PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1337/2013
ze dne 13. prosince 2013,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011, pokud jde o uvádění země původu nebo místa provenience u čerstvého, chlazeného a zmrazeného vepřového, skopového, kozího a drůbežího masa
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011 ze dne 25. října 2011 o poskytování informací o potravinách spotřebitelům, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 a (ES) č. 1925/2006 a o zrušení směrnice Komise 87/250/EHS, směrnice Rady 90/496/EHS, směrnice Komise 1999/10/ES, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES, směrnic Komise 2002/67/ES a 2008/5/ES a nařízení Komise (ES) č. 608/2004 (1), a zejména na čl. 26 odst. 8 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V čl. 26 odst. 2 nařízení (EU) č. 1169/2011 se stanoví povinnost uvádět zemi původu nebo místo provenience na etiketě masa kódů kombinované nomenklatury uvedených na seznamu v příloze XI zmíněného nařízení, tj. u čerstvého, chlazeného a zmrazeného vepřového, skopového, kozího a drůbežího masa.
(2)
Je třeba dosáhnout rovnováhy mezi potřebou informovat spotřebitele a dodatečnými náklady pro provozovatele a vnitrostátní orgány, které mají v konečném důsledku dopad na konečnou cenu produktu. Posouzení dopadů a studie, kterou Komise zadala, prozkoumaly několik možností, jak uvádět zemi původu nebo místo provenience s ohledem na nejdůležitější fáze života zvířat. Výsledky ukazují, že spotřebitelé požadují především informace ohledně místa, kde bylo zvíře chováno. Poskytování povinných informací o místě narození zvířete by naopak vyžadovalo zřízení nových systémů zpětného vysledování i na úrovni zemědělských podniků s příslušnými náklady z toho plynoucími, zatímco označení místa porážky lze provést za dostupnou cenu a poskytuje cenné informace pro spotřebitele. Pokud jde o zeměpisné značení, existují důkazy, že uvedení členského státu nebo třetí země by pro spotřebitele představovalo nejdůležitější informaci.
(3)
V rámci nařízení (EU) č. 1169/2011 je koncept „země původu“ potraviny stanoven v souladu s články 23 až 26 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (2). Pro živočišné produkty se tento koncept týká země, ve které je produkt zcela vyroben nebo získán, čímž se při použití pro maso rozumí země, v níž se zvíře narodilo, bylo chováno a poraženo. Pokud se na výrobě potraviny podílelo několik zemí, týká se tento koncept země, v níž u těchto produktů došlo k jejich poslednímu podstatnému a hospodářsky zdůvodněnému zpracování nebo opracování. Použití tohoto konceptu na případy, při kterých pochází maso ze zvířat narozených, chovaných a poražených v různých zemích, by však nevedlo k dostatečnému informování spotřebitelů o původu tohoto masa. Ve všech těchto případech je proto nezbytné zajistit na etiketě uvedení členského státu nebo třetí země, kde bylo zvíře chováno po dobu, která představuje podstatnou část obvyklého cyklu chovu pro každý druh, jakož i uvedení členského státu nebo třetí země, kde bylo zvíře poraženo. Pojem „původ“ by měl být vyhrazen pro maso získané ze zvířat narozených, chovaných a poražených, a proto zcela získaných v jednom členském státě nebo třetí zemi.
(4)
V případech, kdy je zvíře chováno v několika členských státech či třetích zemích a dobu chovu nelze dodržet, by mělo být zajištěno odpovídající uvedení místa chovu, aby se mohlo lépe vyhovět potřebám spotřebitelů a zabránilo se zbytečné komplikovanosti etikety.
(5)
Kromě toho by měla být stanovena pravidla pro balení obsahující kusy masa ze stejných nebo různých druhů získaného ze zvířat chovaných a poražených v různých členských státech nebo třetích zemích.
(6)
Tento systém označování vyžaduje pravidla pro zpětné vysledování ve všech fázích produkce a distribuce masa, od porážky až po balení, aby byla zaručena souvislost mezi označeným masem a zvířetem nebo skupinou zvířat, ze kterých bylo maso získáno.
(7)
Je třeba stanovit zvláštní pravidla pro maso dovážené ze třetích zemí, kdy informace požadované pro označení nejsou k dispozici.
(8)
Co se týče mletého masa a ořezů, mělo by být provozovatelům vzhledem k povaze příslušných výrobních procesů umožněno využívat zjednodušený systém označení.
(9)
S ohledem na obchodní význam informací, které mají být podle tohoto nařízení poskytovány, by provozovatelé potravinářských podniků měli mít možnost doplnit k povinnému označení na etiketě další prvky odkazující na provenienci masa.
(10)
Jelikož jsou příslušná ustanovení nařízení (EU) č. 1169/2011 použitelná ode dne 13. prosince 2014 a článek 47 uvedeného nařízení stanoví použití prováděcích pravidel podle uvedeného nařízení od 1. dubna každého kalendářního roku, mělo by se toto nařízení začít používat od 1. dubna 2015.
(11)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví pravidla pro uvádění země původu nebo místa provenience na etiketě čerstvého, chlazeného a zmrazeného vepřového masa, skopového nebo kozího masa a masa z drůbeže příslušných kódů kombinované nomenklatury uvedených na seznamu v příloze XI nařízení (EU) č. 1169/2011.
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se použijí definice „provozovatele potravinářského podniku“ v čl. 3 bodě 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 (3), definice „provozu“ v čl. 2 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 (4) a definice „mletého masa“, „jatek“ a „bourárny/porcovny“ stanovené v bodech 1.13, 1.16 a 1.17 přílohy I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 (5).
2. Použijí se rovněž tyto definice:
a)
„ořezy“ se rozumí malé kousky masa kódů kombinované nomenklatury uvedených na seznamu v příloze XI nařízení (EU) č. 1169/2011, uznané za vhodné k lidské spotřebě a získané výhradně z ořezávání při vykosťování jatečně upravených těl nebo bourání/porcování masa;
b)
„šarží“ se rozumí maso kódů kombinované nomenklatury uvedených na seznamu v příloze XI nařízení (EU) č. 1169/2011, získané z jednoho živočišného druhu, též s kostí, též bourané/porcované nebo mleté, které bylo bouráno/porcováno, mleto nebo baleno za téměř stejných podmínek.
Článek 3
Zpětné vysledování
1. Provozovatelé potravinářských podniků mají k dispozici a používají ve všech fázích produkce a distribuce masa uvedeného v článku 1 systém identifikace a registrace.
2. Uvedený systém se používá tak, aby byla zaručena:
a)
souvislost mezi masem a zvířetem nebo skupinou zvířat, ze kterých bylo maso získáno, přičemž během porážky za tuto souvislost odpovídají jatka, a
b)
předávání informací týkajících se označení uvedených v článcích 5, 6 nebo 7 spolu s masem, provozovatelům v následujících fázích produkce a distribuce.
Každý provozovatel potravinářského podniku je odpovědný za provádění systému identifikace a registrace stanoveného v prvním pododstavci, a to ve fázi výroby a distribuce, ve které působí.
Provozovatel potravinářského podniku, který balí nebo značí maso v souladu s články 5, 6 nebo 7, zajistí vzájemnou souvislost mezi kódem šarže identifikujícím maso dodané spotřebiteli nebo zařízení společného stravování a příslušnou šarží nebo šaržemi masa, z nichž se balení nebo označená šarže skládá. Všechna balení se stejným kódem šarže musí odpovídat stejným označením v souladu s články 5, 6 nebo 7.
3. Systém uvedený v odstavci 1 obsahuje zejména záznamy o dovozech zvířat, jatečně upravených těl nebo kusů těl do provozu provozovatele potravinářského podniku a odvozech z něj a zajišťuje vzájemnou souvislost mezi o dovozy a odvozy.
Článek 4
Skupina zvířat
1. Velikost skupiny zvířat uvedené v článku 3 je dána:
a)
počtem jatečně upravených těl bouraných/porcovaných společně a tvořících jednu šarži příslušné bourárny/porcovny v případě bourání/porcování jatečně upravených těl;
b)
počtem jatečně upravených těl, jejichž maso tvoří jednu šarži příslušné bourárny/porcovny nebo zařízení na mletí masa v případě dalšího bourání/porcování nebo mletí.
2. Velikost šarže nesmí být větší než denní produkce jednoho provozu.
3. Kromě případu, kdy se použije článek 7, provozy, v nichž se maso bourá/porcuje nebo mele, zajistí při vytváření šarží, že všechna jatečně upravená těla v šarži odpovídají zvířatům, na jejichž maso se vztahuje totožné označení v souladu s čl. 5 odst. 1 nebo čl. 5 odst. 2.
Článek 5
Označování masa
1. Etiketa masa uvedeného v článku 1 a určeného pro dodání konečnému spotřebiteli nebo zařízením společného stravování obsahuje tyto údaje:
a)
členský stát nebo třetí země, kde probíhal chov, s označením „Chov v: (název členského státu nebo třetí země)“ v souladu s těmito kritérii:
i)
pro prasata:
-
pokud je poražené zvíře starší 6 měsíců, členský stát nebo třetí země, kde probíhala poslední, alespoň čtyřměsíční doba chovu,
-
pokud je poražené zvíře mladší 6 měsíců a jeho živá hmotnost je nejméně 80 kilogramů, členský stát nebo třetí země, kde probíhala doba chovu poté, co zvíře dosáhlo hmotnosti 30 kilogramů,
-
pokud je poražené zvíře mladší 6 měsíců a jeho živá hmotnost je nižší než 80 kilogramů, členský stát nebo třetí země, kde probíhala celá doba chovu;
ii)
pro ovce a kozy: členský stát nebo třetí země, kde probíhala poslední, alespoň šestiměsíční doba chovu, nebo pokud je poražené zvíře mladší 6 měsíců, členský stát nebo třetí země, kde probíhala celá doba chovu,
iii)
pro drůbež: členský stát nebo třetí země, kde probíhala poslední, alespoň jednoměsíční doba chovu, nebo pokud je poražené zvíře mladší než jeden měsíc, členský stát nebo třetí země, kde probíhala celá doba chovu poté, co bylo zvíře umístěno na výkrm;
b)
členský stát nebo třetí země, kde došlo k porážce, s označením „Porážka v: (název členského státu nebo třetí země)“ a
c)
kód šarže identifikující maso dodané spotřebiteli nebo zařízení společného stravování.
Pokud doby chovu uvedené v písmenu a) není dosaženo v žádném z členských států nebo třetích zemí, kde se zvíře chovalo, údaj uvedený v písmenu a) se nahradí údajem „Chov v: několik členských států EU“ nebo v případě, že maso nebo zvířata byla dovezena do Unie, údajem „Chov v: několik zemí mimo EU“ nebo „Chov v: několik zemí EU a mimo EU“.
Pokud však doby chovu uvedené v písmenu a) není dosaženo v žádném z členských států nebo třetích zemí, kde se zvíře chovalo, údaj uvedený v písmenu a) lze nahradit údajem „Chov v: (seznam členských států nebo třetích zemí, kde se zvíře chovalo)“, jestliže provozovatel potravinářského podniku doloží ke spokojenosti příslušného orgánu, že zvíře bylo v těchto členských státech či třetích zemích chováno.
2. Údaje uvedené v písmenech a) a b) odstavce 1 lze nahradit údajem „Původ: (název členského státu nebo třetí země)“, jestliže provozovatel potravinářského podniku doloží ke spokojenosti příslušného orgánu, že maso uvedené v článku 1 bylo získáno ze zvířat narozených, chovaných a poražených v jednom členském státě nebo třetí zemi.
3. Pokud několik kusů masa ze stejných nebo různých druhů odpovídá různým údajům na etiketě v souladu s odstavci 1 a 2 a je předkládáno ve stejném balení pro spotřebitele nebo zařízení společného stravování, musí být na etiketě uveden:
a)
seznam příslušných členských států nebo třetích zemí v souladu s odstavci 1 nebo 2, a to pro každý druh;
b)
kód šarže identifikující maso dodané spotřebiteli nebo zařízení společného stravování.
Článek 6
Odchylka pro maso ze třetích zemí
Odchylně od čl. 5 odst. 1 písm. a) musí etiketa masa uvedeného v článku 1, které bylo dovezeno pro uvedení na trh Unie a pro které nejsou informace stanovené v čl. 5 odst. 1 písm. a) k dispozici, obsahovat údaj „Chov v: mimo EU“ a „Porážka v: (název třetí země, kde bylo zvíře poraženo)“.
Článek 7
Odchylky pro mleté maso a ořezy
Odchylně od čl. 5 odst. 1 písm. a) a b), čl. 5 odst. 2 a článku 6, pokud jde o mleté maso a ořezy, lze použít tyto údaje:
a)
„Původ: EU“, pokud jsou mleté maso nebo ořezy vyrobeny výlučně z masa získaného ze zvířat narozených, chovaných a poražených v různých členských státech;
b)
„Chov a porážka v: EU“, pokud jsou mleté maso nebo ořezy vyrobeny výlučně z masa získaného ze zvířat chovaných a poražených v různých členských státech;
c)
„Chov a porážka v: mimo EU“, pokud jsou mleté maso nebo ořezy vyrobeny výlučně z masa dovezeného do Unie;
d)
„Chov v: mimo EU“ a „Porážka v: EU“, pokud jsou mleté maso nebo ořezy vyrobeny výlučně z masa získaného ze zvířat dovezených do Unie jako zvířata na porážku a poražených v jednom nebo několika členských státech;
e)
„Chov a porážka v: EU a mimo EU“, pokud jsou mleté maso nebo ořezy vyrobeny z:
i)
masa získaného ze zvířat chovaných a poražených v jednom nebo několika členských státech a z masa dovezeného do Unie nebo
ii)
masa získaného ze zvířat dovezených do Unie a poražených v jednom nebo několika členských státech.
Článek 8
Doplňkové dobrovolné informace na etiketě
Provozovatelé potravinářských podniků mohou údaje uvedené v článcích 5, 6 nebo 7 doplnit o doplňkové informace týkající se provenience masa.
Doplňkové informace uvedené v prvním pododstavci nesmí být v rozporu s údaji uvedenými v článcích 5, 6 nebo 7 a musí být v souladu s pravidly kapitoly V nařízení (EU) č. 1169/2011.
Článek 9
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. dubna 2015. Nepoužije se pro maso, které bylo na trh Unie uvedeno v souladu s právními předpisy před 1. dubnem 2015, a to až do spotřebování zásob.
Je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. prosince 2013.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 1337/2013
av den 13 december 2013
om tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1169/2011 vad gäller angivande av ursprungsland eller härkomstplats för färskt, kylt eller fryst kött av svin, får, get och fjäderfä
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1169/2011 av den 25 oktober 2011 om tillhandahållande av livsmedelsinformation till konsumenterna, och om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 1924/2006 och (EG) nr 1925/2006 samt om upphävande av kommissionens direktiv 87/250/EEG, rådets direktiv 90/496/EEG, kommissionens direktiv 1999/10/EG, Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG, kommissionens direktiv 2002/67/EG och 2008/5/EG samt kommissionens förordning (EG) nr 608/2004 (1), särskilt artikel 26.8, och
av följande skäl:
(1)
I artikel 26.2 i förordning (EU) nr 1169/2011 anges att uppgift om ursprungsland eller härkomstplats är obligatorisk i märkningen av kött som omfattas av de nummer enligt kombinerade nomenklaturen som förtecknas i bilaga XI till den förordningen, dvs. färskt, kylt och fryst kött av svin, får eller get och fjäderfä.
(2)
Det måste finnas en balans mellan konsumenternas behov av att bli informerade och de ytterligare kostnaderna för aktörer och nationella myndigheter som till slut inverkar på det slutliga priset för produkten. I konsekvensanalysen och i en undersökning som beställts av kommissionen har man granskat flera alternativ vad gäller uppgift om ursprungsland eller härkomstplats med avseende på de mest relevanta stadierna i djurens liv. Resultaten visar att konsumenterna främst kräver information om den plats där uppfödningen av djuret skedde. Samtidigt skulle obligatoriska uppgifter om platsen för djurets födelse kräva att det inrättas nya spårbarhetssystem på gårdsnivå med de respektive kostnader som följer med detta, medan märkning innehållande uppgift om slaktplatsen kan göras till rimliga kostnader och ge värdefull information till konsumenten. När det gäller den geografiska nivån finns det belägg för att uppgift om medlemsstat eller tredjeland skulle vara mest relevant information för konsumenterna.
(3)
Inom ramen för förordning (EU) nr 1169/2011 bestäms innebörden av begreppet ursprungsland för ett livsmedel i enlighet med artiklarna 23-26 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 (2). För animaliska produkter avser begreppet det land där produkten framställts i sin helhet, vilket när det gäller kött innebär det land där djuret fötts, uppfötts och slaktats. När flera länder har deltagit i framställningen av livsmedel, avser begreppet det land där varorna har genomgått den sista väsentliga och ekonomiskt berättigade bearbetningen eller behandlingen. I situationer där köttet kommer från djur som fötts, uppfötts och slaktats i olika länder skulle tillämpningen av begreppet emellertid inte ge konsumenterna tillräcklig information om köttets ursprung. I alla dessa situationer bör därför märkningen innehålla uppgift om den medlemsstat eller det tredjeland där djuret har fötts upp under en period som utgör en avsevärd del av den normala uppfödningscykeln för varje art, samt om den medlemsstat eller det tredjeland där det har slaktats. Begreppet ursprung bör reserveras för kött som kommer från djur som fötts, uppfötts och slaktats, och därför i sin helhet framställts, i en enda medlemsstat eller i ett enda tredjeland.
(4)
I de fall där djuret fötts upp i fler än en medlemsstat eller fler än ett tredjeland och kravet om uppfödningsperiod inte kan uppfyllas, bör lämplig uppgift om uppfödningsplats anges så att konsumenternas behov uppfylls på ett bättre sätt och onödigt komplicerad märkning kan undvikas.
(5)
Det bör också fastställas regler för förpackningar som innehåller styckningsdelar från samma eller olika arter och som kommer från djur som fötts upp och slaktats i olika medlemsstater eller tredjeländer.
(6)
Detta märkningssystem kräver spårbarhetsregler i alla steg av produktions- och distributionskedjan för köttet, från slakt till förpackning, i syfte att säkerställa sambandet mellan det märkta köttet och det djur eller den grupp av djur som köttet kommer ifrån.
(7)
Särskilda regler bör fastställas för kött som importeras från tredjeländer där de uppgifter som krävs för märkningen inte är tillgängliga.
(8)
Med hänsyn till de särskilda villkoren i produktionsprocessen för malet kött och putsbitar, bör aktörerna ges möjlighet att använda ett förenklat uppgiftssystem.
(9)
Med hänsyn till att informationen som kommer att lämnas enligt denna förordning är av kommersiellt intresse, bör livsmedelsföretagarna ges möjlighet att utöver de obligatoriska uppgifterna i märkningen lägga till andra uppgifter som hänvisar till köttets ursprung.
(10)
Eftersom de relevanta bestämmelserna i förordning (EU) nr 1169/2011 börjar gälla den 13 december 2014, och det i artikel 47 i den förordningen föreskrivs att tillämpningsföreskrifterna enligt den förordningen bör tillämpas från och med den 1 april varje år, bör den här förordningen börja gälla den 1 april 2015.
(11)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte och tillämpningsområde
I denna förordning anges regler om uppgift om ursprungsland eller härkomstort i märkningen av färskt, kylt eller fryst kött av svin, kött av får eller get och kött av fjäderfä som omfattas av de respektive KN-nummer som förtecknas i bilaga XI till förordning (EU) nr 1169/2011.
Artikel 2
Definitioner
1. Vid tillämpningen av denna förordning ska definitionen av livsmedelsföretagare i artikel 3.3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 (3), definitionen av anläggning i artikel 2.1 c i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 852/2004 (4) samt definitionerna av malet kött, slakteri och styckningsanläggning i punkt 1.13, 1.16 respektive 1.17 i bilaga I till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 853/2004 (5) gälla.
2. Dessutom gäller följande definitioner:
a) putsbitar: små bitar av kött som omfattas av de KN-nummer som förtecknas i bilaga XI till förordning (EU) nr 1169/2011, som erkänts vara tjänliga som livsmedel och som enbart härrör från putsning vid urbening av slaktkroppar eller vid styckning av kött.
b) parti: kött som omfattas av de KN-nummer som förtecknas i bilaga XI till förordning (EU) nr 1169/2011, som kommer från en enda art, med eller utan ben, även i bitar eller malet, som har styckats, malts eller förpackats under praktiskt taget identiska förhållanden.
Artikel 3
Spårbarhet
1. Livsmedelsföretagare ska i varje steg av produktions- och distributionskedjan för kött enligt artikel 1 ha infört och använda ett system för identifiering och registrering.
2. Systemet ska tillämpas så att följande säkerställs:
a)
Sambandet mellan köttet och det djur eller den grupp djur som det kommer från; i slaktstadiet åligger ansvaret för sambandet slakteriet.
b)
Överföringen tillsammans med köttet av informationen avseende uppgifterna i artiklarna 5, 6 eller 7, beroende på vad som är tillämpligt, till aktörerna i efterföljande produktions- och distributionssteg.
Varje livsmedelsföretagare ska ansvara för att systemet för identifiering och registrering enligt första stycket tillämpas inom det led i produktions- och distributionskedjan där det är i drift.
Den livsmedelsföretagare som förpackar eller märker köttet i enlighet med artiklarna 5, 6 eller 7 ska säkerställa att den partikod som identifierar köttet som levereras till konsumenter eller storhushåll överensstämmer med det parti eller de partier kött som förpackningen eller det märkta partiet kommer ifrån. Samtliga förpackningar med samma partikod ska svara mot samma uppgifter i enlighet med artiklarna 5, 6 eller 7.
3. Det system som avses i punkt 1 ska framför allt registrera ankomst till och avgång från livsmedelsföretagarens anläggning när gäller djur, slaktkroppar eller styckningsdelar, och säkerställa överensstämmelse mellan ankomster och avgångar.
Artikel 4
Grupp av djur
1. Storleken på den grupp av djur som avses i artikel 3 definieras enligt följande:
a)
Antalet slaktkroppar som styckats tillsammans och som utgör ett parti vid den berörda styckningsanläggningen, när det rör sig om styckning av slaktkroppar.
b)
Antalet slaktkroppar från vilka köttet utgör ett parti vid den berörda stycknings- eller malningsanläggning, när det gäller vidare styckning eller malning av kött.
2. Storleken på ett parti får dock inte överskrida produktionen under en dag på en och samma anläggning.
3. Utom i det fall där artikel 7 tillämpas ska de anläggningar där köttet styckas eller mals, när de sätter samman partierna, säkerställa att alla slaktkroppar i ett parti motsvarar djur på vars kött identiska märkningsuppgifter är tillämpliga i enlighet med artikel 5.1 eller med artikel 5.2.
Artikel 5
Märkning av kött
1. Märkningen av kött enligt artikel 1 som är avsett för leverans till slutkonsumenter eller storhushåll ska innehålla följande uppgifter:
a)
Medlemsstat eller tredjeland där uppfödningen ägt rum angivet som Uppfött i: (namn på medlemsstaten eller tredjelandet), i enlighet med följande kriterier:
i)
För svin:
-
Om djuret slaktas vid en ålder av mer än sex månader, den medlemsstat eller det tredjeland där den sista uppfödningsperioden på minst fyra månader har ägt rum.
-
Om djuret slaktas vid en ålder av mindre än sex månader och vid en levande vikt på minst 80 kg, den medlemsstat eller det tredjeland där uppfödningsperioden efter det att djuret uppnått 30 kg har ägt rum.
-
Om djuret slaktas vid en ålder av mindre än sex månader och vid en levande vikt på mindre än 80 kg, den medlemsstat eller det tredjeland där hela uppfödningsperioden har ägt rum.
ii)
För får och getter: den medlemsstat eller det tredjeland där den sista uppfödningsperioden på minst sex månader har ägt rum eller, om djuret slaktas vid en ålder av mindre än sex månader, den medlemsstat eller det tredjeland där hela uppfödningsperioden har ägt rum.
iii)
För fjärderfä: den medlemsstat eller det tredjeland där den sista uppfödningsperioden på minst en månad har ägt rum eller, om djuret slaktas vid en ålder av mindre än en månad, den medlemsstat eller det tredjeland där hela uppfödningsperioden efter att djuren hade placerats för gödning har ägt rum.
b)
Medlemsstat eller tredjeland där slakten ägt rum angivet som Slaktat i: (namn på medlemsstaten eller tredjelandet), och
c)
den partikod som identifierar det kött som levereras till konsumenter eller storhushåll.
När den uppfödningsperiod som avses i led a inte uppnås i någon medlemsstat eller något tredjeland där djuret uppfötts, ska den uppgift som avses i led a ersättas med Uppfött i: flera medlemsstater i EU eller, när köttet eller djuren har importerats till EU, med Uppfött i: flera länder utanför EU eller Uppfött i: flera EU-länder och länder utanför EU.
Om uppfödningsperioden enligt led a inte uppnåtts i någon av de medlemsstater eller tredjeländer där djuret uppfötts får den uppgift som avses i led a ersättas med Uppfött i: (förteckning över medlemsstater och tredjeländer där djuret uppfötts), om livsmedelsföretagaren på ett för den behöriga myndigheten tillfredsställande sätt kan bevisa att djuret uppfötts i dessa medlemsstater eller tredjeländer.
2. De uppgifter som avses i punkt 1 leden a och b kan ersättas med uppgiften Ursprung: (namn på medlemsstaten eller tredjelandet), om livsmedelsföretagaren på ett för den behöriga myndigheten tillfredsställande sätt kan bevisa att det kött som avses i artikel 1 kommer från djur som fötts, uppfötts och slaktats i en enda medlemsstat eller ett enda tredjeland.
3. Om flera styckningsdelar av kött, av samma eller av olika arter, svarar mot olika märkningsuppgifter i enlighet med punkterna 1 och 2 och presenteras i samma förpackning för konsumenter eller storhushåll, ska märkningen innehålla följande:
a)
En förteckning över de relevanta medlemsstaterna eller tredjeländerna i enlighet med punkt 1 eller 2, för varje art.
b)
Den partikod som identifierar det kött som levereras till konsumenter eller storhushåll.
Artikel 6
Undantag för kött från tredjeländer
Genom undantag från artikel 5.1 a ska märkningen av kött som avses i artikel 1 och som importeras för utsläppande på unionsmarknaden och för vilket de uppgifter som avses i artikel 5.1 a inte är tillgängliga, innehålla uppgiften Uppfött i: utanför EU och Slaktat i: (namn på det tredjeland där djuret slaktats).
Artikel 7
Undantag för malet kött och putsbitar
Genom undantag från artikel 5.1 a och b, från artikel 5.2 och artikel 6 kan följande uppgifter anges när det gäller malet kött och putsbitar:
a)
Ursprung: EU, om det malda köttet eller putsbitarna uteslutande framställts av kött som kommer från djur som fötts, uppfötts och slaktats i olika medlemsstater.
b)
Uppfödda och slaktade i: EU, om det malda köttet eller putsbitarna uteslutande framställts av kött som kommer från djur som fötts, uppfötts och slaktats i olika medlemsstater.
c)
Uppfödda och slaktade i: utanför EU, om det malda köttet eller putsbitarna uteslutande framställts av kött som importerats till unionen.
d)
Uppfödda i: utanför EU och Slaktade i: EU, om det malda köttet eller putsbitarna uteslutande framställts av kött som kommer från djur som importerats till unionen som djur avsedda för slakt och som slaktats i en eller flera medlemsstater.
e)
Uppfödda och slaktade i: EU och utanför EU, om det malda köttet eller putsbitarna framställts av
i)
kött från djur som uppfötts och slaktats i en eller flera medlemsstater och av kött som importeras till unionen, eller
ii)
kött från djur som importerats till unionen och slaktats i en eller flera medlemsstater.
Artikel 8
Ytterligare frivilliga uppgifter i märkningen
Livsmedelsföretagare kan komplettera de uppgifter som avses i artiklarna 5, 6 eller 7 med ytterligare information om köttets härkomst.
Den ytterligare information som avses i första stycket får inte stå i strid med de uppgifter som avses i artiklarna 5, 6 och 7, och ska vara förenlig med bestämmelserna i kapitel V i förordning (EU) nr 1169/2011.
Artikel 9
Ikraftträdande och tillämpning
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 1 april 2015. Den ska inte tillämpas på kött som lagligen har släppts ut på unionsmarknaden före den 1 april 2015 till dess att lagren är uttömda.
Den är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 13 december 2013.