en andra känd tillverkare och de uppgifter som fanns i begäran för den tredje tillverkaren fastställdes produktionskapaciteten för alla ryska tillverkare av den berörda produkten till en nivå på cirka 158 000 ton. I detta sammanhang noteras att den samarbetsvilliga exporterande tillverkarens produktionskapacitet genomgick strukturanpassningar under skadeundersökningsperioden, vilket innebar att en anläggning var stängd.
(44)
Som svar på det slutliga meddelandet om uppgifter hävdade en part att vissa maskiner från den stängda anläggningen hade flyttats över till en av den samarbetsvilliga tillverkarens andra produktionsplatser. Något bevis till stöd för detta påstående lämnades dock inte in. Det är i detta avseende bekräftat att bevisen som samlades in under undersökningen bekräftar att den samarbetsvilliga tillverkaren under skadeundersökningsperioden genomgick strukturanpassningar, bl.a. skrotning av vissa maskiner på alla tre produktionsplatserna och stängning av en anläggning. Samtidigt kan det inte uteslutas att vissa maskiner från den stängda anläggningen flyttades över till övriga anläggningar. I alla händelser ändrar inte detta uppskattningen av produktionskapaciteten för denna tillverkare eller för Ryssland i sin helhet, vilket parten inte bestred. Argumentet avvisades därför.
(45)
Vad gäller produktionskapacitet och tillgänglig outnyttjad kapacitet, med hänvisning till uppgifter från två tillverkare, antog man i avsaknad av exakta upplysningar om produktionskapacitet från den tredje tillverkaren att dess produktionskapacitet befann sig i linje med de två andra tillverkarna, dvs. 90 % under översynsperioden. Mot denna bakgrund drogs slutsatsen att den totala reservkapaciteten i Ryska federationen befinner sig inom 17 000 ton. Detta motsvarar cirka 8 % av förbrukningen i unionen under översynsperioden.
3.5 Slutsats
(46)
Mot bakgrund av konstaterandet att exporten från Ryska federationen fortfarande dumpas under översynsperioden är det sannolikt att dumpningen på unionsmarknaden skulle fortsätta om de gällande antidumpningsåtgärderna upphävs.
(47)
Följande bör dock påpekas: För det första finns en begränsad reservkapacitet i Ryska federationen som kan absorberas av den snabbt växande efterfrågan på hemmamarknaden. För det andra har de ryska tillverkarna inte kapacitet för att leverera alla typer av linor och kablar av järn eller stål och deras konkurrenstryck på unionsmarknaden är därför begränsat. För det tredje har två av tre kända exporterande tillverkare helägda dotterbolag i unionen som tillverkar den likadana produkten. Av de uppgifter som lämnats in av den samarbetsvilliga exporterande tillverkarens dotterbolag framgår det att den likadana produkten som tillverkas av dotterbolaget främst säljs på unionsmarknaden, medan den exporterande tillverkaren huvudsakligen producerar och säljer den likadana produkten på den ryska marknaden. Därutöver har de ryska exporterande tillverkarna starka kommersiella förbindelser med tredjelandsmarknader, särskilt OSS-marknader, som är mer attraktiva för de ryska exportörerna eftersom försäljningspriserna på dessa marknader i genomsnitt är högre än priserna i unionen. På grundval av detta fastslogs det att importen av den berörda produkten från Ryska federationen troligtvis inte kommer att öka påtagligt om åtgärderna skulle tillåtas upphöra att gälla.
D. DEFINITION AV UNIONSINDUSTRIN
(48)
Under översynsperioden tillverkades linor och kablar av järn eller stål av över 30 unionstillverkare. Produktionen från dessa tillverkare (fastställd på grundval av information som samlats in från samarbetsvilliga tillverkare och information beträffande övriga unionstillverkare som bygger på uppgifter från sökanden) anses därför utgöra unionens tillverkning i den mening som avses i artikel 4.1 i grundförordningen.
(49)
Såsom förklaras i skäl 12 gjordes ett urval på grund av det stora antalet unionstillverkare. Vid skadeanalysen fastställdes skadeindikatorerna på följande två nivåer:
-
De makroekonomiska faktorerna (produktion, kapacitet, försäljningsvolym, marknadsandel, tillväxt, sysselsättning, produktivitet, genomsnittliga enhetspriser, dumpningens omfattning) bedömdes för hela tillverkningen i unionen, på grundval av information som samlats in från de samarbetsvilliga tillverkarna, uppgifter från Eurostat och, för övriga unionstillverkare, en uppskattning som byggde på uppgifterna från sökanden.
-
Analys av de mikroekonomiska faktorerna (dvs. lager, löner, lönsamhet, räntabilitet, kassaflöde, kapitalanskaffningsförmåga och investeringar) genomfördes för de unionstillverkare som ingick i urvalet på grundval av kontrollerade uppgifter från dem.
E. SITUATIONEN PÅ UNIONSMARKNADEN
1. Unionens förbrukning
(50)
Förbrukningen i unionen ökade med 8 %, från 195 426 ton till 211 380 ton mellan 2009 och översynsperioden.
2009
2010
2011
Översynsperioden
Unionsförbrukningen (ton)
195 426
206 940
213 350
211 380
Index
100
106
109
108
2. Nuvarande import från Ryska federationen
2.1 Volym, marknadsandel och priser för importen från Ryska federationen
(51)
Enligt uppgifter från Eurostat ökade importvolymen för den berörda produkten med ursprung i Ryska federationen från 2 005 ton till 2 343 ton mellan 2009 och översynsperioden. Trots ökningen är dessa volymer mindre än importen från Ryska federationen under den senaste undersökningen, då importen uppgick till 2 908 ton 2005 och 3 323 ton under perioden mellan den 1 juli 2005 till den 30 juni 2006 (den senaste översynsperioden). Vidare har importen från Ryssland sedan slutet av översynsperioden visat en nedåtgående trend (minskning med 20 %).
(52)
Marknadsandelen för importen från Ryssland uppgick till 1,03 % 2009 och till 1,11 % under översynsperioden.
(53)
Importpriserna ökade stadigt, med 12 %, under skadeundersökningsperioden.
2009
2010
2011
Översynsperioden
Import (ton)
2 005
2 197
2 549
2 343
index
100
110
127
117
Marknadsandel
1,03 %
1,06 %
1,19 %
1,11 %
index
100
103
116
108
Importpris
1 054
1 084
1 171
1 178
index
100
103
111
112
2.2 Prisunderskridande
(54)
Prisunderskridandet fastställdes med hjälp av den samarbetsvilliga ryska tillverkarens exportpriser, utan antidumpningstull, och låg på mellan 54,7 % och 69,0 % beroende på produkttyp med en vägd genomsnittlig prisunderskridandemarginal på 63,4 %. På grund av de låga importvolymerna från Ryska federationen och de många olika typerna av linor och kablar av järn eller stål som förekommer kunde dock prisunderskridandet endast fastställas på grundval av mycket få identiska produkttyper med låga volymer (19,9 ton). Prisunderskridandemarginalen kan därför endast betraktas som vägledande.
3. Import från andra länder
3.1 Volym, marknadsandel och importpriser från andra länder
(55)
Import från andra länder än Ryska federationen ökade med 10,6 % under skadeundersökningsperioden, vilket är högre än ökningen av förbrukningen på unionsmarknaden (+ 8 %). Trots att andra länder än Ryska federationen har vunnit andelar på unionsmarknaden, kan respektive marknadsandelar anses vara stabila.
(56)
De huvudsakliga exportländerna under översynsperioden var Sydkorea med en marknadsandel på 16 %, följt av Folkrepubliken Kina (1,78 %), Thailand med en marknadsandel på ungefär 1,65 % och Ryska federationen (se ovan, 1,11 %), medan unionsindustrins marknadsandel låg nära 60 %.
Länder/Import i ton
2009
2010
2011
Översynsperioden
Sydkorea
32 027
23 926
28 906
34 798
Kina
5 797
4 067
5 174
3 765
Thailand
3 673
3 815
5 348
3 499
Övriga länder
34 938
38 974
39 376
42 444
Delsumma
(exklusive Ryska federationen)
76 435
70 782
78 804
84 506
Ryssland
2 005
2 197
2 548
2 343
Total import
(inklusive Ryska federationen)
78 440
72 979
81 352
86 849
3.2 Prisunderskridande
(57)
De genomsnittliga importpriserna för den likadana produkten från andra länder var stabil och oförändrad under skadeundersökningsperioden och underskred unionsindustrins priser med i genomsnitt 57 %.
4. Unionsindustrins situation
(58)
I enlighet med artikel 3.5 i grundförordningen undersökte kommissionen alla relevanta ekonomiska faktorer och förhållanden av betydelse för unionsindustrins tillstånd.
4.1 Inledande anmärkningar
(59)
Eftersom ett stickprovsförfarande användes för unionsindustrin bedömdes skadan på grundval av uppgifter som inhämtats för hela unionsindustrin (makroekonomiska faktorer) enligt definitionen i skäl 49 och på grundval av uppgifter som inhämtats för de unionstillverkare som ingick i urvalet (mikroekonomiska faktorer enligt definitionen i skäl 49).
a) Produktion
(60)
Unionsindustrins produktion ökade med 6 % mellan 2009 och översynsperioden, dvs. från 214 475 ton till 228 368 ton. Mot bakgrund av en ökad förbrukning (+ 8 %), såsom nämns i skäl 52, ökade unionsindustrins tillverkning med 6 %.
Unionsindustrin
2009
2010
2011
Översynsperioden
Produktionsvolym (ton)
214 475
223 385
224 559
228 368
index
100
104
105
106
b) Kapacitet och kapacitetsutnyttjande
(61)
Ökningen av unionens förbrukning (+ 8 %) ledde till att unionsindustrins tillverkning ökade med 6 %.
Unionsindustrin
2009
2010
2011
Översynsperioden
Kapacitet
348 852
371 187
366 976
369 134
index
100
106
105
106
Kapacitetsutnyttjande
61,5 %
60,2 %
61,2 %
61,9 %
index
100
98
100
101
c) Försäljningsvolym
(62)
Unionsindustrins försäljning på unionsmarknaden ökade med 7 % mellan 2009 och översynsperioden.
Unionsindustrin
2009
2010
2011
Översynsperioden
Försäljning till icke-närstående parter i unionen (ton)
116 902
133 824
131 085
124 524
index
100
114
112
107
d) Marknadsandel
(63)
Unionsindustrin lyckades behålla en relativt stabil marknadsandel under skadeundersökningsperioden, dvs. 60 % 2009 och 59 % under översynsperioden.
Unionsindustrin
2009
2010
2011
Översynsperioden
Marknadsandel
60 %
65 %
61 %
59 %
index
100
108
102
98
e) Tillväxt
(64)
Mellan 2009 och översynsperioden, när förbrukningen i unionen ökade med 8 %, ökade även unionsindustrins försäljningsvolym med 7 %. Unionsindustrins marknadsandel kan därför anses vara stabil, även om den förlorade en liten andel, medan importen från Ryska federationen ökade något.
f) Sysselsättning
(65)
Medan de unionstillverkare som ingick i urvalet visade en ökning på 5 % under skadeundersökningsperioden, är sökandens uppskattning av sysselsättningsnivån för hela unionsindustrin annorlunda och visar på en negativ trend, med en minskning på 6 % mellan 2009 och översynsperioden.
Unionsindustrin
2009
2010
2011
Översynsperioden
Sysselsättning
3 763
3 776
3 688
3 544
index
100
100
98
94
g) Dumpningsmarginalens storlek
(66)
Verkningarna för unionsindustrin av de faktiska dumpningsmarginalernas storlek (4,7 %) kan med hänsyn till den låga totala importvolymen från Ryska federationen och den relativt låga dumpningsmarginalen inte anses vara betydande.
h) Lager
(67)
Unionsindustrins nivå på utgående lager minskade mellan 2009 och översynsperioden.
Tillverkare i urvalet
2009
2010
2011
Översynsperioden
Utgående lager (ton)
11 723
10 240
9 813
10 489
index
100
87
84
89
i) Försäljningspriser och faktorer som påverkar de inhemska priserna
(68)
Unionsindustrins försäljningspriser per enhet ökade med 8 % mellan 2009 och översynsperioden. Denna prisutveckling hänger samman med att unionsindustrin kunde överföra de ökade produktionskostnaderna (8 %) till sina kunder. Den hänger även samman med unionsindustrins successiva övergång till linor och kablar av järn eller stål med större diameter och en större inriktning på linor för särskilda ändamål.
Tillverkare i urvalet
2009
2010
2011
Översynsperioden
Genomsnittligt försäljningspris per enhet i EU (euro/ton)
3 625
3 658
3 809
3 911
Index
100
101
105
108
j) Löner
(69)
Den genomsnittliga lönen per heltidsekvivalent ökade med 20 % mellan 2009 och skadeundersökningsperioden. Efter det att vissa av företagen i urvalet omorganiserats ökade andelen tjänstemän i förhållande till arbetare under skadeundersökningsperioden, vilket avspeglas i att den genomsnittliga lönen per anställd ökade.
Tillverkare i urvalet
2009
2010
2011
Översynsperioden
Lön per heltidsekvivalent (euro)
42 393
45 174
48 718
51 052
index
100
107
115
120
k) Produktivitet
(70)
Produktiviteten hos unionsindustrins anställda, mätt som resultat per heltidsekvivalent anställd och år, var instabil under skadeundersökningsperioden och minskade 2010 för att sedan öka igen under 2011 och översynsperioden.
Unionsindustrin
2009
2010
2011
Översynsperioden
Produktivitet
58
52
53
55
index
100
88
90
94
l) Investeringar och kapitalanskaffningsförmåga
(71)
Investeringarna avseende linor och kablar av järn eller stål ökade med 271 % under skadeundersökningsperioden, var betydande och uppgick till nästan 16 miljoner euro under översynsperioden. Tillverkarna i urvalet hade inga svårigheter med att anskaffa kapital under skadeundersökningsperioden. Vidare kunde en stor andel av investeringarna finansieras av deras egna kassaflöden.
Tillverkare i urvalet
2009
2010
2011
Översynsperioden
Investeringar (i tusen EUR)
5 845
6 025
12 656
15 839
index
100
103
217
271
m) Lönsamhet på unionsmarknaden
(72)
De tillverkare som ingick i urvalet lyckades göra vinster under hela skadeundersökningsperioden. De vinster som uppnåddes mellan 2009 och översynsperioden låg - trots minskningen jämfört med 2009 - över det vinstmål på 5 % som fastställdes i den ursprungliga undersökningen.
Tillverkare i urvalet
2009
2010
2011
Översynsperioden
Lönsamhet på unionsmarknaden
14,8 %
10,1 %
10,6 %
10,6 %
index
100
68
72
72
n) Avkastning på investeringar
(73)
Avkastningen på investeringar, uttryckt som den totala vinst som genererades av tillverkningen av linor och kablar av järn eller stål i procent av det bokförda nettovärdet av tillgångar med direkt och indirekt anknytning till tillverkningen av linor och kablar av järn eller stål, följde i stort sett den ovan angivna lönsamhetsutvecklingen under hela skadeundersökningsperioden. Trots minskningen förblir denna indikator relativt hög.
Tillverkare i urvalet
2009
2010
2011
Översynsperioden
Räntabilitet
37,7 %
23,4 %
25 %
23 %
index
100
62
66
61
o) Kassaflöde
(74)
Kassaflödet ser fortfarande genomgående positivt ut, trots en viss försämring mellan 2009 och översynsperioden: detta följer till viss del lönsamhetsutveckligen under hela skadeundersökningsperioden.
Tillverkare i urvalet
2009
2010
2011
Översynsperioden
Kassaflöde (tusen euro)
57 545
40 640
38 297
43 380
index
100
71
67
75
p) Återhämtning från effekterna av tidigare dumpning
(75)
De flesta indikatorer visar på att unionsindustrin anpassade sin produktionsutrustning för att bättre kunna anpassa sig till det nya ekonomiska klimatet och kunna tillvarata möjligheter på marknader i och utanför unionen i segment där höga marginaler kan uppnås. Unionsindustrins förbättrade ekonomiska och finansiella situation efter införandet av antidumpningsåtgärder 2001 visar att åtgärderna är effektiva och att unionsindustrin har återhämtat sig från effekterna av tidigare dumpning.
4.2 Slutsats
(76)
Under skadeundersökningsperioden lyckades unionsindustrin mer eller mindre behålla sin marknadsandel, priserna ökade med 8 %, lagren låg kvar på en rimlig nivå samtidigt som produktionsvolymen och förbrukningen ökade. Unionsindustrin var lönsam under skadeundersökningsperioden, även om vinsterna låg på en lägre nivå under översynsperioden än 2009. Mot denna bakgrund kan det konstateras att unionsindustrin inte lidit väsentlig skada under skadeundersökningsperioden.
F. SANNOLIKHET FÖR ÅTERKOMMANDE SKADA
(77)
Frågan om huruvida det är sannolikt att väsentlig skada återkommer om åtgärderna tillåts att upphöra att gälla har även prövats. Detta bedöms inte som sannolikt av de orsaker som anges ovan.
(78)
Såsom förklaras i skäl 54 konstaterades priserna på importen från Ryska federationen underskrida priserna i unionen. Med hänsyn till den låga volymen av motsvarande produkttyper bör dock den gällande underskridandemarginalen endast ses som vägledande.
(79)
Såsom förklaras i skäl 51 var importvolymen av den berörda produkten med ursprung i Ryska federationen 2 005 ton år 2009 och 2 343 ton under översynsperioden, vilket utgör en marknadsandel på 1,03 respektive 1,11 %.
(80)
Såsom förklaras i skälen 43 och 45 uppskattas Rysslands totala kapacitet till cirka 158 000 ton, medan den under den senaste undersökningen uppskattades ligga ungefär i nivå med den totala förbrukningen i unionen, dvs. 220 000 ton. Den outnyttjade kapaciteten verkar dessutom för närvarande vara begränsad.
(81)
Under den senaste undersökningen bedömdes det att den ryska marknaden inte kunde absorbera utbudsnivån. Såsom förklaras i skäl 36 uppvisade den inhemska förbrukningen av linor och kablar av järn eller stål i Ryssland en betydande tillväxt på 38 % under skadeundersökningsperioden. Dessutom beräknar allmänt tillgängliga ekonomiska prognoser en stark BNP-tillväxt i Ryska federationen under de närmsta åren. Den ryska reservkapaciteten, såsom nämns i skäl 45, kommer därför troligtvis att absorberas av den växande ryska marknaden eftersom de ryska priserna är cirka 11 % högre än exportpriserna till unionen. Dessutom är de ryska exportpriserna till andra marknader, i synnerhet OSS-länder, i genomsnitt 5,6 % högre än exportpriserna till unionen. Det är därför inte sannolikt att stora kvantiteter av reservkapaciteten eller den nuvarande försäljningen på den mer fördelaktiga inhemska marknaden och/eller på OSS-landsmarknader skulle ledas om till unionsmarknaden.
(82)
Mot bakgrund av ovanstående dras slutsatsen att ett upphävande av åtgärderna avseende import med ursprung i Ryska federationen med största sannolikhet inte skulle leda till att väsentlig skada för unionsindustrin som helhet skulle återkomma.
G. ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER
(83)
Mot bakgrund av ovanstående bör de antidumpningsåtgärder som tillämpas på import av linor och kablar av järn eller stål med ursprung i Ryska federationen upphävas och det nuvarande förfarandet avslutas i enlighet med artikel 9.2 och artikel 11.2 i grundförordningen.
(84)
Alla parter underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för avsikten att rekommendera att de gällande åtgärderna för import med ursprung i Ryska federationen avslutas. Inga synpunkter mottogs som skulle ha kunnat ändra de ovannämnda slutsatserna. Synpunkter mottogs från en berörd part, som även begärde och beviljades att bli hörd i närvaro av förhörsombudet.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Antidumpningsåtgärderna gällande import av linor och kablar, inbegripet slutet tågvirke, av stål, dock ej linor och kablar av rostfritt stål, med ett största tvärsnitt av mer än 3 mm, med eller utan anslutningar, med ursprung i Ryska federationen, som för närvarande klassificeras enligt KN-numren ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 och ex 7312 10 98, ska upphöra att gälla och förfarandet rörande denna import avslutas.
Artikel 2
Översynen vid giltighetstidens utgång gällande antidumpningsåtgärder för import av linor och kablar, inbegripet slutet tågvirke, av stål, dock ej linor och kablar av rostfritt stål, med ett största tvärsnitt av mer än 3 mm, med eller utan anslutningar, som för närvarande klassificeras enligt KN-numren ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 och ex 7312 10 98, och med ursprung i Ryska federationen, som inleddes enligt artikel 11.2 i förordning (EG) nr 1225/2009, avslutas härmed.
Artikel 3
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 12 december 2013.