NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/98
ze dne 18. listopadu 2014
o provádění mezinárodních závazků Unie v souladu s čl. 15 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 v rámci Mezinárodní úmluvy na ochranu tuňáků v Atlantiku a Úmluvy o budoucí multilaterální spolupráci při rybolovu v severozápadním Atlantiku
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (1), a zejména na čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1380/2013 stanoví vykládku všech druhů úlovků podléhajících omezení odlovů, a ve Středozemním moři i některých druhů úlovků podléhajících minimální velikosti („povinnost vykládky“). Ustanovení čl. 15 odst. 1 uvedeného nařízení se vztahuje na rybolovné činnosti, k nimž dochází ve vodách Unie nebo které mimo vody Unie ve vodách, které nespadají pod svrchovanost nebo jurisdikci třetích zemí, provádějí rybářská plavidla Unie.
(2)
Povinnost vykládky bude platit nejpozději počínaje 1. lednem 2015 pro rybolov malých a velkých pelagických druhů, komerční rybolov a rybolov lososa obecného v Baltském moři.
(3)
Unie je smluvní stranou v řadě regionálních organizací pro řízení rybolovu, a je tedy vázána opatřeními, jež dotčené regionální organizace pro řízení rybolovu stanovily.
(4)
Některá opatření přijatá regionálními organizacemi pro řízení rybolovu stanoví rybářským plavidlům v oblasti jejich působnosti povinnost provádět výmět u některých úlovků, jež v zásadě podléhají povinnosti vykládky.
(5)
V čl. 15 odst. 2 nařízení (EU) č. 1380/2013 se Komisi svěřuje pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci za účelem provedení mezinárodních závazků v právu Unie, a to zejména včetně výjimek z povinnosti vykládky.
(6)
Je proto nezbytné vyjasnit, v jakých situacích povinnost vykládky neplatí, a zajistit tak, aby Unie splnila své mezinárodní závazky a vytvořila pro rybáře právní jistotu.
(7)
V souladu s doporučením Mezinárodní komise pro ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT) 11-01 týkajícím se víceletého programu ochrany a řízení tuňáka velkookého a tuňáka žlutoploutvého by se mělo některým rybářským plavidlům zakázat tuňáka velkookého v Atlantiku lovit, uchovávat jej na palubě, překládat jej, přepravovat, přemísťovat, zpracovávat či vykládat.
(8)
Doporučení ICCAT 13-07 stanoví v určitých situacích v rámci lovu tuňáka obecného ve východním Atlantiku pomocí plavidel a pastí povinnost výmětu. Bod 29 uvedeného doporučení konkrétně stanoví u tuňáka obecného povinnost výmětu v případě, že nedosahuje minimální referenční hmotnosti či velikosti. Tuto minimální velikost v současné době stanoví nařízení Rady (ES) č. 302/2009 (2). Tato povinnost výmětu platí pro veškerý rybolov tuňáka obecného ve východním Atlantiku, a to včetně rekreačního a sportovního rybolovu.
(9)
Bod 31 doporučení ICCAT 13-07 dále stanoví povinnost výmětu u tuňáka obecného, pokud se jeho hmotnost pohybuje mezi 8 až 30 kg nebo se jeho délka od konce rypce po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve pohybuje mezi 75 až 115 cm, a to v případě, že byl v množství překračujícím 5 % celkového úlovku tuňáka obecného chycen jako náhodný úlovek plavidly a pastmi v rámci aktivního rybolovu tohoto druhu.
(10)
Hmotnostní kategorizace náhodných úlovků tuňáka obecného stanovená v čl. 9 odst. 12 nařízení (ES) č. 302/2009 se liší od kategorizace stanovené v bodě 31 doporučení ICCAT 13-07, které bylo přijato po vstupu uvedeného nařízení v platnost. Do přezkumu nařízení (ES) č. 302/2009 by se měl bod 31 uvedeného doporučení ICCAT do práva Unie provést tímto nařízením.
(11)
Bod 32 doporučení ICCAT 13-07 stanoví, že plavidla, která neprovádí aktivní odlov tuňáka obecného, nemají oprávnění uchovávat úlovek tuňáka obecného přesahující 5 % celkového úlovku co do hmotnosti či počtu kusů.
(12)
Body 34 a 41 doporučení ICCAT 13-07 stanoví povinnost vypouštět tuňáky obecné, kteří byli v rámci rekreačního a sportovního rybolovu chyceni živí.
(13)
Doporučení ICCAT 13-02 týkající se ochrany mečounů v severním Atlantiku stanoví v určitých situacích povinnost výmětu pro plavidla lovící mečouny v severním Atlantiku. Bod 9 tohoto doporučení konkrétně stanoví, že předmětem výmětu by měl být mečoun obecný, pokud nedosahuje minimální referenční hmotnosti či velikosti. Tuto minimální velikost v současnosti stanoví nařízení Rady (ES) č. 520/2007 (3).
(14)
Týž bod doporučení 13-02 dále stanoví povinnost výmětu u mečouna obecného, pokud jeho živá hmotnost nedosahuje 25 kg nebo jeho délka od konce spodní čelisti po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve nedosahuje 125 cm, a to v případě, že byl chycen jako náhodný úlovek v množství překračujícím 15 % celkového počtu kusů mečouna obecného ulovených daným plavidlem na jednu vykládku.
(15)
S cílem zajistit soulad mezi doporučeními ICCAT 11-01, 13-07 a 13-02 na jedné a právem Unie na druhé straně by povinnost vykládky neměla platit pro plavidla Unie, která se účastní rybolovu, na který se tato doporučení vztahují.
(16)
V článku 5, čl. 6 odst. 3 a v příloze I.A ochranných a donucovacích opatření Organizace pro rybolov v severozápadním Atlantiku (NAFO) se stanoví povinnost výmětů u huňáčka severního v případě, že jeho úlovek přesahuje rámec stanovených kvót nebo rámec povoleného procentního podílu vedlejších úlovků. Ustanovení přílohy I.A v současnosti u huňáčka severního stanoví hodnotu celkového přípustného odlovu (TAC) rovnou nule. Vedlejší úlovek huňáčka severního v rámci jiného rybolovu, na který se vztahuje povinnost vykládky, navíc za určitých podmínek v souladu s pravidly NAFO také podléhá povinnosti výmětu.
(17)
V zájmu zajištění souladu mezi ochrannými a donucovacími opatřeními NAFO a právem Unie by povinnosti vykládky neměl podléhat rybolov, na který se tato opatření vztahují.
(18)
S ohledem na časový rámec stanovený v čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 by mělo toto nařízení vstoupit v platnost ihned po vyhlášení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví pro účely provádění mezinárodních závazků Unie v rámci Mezinárodní úmluvy na ochranu tuňáků v Atlantiku a Úmluvy o budoucí multilaterální spolupráci při rybolovu v severozápadním Atlantiku odchylky od povinnosti vykládky uvedené v článku 15 nařízení (EU) č. 1380/2013. Vztahuje se na rybolovné činnosti ve vodách Unie nebo rybolovné činnosti prováděné rybářskými plavidly Unie mimo vody Unie ve vodách, které nespadají pod svrchovanost nebo jurisdikci třetích zemí.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1)
„oblastí úmluvy NAFO“ se rozumí zeměpisné oblasti uvedené v příloze III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 217/2009 (4);
2)
„rybolovem v působnosti NAFO“ se rozumí rybolov všech rybolovných zdrojů v oblasti úmluvy NAFO, s těmito výjimkami: losos, tuňák, marlín, populace kytovců spravované Mezinárodní velrybářskou komisí nebo její nástupnickou organizací a přisedlé druhy kontinentálního šelfu, tj. organismy, které v období lovu buď nehybně spočívají na mořském dně či pod mořským dnem, nebo nejsou schopny pohybu bez trvalého fyzického kontaktu s mořským dnem nebo jeho podložím;
3)
„severním Atlantským oceánem“ se rozumí oblast Atlantského oceánu severně od 5° s. š.;
4)
„rekreačním rybolovem“ se rozumí neobchodní rybolov, jehož účastníci nejsou členy vnitrostátní sportovní organizace ani nejsou držiteli vnitrostátního sportovního průkazu;
5)
„sportovním rybolovem“ se rozumí neobchodní rybolov, jehož účastníci jsou členy vnitrostátní sportovní organizace nebo jsou držiteli vnitrostátního sportovního průkazu.
KAPITOLA II
OBLAST ÚMLUVY ICCAT
Článek 3
Tuňák velkooký
1. Tento článek se vztahuje na tuňáka velkookého (Thunnus obesus) v Atlantském oceánu.
2. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 nesmějí rybářská plavidla o celkové délce 20 metrů nebo více, která nejsou zanesena v evidenci ICCAT, v níž jsou vedena plavidla oprávněná k lovu tuňáka velkookého, tento druh v Atlantském oceánu cíleně lovit, uchovávat na palubě, překládat, přepravovat, přemísťovat zpracovávat ani vykládat.
Článek 4
Tuňák obecný
1. Tento článek se vztahuje na tuňáka obecného (Thunnus thynnus) ve východním Atlantském oceánu a ve Středozemním moři.
2. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se zakazuje cíleně lovit, uchovávat na palubě, překládat, přemísťovat, vykládat, přepravovat, skladovat, prodávat, vystavovat nebo nabízet k prodeji tuňáka obecného, pokud nedosahuje minimální velikosti stanovené v čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 302/2009.
3. Odchylně od odstavce 2 tohoto článku a od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se mohou v případě aktivního odlovu tuňáka obecného pomocí plavidel a pastí uchovávat na palubě, překládat, přemísťovat, vykládat, přepravovat, skladovat, prodávat, vystavovat nebo nabízet k prodeji náhodné úlovky tuňáka obecného o hmotnosti nebo délce pohybující se mezi 8 kg respektive 75 cm a minimální velikostí stanovenou v čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 302/2009 v kilogramech či centimetrech, pokud jejich množství nepřesahuje 5 %.
4. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se v případě aktivního odlovu tuňáka obecného pomocí plavidel a pastí nesmí uchovávat tuňák obecný o hmotnosti mezi 8 až 30 kg nebo o délce od konce rypce po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve mezi 75 až 115 cm, pokud jeho množství přesahuje 5 % úlovku tuňáka obecného.
5. Podíl 5 % uvedený v odstavcích 3 a 4 se vypočítá na základě celkového náhodného úlovku tuňáka obecného jako počet kusů ryb z celkového úlovku tuňáka obecného uchovávaného na palubě daného plavidla kdykoliv po provedení každé rybolovné operace.
6. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 nesmějí plavidla, která neprovádí aktivní odlov tuňáka obecného, uchovávat úlovek tuňáka obecného v množství větším než 5 % celkového úlovku co do hmotnosti nebo počtu. Výpočet vycházející z počtu kusů se použije pouze u tuňáků a příbuzných druhů, jejichž lov upravuje ICCAT.
7. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 je v případě, že již byla naplněna kvóta přiznaná členskému státu vlajky dotčeného rybářského plavidla či pasti, třeba:
a)
vedlejším úlovkům tuňáka obecného zabránit a
b)
tuňáky obecné, kteří byli jakožto vedlejší úlovek chyceni živí, vypustit.
8. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 musí být tuňáci obecní, kteří byli v rámci rekreačního rybolovu chyceni živí, vypuštěni.
9. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 musí být tuňáci obecní, kteří byli v rámci sportovního rybolovu chyceni živí, vypuštěni.
Článek 5
Mečoun obecný
1. Tento článek se vztahuje na mečouna obecného (Xiphias gladius) v severním Atlantském oceánu.
2. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se zakazuje cíleně lovit, uchovávat na palubě nebo překládat, vykládat, přepravovat, skladovat, vystavovat nebo nabízet k prodeji, prodávat nebo uvádět na trh mečouna obecného, pokud nedosahuje minimální velikosti stanovené v příloze IV nařízení (ES) č. 520/2007.
3. Odchylně od odstavce 2 tohoto článku a od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se mohou uchovávat na palubě, překládat, přemísťovat, vykládat, přepravovat, skladovat, prodávat, vystavovat nebo nabízet k prodeji náhodné úlovky mečouna obecného o hmotnosti méně než 25 kg živé hmotnosti nebo o délce od konce spodní čelisti po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve menší než 125 cm, pokud jeho množství nepřesahuje 15 % úlovku mečouna obecného.
4. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se na plavidlech nesmí uchovávat mečoun obecný o hmotnosti méně než 25 kg živé hmotnosti nebo o délce od konce spodní čelisti po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve menší než 125 cm, pokud jeho množství přesahuje 15 % úlovku mečouna obecného.
5. Podíl 15 % uvedený v odstavcích 3 a 4 se vypočítá na základě počtu kusů mečouna obecného z celkového počtu kusů mečouna obecného ulovených daným plavidlem na jednu vykládku.
KAPITOLA III
OBLAST ÚMLUVY NAFO
Článek 6
Huňáček severní
1. Tento článek se vztahuje na huňáčka severního (Mallotus villosus) v oblasti úmluvy NAFO.
2. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 nesmějí být úlovky huňáčka severního nad rámec kvót stanovených právními předpisy Unie uchovávány na palubě.
3. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 nesmí být huňáček severní, pokud byl chycen jako vedlejší úlovek při rybolovu podléhajícímu povinnosti vykládky v působnosti NAFO, uchováván na palubě.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. listopadu 2014.
KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) 2015/98
av den 18 november 2014
om genomförandet av unionens internationella förpliktelser, som avses i artikel 15.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1380/2013, enligt den internationella konventionen för bevarande av tonfisk i Atlanten och konventionen om framtida multilateralt samarbete om fisket i Nordatlantens västra del
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1380/2013 av den 11 december 2013 om den gemensamma fiskeripolitiken, om ändring av rådets förordningar (EG) nr 1954/2003 och (EG) nr 1224/2009 och om upphävande av rådets förordningar (EG) nr 2371/2002 och (EG) nr 639/2004 och rådets beslut 2004/585/EG (1), särskilt artikel 15.2, och
av följande skäl:
(1)
I förordning (EU) nr 1380/2013 föreskrivs landning av alla fångster av arter som omfattas av fångstbegränsningar, och i Medelhavet även fångster av vissa arter för vilka minimistorlek har fastställts (nedan kallat landningsskyldigheten). Artikel 15.1 i den förordningen omfattar fiskeverksamhet som bedrivs i unionens vatten eller av unionsfiskefartyg utanför unionens vatten i vatten som inte omfattas av tredjeländers överhöghet eller jurisdiktion.
(2)
Landningsskyldigheten kommer att gälla från och med den 1 januari 2015 för fiske efter små och stora pelagiska arter, för industriellt fiske och för laxfiske i Östersjön.
(3)
Unionen är avtalsslutande part i flera regionala fiskeriförvaltningsorganisationer och är därför bunden av åtgärder som fastställts av dessa regionala fiskeriförvaltningsorganisationer.
(4)
Enligt vissa av de regionala fiskeriförvaltningsorganisationernas bestämmelser ska fiskefartyg som fiskar inom deras ram kasta överbord vissa fångster som i princip omfattas av landningsskyldigheten.
(5)
Genom artikel 15.2 i förordning (EU) nr 1380/2013 ges kommissionen befogenhet att anta delegerade akter för att genomföra internationella förpliktelser i unionslagstiftningen, särskilt undantag från landningsskyldigheten.
(6)
För att säkerställa att unionen uppfyller sina internationella förpliktelser och för att skapa rättslig säkerhet för fiskare är det därför nödvändigt att klargöra i vilka situationer landningsskyldigheten inte gäller.
(7)
Enligt rekommendation 11-01 från Internationella kommissionen för bevarande av tonfisk i Atlanten (nedan kallad Iccat) om ett flerårigt bevarande- och förvaltningsprogram för storögd och gulfenad tonfisk bör vissa fiskefartyg inte tillåtas fiska, behålla ombord, lasta om, transportera, överföra, bereda eller landa storögd tonfisk i Atlanten.
(8)
I Iccats rekommendation 13-07 fastställs en utkastskyldighet för fartyg och fällor som fångar blåfenad tonfisk i östra Atlanten i vissa situationer. I punkt 29 i den rekommendationen föreskrivs att blåfenad tonfisk under en minsta referensvikt eller storlek ska kastas överbord. Den minsta storleken fastställs för närvarande i rådets förordning (EG) nr 302/2009 (2). Utkastskyldigheten gäller för allt fiske efter blåfenad tonfisk i östra Atlanten, inklusive fritids- och sportfiske.
(9)
Vidare fastställs i punkt 31 i Iccats rekommendation 13-07 en utkastskyldighet för blåfenad tonfisk som väger mellan 8 och 30 kg eller vars längd från munspetsen till stjärtfenans delning är mellan 75 och 115 cm, som fångas som oavsiktlig fångst av fartyg och fällor som bedriver aktivt fiske efter denna art, och som överstiger 5 % av den totala fångsten av blåfenad tonfisk.
(10)
Den viktklass för oavsiktlig fångst av blåfenad tonfisk som fastställs i artikel 9.12 i förordning (EG) nr 302/2009 skiljer sig från den som fastställs i punkt 31 i Iccats rekommendation 13-07, som antogs efter ikraftträdandet av den förordningen. I avvaktan på översynen av förordning (EG) nr 302/2009 bör punkt 31 i Iccats rekommendation genomföras i unionslagstiftningen genom den här förordningen.
(11)
I punkt 32 i Iccats rekommendation 13-07 föreskrivs att fartyg som inte fiskar aktivt efter blåfenad tonfisk inte får behålla blåfenad tonfisk som överstiger 5 % av den totala fångsten i vikt eller antal fiskar.
(12)
I punkterna 34 och 41 i Iccats rekommendation 13-07 fastställs en skyldighet att släppa tillbaka blåfenad tonfisk som fångats levande inom sport- och fritidsfiske.
(13)
I Iccats rekommendation 13-02 om bevarande av svärdfisk i Nordatlanten fastställs en utkastskyldighet för fartyg som fiskar efter svärdfisk i Nordatlanten i vissa situationer. I punkt 9 föreskrivs att svärdfisk under en minsta referensvikt eller referensstorlek ska kastas överbord. Den minsta storleken fastställs för närvarande i rådets förordning (EG) nr 520/2007 (3).
(14)
Vidare fastställs i samma punkt i rekommendation 13-02 en utkastskyldighet för svärdfisk med en levande vikt under 25 kg eller med en längd från underkäkens spets till stjärtfenans delning under 125 cm, som fångas som oavsiktlig fångst, och som överstiger 15 % av antalet svärdfiskar i fartygets totala svärdfiskfångst per landning.
(15)
För att säkerställa överensstämmelse mellan Iccats rekommendationer 11-01, 13-07 och 13-02 och unionslagstiftningen, bör landningsskyldigheten inte gälla för unionsfartyg som deltar i de fisken som omfattas av dessa rekommendationer.
(16)
I artiklarna 5 och 6.3 och i bilaga I.A i bevarande- och tillämpningsföreskrifterna från Fiskeriorganisationen för Nordatlantens västra del (nedan kallad Nafo) fastställs en utkastskyldighet för fångster av lodda som överstiger fastställda kvoter eller tillåten procentandel bifångst. I bilaga I.A fastställs för närvarande en total tillåten fångstmängd (TAC) på noll för lodda. Vidare gäller en utkastskyldighet enligt Nafos regler även för bifångst av lodda i andra fisken som omfattas av landningsskyldigheten, under vissa villkor.
(17)
För att säkerställa överensstämmelse mellan Nafos bevarande- och tillämpningsföreskrifter och unionslagstiftningen bör landningsskyldigheten inte gälla för de fisken som omfattas av dessa åtgärder.
(18)
Mot bakgrund av den tidsram som fastställs i artikel 15.1 i förordning (EU) nr 1380/2013 bör denna förordning träda i kraft omedelbart efter offentliggörandet.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
Artikel 1
Syfte och tillämpningsområde
I denna förordning fastställs undantag från landningsskyldigheten i artikel 15 i förordning (EU) nr 1380/2013 i syfte att genomföra unionens internationella förpliktelser enligt den internationella konventionen för bevarande av tonfisk i Atlanten och konventionen om framtida multilateralt samarbete om fisket i Nordatlantens västra del. Den omfattar fiskeverksamhet som bedrivs i unionens vatten eller av unionsfiskefartyg utanför unionens vatten i vatten som inte omfattas av tredjeländers överhöghet eller jurisdiktion.
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning gäller följande definitioner:
1. Nafos konventionsområde : de geografiska områden som definieras i bilaga III till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 217/2009 (4).
2. fiske inom ramen för Nafo : fiske i Nafos konventionsområde avseende alla fiskeresurser, med följande undantag: lax, tonfiskar och spjutfiskar, valbestånd som förvaltas av Internationella valfångstkommissionen eller en eventuell efterföljande organisation, samt sedentära arter på kontinentalsockeln, dvs. organismer som i det stadium där de kan bli föremål för fångst antingen är orörliga på havsbottnen eller därunder eller är oförmögna till rörelse annat än i ständig fysisk beröring med havsbottnen eller dess underlag.
3. Nordatlanten : det område i Atlanten som ligger norr om 5° N.
4. fritidsfiske : icke-kommersiellt fiske där deltagarna varken är anslutna till en nationell sportfiskeorganisation eller innehar ett nationellt sportfisketillstånd.
5. sportfiske : icke-kommersiellt fiske där deltagarna är anslutna till en nationell sportfiskeorganisation eller innehar ett nationellt sportfisketillstånd.
KAPITEL II
ICCATS KONVENTIONSOMRÅDE
Artikel 3
Storögd tonfisk
1. Denna artikel ska tillämpas på storögd tonfisk (Thunnus obesus) i Atlanten.
2. Genom undantag från artikel 15.1 i förordning (EU) nr 1380/2013 får fiskefartyg med en längd över allt på 20 meter eller mer som inte är införda i Iccats register över godkända fartyg för storögd tonfisk inte fiska efter, behålla ombord, lasta om, transportera, överföra, bereda eller landa storögd tonfisk i Atlanten.
Artikel 4
Blåfenad tonfisk
1. Denna artikel ska tillämpas på blåfenad tonfisk (Thunnus thynnus) i Atlanten och Medelhavet.
2. Genom undantag från artikel 15.1 i förordning (EU) nr 1380/2013 ska det vara förbjudet att fiska efter, behålla ombord, lasta om, överföra, landa, transportera, lagra, sälja, ställa ut eller utbjuda till försäljning blåfenad tonfisk som understiger den minsta storleken enligt artikel 9.1 i förordning (EG) nr 302/2009.
3. Genom undantag från punkt 2 i denna artikel och från artikel 15.1 i förordning (EU) nr 1380/2013 får oavsiktliga fångster på högst 5 % blåfenad tonfisk mellan 8 kg eller 75 cm och den minsta storleken enligt artikel 9.1 i förordning (EG) nr 302/2009 uttryckt i kg eller cm, som tas av fångstfartyg och fällor som fiskar aktivt efter blåfenad tonfisk behållas ombord, lastas om, överföras, landas, transporteras, lagras, säljas, ställas ut eller utbjudas till försäljning.
4. Genom undantag från artikel 15.1 i förordning (EU) nr 1380/2013 får de fångstfartyg och fällor som fiskar aktivt efter blåfenad tonfisk inte behålla blåfenad tonfisk som väger mellan 8 och 30 kg eller vars längd från munspetsen till stjärtfenans delning är mellan 75 och 115 cm, överstigande 5 % blåfenad tonfisk.
5. Den procentsats på 5 % som avses i punkterna 3 och 4 ska beräknas på grundval av den totala oavsiktliga fångsten av blåfenad tonfisk i antal fiskar av den totala fångsten av blåfenad tonfisk som när som helst efter varje fiskeinsats förvaras ombord på fartyget.
6. Genom undantag från artikel 15.1 i förordning (EU) nr 1380/2013 får fångstfartyg som inte fiskar aktivt efter blåfenad tonfisk inte behålla ombord tonfisk som överstiger 5 % av den totala fångsten ombord, uttryckt i vikt eller antal fiskar. Beräkningen baserad på antalet fiskar ska endast tillämpas på tonfisk och tonfiskliknande arter som förvaltas av Iccat.
7. Genom undantag från artikel 15.1 i förordning (EU) nr 1380/2013 ska, om den kvot som tilldelats den medlemsstat till vilken fartyget eller fällan i fråga hör redan har förbrukats,
a)
bifångster av blåfenad tonfisk undvikas, och
b)
blåfenad tonfisk som fångas levande som bifångst ska släppas tillbaka.
8. Genom undantag från artikel 15.1 i förordning (EU) nr 1380/2013 ska blåfenad tonfisk som fångas levande vid fritidsfiske släppas tillbaka.
9. Genom undantag från artikel 15.1 i förordning (EU) nr 1380/2013 ska blåfenad tonfisk som fångas levande vid sportfiske släppas tillbaka.
Artikel 5
Svärdfisk
1. Denna artikel ska tillämpas på svärdfisk (Xiphias gladius) i Nordatlanten.
2. Genom undantag från artikel 15.1 i förordning (EU) nr 1380/2013 ska det vara förbjudet att fiska efter, behålla ombord, lasta om, landa, transportera, lagra, ställa ut eller utbjuda till försäljning, sälja eller på annat sätt saluföra svärdfisk som understiger den minsta storlek som anges i bilaga IV till förordning (EG) nr 520/2007.
3. Genom undantag från punkt 2 i denna artikel och från artikel 15.1 i förordning (EU) nr 1380/2013 får oavsiktliga fångster på högst 15 % svärdfisk med en levande vikt under 25 kg eller med en längd från underkäkens spets till stjärtfenans delning under 125 cm behållas ombord, lastas om, överföras, landas, transporteras, lagras, säljas, ställas ut eller utbjudas till försäljning.
4. Genom undantag från artikel 15.1 i förordning (EU) nr 1380/2013 får fartyg inte behålla svärdfisk med en levande vikt under 25 kg eller med en längd från underkäkens spets till stjärtfenans delning under 125 cm, överstigande 15 % svärdfisk.
5. Den procentsats på 15 % som avses i punkterna 3 och 4 ska beräknas på grundval av antalet svärdfiskar av fartygets totala svärdfiskfångst per landning.
KAPITEL III
NAFOS KONVENTIONSOMRÅDE
Artikel 6
Lodda
1. Denna artikel ska tillämpas på lodda (Mallotus villosus) i Nafos konventionsområde.
2. Genom undantag från artikel 15.1 i förordning (EU) nr 1380/2013 får fångster av lodda som överstiger den fastställda kvot som tilldelats enligt unionslagstiftningen inte behållas ombord.
3. Genom undantag från artikel 15.1 i förordning (EU) nr 1380/2013 får lodda som fångas som bifångst i ett fiske som omfattas av landningsskyldigheten inom ramen för Nafo inte behållas ombord.
KAPITEL IV
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 7
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdat i Bryssel den 18 november 2014.