NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 480/2014
ze dne 3. března 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu a o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (1), a zejména na čl. 22 odst. 7, čl. 37 odst. 13, čl. 38 odst. 4, čl. 40 odst. 4, čl. 41 odst. 3, čl. 42 odst. 1, čl. 42 odst. 6, čl. 61 odst. 3, čl. 68 odst. 1, článek 101, čl. 125 odst. 8, čl. 125 odst. 9, čl. 127 odst. 7, čl. 127 odst. 8 a čl. 144 odst. 6 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Část druhá nařízení (EU) č. 1303/2013 stanoví společná ustanovení, která se vztahují na Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR), Evropský sociální fond (ESF), Fond soudržnosti, Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova (EZFRV) a Evropský námořní a rybářský fond (ENRF), jež nyní fungují ve společném rámci (dále jen „evropské strukturální a investiční fondy“ či „ESI fondy“). Třetí část uvedeného nařízení dále obsahuje obecná ustanovení, která se vztahují na EFRR, ESF a Fond soudržnosti, ale nevztahují se na EZFRV a ENRF, a čtvrtá část uvedeného nařízení obsahuje obecná ustanovení, která se vztahují na EFRR, ESF, Fond soudržnosti a ENRF, ale nevztahují se na EZFRV. Toto nařízení tedy stanoví ustanovení, která se vztahují na všechny ESI fondy, jakož i ustanovení, která se vztahují jen na EFRR a Fond soudržnosti, nebo na EFRR, ESF, Fond soudržnosti a ENRF.
(2)
Je nutné stanovit podrobná pravidla týkající se kritérií pro určení výše finanční opravy, kterou může Komise uplatnit ve výkonnostním rámci na každou prioritu uvedenou v programech podporovaných z ESI fondů.
(3)
Tyto finanční opravy mohou být uplatněny jen za předpokladu, že je najednou splněno několik podmínek. Výše finanční opravy by měla být určena na základě paušálních sazeb odvozených z koeficientu vypočteného na základě rozsahu fyzického dokončení a úrovně absorpce finančních prostředků. Vnější faktory přispívající k závažnému nesplnění cílů stanovených ve výkonnostním rámci do roku 2023, vyjma faktorů vylučujících finanční opravy, by se měly zvažovat případ od případu a mohly by být důvodem pro nižší sazbu opravy, než jaká by byla uplatněna na základě koeficientu.
(4)
V ustanoveních týkajících se kritérií pro určení výše finančních oprav, které mají být uplatněny ve výkonnostním rámci, by se zvláštní příspěvek z Iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí měl posuzovat zvlášť.
(5)
Ustanovení o nákupu pozemků s podporou finančních nástrojů by měla být vyjasněna specifickými pravidly.
(6)
Aby rámec pro kombinování grantů na technickou podporu a finančního nástroje do jedné operace byl soudržný, je třeba, aby takové kombinování bylo dovoleno pouze pro účely technické přípravy budoucí investice ve prospěch konečného příjemce.
(7)
Aby bylo zajištěno, že prováděním finančních nástrojů jsou pověřeny subjekty, které mají náležitou schopnost je provádět v souladu s cíli a prioritami ESI fondů a tím nejefektivnějším způsobem, měla by být stanovena kritéria výběru těchto subjektů a také jejich úloha, závazky a odpovědnost.
(8)
Aby bylo zajištěno řádné finanční řízení finančních nástrojů poskytujících záruky, příspěvky z programů by měly být podloženy obezřetným předběžným posouzením rizik s přihlédnutím k odpovídajícímu multiplikačnímu poměru.
(9)
Aby bylo zajištěno, že finanční nástroje jsou prováděny v souladu s platným právem, měla by být přijata zvláštní ustanovení pro jejich řízení a kontrolu, včetně auditu.
(10)
Aby bylo zajištěno řádné finanční řízení příspěvků z programu na finanční nástroje, mělo by se jakékoli odejmutí takových příspěvků náležitě promítnout do příslušných žádostí o platby.
(11)
Pro zajištění neměnného způsobu výpočtu způsobilých kapitalizovaných subvencí úrokových sazeb a subvencí poplatků za záruky by měla být stanovena specifická pravidla jejich výpočtu.
(12)
Ve snaze o rychlé a efektivní poskytnutí finančních prostředků reálné ekonomice a o řádné finanční řízení při zajištění přiměřeného odměňování subjektů provádějících finanční nástroje by měla být stanovena kritéria pro výpočet nákladů a poplatků spojených s řízením na základě výkonnosti a příslušné prahové hodnoty a pravidla pro úhradu kapitalizovaných nákladů a poplatků spojených s řízením v případě akciových nástrojů a mikroúvěrů.
(13)
V souladu se zásadou řádného finančního řízení by se při výpočtu příspěvku z veřejných zdrojů měly zohlednit příjmy z operací.
(14)
Je nezbytné stanovit metodu výpočtu diskontovaného čistého příjmu z operace s přihlédnutím k referenčním obdobím pro sektor dané operace, k ziskovosti běžně očekávané u druhu dané investice, k uplatnění zásady „znečišťovatel platí“ a případně ke kapitálu v souvislosti s relativní prosperitou daného členského státu nebo regionu.
(15)
Pro sektory by měla být stanovena referenční období, která vycházejí ze zaznamenaných a uchovaných historických údajů o projektech vytvářejících příjmy v programovém období 2007-2013.
(16)
Je nezbytné definovat náklady a příjmy, které se zohledňují při výpočtu diskontovaných čistých příjmů, jakož i podmínky pro stanovení zbytkové hodnoty a finanční diskontní sazby.
(17)
Diskontní sazba ve výši 4 %, navržená jako orientační referenční hodnota, by měla vycházet ze současné dlouhodobé míry návratnosti u mezinárodního portfolia investic vypočtené jako průměrný výnos z aktiv ve výši 3 % upravený směrem nahoru o 1 %, což odpovídá procentnímu poklesu průměrného výnosu z dlouhodobých státních dluhopisů v zemích Unie od doby, kdy byla stanovena finanční diskontní sazba pro programové období 2007-2013.
(18)
Zásada „znečišťovatel platí“ vyžaduje, aby environmentální náklady v důsledku znečištění i prevence hradili ti, kdo znečištění způsobují, a aby systémy zpoplatnění odrážely úplné náklady, včetně kapitálových nákladů, nákladů na environmentální služby, environmentálních nákladů v důsledku znečištění a nákladů na realizovaná preventivní opatření a nákladů souvisejících s nedostatkem použitých zdrojů.
(19)
Za účelem snížení administrativní zátěže by příjemcům mělo být pro výpočet nepřímých nákladů dovoleno použít stávající metody a odpovídající sazby stanovené v rámci jiných politik Unie, jsou-li tyto operace a příjemci podobné povahy.
(20)
Aby bylo zajištěno, že operace financované z ESI fondů, u kterých lze u nepřímých nákladů uplatnit paušální sazbu stanovenou v rámci jiných politik Unie, jsou podobné operacím financovaným v rámci těchto jiných politik Unie, je nezbytné definovat kategorie zásahu a investiční priority nebo opatření, pod něž tyto operace spadají.
(21)
Měla by být vytvořena metodika přezkumu kvality velkých projektů. Přezkum kvality provedený nezávislými odborníky je nezbytnou podmínkou pro to, aby členský stát mohl Komisi předložit velký projekt prostřednictvím oznamovacího postupu stanoveného v nařízení (EU) č. 1303/2013.
(22)
Rozhodne-li se členský stát použít oznamovací postup, měl by se rozhodnout, zda má být daný velký projekt posouzen nezávislými odborníky za technické pomoci Komise, nebo po dohodě s Komisí jinými nezávislými odborníky.
(23)
Mezi hlavní faktory určující, zda bude výsledek přezkumu kvalitní a spolehlivý, patří kapacita, způsobilost a nestrannost nezávislých odborníků provádějících přezkum kvality velkých projektů. Pro zajištění spolehlivosti a vysoké úrovně práce odborníků na přezkumu kvality by tudíž měly být stanoveny jisté požadavky na nezávislé odborníky. Tato kritéria by měli splňovat všichni nezávislí odborníci bez ohledu na to, zda je jejich činnost podpořena technickou pomocí z podnětu Komise nebo členským státem. Povinností členského státu by mělo být ověřit, zda nezávislí odborníci tyto požadavky splňují, a to ještě předtím, než Komisi požádá o souhlas s výběrem nezávislých odborníků.
(24)
Jelikož Komisi mohou být prostřednictvím oznamovacího postupu předloženy pouze velké projekty, které byly nezávislými odborníky ohodnoceny pozitivně, je nezbytné stanovit pro tento účel jasná kritéria. Je také nutné stanovit fáze tohoto přezkumu a parametry pro posouzení kvality, jež mají být při přezkumu použity, aby bylo zajištěno, že přezkum kvality každého velkého projektu je založen na stejném metodickém přístupu a že přezkum kvality je prováděn způsobem, jenž přispěje ke zlepšení kvality velkých projektů, které jsou předmětem tohoto přezkumu.
(25)
Nařízení (EU) č. 1303/2013 požaduje, aby řídicí orgán zřídil systém pro zaznamenávání a uchovávání počítačových údajů o každé operaci, které jsou nezbytné pro monitorování, hodnocení, finanční řízení, ověřování a audit, případně včetně údajů o jednotlivých účastnících operací. Je proto nezbytné stanovit seznam údajů, které mají být v uvedeném systému zaznamenávány a uchovávány.
(26)
Některé údaje jsou relevantní pouze pro určité druhy operací nebo pro některé z ESI fondů; použitelnost požadavků na údaje je proto třeba upřesnit. Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 a (EU) č. 1304/2013 (2) stanoví konkrétní požadavky na zaznamenávání a uchovávání údajů o jednotlivých účastnících operací podporovaných z ESF, ke kterým je třeba přihlédnout.
(27)
Seznam údajů by měl zohlednit požadavky na podávání zpráv stanovené v nařízení (EU) č. 1303/2013 a nařízeních o jednotlivých fondech, aby bylo zajištěno, že pro každou operaci existují údaje nezbytné pro finanční řízení a monitorování, včetně údajů nutných k vypracování žádostí o platby, účetních závěrek a zpráv o provádění operace, a to v podobě, ve které je lze snadno shromažďovat a upravovat. Tento seznam by měl zohlednit fakt, že některé základní údaje o operacích v počítačové podobě jsou nezbytné pro účinné finanční řízení operací a splnění požadavku na zveřejňování základních informací o operacích. Pro účinné plánování a provádění ověřování a auditů jsou nutné některé další údaje.
(28)
Seznam údajů, které mají být zaznamenávány a uchovávány, by neměl předjímat technické vlastnosti ani strukturu počítačových systémů vytvořených řídicími orgány, ani předurčovat formát zaznamenaných a uchovávaných údajů, nejsou-li v tomto nařízení výslovně uvedeny. Seznam by rovněž neměl předjímat způsob, jakým se údaje do systému zadávají nebo se v něm generují; v některých případech mohou údaje obsažené v seznamu vyžadovat zadání vícero hodnot. Je však nezbytné stanovit některá pravidla ohledně povahy těchto údajů, aby bylo zajištěno, že řídicí orgán je schopen splnit své povinnosti, pokud jde o monitorování, hodnocení, finanční řízení, ověřování a audit, včetně případů, kdy to vyžaduje zpracování údajů o jednotlivých účastnících.
(29)
Aby mohla být prováděna kontrola a audit výdajů v rámci operačních programů, je nutné stanovit kritéria, kterými by se měla řídit auditní stopa, aby byla považována za adekvátní.
(30)
V souvislosti s auditní činností podle nařízení (EU) č. 1303/2013 je nezbytné stanovit, že Komise i členské státy by měly zabránit jakémukoli neoprávněnému zveřejnění osobních údajů či přístupu k nim, a specifikovat účely, pro které Komise a členské státy mohou tyto údaje zpracovávat.
(31)
Za audit operací odpovídá auditní orgán. Aby byly rozsah a účinnost auditů adekvátní a aby byly tyto audity prováděny na stejné úrovni ve všech členských státech, je nezbytné stanovit podmínky, které by tyto audity měly splňovat.
(32)
Je nezbytné podrobně stanovit základ pro výběr vzorku operací, u nichž má být proveden audit, kterým by se měl auditní orgán řídit při vypracování či schvalování metody výběru vzorků, a dále stanovit jednotku pro výběr vzorku, určitá technická kritéria, která mají být použita při výběru vzorku, a případně faktory, které mají být zohledněny při výběru doplňkových vzorků.
(33)
Auditní orgán by měl vypracovat výrok auditora zahrnující účetní závěrky podle nařízení (EU) č. 1303/2013. Aby byly rozsah a obsah auditů účetních závěrek adekvátní a aby byly tyto audity prováděny na stejné úrovni ve všech členských státech, je nezbytné stanovit podmínky, které by tyto audity měly splňovat.
(34)
Aby byla zajištěna právní jistota a rovné zacházení se všemi členskými státy při uplatňování finančních oprav v souladu se zásadou proporcionality, je nezbytné stanovit kritéria pro určování závažných nedostatků v účinném fungování systémů řízení a kontroly, definovat základní druhy nedostatků a kritéria, která slouží k určení výše finančních oprav, jež mají být uplatněny, a stanovit kritéria pro uplatnění paušálních sazeb nebo extrapolovaných finančních oprav.
(35)
S cílem umožnit co nejrychlejší uplatňování opatření stanovených v tomto nařízení by toto nařízení mělo vstoupit v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví následující ustanovení, kterými se doplňuje nařízení (EU) č. 1303/2013:
a)
ustanovení, kterými se doplňuje část druhá uvedeného nařízení, která se vztahuje na EFRR, ESF, Fond soudržnosti, EZFRV a ENRF (dále jen „ESI fondy“), pokud jde o:
i)
kritéria pro stanovení výše finanční opravy, jež má být uplatněna ve výkonnostním rámci,
ii)
pravidla týkající se finančních nástrojů, pokud jde o:
-
další zvláštní pravidla ohledně nákupu pozemků a spojení technické podpory s finančními nástroji,
-
další zvláštní pravidla týkající se úlohy, závazků a odpovědnosti subjektů provádějících finanční nástroje, souvisejících kritérií výběru a produktů, jež lze prostřednictvím finančních nástrojů poskytovat,
-
pravidla týkající se řízení a kontroly některých finančních nástrojů, včetně kontrol, které mají být prováděny řídicími a auditními orgány, opatření pro uchovávání podkladů, prvků, které mají být doloženy podklady, a řídicích, kontrolních a auditních mechanismů,
-
pravidla pro odejmutí plateb do finančních nástrojů a následné úpravy žádostí o platby,
-
zvláštní pravidla týkající se zavedení systému kapitalizace ročních splátek pro subvence úrokových sazeb a subvence poplatků za záruky,
-
zvláštní pravidla ohledně kritérií pro výpočet nákladů a poplatků spojených s řízením na základě výkonnosti a příslušných prahových hodnot a pravidla pro úhradu kapitalizovaných nákladů a poplatků spojených s řízením v případě akciových nástrojů a mikroúvěrů,
iii)
metodu výpočtu diskontovaného čistého příjmu z operací, které po dokončení vytvářejí čistý příjem,
iv)
paušální sazbu u nepřímých nákladů a související metody uplatňované v jiných politikách Unie;
b)
ustanovení, kterými se doplňuje část třetí uvedeného nařízení, která se vztahuje na EFRR a Fond soudržnosti, pokud jde o metodiku přezkumu kvality velkých projektů;
c)
ustanovení, kterými se doplňuje část čtvrtá uvedeného nařízení, která se vztahuje na EFRR, ESF, Fond soudržnosti a ENRF, pokud jde o:
i)
pravidla upřesňující informace týkající se údajů, jež je třeba v rámci monitorovacího systému zavedeného řídicím orgánem zaznamenat a uchovat v elektronické podobě,
ii)
podrobné minimální požadavky na auditní stopu, pokud jde o účetní záznamy, které mají být uchovány, a o podklady, které mají být uchovávány na úrovni certifikačního orgánu, řídicího orgánu, zprostředkujících subjektů a příjemců podpory,
iii)
rozsah a obsah auditů operací a auditů účetních závěrek a metodiku výběru vzorku operací,
iv)
podrobná pravidla pro používání údajů shromážděných během auditů prováděných úředníky Komise nebo pověřenými zástupci Komise,
v)
podrobná pravidla týkající se kritérií pro určování závažných nedostatků v účinném fungování systémů řízení a kontroly, včetně základních typů těchto nedostatků, kritérií, která slouží k určení výše finančních oprav, jež mají být uplatněny, a kritérií pro uplatnění paušální sazby nebo extrapolovaných finančních oprav.
KAPITOLA II
USTANOVENÍ, KTERÝMI SE DOPLŇUJE ČÁST DRUHÁ NAŘÍZENÍ (EU) Č. 1303/2013, KTERÁ SE VZTAHUJE NA ESI FONDY
ODDÍL I
KRitéria pro stanovení výše finanční opravy, jež má být uplatněna ve výkonnostním rámci
(Čl. 22 odst. 7 čtvrtý pododstavec nařízení (EU) č. 1303/2013)
Článek 2
Stanovení výše finanční opravy
(Čl. 22 odst. 7 čtvrtý pododstavec nařízení (EU) č. 1303/2013)
1. Výše finanční opravy, již má Komise uplatnit v souladu s čl. 22 odst. 7 nařízení (EU) č. 1303/2013, je paušální sazba stanovená na základě poměru mezi průměrem hodnot konečné míry plnění u všech ukazatelů výstupů a klíčových kroků provádění podle výkonnostního rámce a konečnou mírou plnění finančního ukazatele podle uvedeného výkonnostního rámce (dále jen „koeficient plnění/absorpce“).
2. Koeficient plnění/absorpce se vypočte následujícím způsobem:
a)
konečná hodnota dosažená u každého ukazatele výstupů a klíčového kroku provádění zvoleného pro výkonnostní rámec v rámci dané priority se vydělí příslušnými cílovými hodnotami, výsledkem čehož je konečná míra plnění vyjádřená jako procento cílové hodnoty;
b)
stanoví se průměr hodnot konečné míry plnění u všech ukazatelů výstupů a klíčových kroků provádění zvolených pro výkonnostní rámec v rámci dané priority. Je-li vypočtená konečná míra plnění vyšší než 100 %, použije se pro tento účel hodnota 100 %;
c)
konečná hodnota dosažená u finančního ukazatele zvoleného pro výkonnostní rámec v rámci dané priority se vydělí příslušnou cílovou hodnotou, výsledkem čehož je konečná míra plnění vyjádřená jako procento cílové hodnoty. Je-li vypočtená konečná míra plnění vyšší než 100 %, použije se pro tento účel hodnota 100 %;
d)
průměr hodnot konečné míry plnění u všech ukazatelů výstupů a klíčových kroků provádění zvolených pro výkonnostní rámec v rámci dané priority se vydělí konečnou mírou plnění finančního ukazatele zvoleného pro výkonnostní rámec v rámci dané priority.
3. Týká-li se priorita více než jednoho ESI fondu nebo kategorie regionů, vypočte se koeficient plnění/absorpce zvlášť pro každý ESI fond nebo kategorii regionů.
Článek 3
Výše finanční opravy
(Čl. 22 odst. 7 čtvrtý pododstavec nařízení (EU) č. 1303/2013)
1. Výše finanční opravy je stanovena následovně:
a)
u koeficientu plnění/absorpce nižšího než 65 %, ale vyššího než 60 % se uplatní paušální sazba ve výši 5 %;
b)
u koeficientu plnění/absorpce nižšího než 60 %, ale vyššího než 50 % se uplatní paušální sazba ve výši 10 %;
c)
u koeficientu plnění/absorpce nižšího než 50 % se uplatní paušální sazba ve výši 25 %.
2. Paušální sazba se uplatní na příspěvky z ESI fondů určené na základě výdajů vykázaných členským státem v rámci priority, která splňuje podmínky uvedené v čl. 22 odst. 7 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1303/2013, a to po uplatnění jakýchkoli jiných finančních oprav.
U priorit týkajících se více než jednoho ESI fondu či kategorie regionů se paušální sazba uplatní na každý jednotlivý ESI fond nebo kategorii regionů.
3. Vnější faktory, které se podílely na závažném nesplnění cílů, jež nejsou uvedeny v čl. 22 odst. 7 třetím pododstavci nařízení (EU) č. 1303/2013, se posuzují případ od případu. Paušální opravu podle odstavce 1 lze snížit až o 50 % při zvážení rozsahu vlivu těchto faktorů na závažné nesplnění cílů.
4. Pokud by uplatnění paušální sazby podle odstavce 1 bylo nepřiměřené, výše opravy se sníží.
ODDÍL II
Finanční nástroje
Článek 4
Zvláštní pravidla ohledně nákupu pozemků
(Čl. 37 odst. 13 nařízení (EU) č. 1303/2013)
1. Finanční nástroje financované z EFRR, Fondu soudržnosti a EZFRV mohou podporovat investice, které zahrnují nákup nezastavěných i zastavěných pozemků za částku nepřevyšující 10 % příspěvku z programu vyplaceného konečnému příjemci. V případě záruk se toto procento použije na částku příslušné půjčky nebo jiných rizikových nástrojů.
2. Pokud je konečným příjemcům poskytována podpora z finančních nástrojů na investice do infrastruktury s cílem podpořit rozvoj nebo obnovu měst, hraniční hodnota uvedená v odstavci 1 činí 20 %.
3. Ve výjimečných a řádně odůvodněných případech operací týkajících se ochrany životního prostředí se řídicí orgán může od hraničních hodnot uvedených v odstavcích 1 a 2 odchýlit.
Článek 5
Spojení technické podpory s finančními nástroji
(Čl. 37 odst. 13 nařízení (EU) č. 1303/2013)
Granty na technickou podporu lze kombinovat s finančními nástroji do jediné operace podle čl. 37 odst. 7 nařízení (EU) č. 1303/2013 pouze za účelem technické přípravy budoucí investice ve prospěch konečného příjemce, který má být takovou operací podpořen.
Článek 6
Zvláštní pravidla týkající se úlohy, závazků a odpovědnosti subjektů provádějících finanční nástroje
(Čl. 38 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 1303/2013)
1. Subjekty provádějící finanční nástroje vykonávají své povinnosti v souladu s platným právem a jednají s takovou mírou odborné péče, efektivity, transparentnosti a pečlivosti, jaká se očekává od profesionálního subjektu se zkušenostmi v provádění finančních nástrojů. Tyto subjekty zajistí, aby:
a)
koneční příjemci získávající podporu z finančních nástrojů byli vybíráni s řádným přihlédnutím k povaze finančního nástroje a potenciální ekonomické životnosti investičních projektů, které mají být financovány. Výběr musí být transparentní, podložený objektivními důvody a nesmí vést ke střetu zájmů;
b)
koneční příjemci byli informováni o tom, že financování je poskytováno z programů spolufinancovaných ESI fondy, a to v souladu s požadavky stanovenými v článku 115 nařízení (EU) č. 1303/2013 pro EFRR, ESF a Fond soudržnosti, v čl. 66 odst. 1 písm. c) bodu i) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 (3) pro EZFRV a v souladu s budoucím právním aktem Unie, kterým se stanoví podmínky finanční podpory v rámci námořní a rybářské politiky na programové období 2014-2020 („nařízení o ENRF“) pro ENRF;
c)
podpora z finančních nástrojů byla poskytována způsobem, který je přiměřený a který co nejméně narušuje hospodářskou soutěž;
d)
preferenční odměňování soukromých investorů nebo veřejných investorů působících podle zásady tržního hospodářství, jak je uvedeno v čl. 37 odst. 2 písm. c) a čl. 44 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 1303/2013, bylo přiměřené rizikům, která tito investoři přijímají, a omezené na minimum nutné k přilákání takových investorů, což je zajištěno podmínkami a procesními zárukami.
2. Jelikož přímá finanční odpovědnost řídicího orgánu vůči subjektům provádějícím finanční nástroje nebo konečným příjemcům, jakož i jeho odpovědnost, pokud jde o jiný dluh či závazek finančního nástroje, nesmí překročit částku přidělenou řídicím orgánem na finanční nástroj podle příslušných dohod o financování, subjekty provádějící finanční nástroje zajistí, aby vůči řídicímu orgánu nebyly uplatňovány žádné nároky nad částku jím přidělenou na finanční nástroj.
3. Subjekty provádějící finanční nástroje jsou odpovědné za úhradu příspěvků z programu vykazujících nesrovnalosti spolu s úrokem a dalšími výnosy z těchto příspěvků.
Subjekty provádějící finanční nástroje však za úhradu částek uvedených v prvním pododstavci nejsou odpovědné, doloží-li v případě jednotlivé nesrovnalosti splnění těchto kumulativních podmínek:
a)
k nesrovnalosti došlo na úrovni konečných příjemců, nebo v případě fondu fondů na úrovni finančních zprostředkovatelů nebo konečných příjemců;
b)
subjekty provádějící finanční nástroje vyhověly ustanovením odstavce 1 tohoto článku, pokud jde o příspěvky z programu vykazující nesrovnalost;
c)
částky vykazující nesrovnalost nebylo možné získat zpět navzdory tomu, že subjekty provádějící finanční nástroje s náležitou péčí podnikly veškerá použitelná smluvní a právní opatření.
Článek 7
Kritéria pro výběr subjektů provádějících finanční nástroje
(Čl. 38 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 1303/2013)
1. Při výběru subjektu, který má provádět finanční nástroj, v souladu s čl. 38 odst. 4 písm. a) a čl. 38 odst. 4 písm. b) body ii) a iii) nařízení (EU) č. 1303/2013, se řídicí orgán ujistí, že tento subjekt splňuje následující minimální podmínky:
a)
je podle unijního a vnitrostátního práva oprávněn vykonávat příslušné prováděcí úkoly;
b)
má přiměřenou ekonomickou a finanční životaschopnost;
c)
má přiměřenou schopnost provádět finanční nástroj, včetně organizační struktury a rámce správy a řízení, která pro řídicí orgán představuje nezbytnou jistotu;
d)
disponuje systémem účinné a efektivní vnitřní kontroly;
e)
používá účetní systém, který včas poskytuje přesné, úplné a spolehlivé informace;
f)
souhlasí s tím, aby byl auditován auditními orgány členského státu, Komisí a Evropským účetním dvorem.
2. Při výběru subjektu podle odstavce 1 řídicí orgán náležitě zohlední povahu finančního nástroje, který má být prováděn, předchozí zkušenosti subjektu s prováděním podobných finančních nástrojů, odbornost a zkušenosti navrhovaných členů týmu a provozní a finanční způsobilost subjektu. Výběr musí být transparentní, podložený objektivními důvody a nesmí vést ke střetu zájmů. Použijí se alespoň následující kritéria výběru:
a)
podloženost a věrohodnost metodiky určování a hodnocení finančních zprostředkovatelů a konečných příjemců;
b)
výše nákladů a poplatků spojených s řízením souvisejících s prováděním finančního nástroje a navrhovaná metodika jejich výpočtu;
c)
podmínky uplatňované v souvislosti s podporou poskytovanou konečným příjemcům, včetně cen;
d)
schopnost obstarat prostředky na investice do konečných příjemců doplňující příspěvky z programu;
e)
schopnost doložit další činnost kromě stávající činnosti;
f)
v případech, kdy subjekt provádějící finanční nástroj přidělí do finančního nástroje vlastní finanční prostředky nebo se podílí na riziku, opatření navrhovaná ke sladění zájmů a zmírnění případných střetů zájmů.
3. Pokud subjekt, který provádí fond fondů, včetně EIB, svěří prováděcí úkoly dále finančnímu zprostředkovateli, musí zajistit, aby tento finanční zprostředkovatel splňoval požadavky a kritéria uvedené v odstavcích 1 a 2.
Článek 8
Zvláštní pravidla týkající se záruk poskytovaných prostřednictvím finančních nástrojů
(Čl. 38 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 1303/2013)
Pokud finanční nástroje poskytují záruky, musí být splněny následující požadavky:
a)
mezi částkou příspěvku z programu vyčleněnou na pokrytí očekávaných i neočekávaných ztrát z nových půjček nebo jiných nástrojů pro sdílení rizik, které mají být kryté zárukami, a hodnotou odpovídajících vyplacených nových půjček nebo jiných nástrojů pro sdílení rizik musí existovat přiměřený multiplikační poměr;
b)
multiplikační poměr se stanoví pomocí obezřetného předběžného hodnocení rizik konkrétního záručního produktu, který má být poskytnut, s přihlédnutím ke konkrétním tržním podmínkám, investiční strategii dotyčného finančního nástroje a zásadám hospodárnosti a efektivnosti. Toto předběžné posouzení rizik je možné revidovat, je-li to odůvodněno pozdějšími tržními podmínkami;
c)
příspěvek z programu vyčleněný na proplacení záruk musí vycházet z tohoto předběžného hodnocení rizik;
d)
nevyplatil-li finanční zprostředkovatel nebo subjekt, jenž má prospěch ze záruk, plánovanou částku nových půjček nebo jiných nástrojů pro sdílení rizik konečným příjemcům, způsobilé výdaje se úměrně sníží.
Článek 9
Řízení a kontrola finančních nástrojů zřízených na celostátní, regionální, nadnárodní či přeshraniční úrovni
(Čl. 40 odst. 4 nařízení (EU) č. 1303/2013)
1. U operací s podporou z programů pro finanční nástroje zřízené na celostátní, regionální, nadnárodní či přeshraniční úrovni podle čl. 38 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 1303/2013 řídicí orgán zajistí, aby:
a)
operace byla v souladu s platným právem, příslušným programem a příslušnou dohodou o financování, a to jak v průběhu hodnocení a výběru operace, tak v průběhu zřizování a provádění finančního nástroje;
b)
dohody o financování obsahovaly ustanovení o auditních požadavcích a auditní stopě podle bodu 1 písm. e) přílohy IV nařízení (EU) č. 1303/2013;
c)
řídicí kontroly byly po celou dobu programového období a během zřizování a provádění finančních nástrojů prováděny v souladu s čl. 125 odst. 4 nařízení (EU) č. 1303/2013 pro EFRR, ESF, Fond soudržnosti a ENRF a v souladu s čl. 58 odst. 1 a 2 nařízení (EU) č. 1305/2013 pro EZFRV;
d)
podklady k výdajům vykázaným jako způsobilé:
i)
byly pro danou operaci uchovávány řídicím orgánem, finančním zprostředkovatelem, nebo subjektem provádějícím fond fondů, je-li daný finanční nástroj prováděn prostřednictvím fondu fondů, aby byly poskytnuty důkazy o tom, že finanční prostředky byly použity k zamýšleným účelům, že byl dodržen soulad s platným právem a že byla splněna kritéria a podmínky pro financování v rámci příslušných programů,
ii)
byly k dispozici za účelem ověření legality a správnosti výdajů vykázaných Komisi;
e)
mezi podklady pro ověřování souladu s právem Unie a členských států a s podmínkami financování byly alespoň:
i)
dokumenty o zřízení finančního nástroje,
ii)
dokumenty uvádějící výši příspěvku na finanční nástroj z každého programu a v rámci každé prioritní osy, výdaje způsobilé v rámci programů a úrok a další výnosy vytvářené podporou z ESI fondů a opakované použití prostředků připadajících na podporu z ESI fondů v souladu s články 43 a 44 nařízení (EU) č. 1303/2013,
iii)
dokumenty o fungování finančního nástroje, včetně dokumentů týkajících se monitorování, podávání zpráv a ověřování,
iv)
dokumenty dokládající soulad s články 43, 44 a 45 nařízení (EU) č. 1303/2013,
v)
dokumenty týkající se ukončení příspěvků z programů a ukončení finančního nástroje,
vi)
dokumenty o nákladech a poplatcích spojených s řízením,
vii)
formuláře žádostí nebo rovnocenné doklady předložené konečnými příjemci spolu s podklady, včetně podnikatelských plánů a případně předchozích ročních účetních závěrek,
viii)
kontrolní seznamy a zprávy od subjektů provádějících finanční nástroj, jsou-li k dispozici,
ix)
prohlášení učiněná v souvislosti s podporou de minimis, je-li to na místě,
x)
dohody podepsané v souvislosti s podporou poskytnutou prostřednictvím finančního nástroje, zahrnující kapitál, půjčky, záruky nebo jiné formy investic poskytnutých konečným příjemcům,
xi)
důkazy o tom, že podpora poskytnutá prostřednictvím finančního nástroje byla použita k zamýšlenému účelu,
xii)
záznamy o finančních tocích mezi řídicím orgánem a finančním nástrojem a v rámci finančního nástroje na všech úrovních až ke konečným příjemcům a v případě záruk důkaz, že příslušné půjčky byly vyplaceny,
xiii)
oddělené záznamy nebo účetní kódy pro příspěvek z programu vyplacený nebo záruku vyčleněnou finančním nástrojem ve prospěch konečného příjemce.
2. U operací s podporou z programů pro finanční nástroje v rámci EFRR, ESF, Fondu soudržnosti a ENRF auditní orgány zajistí, aby finanční nástroje byly auditovány po celou dobu programového období až do uzavření, a to v rámci jak auditů systémů, tak auditů operací v souladu s čl. 127 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013.
U operací s podporou z programů pro finanční nástroje v rámci EZFRV auditní orgány zajistí, aby finanční nástroje byly auditovány po celou dobu programového období až do uzavření, a to v rámci jak auditů systémů, tak auditů operací v souladu s článkem 59 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 (4).
3. Provádí-li finanční nástroje EIB podle čl. 38 odst. 4 písm. b) bodu i) nařízení (EU) č. 1303/2013, pak:
a)
řídicí orgán pověří společnost, která působí v podmínkách společného rámce stanoveného Komisí, aby prováděla ověřování operací na místě ve smyslu čl. 125 odst. 5 písm. b) nařízení (EU) č. 1303/2013;
b)
auditní orgán pověří společnost, která působí v podmínkách společného rámce stanoveného Komisí, aby prováděla audity operací.
Auditní orgán vychází ve výroku auditora z informací poskytnutých pověřenou společností.
4. Neexistuje-li společný rámec stanovený Komisí, na nějž se odkazuje v odstavci 3, řídicí orgán předloží Komisi ke schválení návrh metodiky ověřování na místě a auditní orgán předloží Komisi ke schválení návrh metodiky auditů.
Článek 10
Pravidla pro odejmutí plateb do finančních nástrojů a následné úpravy žádostí o platby
(Čl. 41 odst. 3 nařízení (EU) č. 1303/2013)
Členské státy a řídicí orgány mohou odejmout příspěvky z programů na finanční nástroje uvedené v čl. 38 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1303/2013 a na finanční nástroje uvedené v čl. 38 odst. 1 písm. b) uvedeného nařízení prováděné v souladu s čl. 38 odst. 4 písm. a) a b) uvedeného nařízení, pouze pokud tyto příspěvky nebyly již zahrnuty v žádosti o platbu podle článku 41 uvedeného nařízení. Pokud však jde o finanční nástroje podporované z EFRR, ESF, Fondu soudržnosti a ENRF, mohou být příspěvky rovněž odejmuty, je-li příští žádost o platbu změněna tak, aby příslušné výdaje byly odejmuty nebo nahrazeny.
Článek 11
Systém kapitalizace ročních splátek pro subvence úrokových sazeb a subvence poplatků za záruky
(Čl. 42 odst. 1 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 1303/2013)
1. Kapitalizované subvence úrokových sazeb i subvence poplatků za záruky podle čl. 42 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1303/2013 se vypočtou na konci období způsobilosti jako součet diskontovaných platebních závazků pro účely a období stanovené v uvedeném článku a v souladu s příslušnými dohodami o financování.
2. Zdroje, jež zůstaly na účelově vázaném účtu po skončení období uvedeného v čl. 42 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1303/2013, nebo v důsledku neočekávaného ukončení finančního nástroje před koncem tohoto období, se použijí v souladu s článkem 45 uvedeného nařízení.
Článek 12
Kritéria pro výpočet nákladů a poplatků spojených s řízením na základě výkonnosti
(Čl. 42 odst. 6 nařízení (EU) č. 1303/2013)
1. Řídicí orgán vypočte náklady a poplatky spojené s řízením, které lze vykázat jako způsobilé výdaje podle čl. 42 odst. 1 písm. d) nařízení (EU) č. 1303/2013, na základě následujících výkonnostních kritérií podle čl. 42 odst. 5 uvedeného nařízení:
a)
výplata příspěvků poskytnutých z programu ESI fondů;
b)
prostředky získané zpět z investic nebo z uvolněných prostředků vyčleněných na smlouvy o zárukách;
c)
kvalita opatření doprovázejících investici před investičním rozhodnutím maximalizovat její dopad a po něm a
d)
přínos finančního nástroje k cílům a výstupům programu.
2. Řídicí orgán informuje monitorovací výbor zřízený podle článku 47 nařízení (EU) č. 1303/2013 o opatřeních ohledně výkonnostně založeného výpočtu vynaložených nákladů nebo poplatků spojených s řízením a správou finančního nástroje. Monitorovací výbor dostává každoročně zprávy o nákladech a poplatcích spojených s řízením skutečně zaplacených v předchozím kalendářním roce.
Článek 13
Prahové hodnoty pro výpočet nákladů a poplatků spojených s řízením
(Čl. 42 odst. 5 a 6 nařízení (EU) č. 1303/2013)
1. V případě subjektu, který provádí fond fondů, nesmí náklady a poplatky spojené s řízením, jež lze vykázat jako způsobilé výdaje podle čl. 42 odst. 1 písm. d) nařízení (EU) č. 1303/2013, překročit:
a)
3 % v prvních 12 měsících od podpisu dohody o financování, 1 % v dalších 12 měsících a poté 0,5 % za rok z příspěvků z programu uhrazených do fondu fondů, vypočtených poměrným dílem ode dne uskutečnění platby do fondu fondů až do konce způsobilého období, do zpětné úhrady řídicímu orgánu nebo do dne ukončení, podle toho, co nastane dříve, a
b)
0,5 % za rok z příspěvků z programu vyplacených z fondu fondů finančním zprostředkovatelům a vypočtených poměrným dílem od okamžiku uskutečnění platby z fondu fondů až do zpětné úhrady do fondu fondů, konce období způsobilosti nebo do dne ukončení podle toho, co nastane dříve.
2. V případě subjektů provádějících finanční nástroje poskytující kapitál, půjčky, záruky a mikroúvěry, včetně jejich kombinací s granty, subvencemi úrokových sazeb nebo subvencemi poplatků za záruky podle čl. 37 odst. 7 nařízení (EU) č. 1303/2013, nesmí náklady a poplatky spojené s řízením, jež lze vykázat jako způsobilé výdaje podle čl. 42 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, překročit:
a)
základní odměnu, která se vypočte takto:
i)
u finančního nástroje poskytujícího kapitál 2,5 % za rok v prvních 24 měsících od podpisu dohody o financování a poté 1 % za rok z příspěvků z programu vyčleněných podle příslušné dohody o financování, vypočtených poměrným dílem ode dne podpisu příslušné dohody o financování až do konce období způsobilosti, do zpětné úhrady příspěvků řídicímu orgánu nebo do fondu fondů, nebo do data ukončení podle toho, co nastane dříve,
ii)
u finančního nástroje ve všech ostatních případech 0,5 % za rok z příspěvků z programu uhrazených do finančního nástroje, vypočtených poměrným dílem od data uskutečnění platby do finančního nástroje až do konce doby způsobilosti, zpětné úhrady řídicímu orgánu či do fondu fondů, nebo do data ukončení finančního nástroje podle toho, co nastane dříve, a
b)
výkonnostní odměnu, která se vypočte takto:
i)
u finančního nástroje poskytujícího kapitál 2,5 % za rok z příspěvků z programu uhrazených ve smyslu čl. 42 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1303/2013 konečným příjemcům ve formě kapitálu a z reinvestovaných zdrojů připadajících na příspěvky z programu, které teprve mají být do finančního nástroje vráceny, vypočtených poměrným dílem ode dne platby konečnému příjemci až do zaplacení investice, do konce postupu zpětného získávání v případě odpisů, nebo do konce období způsobilosti podle toho, co nastane dříve,
ii)
u finančního nástroje poskytujícího půjčky 1 % za rok z příspěvků z programu uhrazených ve smyslu čl. 42 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1303/2013 konečným příjemcům ve formě půjček a z reinvestovaných zdrojů připadajících na příspěvky z programu, které teprve mají být do finančního nástroje vráceny, vypočtených poměrným dílem ode dne platby konečnému příjemci až do zaplacení investice, do konce postupu zpětného získávání v případě selhání, nebo do konce období způsobilosti podle toho, co nastane dříve,
iii)
u finančního nástroje poskytujícího záruky 1,5 % za rok z příspěvků z programu vyčleněných na dosud nesplacené smlouvy o zárukách ve smyslu čl. 42 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 1303/2013 a z opětovně využitých zdrojů připadajících na příspěvky z programu, vypočtených poměrným dílem ode dne vyčlenění až do splatnosti smlouvy o záruce, do konce postupu zpětného získávání v případě selhání, nebo do konce období způsobilosti podle toho, co nastane dříve,
iv)
u finančního nástroje poskytujícího mikroúvěr 1,5 % za rok z příspěvků z programu uhrazených ve smyslu čl. 42 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1303/2013 konečným příjemcům ve formě mikroúvěru a z reinvestovaných zdrojů připadajících na příspěvky z programu, které teprve mají být do finančního nástroje vráceny, vypočtených poměrným dílem ode dne platby konečnému příjemci až do zaplacení investice, do konce postupu zpětného získávání v případě selhání, nebo do konce období způsobilosti podle toho, co nastane dříve,
v)
u finančního nástroje poskytujícího granty, subvence úrokových sazeb nebo subvence poplatků za záruky podle čl. 37 odst. 7 nařízení (EU) č. 1303/2013 0,5 % z částky grantu uhrazené ve smyslu čl. 42 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení ve prospěch konečných příjemců.
Ustanovení tohoto odstavce se použijí na subjekt provádějící finanční nástroj poskytující záruky bez ohledu na to, zda stejný subjekt provádí fond fondů, s výhradou ustanovení odstavce 4.
3. Souhrnná částka nákladů a poplatků spojených s řízením v průběhu období způsobilosti stanoveného v čl. 65 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013 nesmí přesáhnout:
a)
u fondu fondů 7 % celkové výše příspěvků z programu vyplacených do fondu fondů;
b)
u finančního nástroje poskytujícího kapitál 20 % celkové výše příspěvků z programu vyplacených do finančního nástroje;
c)
u finančního nástroje poskytujícího půjčky 8 % celkové výše příspěvků z programu vyplacených do finančního nástroje;
d)
u finančního nástroje poskytujícího záruky 10 % celkové výše příspěvků z programu vyplacených do finančního nástroje;
e)
u finančního nástroje poskytujícího mikroúvěr 10 % celkové výše příspěvků z programu vyplacených do finančního nástroje;
f)
u finančního nástroje poskytujícího granty, subvence úrokových sazeb nebo subvence poplatků za záruky podle čl. 37 odst. 7 nařízení (EU) č. 1303/2013 6 % celkové výše příspěvků z programu vyplacených do finančního nástroje.
4. Pokud stejný subjekt provádí fond fondů a finanční nástroj, částky způsobilých nákladů a poplatků spojených s řízením uvedené v odstavcích 1 a 2 ani hraniční hodnoty uvedené v odstavci 3 nelze kumulovat v případě stejných příspěvků z programu nebo stejných reinvestovaných zdrojů připadajících na příspěvky z programu.
5. Pokud většinu kapitálu investovaného do finančních zprostředkovatelů poskytujících kapitál poskytují soukromí investoři nebo veřejní investoři působící podle zásady tržního hospodářství a příspěvek z programu je poskytnut za podmínek platných pro soukromé investory, náklady a poplatky spojené s řízením musí odpovídat tržním podmínkám a nesmí být vyšší než náklady a poplatky spojené s řízením hrazené soukromými investory.
6. Prahové hodnoty stanovené v odstavcích 1, 2 a 3 lze překročit, účtuje-li je subjekt provádějící finanční nástroj nebo případně fond fondů, který byl vybrán v souladu s platnými pravidly ve výběrovém řízení, během kterého se prokázala potřeba vyšších nákladů a poplatků spojených s řízením.
Článek 14
Úhrada kapitalizovaných nákladů a poplatků spojených s řízením v případě akciových nástrojů a mikroúvěrů
(Čl. 42 odst. 6 nařízení (EU) č. 1303/2013)
1. Kapitalizované náklady a poplatky spojené s řízením, které mají být uhrazeny jako způsobilé výdaje podle čl. 42 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013, se vypočtou na konci období způsobilosti jako součet diskontovaných nákladů a poplatků spojených s řízením, jež mají být zaplaceny po období způsobilosti za období uvedené v čl. 42 odst. 2 uvedeného nařízení a v souladu s příslušnými dohodami o financování.
2. Kapitalizované náklady a poplatky spojené s řízením, které mají být zaplaceny po období způsobilosti za finanční nástroj poskytující mikroúvěr, nesmí překročit 1 % za rok z příspěvků z programu uhrazených konečným příjemcům ve smyslu čl. 42 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1303/2013 ve formě půjček, které teprve mají být do finančního nástroje vráceny, vypočtených poměrným dílem od konce období způsobilosti do zaplacení investice, do konce postupu zpětného získávání v případě selhání, nebo do období uvedeného v čl. 42 odst. 2 uvedeného nařízení podle toho, co nastane dříve.
3. Kapitalizované náklady a poplatky spojené s řízením, které mají být zaplaceny po období způsobilosti za finanční nástroj poskytující kapitál, nesmí překročit 1,5 % za rok z příspěvků z programu uhrazených konečným příjemcům ve smyslu čl. 42 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1303/2013 ve formě kapitálu, který teprve má být do finančního nástroje vrácen, vypočtených poměrným dílem od konce období způsobilosti do zaplacení investice, do konce postupu zpětného získávání v případě selhání, nebo do období uvedeného v čl. 42 odst. 2 uvedeného nařízení podle toho, co nastane dříve.
4. Zdroje, jež zůstaly na účelově vázaném účtu po skončení období uvedeného v čl. 42 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013, nebo v důsledku neočekávaného ukončení finančního nástroje před koncem tohoto období, se použijí v souladu s článkem 45 uvedeného nařízení.
ODDÍL III
Metoda výpočtu diskontovaného čistého příjmu z operací vytvářejících čistý příjem
Článek 15
Metoda výpočtu diskontovaného čistého příjmu
(Čl. 61 odst. 3 sedmý pododstavec nařízení (EU) č. 1303/2013)
1. Pro účely použití metody uvedené v čl. 61 odst. 3 prvním pododstavci písm. b) nařízení (EU) č. 1303/2013 se diskontovaný čistý příjem operace vypočte odečtením diskontovaných nákladů od diskontovaného příjmu a případně přičtením zbytkové hodnoty investice.
2. Diskontovaný čistý příjem operace se vypočte za konkrétní referenční období pro sektor dané operace, jak je uvedeno v příloze I. Období provádění operace je součástí referenčního období.
3. Příjmy a náklady se stanoví inkrementální metodou na základě srovnání příjmů a nákladů ve scénáři s novou investicí s příjmy a náklady ve scénáři bez nové investice.
Představuje-li operace nové aktivum, příjmy a náklady se rozumí příjmy a náklady nové investice.
4. Pokud daň z přidané hodnoty není způsobilým výdajem podle čl. 69 odst. 3 písm. c) nařízení (EU) č. 1303/2013, výpočet diskontovaného čistého příjmu vychází z hodnot bez daně z přidané hodnoty.
Článek 16
Stanovení příjmů
(Čl. 61 odst. 3 sedmý pododstavec nařízení (EU) č. 1303/2013)
Pro účely výpočtu diskontovaného čistého příjmu se příjmy stanoví následovně:
a)
poplatky za užívání, jsou-li účtovány, se stanoví v souladu se zásadou „znečišťovatel platí“ a ve vhodných případech zohlední finanční přiměřenost;
b)
příjmy neobsahují převody ze státních nebo regionálních rozpočtů ani vnitrostátních systémů veřejného pojištění;
c)
pokud operace přidává nová aktiva ke stávající službě či infrastruktuře, zohlední se jak příspěvky od nových uživatelů, tak příspěvky od stávajících uživatelů nové nebo rozšířené služby či infrastruktury.
Článek 17
Stanovení nákladů
(Čl. 61 odst. 3 sedmý pododstavec nařízení (EU) č. 1303/2013)
Pro účely výpočtu diskontovaného čistého příjmu se zohlední následující náklady, které vzniknou během referenčního období uvedeného v čl. 15 odst. 2:
a)
náklady na výměnu vybavení s krátkou životností pro zajištění technického fungování operace;
b)
fixní provozní náklady, včetně nákladů na údržbu, například náklady na zaměstnance, údržbu a opravy, obecné řízení a správu a pojištění;
c)
variabilní provozní náklady, včetně nákladů na údržbu, například spotřeba surovin, energie, jiného spotřebního materiálu a veškerá údržba a opravy nezbytné k prodloužení životnosti operace.
Článek 18
Zbytková hodnota investice
(Čl. 61 odst. 3 sedmý pododstavec nařízení (EU) č. 1303/2013)
1. Pokud je předpokládaná životnost aktiv operace delší než referenční období uvedené v čl. 15 odst. 2, určí se jejich zbytková hodnota vypočtením čisté současné hodnoty peněžních toků ve zbývajících letech životnosti operace. Za řádně odůvodněných okolností lze použít i jiné metody výpočtu zbytkové hodnoty.
2. Zbytková hodnota investice se započte do výpočtu diskontovaného čistého příjmu pouze tehdy, pokud příjmy převažují nad náklady podle článku 17.
Článek 19
Diskontování peněžních toků
(Čl. 61 odst. 3 sedmý pododstavec nařízení (EU) č. 1303/2013)
1. Při výpočtu nákladů a příjmů se zohlední pouze peněžní toky, které mají být vyplaceny či získány danou operací. Peněžní toky se stanovují pro každý rok, ve kterém jsou vyplaceny nebo získány danou operací během referenčního období uvedeného v čl. 15 odst. 2.
2. Do výpočtu se nezapočítávají nepeněžní účetní položky, jako jsou například odpisy, veškeré rezervy pro budoucí náklady na výměnu vybavení a rezervy pro nepředvídatelné události.
3. Peněžní toky jsou diskontovány až do současnosti finanční diskontní sazbou ve výši 4 % v reálných hodnotách, což je orientační referenční hodnota pro operace, které mají podobu veřejných investic a jsou spolufinancovány z ESI fondů.
4. Členské státy mohou uplatnit jinou než 4 % finanční diskontní sazbu, poskytnou-li pro takovou jinou referenční hodnotu odůvodnění a zajistí-li její důsledné uplatňování u podobných operací ve stejném sektoru.
5. Jiné než 4 % referenční hodnoty mohou opravňovat tyto důvody:
a)
konkrétní makroekonomické podmínky daného členského státu, mezinárodní makroekonomické trendy a konjunktury; nebo
b)
povaha investora nebo forma provádění, např. partnerství veřejného a soukromého sektoru; nebo
c)
povaha dotyčného sektoru.
6. Při stanovení vlastních finančních diskontních sazeb členské státy provedou odhad průměrné dlouhodobé návratnosti alternativního bezrizikového investičního koše, ať už domácího či zahraničního, který považují za nejvíce relevantní. Příjemci budou o odlišných finančních diskontních sazbách informováni.
ODDÍL IV
Definice paušální sazby pro nepřímé náklady a související metody uplatňované v jiných politikách unie
Článek 20
Paušální financování nepřímých nákladů podle nařízení (EU) č. 1290/2013
(Čl. 68 odst. 1 druhý pododstavec nařízení (EU) č. 1303/2013)
Nepřímé náklady lze vypočítat uplatněním paušální sazby stanovené podle čl. 29 odst. 1 nařízení (EU) č. 1290/2013 u následujících druhů operací nebo projektů, jež jsou součástí operací:
a)
operace podporované z EFRR, které spadají pod oblasti zásahu kódů 056, 057 nebo 060 až 065 uvedené v tabulce 1 přílohy prováděcího nařízení Komise (EU) č. 215/2014 (5) a které jsou prováděny v rámci jedné z investičních priorit stanovených v čl. 5 odst. 1 písm. a) a b), odst. 2 písm. b), odst. 3 písm. a) a c) a odst. 4 písm. f) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1301/2013 (6);
b)
operace podporované z ESF, které spadají pod oblast zásahu kódu 04 uvedenou v tabulce 6 přílohy prováděcího nařízení Komise (EU) č. 215/2014 a které přispívají k posílení výzkumu, technologického rozvoje a inovací v souladu s čl. 3 odst. 2 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1304/2013;
c)
operace podporované z EZFRV v souladu s články 17, 26 nebo 35 nařízení (EU) č. 1305/2013, které přispívají k prioritě Unie uvedené v čl. 5 odst. 1 uvedeného nařízení. Je-li operace programována podle článků 17 a 26 nařízení (EU) č. 1305/2013, jsou brány v potaz pouze operace prováděné operační skupinou v rámci evropského inovačního partnerství financovanou podle čl. 35 odst. 1 písm. c) uvedeného nařízení;
d)
operace podporované z ENRF a programované v souladu s články 28, 37 nebo čl. 41 odst. 5 budoucího právního aktu Unie, kterým se stanoví podmínky finanční podpory námořní a rybářské politiky na programové období 2014-2020.
Článek 21
Paušální financování nepřímých nákladů podle nařízení č. 966/2012
(Čl. 68 odst. 1 druhý pododstavec nařízení (EU) č. 1303/2013)
Nepřímé náklady lze vypočítat uplatněním paušální sazby stanovené podle čl. 124 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (7) u následujících druhů operací nebo projektů, jež jsou součástí operací:
a)
operace podporované z EFRR, které spadají pod oblasti zásahu kódů 085, 086 nebo 087 uvedené v tabulce 1 přílohy prováděcího nařízení Komise (EU) č. 215/2014 a které jsou prováděny v rámci jedné z investičních priorit stanovených v čl. 5 odst. 5 písm. a) a odst. 6 písm. d) nařízení (EU) č. 1301/2013;
b)
operace podporované z ESF, které spadají pod oblast zásahu kódu 01 uvedenou v tabulce 6 přílohy prováděcího nařízení Komise (EU) č. 215/2014 a které přispívají k podpoře přechodu na nízkouhlíkové hospodářství, které bude odolné vůči změně klimatu, bude efektivně využívat zdroje a bude udržitelné z hlediska životního prostředí v souladu s čl. 3 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 1304/2013;
c)
operace podporované z EZFRV v souladu s články 17 a 25 nařízení (EU) č. 1305/2013, které přispívají k prioritě Unie uvedené v čl. 5 odst. 4 nebo 5 uvedeného nařízení;
d)
operace podporované z ENRF a programované v souladu s články 36, 38, čl. 39 odst. 1, čl. 46 odst. 1 písm. e) a i), článkem 54, čl. 79c odst. 1 písm. b) budoucího právního aktu Unie, kterým se stanoví podmínky finanční podpory námořní a rybářské politiky na programové období 2014-2020.
KAPITOLA III
Ustanovení, kterými se doplňuje část třetí nařízení (EU) č. 1303/2013, která se vztahuje na EFRR a Fond soudržnosti, pokud jde o metodiku přezkumu kvality velkých projektů
Článek 22
Požadavky na nezávislé odborníky provádějící přezkum kvality
(Čl. 101 čtvrtý odstavec nařízení (EU) č. 1303/2013)
1. Přezkum kvality velkých projektů podle čl. 101 třetího pododstavce nařízení (EU) č. 1303/2013 provádějí nezávislí odborníci, kteří:
a)
mají značné technické zkušenosti se všemi fázemi projektového cyklu;
b)
mají rozsáhlé mezinárodní zkušenosti s příslušnými investičními sektory;
c)
mají značné odborné znalosti, pokud jde o analýzu a hodnocení socioekonomických přínosů;
d)
mají značné znalosti a zkušenosti v oblasti příslušného práva, politik a postupů Unie;
e)
jsou nezávislí na všech orgánech přímo nebo nepřímo zainteresovaných na schvalování, provádění nebo provozu velkého projektu;
f)
nemají v souvislosti s velkým projektem střet zájmů na žádné úrovni;
g)
nemají žádný obchodní zájem v souvislosti s velkým projektem;
h)
disponují nezbytnými jazykovými znalostmi.
2. Navrhne-li členský stát pověřit jiné nezávislé odborníky než ty, kterým je z podnětu Komise poskytnuta technická pomoc v souladu s článkem 58 nařízení (EU) č. 1303/2013, podá v souladu s čl. 101 třetím odstavcem uvedeného nařízení žádost o souhlas Komise. Tento souhlas musí být podložen dokumenty dokládajícími skutečnost, že odborníci vyhovují požadavkům stanoveným v odstavci 1 tohoto článku.
Komise informuje členský stát o tom, zda s návrhem týkajícím se nezávislých odborníků souhlasí, do tří měsíců od podání žádosti.
Článek 23
Přezkum kvality velkých projektů
(Čl. 101 čtvrtý pododstavec nařízení (EU) č. 1303/2013)
1. Nezávislí odborníci provádějí posouzení na základě informací uvedených v čl. 101 prvním pododstavci písm. a) až i) nařízení (EU) č. 1303/2013. Nezávislí odborníci mohou požádat o doplňující údaje k těmto informacím, považují-li je za nutné pro přezkum kvality.
Členský stát a nezávislí odborníci se mohou dohodnout na tom, že součástí činnosti na přezkumu kvality budou kontroly na místě.
Nezávislí odborníci mohou se souhlasem členských států konzultovat s Komisí příslušné otázky týkající se státní podpory za účelem jejich vyhodnocení.
2. Nezávislí odborníci za účelem přezkumu kvality vykonají následující kroky:
a)
nezávislí odborníci ověří, že operace je velkým projektem ve smyslu článku 100 nařízení (EU) č. 1303/2013, že tento velký projekt není dokončenou operací ve smyslu čl. 2 odst. 14 a čl. 65 odst. 6 uvedeného nařízení a že velký projekt je součástí příslušného operačního programu;
b)
nezávislí odborníci zkontrolují úplnost, konzistentnost a přesnost informací podle čl. 101 prvního pododstavce písm. a) až i) nařízení (EU) č. 1303/2013, poskytnutých ve formátu uvedeném v čl. 101 pátém pododstavci nařízení (EU) č. 1303/2013;
c)
nezávislí odborníci ohodnotí kvalitu velkého projektu na základě kritérií uvedených v příloze II tohoto nařízení;
d)
nezávislí odborníci vypracují zprávu o nezávislém přezkumu kvality ve formátu uvedeném v čl. 102 odst. 1 třetím pododstavci nařízení (EU) č. 1303/2013. Ve zprávě o nezávislém přezkumu kvality nezávislí odborníci jednoznačným způsobem uvedou a odůvodní svoje stanoviska týkající se prvků uvedených v tomto odstavci.
3. Velký projekt je přezkumem kvality ohodnocen pozitivně ve smyslu čl. 102 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013, pokud nezávislí odborníci shledají, že byla splněna všechna kritéria uvedená v příloze II tohoto nařízení.
KAPITOLA IV
USTANOVENÍ, KTERÝMI SE DOPLŇUJE ČÁST ČTVRTÁ NAŘÍZENÍ (EU) Č. 1303/2013, KTERÁ SE VZTAHUJE NA EFRR, ESF, FOND SOUDRŽNOSTI A ENRF
ODDÍL I
Údaje, jež je třeba zaznamenat a uchovat v elektronické podobě
Článek 24
Údaje, jež je třeba zaznamenat a uchovat v elektronické podobě
(Čl. 125 odst. 8 nařízení (EU) č. 1303/2013)
1. Informace o údajích, které je třeba zaznamenat a uchovat v elektronické podobě pro každou operaci v rámci systému pro monitorování zřízeného podle čl. 125 odst. 2 písm. d) nařízení (EU) č. 1303/2013, jsou uvedeny v příloze III tohoto nařízení.
2. Údaje se zaznamenávají a uchovávají pro každou operaci, včetně případně údajů o jednotlivých účastnících, za účelem jejich agregace v případech, kdy je to nezbytné pro účely monitorování, hodnocení, finančního řízení, ověřování a auditu. Možná musí být také kumulativní agregace těchto údajů za celé programové období. V případě ESF se údaje zaznamenávají a uchovávají tak, aby řídicím orgánům umožňovaly provádět úkoly spojené s monitorováním a hodnocením v souladu s požadavky stanovenými v článku 56 nařízení (EU) č. 1303/2013 a v článcích 5 a 19 nařízení (EU) č. 1304/2013 a v přílohách I a II uvedeného nařízení.
3. Je-li operace podporována více než jedním operačním programem, prioritou, fondem nebo v rámci více než jedné kategorie regionů, informace uvedené v řádcích 23 až 113 přílohy III se zaznamenávají tak, aby bylo možné v těchto údajích vyhledávat podle operačního programu, priority, fondu nebo kategorie regionu. Podobně musí být možné vyhledávat v údajích o ukazatelích uvedených v řádcích 31 až 40 přílohy III podle investiční priority a případně pohlaví.
ODDÍL II
Auditní stopa a používání údajů shromážděných při auditech
Článek 25
Podrobné minimální požadavky na auditní stopu
(Čl. 125 odst. 9 nařízení (EU) č. 1303/2013)
1. Podrobné minimální požadavky na auditní stopu, pokud jde o účetní záznamy, které mají být uchovány, a o podklady, které mají být uchovávány, jsou následující:
a)
auditní stopa umožňuje ověření uplatňování kritérií výběru stanovených monitorovacím výborem pro operační program;
b)
v souvislosti s granty a vratnou pomocí podle čl. 67 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1303/2013 auditní stopa umožňuje sesouhlasení souhrnných částek potvrzených Komisi s podrobnými účetními záznamy a podklady vedenými certifikačním orgánem, řídicím orgánem, zprostředkujícími subjekty a příjemci, pokud jde o operace spolufinancované v rámci operačního programu;
c)
v souvislosti s granty a vratnou pomocí podle čl. 67 odst. 1 písm. b) a c) a článku 109 nařízení (EU) č. 1303/2013 a podle čl. 14 odst. 1 nařízení (EU) č. 1304/2013 auditní stopa umožňuje sesouhlasení souhrnných částek potvrzených Komisi s podrobnými údaji o výstupech či výsledcích a podklady vedenými certifikačním orgánem, řídicím orgánem, zprostředkujícími subjekty a příjemci, případně včetně dokladů o metodě stanovení standardních stupnic jednotkových nákladů a paušálních částek, pokud jde o operace spolufinancované v rámci operačního programu;
d)
v souvislosti s náklady stanovenými v souladu s čl. 67 odst. 1 písm. d) a čl. 68 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1303/2013 auditní stopa podle potřeby dokládá a odůvodňuje metodu výpočtu a základ, na němž bylo rozhodnuto o paušálních sazbách, a způsobilé přímé náklady nebo náklady vykázané v rámci jiných vybraných kategorií, u kterých se uplatní paušální sazba;
e)
v souvislosti s náklady stanovenými v souladu s čl. 68 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (EU) č. 1303/2013, s čl. 14 odst. 2 nařízení (EU) č. 1304/2013 a s článkem 20 nařízení (EU) č. 1299/2013 auditní stopa umožňuje doložení způsobilých přímých nákladů, u kterých se uplatní paušální sazba;
f)
auditní stopa umožňuje ověření platby příspěvku z veřejných zdrojů příjemci;
g)
u každé operace, je-li to na místě, auditní stopa obsahuje technické specifikace a plán financování, dokumenty týkající se schválení grantu, dokumenty související se zadáváním veřejných zakázek, zprávy od příjemce a zprávy o provedených ověřováních a auditech;
h)
auditní stopa obsahuje informace o řídicích kontrolách a o provedených auditech operací;
i)
aniž je dotčen čl. 19 odst. 3 a přílohy I a II nařízení (EU) č. 1304/2013, auditní stopa umožňuje sesouhlasení údajů týkajících se ukazatelů výstupů operace s cíli a vykázanými údaji a výsledkem programu;
j)
u finančních nástrojů auditní stopa obsahuje podklady uvedené v čl. 9 odst. 1 písm. e) tohoto nařízení.
U nákladů uvedených v písmenech c) a d) auditní stopa umožňuje ověřování metody výpočtu použité řídicím orgánem z hlediska souladu s čl. 67 odst. 5 a čl. 68 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013 a s čl. 14 odst. 3 nařízení (EU) č. 1304/2013.
2. Řídicí orgán zajistí, aby existoval záznam o totožnosti a umístění subjektů uchovávajících všechny podklady, které jsou nutné k tomu, aby auditní stopa splňovala minimální požadavky uvedené v odstavci 1.
Článek 26
Používání údajů shromážděných během auditů prováděných úředníky Komise nebo pověřenými zástupci Komise
(Čl. 127 odst. 8 nařízení (EU) č. 1303/2013)
1. Komise přijme veškerá nezbytná opatření k tomu, aby zabránila jakémukoli neoprávněnému zveřejnění údajů shromážděných Komisí v průběhu auditů či přístupu k nim.
2. Údaje shromážděné v průběhu auditů používá Komise výlučně za účelem plnění svých povinností podle článku 75 nařízení (EU) č. 1303/2013. Ke shromážděným údajům má přístup Evropský účetní dvůr i Evropský úřad pro boj proti podvodům.
3. Shromážděné údaje nesmí být bez výslovného souhlasu členského státu, který tyto údaje poskytl, zaslány jiným osobám v členských státech či v orgánech Unie než těm, jejichž náplň práce vyžaduje přístup k těmto údajům v souladu s příslušnými pravidly.
ODDÍL III
Rozsah a obsah auditů operací a auditů účetních závěrek a metodika pro výběr vzorku operací
Článek 27
Audity operací
(Čl. 127 odst. 7 nařízení (EU) č. 1303/2013)
1. Audity operací se provádějí za každé účetní období na vzorku operací vybraném metodou stanovenou či schválenou auditním orgánem v souladu s článkem 28 tohoto nařízení.
2. Audity operací se provádějí na základě podkladů, jež představují auditní stopu, a ověřuje se jimi legalita a správnost výdajů vykázaných Komisi, včetně těchto skutečností:
a)
operace byla vybrána v souladu s kritérii výběru pro operační program, operace nebyla fyzicky dokončená nebo plně provedená před tím, než příjemce podal žádost o financování v rámci operačního programu, operace byla provedena v souladu s rozhodnutím o schválení a splňovala v době auditu veškeré platné podmínky, pokud jde o funkčnost, použití a cíle, které mají být dosaženy;
b)
výdaje vykázané Komisi odpovídají účetním záznamům a požadované podklady dokládají adekvátní auditní stopu podle článku 25 tohoto nařízení;
c)
u výdajů vykázaných Komisi stanovených v souladu s čl. 67 odst. 1 písm. b) a c) a článkem 109 nařízení (EU) č. 1303/2013 a s čl. 14 odst. 1 nařízení (EU) č. 1304/2013 byly splněny výstupy a výsledky, na jejichž základě se příjemci vyplácejí platby, údaje o účastnících či jiné záznamy týkající se výstupů a výsledků jsou v souladu s informacemi předloženými Komisi a požadované podklady představují adekvátní auditní stopu podle článku 25 tohoto nařízení.
Audity se dále ověří, zda byl příspěvek z veřejných zdrojů příjemci vyplacen v souladu s článkem 132 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013.
3. Součástí auditů operací je v příslušných případech ověření fyzického provádění operace na místě.
4. Audity operací se ověřuje přesnost a úplnost odpovídajících výdajů zachycených certifikačním orgánem v jeho účetním systému a soulad auditní stopy na všech úrovních.
5. Vyjde-li najevo, že zjištěné problémy jsou systémové povahy, a představují tudíž riziko pro jiné operace v rámci operačního programu, zajistí auditní orgán další kontrolu, včetně případných doplňkových auditů, za účelem stanovení rozsahu problémů a doporučí nezbytná nápravná opatření.
6. Pro účel podávání zpráv Komisi o ročním pokrytí se do částky auditovaných výdajů započítávají pouze výdaje spadající do rozsahu auditu provedeného podle odstavce 1. Pro tento účel se použije vzor kontrolní zprávy podle čl. 127 odst. 6 nařízení (EU) 1303/2013.
Článek 28
Metodika pro výběr vzorku operací
(Čl. 127 odst. 7 nařízení (EU) č. 1303/2013)
1. Auditní orgán stanoví metodu výběru vzorku v souladu s požadavky uvedenými v tomto článku a s přihlédnutím k mezinárodně uznávaným auditorským standardům INTOSAI, IFAC nebo IIA.
2. Kromě vysvětlení uvedených v auditní strategii vede auditní orgán záznamy o dokumentech a odborném úsudku, které použil ke stanovení metod výběru vzorku ve fázi plánování, výběru, testování a hodnocení, aby prokázal, že stanovená metoda je vhodná.
3. Vzorek je reprezentativní částí souboru, ze kterého je vybrán, a umožňuje auditnímu orgánu vypracovat platný výrok auditora v souladu s čl. 127 odst. 5 písm. a) nařízení (EU) č. 1303/2013. Soubor zahrnuje výdaje operačního programu nebo skupiny operačních programů spadajících do společného systému řízení a kontroly, které jsou uvedeny v žádostech o platbu předložených Komisi v souladu s článkem 131 nařízení (EU) č. 1303/2013 za dané účetní období. Vzorek může být vybrán během účetního období nebo po jeho skončení.
4. Pro účely čl. 127 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013 se metoda výběru vzorku považuje za statistickou, pokud zajišťuje:
i)
náhodný výběr položek vzorku,
ii)
uplatnění teorie pravděpodobnosti k vyhodnocení výsledků vzorku včetně měření a kontroly výběrového rizika a plánované a dosažené přesnosti.
5. Metoda výběru vzorku zajistí náhodný výběr každé jednotky vzorku ze souboru pomocí náhodných čísel generovaných pro každou jednotku souboru, na jejichž základě se vyberou jednotky, které se zařadí do vzorku, nebo systematický výběr pomocí náhodného počátku a následného uplatnění systematického pravidla pro výběr dalších položek.
6. Jednotku vzorku stanoví auditní orgán na základě odborného úsudku. Jednotkou vzorku může být operace, projekt v rámci operace nebo žádost příjemce o platbu. Údaje o stanoveném typu jednotky vzorku a o odborném úsudku použitém k tomuto účelu se uvedou do kontrolní zprávy.
7. Pokud jsou celkové výdaje spojené s jednotkou vzorku za účetní období záporné, vyřadí se ze souboru podle odstavce 3 a auditují se samostatně. Auditní orgán může rovněž vybrat vzorek tohoto samostatného souboru.
8. Platí-li podmínky přiměřené kontroly podle čl. 148 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013, může auditní orgán vyloučit položky stanovené v uvedeném článku ze souboru, z něhož se vybírá vzorek. V případě, že dotčená operace již byla do vzorku zařazena, auditní orgán ji nahradí pomocí patřičného náhodného výběru.
9. Veškeré výdaje vykázané Komisi ve vzorku podléhají auditu.
Pokud vybrané jednotky vzorku zahrnují velký počet souvisejících žádostí o platbu či faktur, auditní orgán je může auditovat prostřednictvím dílčího výběrového souboru, přičemž související žádosti o platbu nebo faktury vybere pomocí stejných parametrů použitých pro vybírání jednotek hlavního vzorku.
V takovém případě se příslušné velikosti vzorku vypočtou pro každou jednotku vzorku, jež má být auditována, a v žádném případě nesmí být menší než 30 souvisejících žádostí o platbu nebo faktur pro každou jednotku vzorku.
10. Auditní orgán může soubor stratifikovat rozdělením do podsouborů, z nichž každý je skupinou jednotek vzorku s podobnými vlastnostmi, zejména pokud jde o riziko nebo očekávanou chybovost nebo pokud soubor zahrnuje operace sestávající z finančních příspěvků z operačního programu na finanční nástroje či jiné položky vysoké hodnoty.
11. Pro stanovení technických parametrů výběru vzorku auditní orgán vyhodnotí spolehlivost systému s přihlédnutím k výsledkům auditů systémů jako vysokou, průměrnou nebo nízkou tak, aby kombinovaný stupeň jistoty získaný z auditů systémů a auditů operací byl vysoký. U systému vyhodnoceného jako vysoce spolehlivý nesmí být úroveň spolehlivosti použitá pro výběr operací nižší než 60 %. U systému vyhodnoceného jako nízce spolehlivý nesmí být úroveň spolehlivosti použitá pro výběr operací nižší než 90 %. Maximální úroveň významnosti je 2 % výdajů uvedených v odstavci 3.
12. Jsou-li zjištěny nesrovnalosti nebo riziko nesrovnalostí, auditní orgán rozhodne na základě odborného úsudku, zda je nutné provést audit doplňkového vzorku dalších operací nebo částí operací, které nebyly auditovány v náhodném vzorku, aby byly zohledněny konkrétní zjištěné rizikové faktory.
13. Auditní orgán výsledky auditů doplňkového vzorku analyzuje zvlášť a vypracuje na základě těchto výsledků závěry, které sdělí Komisi ve výroční kontrolní zprávě. Nesrovnalosti zjištěné v doplňkovém vzorku se nezahrnují do výpočtu předpokládané náhodné chyby v náhodném vzorku.
14. Na základě výsledků auditů operací za účelem vypracování výroku auditora a kontrolní zprávy uvedených v čl. 127 odst. 5 písm. a) nařízení (EU) č. 1303/2013 vypočte auditní orgán celkovou chybovost, jež se rovná součtu promítnutých náhodných chyb a případně také systémových chyb a neopravených neobvyklých chyb, vydělených souborem.
Článek 29
Audity účetních závěrek
(Čl. 127 odst. 7 nařízení (EU) č. 1303/2013)
1. Audity účetních závěrek podle čl. 137 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013 provádí auditní orgán za každé účetní období.
2. Audit účetních závěrek musí poskytovat přiměřenou jistotu, pokud jde o úplnost, přesnost a pravdivost částek vykázaných v účetních závěrkách.
3. Pro účel odstavců 1 a 2 auditní orgán přihlédne zejména k výsledkům auditů systémů provedených u certifikačního orgánu a k výsledkům auditů operací.
4. Součástí auditu systémů je ověření spolehlivosti účetního systému certifikačního orgánu a na základě vzorku ověření přesnosti výdajů částek odejmutých a částek získaných zpět zachycených v účetním systému certifikačního orgánu.
5. Aby mohl pro účely výroku auditora prohlásit, že účetní závěrka podává věrný a poctivý obraz, ověří auditní orgán, že veškeré prvky, jež jsou vyžadovány podle článku 137 nařízení (EU) č. 1303/2013, jsou v účetní závěrce řádně uvedeny a jsou v souladu s podkladovými účetními záznamy, které vedou všechny příslušné orgány nebo subjekty a příjemci. Na základě účetních závěrek, které mu poskytne certifikační orgán, auditní orgán ověří, zda:
a)
celková výše způsobilých výdajů vykázaných v souladu s čl. 137 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1303/2013 souhlasí s výdaji a příslušným příspěvkem z veřejných zdrojů uvedenými v žádostech o platbu předložených Komisi za příslušné účetní období, a jsou-li nesrovnalosti, zda jsou v účetní závěrce uvedena adekvátní vysvětlení pro nesouhlasící částky;
b)
částky odejmuté a získané zpět v průběhu účetního období, částky, které mají být získány zpět na konci účetního období, částky získané zpět podle článku 71 nařízení (EU) č. 1303/2013 a částky, které zpět získat nelze, uvedené v účetní závěrce odpovídají částkám zaneseným v účetních systémech certifikačního orgánu a vycházejí z rozhodnutí odpovědného řídicího nebo certifikačního orgánu;
c)
byly v příslušných případech z účetní závěrky v souladu s čl. 137 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013 výdaje vyjmuty a zda byly v účetní závěrce pro dané účetní období uplatněny všechny nutné opravy;
d)
výše příspěvků z programů vyplacených do finančních nástrojů a výše záloh státní podpory vyplacených příjemcům souhlasí s informacemi poskytnutými řídicím orgánem a certifikačním orgánem.
Ověřování podle písmen b), c) a d) lze provádět na základě vzorku.
ODDÍL IV
Finanční opravy prováděné komisí ve vztahu k nedostatkům systémů
Článek 30
Kritéria pro určování závažných nedostatků v účinném fungování systémů řízení a kontroly
(Čl. 144 odst. 6 nařízení (EU) č. 1303/2013)
1. Komise posuzuje účinné fungování systémů řízení a kontroly na základě výsledků všech dostupných auditů systémů včetně zkoušek kontrol a auditů operací.
Toto posouzení se týká prostředí vnitřní kontroly programu, řídících a kontrolních činností řídicích a certifikačních orgánů, monitorování ze strany řídicího a certifikačního orgánu a kontrolních činností auditního orgánu a je podloženo ověřením souladu s klíčovými požadavky uvedenými v tabulce 1 přílohy IV.
Splnění těchto klíčových požadavků se posuzuje na základě kategorií uvedených v tabulce 2 přílohy IV.
2. Hlavními druhy závažného nedostatku v účinném fungování systému řízení a kontroly jsou případy, kdy je kterýkoli z klíčových požadavků uvedených v bodech 2, 4, 5, 13, 15, 16 a 18 v tabulce 1 přílohy IV, nebo kdy jsou dva nebo více ostatních klíčových požadavků uvedených v tabulce 1 přílohy IV posouzeny jako spadající do kategorie 3 nebo 4 definované v tabulce 2 přílohy IV.
Článek 31
Kritéria pro uplatnění paušálních sazeb nebo extrapolovaných finančních oprav a kritéria pro stanovení výše finanční opravy
(Čl. 144 odst. 6 nařízení (EU) č. 1303/2013)
1. Finanční opravy se uplatní na celý operační program nebo jeho část, pokud Komise zjistí jeden nebo více závažných nedostatků ve fungování systému řízení a kontroly.
Bez ohledu na první pododstavec se na celý operační program nebo jeho část uplatní extrapolované finanční opravy, pokud Komise zjistí systémové nesrovnalosti v reprezentativním vzorku operací, který umožňuje přesnější kvantifikaci rizika pro rozpočet Unie. V tomto případě se za účelem stanovení finanční opravy výsledky posouzení reprezentativního vzorku extrapolují na zbytek souboru, z nějž byl vzorek vybrán.
2. Výše paušální opravy se stanoví s přihlédnutím k následujícím hlediskům:
a)
relativní významnost závažného nedostatku nebo závažných nedostatků v kontextu systému řízení a kontroly jako celku;
b)
četnost a rozsah závažného nedostatku nebo závažných nedostatků;
c)
míra rizika ztráty pro rozpočet Unie.
3. S přihlédnutím k těmto hlediskům se výše finanční opravy stanoví následovně:
a)
je-li závažný nedostatek nebo závažné nedostatky v systému řízení a kontroly natolik zásadní, častý nebo rozšířený, že představuje naprosté selhání systému, kterým je ohrožena legalita a správnost všech dotčených výdajů, uplatní se paušální sazba ve výši 100 %;
b)
je-li závažný nedostatek nebo závažné nedostatky v systému řízení a kontroly natolik častý nebo rozšířený, že představuje krajně závažné selhání systému, kterým je ohrožena legalita a správnost velmi vysokého podílu dotčených výdajů, uplatní se paušální sazba ve výši 25 %;
c)
je-li závažný nedostatek nebo závažné nedostatky v systému řízení a kontroly zapříčiněn tím, že systém není plně funkční nebo funguje natolik chabě nebo natolik zřídka, že tím ohrožena legalita a správnost vysokého podílu dotčených výdajů, uplatní se paušální sazba ve výši 10 %;
d)
je-li závažný nedostatek nebo závažné nedostatky v systému řízení a kontroly zapříčiněn tím, že systém nefunguje důsledně, takže je tím ohrožena legalita a správnost významného podílu dotčených výdajů, uplatní se paušální sazba ve výši 5 %.
4. Pokud by uplatnění paušální sazby podle odstavce 3 bylo nepřiměřené, výše opravy se sníží.
5. Pokud proto, že odpovědné orgány v jenom účetním období nepřijaly v návaznosti na uplatnění finanční opravy příslušná nápravná opatření, je stejný závažný nedostatek zjištěn i v následujícím účetním období, sazba opravy může být z důvodu trvání závažného nedostatku nebo závažných nedostatků zvýšena na výši, jež nepřesahuje výši nejbližší vyšší kategorie.
Článek 32
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 24 se použije ode dne 1. prosince 2014, pokud jde o informace o zaznamenávaných a uchovávaných údajích uvedených v příloze III, s výjimkou údajů v řádcích 23 až 40, 71 až 78 a 91 až 105. Pokud jde o tyto řádky v příloze III, článek 24 se použije ode dne 1. července 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 3. března 2014.
KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) nr 480/2014
av den 3 mars 2014
om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden och om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 av den 17 december 2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden, om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 (1), särskilt artiklarna 22.7, 37.13, 38.4, 40.4, 41.3, 42.1, 42.6, 61.3, 68.1, 101, 125.8, 125.9, 127.7, 127.8 och 144.6, och
av följande skäl:
(1)
I del två av förordning (EU) nr 1303/2013 fastställs de gemensamma reglerna för Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf), Europeiska socialfonden (ESF), Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) och Europeiska havs- och fiskerifonden (EHFF), som verkar inom en gemensam ram (nedan kallade de europeiska struktur- och investeringsfonderna eller ESI-fonderna). Dessutom innehåller del tre av den förordningen allmänna bestämmelser som är tillämpliga på Eruf, ESF och Sammanhållningsfonden men som inte gäller för Ejflu och EHFF, och del fyra innehåller allmänna bestämmelser som är tillämpliga på Eruf, ESF, Sammanhållningsfonden och EHFF men inte på Ejflu. I denna förordning fastställs därför bestämmelser som är tillämpliga på samtliga ESI-fonder, samt bestämmelser som är tillämpliga endast på Eruf och Sammanhållningsfonden eller på Eruf, ESF, Sammanhållningsfonden och EHFF.
(2)
Det är nödvändigt att fastställa närmare bestämmelser om kriterier för att avgöra hur omfattande finansiella korrigeringar som kommissionen kan göra inom resultatramen för varje prioritering i de program som får stöd från ESI-fonderna.
(3)
Sådana finansiella korrigeringar kan göras endast om flera olika villkor är uppfyllda samtidigt. Hur omfattande finansiella korrigeringar som ska göras ska fastställas utifrån schablonsatser för en koefficient, som beräknas i förhållande till fysiskt färdigställande respektive utnyttjande av medlen. Externa faktorer som bidrar till ett allvarligt misslyckande med att uppnå målen i resultatramen till 2023, andra än faktorer som inte möjliggör finansiella korrigeringar, ska bedömas från fall till fall, och kan ligga till grund för en lägre korrigeringssats än som annars hade varit fallet med utgångspunkt i koefficienten.
(4)
I bestämmelserna om kriterier för att avgöra hur omfattande finansiella korrigeringar som ska göras i resultatramen ska det särskilda anslaget till sysselsättningsinitiativet för unga behandlas separat.
(5)
Specifika bestämmelser bör klargöra bestämmelserna om förvärv av mark med stöd från finansieringsinstrumenten.
(6)
En sammanhängande ram för att kombinera bidrag för tekniskt stöd och finansieringsinstrument i en insats kräver att detta är tillåtet endast för att tekniskt förbereda en möjlig investering till förmån för slutmottagaren.
(7)
För att säkerställa att genomförandet av finansieringsinstrumenten anförtros organ med tillräcklig kapacitet för att genomföra dem i enlighet med ESI-fondernas mål och prioriteringar och på det mest effektiva sättet bör man ange kriterier för att välja ut sådan organ och dessas funktioner, skyldigheter och ansvarsuppgifter.
(8)
För att säkerställa en sund ekonomisk förvaltning av finansieringsinstrument som tillhandahåller garantier bör bidragen från programmen baseras på en försiktig förhandsbedömning av riskerna, med tillämpning av en lämplig multiplikator.
(9)
För att säkerställa att finansieringsinstrumenten genomförs i enlighet med tillämplig lagstiftning bör särskilda bestämmelser fastställas för förvaltning och kontroll, inklusive revision.
(10)
För att säkerställa en sund ekonomisk förvaltning av programmens bidrag till finansieringsinstrumenten bör tillbakadraganden av sådana bidrag på lämpligt sätt avspeglas i relevanta betalningsansökningar.
(11)
För att säkerställa att subventioner av stödberättigande kapitaliserade räntor och av garantiavgifter beräknas på ett enhetligt sätt bör man fastställa särskilda bestämmelser för beräkningen av subventionerna.
(12)
För att medlen ska kunna betalas ut så snabbt och effektivt som möjligt till den reala ekonomin och för att främja en sund ekonomisk förvaltning och samtidigt säkerställa en rimlig ersättning för organ som genomför finansieringsinstrumenten bör man ange kriterier för att fastställa förvaltningskostnader och förvaltningsavgifter på grundval av resultatet och tillämpliga tröskelvärden samt bestämmelser för återbetalning av kapitaliserade förvaltningskostnader och förvaltningsavgifter för instrument som bygger på eget kapital och mikrokredit.
(13)
Enligt principen om sund ekonomisk förvaltning bör intäkter som genererats av insatser beaktas när det offentliga stödet beräknas.
(14)
Det är nödvändigt att fastställa en metod för beräkning av det diskonterade värdet av nettoinkomsten av insatsen, med hänsyn till den referensperiod som är lämplig för den sektor som insatsen avser, till den normalt förväntade lönsamheten för den investeringskategori som det gäller, till tillämpningen av principen om att förorenaren betalar, där så är lämpligt, mot bakgrund av överväganden om skälighet kopplade till den berörda medlemsstatens eller regionens relativa välstånd.
(15)
Man bör också ange referensperioder för olika sektorer på grundval av uppgifter som registrerats och lagrats för inkomstgenererande projekt under programperioden 2007-2013.
(16)
Det är nödvändigt att fastställa kostnader och intäkter som ska beaktas vid beräkningen av det diskonterade värdet av nettoinkomsten, liksom villkoren för att fastställa ett restvärde och diskonteringssatsen.
(17)
Den diskonteringssats på 4 % som föreslås som riktvärde bör bygga på nuvarande långsiktiga avkastning från en internationell investeringsportfölj som beräknats som den genomsnittliga avkastningen på 3 % på tillgångarna, med en justering på +1 %, vilket motsvarar den genomsnittliga nedgången för långfristiga statsobligationer i unionen sedan diskonteringssatsen fastställdes för programperioden 2007-2013.
(18)
Enligt principen att förorenaren betalar ska miljökostnaderna för föroreningar och förebyggande åtgärder bäras av dem som förorenar och avgiftssystemen ska återspegla hela kostnaden för miljötjänster inklusive kapitalkostnader, miljökostnaderna för föroreningar och förebyggande åtgärder som genomförts samt kostnader orsakade av begränsad tillgång på de resurser som använts.
(19)
För att minska den administrativa bördan ska stödmottagarna tillåtas använda befintliga metoder och motsvarande satser som tillämpas inom andra av unionens politikområden för att beräkna indirekta kostnader, om insatserna och stödmottagarna är av liknande typ.
(20)
För att säkerställa att de insatser som får stöd från ESI-fonderna och där man kan använda schablonsatser för indirekta kostnader som fastställts inom andra av unionens politikområden verkligen liknar de insatser som finansieras inom dessa politikområden måste man fastställa till vilka insatskategorier och investeringsprioriteringar eller åtgärder de hör.
(21)
Det bör fastställas en metod för genomförandet av kvalitetsgranskningen av större projekt. En kvalitetsgranskning av oberoende experter är en förutsättning för att en medlemsstat ska kunna lämna in ett större projekt till kommissionen med det anmälningsförfarande som föreskrivs i förordning (EU) nr 1303/2013.
(22)
Om en medlemsstat väljer att använda anmälningsförfarandet bör den avgöra om det större projektet ska bedömas av oberoende experter med tekniskt stöd från kommissionen eller, efter överenskommelse med kommissionen, av andra oberoende experter.
(23)
Kapaciteten, kompetensen och opartiskheten hos de oberoende experter som genomför kvalitetsgranskningen är bland de viktigaste faktorerna som avgör om granskningsresultatet är av god kvalitet och tillförlitligt. Man bör därför ange vissa krav för oberoende experter för att säkerställa att deras arbete med kvalitetsgranskningen är tillförlitligt och av god kvalitet. Alla oberoende experter bör uppfylla dessa krav, vare sig de får tekniskt stöd på kommissionens initiativ eller stöd från en medlemsstat. Det bör därför vara medlemsstatens ansvar att kontrollera om de oberoende experterna uppfyller kraven, innan de kommer överens med kommissionen om ett urval av oberoende experter.
(24)
Eftersom endast större projekt som har fått ett gott omdöme av de oberoende experterna kan väljas ut för att lämnas in till kommissionen genom användningsförfarandet behövs det tydliga kriterier för detta syfte. Man behöver också fastställa de olika etapperna i granskningsprocessen och de parametrar för kvalitetsbedömningen som ska användas, för att säkerställa att kvalitetsgranskningen av de större projekten bygger på samma metoder och att kvalitetsgranskningen genomförs på ett sätt som bidrar till att höja de granskade projektens kvalitet.
(25)
I enlighet med förordning (EU) nr 1303/2013 måste den förvaltande myndigheten upprätta ett system för att i elektronisk form registrera och lagra uppgifter om varje insats som är nödvändig för övervakning, utvärdering, ekonomisk förvaltning, kontroller och revisioner, inklusive uppgifter om enskilda deltagare. Man måste därför upprätta en förteckning över uppgifter som ska registreras och lagras i systemet.
(26)
Vissa uppgifter är relevanta endast för vissa typer av insatser eller för vissa ESI-fonder, därför måste hur uppgiftskraven ska tillämpas. I förordning (EU) nr 1303/2013 och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1304/2013 (2) anges särskilda krav för registrering och lagring av uppgifter om enskilda deltagare i insatser som för stöd från ESF, vilka måste beaktas.
(27)
Förteckningen över uppgifter bör beakta rapporteringskraven i förordning (EU) nr 1303/2013 och de fondspecifika förordningarna, för att säkerställa att man för varje insats har tillgång till de uppgifter som behövs för ekonomisk förvaltning och övervakning, inklusive uppgifter för betalningsansökningar, räkenskaper och genomföranderapporter, i ett format som gör att de enkelt kan aggregeras och stämmas av. Förteckningen bör beakta att vissa grundläggande uppgifter om insatser i elektroniskt format krävs för en effektiv ekonomisk förvaltning av insatserna och för att uppfylla kraven att offentliggöra grundläggande information om insatserna. Vissa andra uppgifter krävs för att effektivt kunna planera och genomföra kontroller och revisioner.
(28)
Förteckningen över uppgifter som ska registreras och lagras bör inte föregripa de tekniska kraven på och strukturen hos de datasystem som inrättas av de förvaltande myndigheterna, och inte heller formatet för de uppgifter som registreras och lagras, om de inte särskilt anges i denna förordning. Förteckningen inte heller föregripa de sätt på vilka uppgifter matas in eller genereras i systemet, eftersom uppgifterna i förteckningen i vissa fall kan förutsätta att flera värden matats in. Det krävs ändå vissa bestämmelser om typen av uppgifterna, för att säkerställa att den förvaltande myndigheten kan uppfylla sina skyldigheter vad gäller övervakning, utvärdering, ekonomisk förvaltning, kontroller och revisioner, inklusive när detta innebära behandling av uppgifter om enskilda deltagare.
(29)
För att säkerställa att utgifterna i de operativa programmen kan kontrolleras och revideras bör det fastställas vilka kriterier verifieringskedjan måste uppfylla för att anses vara tillfredsställande.
(30)
För revisionsarbetet i enlighet med förordning (EU) nr 1303/2013 bör man föreskriva att kommissionen och medlemsstaterna ska förhindra obehörigt röjande av eller tillträde till personuppgifter, och ange för vilka syften kommissionen och medlemsstaterna kan behandla sådana uppgifter.
(31)
Revisionsmyndigheten är ansvarig för revisioner av insatser. För att säkerställa att dessa revisioner är tillräckligt omfattande och effektiva och att de utförs enligt samma standarder i samtliga medlemsstater bör det fastställas vilka villkor de ska uppfylla.
(32)
Det är nödvändigt att i detalj ange urvalsgrunden för insatser som ska revideras, som revisionsmyndigheten ska följa när den fastställer eller godkänner urvalsmetoden, inklusive när det gäller att fastställa urvalsenheten, vissa tekniska kriterier för urvalet samt nödvändiga faktorer som ska beaktas vid ytterligare urval.
(33)
Revisionsmyndigheten bör utarbeta ett revisionsuttalande om de räkenskaper som avses i förordning (EU) nr 1303/2013. För att säkerställa att räkenskapsrevisionerna har ett lämpligt innehåll och omfattning och att de utförs enligt samma standarder i samtliga medlemsstater bör det fastställas vilka villkor de ska uppfylla.
(34)
För att säkerställa rättssäkerhet och likabehandling av alla medlemsstater vid finansiella korrigeringar och i enlighet med proportionalitetsprincipen bör man fastställa kriterier för hur man ska avgöra allvarliga brister i förvaltnings- och kontrollsystemen, definiera de huvudsakliga typerna av sådana brister samt ange kriterier för fastställande av omfattningen av den finansiella korrigeringar och för tillämpningen av schablonsatser eller extrapolerade finansiella korrigeringar.
(35)
I syfte att möjliggöra ett snabbt genomförande av de åtgärder som föreskrivs i denna förordning bör den träda i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL 1
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
Artikel 1
Syfte
I denna förordning fastställs följande bestämmelser som kompletterar förordning (EU) nr 1303/2013:
a)
Bestämmelser som kompletterar del två i den förordningen för Eruf, ESF, Sammanhållningsfonden, Ejflu och EHFF (nedan kallade ESI-fonderna) vad gäller följande:
i)
Kriterier för att fastställa hur omfattande finansiella korrigeringar som måste göras i resultatramen.
ii)
Regler för finansieringsinstrumenten om följande:
-
Ytterligare särskilda bestämmelser om förvärv av mark och om kombinationen av tekniskt stöd och finansieringsinstrument.
-
Ytterligare specifika bestämmelser om vilka funktioner, skyldigheter och ansvarsuppgifter som organ som genomför finansieringsinstrument ska ha.
-
Bestämmelser om förvaltning och kontroll av vissa finansieringsinstrument, inklusive kontroller som ska utföras av förvaltande myndigheter och revisionsmyndigheter, system för att bevara verifikationer, delar som ska styrkas med verifikationer samt förvaltnings-, kontroll- och revisionssystem.
-
Bestämmelser för tillbakadragande av utbetalningar till finansieringsinstrument och för följdjusteringar av betalningsansökningar.
-
Specifika bestämmelser för inrättande av ett system för kapitalisering av årliga delbetalningar för räntesubventioner och subventioner av garantiavgifter.
-
Specifika bestämmelser för kriterier för att fastställa förvaltningskostnader och förvaltningsavgifter på grundval av resultatet och tillämpliga tröskelvärden samt bestämmelser för återbetalning av kapitaliserade förvaltningskostnader och förvaltningsavgifter för instrument som bygger på eget kapital och mikrokredit.
iii)
Metoden för beräkning av det diskonterade värdet av nettoinkomsten för insatser som generar nettoinkomster när de avslutats.
iv)
Schablonsatsen för indirekta kostnader och metoder som används inom andra av unionens politikområden.
b)
Bestämmelser som kompletterar del tre i den förordningen för Eruf, ESF och Sammanhållningsfonden vad gäller metoder som ska användas vid kvalitetsgranskning av större projekt.
c)
Bestämmelser som kompletterar del fyra i den förordningen för Eruf, ESF, Sammanhållningsfonden och EHFF vad gäller följande:
i)
Bestämmelser om vilken information som ska ingå i de uppgifter som ska registreras och lagras elektroniskt i det system som inrättats av den förvaltande myndigheten.
ii)
Detaljerade minimikrav för verifikationskedjan med avseende på de räkenskaper som ska sparas och de verifikationer som ska bevaras hos den attesterande myndigheten, den förvaltande myndigheten, förmedlande organ och stödmottagare.
iii)
Omfattningen och innehållet i revisioner av insatserna och av räkenskaperna och metoden för urvalet av insatser.
iv)
Närmare regler för användning av uppgifter som inhämtats under revisioner som genomförts av kommissionens tjänstemän eller bemyndigade företrädare för kommissionen.
v)
Detaljerade regler för kriterierna för att avgöra allvarliga brister i förvaltningen och kontrollsystemen, inklusive de huvudsakliga typerna av allvarliga brister, kriterierna för att avgöra nivån för de finansiella korrigeringarna och kriterierna för att tillämpa schablonsatser eller extrapolerad finansiell korrigering.
KAPITEL II
BESTÄMMELSER SOM KOMPLETTERAR DEL TVÅ I FÖRORDNING (EU) nr 1303/2013 FÖR ESI-FONDERNA
AVSNITT I
Kriterier för att fastställa hur omfattande finansiella korrigeringar som måste göras inom resultatramen
(Artikel 22.7 fjärde stycket i förordning (EU) nr 1303/2013)
Artikel 2
Fastställande av de finansiella korrigeringarnas omfattning
(Artikel 22.7 fjärde stycket i förordning (EU) nr 1303/2013)
1. Omfattningen av den finansiella korrigering som kommissionen ska tillämpa enligt artikel 22.7 i förordning (EU) nr 1303/2013 ska vara en schablonsats som fastställas utifrån förhållandet mellan den genomsnittliga slutliga genomförandegraden för aktivitetsindikatorer och viktiga genomförandesteg i en resultatram respektive den slutliga genomförandegraden för den ekonomiska indikatorn i resultatramen (genomförande/utnyttjandekoefficienten)
2. Genomförande/utnyttjandekoefficienten ska beräknas på följande sätt:
a)
Det slutliga värdet för varje aktivitetsindikator och varje viktigt genomförandesteg i resultatramen för en viss prioritering ska delas med respektive målvärde, och man erhåller då den slutliga genomförandegraden, uttryckt som procentandel av målet.
b)
Genomsnittet av de slutliga genomförandegraderna för alla aktivitetsindikatorer och viktiga genomförandesteg i resultatramen för en viss prioritering ska beräknas. När den slutliga genomförandegraden beräknats till över 100 % ska den anges som 100 %.
c)
Det slutliga värdet för den ekonomiska indikatorn i resultatramen för en viss prioritering ska delas med respektive målvärde, och man erhåller då den slutliga genomförandegraden, uttryckt som procentandel av målet. När den slutliga genomförandegraden beräknats till över 100 % ska den anges som 100 %.
d)
Genomsnittet av de slutliga genomförandegraderna för alla aktivitetsindikatorer och viktiga genomförandesteg i resultatramen för en viss prioritering ska delas med den slutliga genomförandegraden för den ekonomiska indikatorn i resultatramen för prioriteringen i fråga.
3. Om en prioritering gäller mer än en ESI-fond eller regionkategori ska genomförande/utnyttjandekoefficienten beräknas separat för varje ESI-fond och/eller regionkategori.
Artikel 3
Satser för finansiell korrigering
(Artikel 22.7 fjärde stycket i förordning (EU) nr 1303/2013)
1. De finansiella korrigeringarna ska ha följande omfattning:
a)
För en genomförande/utnyttjandekoefficient på minst 60 % men under 65 % ska en schablonsats på 5 % tillämpas.
b)
För en genomförande/utnyttjandekoefficient på minst 50 % men under 60 % ska en schablonsats på 10 % tillämpas.
c)
För en genomförande/utnyttjandekoefficient under 50 % ska en schablonsats på 25 % tillämpas.
2. Schablonsatsen ska tillämpas på bidraget från ESI-fonden och beräknas på grundval av de utgifter som deklarerats av medlemsstaten inom prioriteringen och som uppfyller villkoren i artikel 22.7 första stycket i förordning (EU) nr 1303/2013, efter tillämpning av eventuella andra finansiella korrigeringar.
Om en prioritering gäller mer än en ESI-fond eller regionkategori ska schablonsatsen tillämpas för varje ESI-fond och/eller regionkategori.
3. Externa faktorer som leder till ett allvarligt misslyckande att nå målen, andra än dem som avses i artikel 22.7 tredje stycket i förordning (EU) nr 1303/2013, ska bedömas från fall till fall. Den schablonkorrigering som avses i punkt 1 får minskas med upp till 50 %, med beaktande av i vilken omfattning det allvarliga misslyckandet tillskrivs dessa faktorer.
4. Om tillämpningen av den schablonsats som fastställs i punkt 1 vore oproportionell ska korrigeringssatsen minskas.
AVSNITT II
Finansieringsinstrument
Artikel 4
Särskilda bestämmelser om förvärv av mark
(Artikel 37.13 i förordning (EU) nr 1303/2013)
1. Finansieringsinstrument som finansieras av Eruf, Sammanhållningsfonden och Ejflu får stödja investeringar som omfattar förvärv av obebyggd och bebyggd mark för ett belopp som inte överstiger 10 % av programmets bidrag till slutmottagaren. När det gäller garantier ska procentsatsen tillämpas på beloppet för det underliggande lånet eller andra riskbärande instrument.
2. Om finansieringsinstrument ger stöd till slutmottagare för infrastrukturinvesteringar med målet att stödja stadsutveckling eller stadsförnyelse ska den gräns som avses i punkt 1 vara 20 %.
3. I vederbörligen motiverade undantagsfall kan den förvaltande myndigheten göra undantag från gränserna i punkterna 1 och 2 för miljöbevarande insatser.
Artikel 5
Kombination av tekniskt stöd och finansieringsinstrument
(Artikel 37.13 i förordning (EU) nr 1303/2013)
Bidrag för tekniskt stöd får kombineras med finansieringsinstrument i en enda insats i enlighet med artikel 37.7 i förordning (EU) nr 1303/2013 endast för att tekniskt förbereda en möjlig investering till förmån för den slutmottagaren som stöds genom insatsen.
Artikel 6
Specifika bestämmelser om funktioner, skyldigheter och ansvarsuppgifter för organ som genomför finansieringsinstrument
(Artikel 38.4 tredje stycket i förordning (EU) nr 1303/2013)
1. De organ som genomför finansieringsinstrument ska uppfylla sina skyldigheter i enlighet med tillämplig lagstiftning och de ska agera med den professionella omsorg, effektivitet, öppenhet och noggrannhet som kan förväntas av ett professionellt organ med erfarenhet av att genomföra finansieringsinstrument. De ska säkerställa följande:
a)
Att de slutmottagare som får stöd från finansieringsinstrument väljs ut med vederbörlig hänsyn till typen av finansieringsinstrument och den potentiella ekonomiska bärkraften hos de investeringsprojekt som ska finansieras. Urvalet ska göras öppet, motiveras objektivt och inte riskera att ge upphov till en intressekonflikt.
b)
Att slutmottagarna informeras om att finansieringen tillhandahålls inom program som samfinansieras av ESI-fonderna, i enlighet med kraven i artikel 115 i förordning (EU) nr 1303/2013 för Eruf, ESF och Sammanhållningsfonden, i artikel 66.1 c i i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1305/2013 (3) för Ejflu samt i en framtida unionsrättsakt som fastställer villkoren för det ekonomiska biståndet för havs- och fiskepolitiken för programperioden 2014-2020 (nedan kallad EHFF-förordningen).
c)
Att finansieringsinstrumenten ger stöd på ett proportionellt sätt och har minsta möjliga snedvridande effekt på konkurrensen.
d)
Att den förmånliga ersättning till privata investerare, eller offentliga investerare som verkar enligt den marknadsekonomiska principen, som avses i artikel 37.2 c och artikel 44.1 b i förordning (EU) nr 1303/2013 står i proportion till den risk som dessa investerare tar och att ersättningen begränsas till det minsta belopp som krävs för att attrahera sådana investerare, vilket ska säkerställas genom villkor och rättssäkerhetsgarantier.
2. Eftersom den förvaltande myndighetens direkta ekonomiska ansvar gentemot organ som genomför finansieringsinstrumenten liksom dess ansvar i fråga om andra skulder eller skyldigheter för finansieringsinstrumentet inte får överstiga det belopp som anslagits av den förvaltande myndigheten till finansieringsinstrumentet enligt relevanta finansieringsavtal ska de organ som genomför finansieringsinstrument säkerställa att inga krav kan ställas på den förvaltande myndigheten utöver det belopp som den anslagit för finansieringsinstrumentet.
3. De organ som genomför finansieringsinstrumenten ska ansvara för att återbetala de programbidrag som påverkas av oriktigheter, med räntor och andra vinster som genererats av bidragen.
De organs som genomför finansieringsinstrumenten ska dock inte vara ansvariga för att återbetala de belopp som avses i första stycket, om de kan visa att samtliga följande villkor är uppfyllda för en viss oriktighet:
a)
Oriktigheten uppstod hos slutmottagarna eller, när det gäller en fondandelsfond, hos de finansiella intermediärerna eller slutmottagarna.
b)
De organ som genomför finansieringsinstrumenten uppfyllde punkt 1 i denna artikel vad gäller de programbidrag som påverkades av oriktigheten.
c)
De belopp som påverkades av oriktigheten kunde inte återvinnas trots att de organ som genomför finansieringsinstrumenten vidtog alla tillämpliga avtalsmässiga och rättsliga åtgärder med vederbörlig omsorg.
Artikel 7
Kriterier för urval av organ som genomför finansieringsinstrument
(Artikel 38.4 tredje stycket i förordning (EU) nr 1303/2013)
1. När den förvaltande myndigheten väljer ut ett organ som ska genomföra ett finansieringsinstrument i enlighet med artikel 38.4 a och 38.4 b i och ii i förordning (EU) nr 1303/2013 ska den säkerställa att organet uppfyller följande minimikrav:
a)
De ska vara behöriga att utföra relevanta genomförandeuppgifter i enlighet med unionslagstiftning och nationell lagstiftning.
b)
De ska ha tillräcklig ekonomisk bärkraft.
c)
De ska ha tillräcklig kapacitet för att genomföra finansieringsinstrumentet, inklusive en organisation och en styrning som ger den förvaltande myndigheten en tillräcklig säkerhetsgrad.
d)
De ska ha ett effektivt internt kontrollsystem.
e)
De ska använda ett redovisningssystem som ger korrekta, fullständiga och tillförlitliga uppgifter som görs tillgängliga i tid.
f)
De ska gå med på att revideras av medlemsstatens revisionsorgan, kommissionen och Europeiska revisionsrätten.
2. När den förvaltande myndigheten väljer ut ett organ som avses i punkt 1 ska den ta vederbörlig hänsyn till typen av det finansieringsinstrument som ska genomföras, organets erfarenhet av genomförande av liknande finansieringsinstrument, de föreslagna medarbetarnas fackkunskaper och erfarenhet samt organets operativa och ekonomiska kapacitet. Urvalet ska göras öppet, motiveras objektivt och inte riskera att ge upphov till en intressekonflikt. Åtminstone följande urvalskriterier ska användas:
a)
Tillförlitlighet och trovärdighet för metoden för att identifiera och bedöma de finansiella intermediärerna respektive slutmottagarna.
b)
Nivån på förvaltningskostnader och förvaltningsavgifter för genomförandet av finansieringsinstrumentet och metoden för att beräkna dem.
c)
Villkor för stödet till slutmottagarna, inklusive priset.
d)
Förmågan att skaffa fram medel för investeringar i slutmottagarna som går utöver programbidragen.
e)
Förmågan att visa extra verksamhet utöver nuvarande verksamhet.
f)
Om ett organ som genomför finansieringsinstrumentet anslår egna medel till finansieringsinstrumentet eller tar på sig en del av risken, de åtgärder som föreslås för att jämka samman intressen och minska effekten av eventuella intressekonflikter.
3. Om ett organ som genomför en fondandelsfond, inklusive EIB, anförtror en finansiell intermediär ytterligare genomförandeuppgifter ska organet säkerställa att den finansiella intermediären uppfyller de krav och kriterier som avses i punkterna 1 och 2.
Artikel 8
Specifika bestämmelser om garantier som levereras via finansieringsinstrument
(Artikel 38.4 tredje stycket i förordning (EU) nr 1303/2013)
När finansieringsinstrument tillhandahåller garantier ska följande krav vara uppfyllda:
a)
Ett lämpligt multiplikatorförhållande ska uppnås mellan det programbidrag som avsatts för att täcka väntade och oväntade förluster från nya lån eller andra riskdelningsinstrument som garantin omfattar och värdet av motsvarande utbetalade nya lån eller andra riskdelningsinstrument.
b)
Multiplikatorn ska fastställas genom en försiktig förhandsbedömning av riskerna för den särskilda garantiprodukt som ska erbjudas, med hänsyn till specifika marknadsvillkor, till finansieringsinstrumentets investeringsstrategi och till principerna om sparsamhet och effektivitet. Förhandsbedömningen av riskerna får ses över när detta kan motiveras av förhållandena på marknaden vid en senare tidpunkt.
c)
Det programbidrag som avsatts för garantier ska återspegla förhandsbedömningen av riskerna.
d)
Om den finansiella intermediären eller den enhet som åtnjuter garantierna inte har betalat ut nya lån eller andra riskdelande instrument till slutmottagarna i planerad omfattning ska de stödberättigande utgifterna minska proportionellt.
Artikel 9
Förvaltning och kontroll av finansieringsinstrument som inrättats på nationell, regional, transnationell eller gränsöverskridande nivå
(Artikel 40.4 i förordning (EU) nr 1303/2013)
1. För insatser som omfattar stöd från program till finansieringsinstrument som inrättats på nationell, regional, transnationell eller gränsöverskridande nivå, som avses i artikel 38.1 b i förordning (EU) nr 1303/2013, ska den förvaltande myndigheten säkerställa följande:
a)
Insatsen ska överensstämma med tillämplig lagstiftning, relevant program och relevant finansieringsavtal, både i samband med bedömning och urval av insatsen och i samband med inrättandet och genomförandet av finansieringsinstrumentet.
b)
Finansieringsavtalen ska innehålla bestämmelser om revisionskrav och om verifikationskedjan i enlighet med punkt 1 e i bilaga IV till förordning (EU) nr 1303/2013.
c)
Förvaltningskontroller ska genomföras under hela programperioden och i samband med inrättandet och genomförandet av finansieringsinstrumentet i enlighet med artikel 125.4 i förordning (EU) nr 1303/2013 när det gäller Eruf, ESF, Sammanhållningsfonden och EHFF och i enlighet med artikel 58.1 och 58.2 i förordning (EU) nr 1305/2013 när det gäller Ejflu.
d)
Verifikationer för utgifter som deklarerats som stödberättigande ska
i)
bevaras för insatsen av den förvaltande myndigheten, den finansiella intermediären eller det organ som genomför fondandelsfonden när ett finansieringsinstrument genomförs genom en fondandelsfond, för att bevisa att medlen använts för avsett syfte, i enlighet med tillämplig lagstiftning och i överensstämmelse med kriterier och villkor för finansiering inom de relevanta programmen,
ii)
vara tillgängliga för att göra det möjligt att kontrollera lagligheten och korrektheten hos de utgifter som deklarerats till kommissionen.
e)
Verifikationer som gör det möjligt att kontrollera överensstämmelsen med unionslagstiftningen och nationell lagstiftning samt med finansieringsvillkoren ska omfatta åtminstone
i)
handlingar om inrättandet av finansieringsinstrumentet,
ii)
handlingar som visar bidragsbeloppen från varje program och inom varje prioriterat område till finansieringsinstrumentet, de utgifter som är stödberättigande inom programmen samt de räntor och andra vinster som genererats av ESI-fondernas stöd och återanvändning av medel som kan härledas från ESI-fonderna, i enlighet med artiklarna 43 och 44 i förordning (EU) nr 1303/2013,
iii)
handlingar om finansieringsinstrumentets funktion, inklusive sådana som gäller övervakning, rapportering och kontroller,
iv)
handlingar som visar överensstämmelsen med artiklarna 43, 44 och 45 i förordning (EU) nr 1303/2013,
v)
handlingar som rör uttag av programbidrag och avveckling av finansieringsinstrumentet,
vi)
handlingar som rör förvaltningskostnader och avgifter,
vii)
ansökningsblanketter eller motsvarande som lämnats in av slutmottagarna med underlag, inklusive affärsplaner och, i förekommande fall, tidigare årsräkenskaper,
viii)
checklistor och rapporter från organ som genomför finansieringsinstrumentet, om de finns tillgängliga,
ix)
förklaringar i samband med stöd av mindre betydelse, i förekommande fall,
x)
överenskommelser som undertecknats i samband med stöd från finansieringsinstrumentet, inklusive till eget kapital, lån, garantier eller andra former av investering som tillhandahållits slutmottagarna,
xi)
bevis för att stöd som getts via finansieringsinstrumentet har använts för avsett syfte,
xii)
dokumentation av kapitalrörelser mellan den förvaltande myndigheten och finansieringsinstrumentet och inom finansieringsinstrumentet på alla nivåer när till slutmottagarna, samt när det gäller garantier bevis för att underliggande lån betalats ut,
xiii)
separat redovisning eller redovisningskoder för programbidrag som betalats ut eller garantier som avsatts av finansieringsinstrumentet till förmån för slutmottagarna.
2. För insatser som omfattar stöd från programmen till finansieringsinstrument inom Eruf, ESF, Sammanhållningsfonden och EHFF ska revisionsmyndigheterna säkerställa att finansieringsinstrumenten revideras under hela programperioden till avslutningen, både vid systemrevisioner och insatsrevisioner, i enlighet med artikel 127.1 i förordning (EU) nr 1303/2013).
För insatser som omfattar stöd från programmen till finansieringsinstrument inom Ejflu ska revisionsorganen säkerställa att finansieringsinstrumenten revideras under hela programperioden till avslutningen, både vid systemrevisioner och insatsrevisioner, i enlighet med artikel 59 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1306/2013 (4).
3. När finansieringsinstrumenten genomförs av EIB i enlighet med artikel 38.4 b i i förordning (EU) nr 1303/2013 gäller följande:
a)
På uppdrag av den förvaltande myndigheten ska en firma, som verkar inom en gemensam ram som upprättats av kommissionen, genomföra kontroller på plats av insatsen, i enlighet med artikel 125.5 b i förordning (EU) nr 1303/2013.
b)
På uppdrag av revisionsmyndigheten ska en firma, som verkar inom en gemensam ram som upprättats av kommissionen, genomföra revisioner av insatsen.
Revisionsmyndigheten ska basera sitt revisionsyttrande på uppgifterna från den firman.
4. I avsaknad av en sådan gemensam ram, upprättad av kommissionen, som avses i punkt 3 ska den förvaltande myndigheten föreslå en metod för att genomföra kontroller på plats, och revisionsmyndigheten ska föreslå en metod för revisioner, som kommissionen ska godkänna.
Artikel 10
Bestämmelser för tillbakadragande av utbetalningar till finansieringsinstrument och för följdjusteringar av betalningsansökningar
(Artikel 41.3 i förordning (EU) nr 1303/2013)
Medlemsstaterna och de förvaltande myndigheterna kan endast dra tillbaka programbidrag till sådana finansieringsinstrument som avses i artikel 38.1 a och sådana som avses i artikel 38.1 b och som genomförs i enlighet med artikel 38.4 a och b i förordning (EU) nr 1303/2013, om bidragen ännu inte tagits med i en sådan betalningsansökan som avses i artikel 41 i den förordningen. När det gäller de finansieringsinstrument som får stöd från Eruf, ESF, Sammanhållningsfonden och EHFF kan dock bidragen dras tillbaka, om nästkommande betalningsansökan ändras för att dra tillbaka eller ersätta motsvarande utgifter.
Artikel 11
System för kapitalisering av årliga delbetalningar för räntesubventioner och subventioner av garantiavgifter
(Artikel 42.1 tredje stycket i förordning (EU) nr 1303/2013)
1. De kapitaliserade räntesubventioner och subventioner av garantiavgifter som avses i artikel 42.1 c i förordning (EU) nr 1303/2013 ska beräknas vid utgången av stödberättigandeperioden, liksom summan av diskonterade betalningsåtaganden för de syften och de perioder som anges i den artikel, och i enlighet med relevanta finansieringsöverenskommelser.
2. Eventuella medel som står kvar på spärrkontot efter den period som avses i artikel 42.1 c i förordning (EU) nr 1303/2013, eller som ett resultat av en oväntad avveckling av finansieringsinstrumentet för slutet av den perioden, ska användas i enlighet med artikel 45 i den förordningen.
Artikel 12
Kriterier för att fastställa förvaltningskostnader och förvaltningsavgifter på grundval av resultat
(Artikel 42.6 i förordning (EU) nr 1303/2013)
1. Den förvaltande myndigheten ska beräkna förvaltningskostnader och förvaltningsavgifter som kan deklareras som stödberättigande utgifter i enlighet med artikel 42.1 d i förordning (EU) nr 1303/2013 på grundval av följande resultatbaserade kriterier, i enlighet med artikel 42.5 i den förordningen:
a)
Återbetalning av bidrag från ESI-fondsprogrammet.
b)
Medel som betalas tillbaka från investeringar eller från frigjorda medel från garantiavtal.
c)
Kvaliteten på de åtgärder som kompletterar investeringen före och efter investeringsbeslutet för att maximera dess inverkan.
d)
Finansieringsinstrumentens bidrag till programmets mål och resultat.
2. Den förvaltande myndigheten ska informera den övervakningskommitté som inrättats i enlighet med artikel 47 i förordning (EU) nr 1303/2013 om bestämmelserna om en resultatbaserad beräkning av uppkomna förvaltningskostnader eller förvaltningsavgifter för finansieringsinstrumentet. Övervakningskommittén ska få årliga rapporter om förvaltningskostnader och förvaltningsavgifter som verkligen betalats ut under det föregående kalenderåret.
Artikel 13
Tröskelvärden för förvaltningskostnader och förvaltningsavgifter
(Artikel 42.5 och 42.6 i förordning (EU) nr 1303/2013)
1. För ett organ som genomför en fondandelsfond får förvaltningskostnader och förvaltningsavgifter som kan deklareras som stödberättigande utgifter i enlighet med artikel 42.1 d i förordning (EU) nr 1303/2013 inte överstiga följande belopp:
a)
3 % för de första tolv månaderna efter undertecknandet av finansieringsavtalet, 1 % för de följande tolv månaderna, därefter 0,5 % per år av de programbidrag som betalats till fondandelsfonden, beräknat tidsproportionellt från dagen då beloppet betalades ut till fondandelsfonden och till slutet av stödberättigandeperioden, återbetalningen till den förvaltande myndigheten eller dagen för avslutande, beroende på vilken dag som infaller först.
b)
0,5 % per år av programbidrag som fondandelsfonden betalat till finansiella intermediärer, beräknat tidsproportionellt från dagen för utbetalning från fondandelsfonden till återbetalning till fondandelsfonden, slutet av stödberättigandeperioden eller dagen för avslutande, beroende på vilken dag som infaller först.
2. För organ som genomför finansieringsinstrument som tillhandahåller eget kapital, lån, garantier och mikrokrediter, även i kombination med bidrag, räntesubventioner eller subventioner av garantiavgifter i enlighet med artikel 37.7 i förordning (EU) nr 1303/2013 får förvaltningskostnader och förvaltningsavgifter som kan deklareras som stödberättigande utgifter i enlighet med artikel 42.1 d i den förordningen inte överstiga följande belopp:
a)
En grundersättning som beräknas på följande sätt:
i)
För finansieringsinstrument som tillhandahåller eget kapital: 2,5 % per år för de första 24 månaderna efter undertecknandet av finansieringsavtalet och därefter 1 % per år av de programbidrag som anslagits till finansieringsinstrumentet inom relevant finansieringsavtal, beräknat tidsproportionellt från dagen för undertecknande av det relevanta finansieringsavtalet och till slutet av stödberättigandeperioden, återbetalning av bidragen till den förvaltande myndigheten eller fondandelsfonden eller dagen för avslutande, beroende på vilken dag som infaller först
ii)
För övriga finansieringsinstrument: 0,5 % per år av de programbidrag som betalats ut till finansieringsinstrumentet, beräknat tidsproportionellt från dagen för utbetalningen till finansieringsinstrumentet till slutet av stödberättigandeperioden, återbetalningen till den förvaltande myndigheten eller fondandelsfonden eller dagen för avslutande, beroende på vilken dag som infaller först.
b)
En resultatbaserad ersättning som beräknas på följande sätt:
i)
För finansieringsinstrument som tillhandahåller eget kapital: 2,5 % per år av de programbidrag som betalats ut i enlighet med artikel 42.1 a i förordning (EU) nr 1303/2013 till slutmottagarna i form av eget kapital samt av återinvesterade medel som kan härledas från programbidrag, vilka ännu inte betalats tillbaka till finansieringsinstrumentet, beräknat tidsproportionellt från dagen för utbetalning till slutmottagaren och till återbetalningen av investeringen, slutet på återkravsförfarandet vid nedskrivningar eller slutet på stödberättigandeperioden, beroende på vilken dag som infaller först.
ii)
För finansieringsinstrument som tillhandahåller lån: 1 % per år av de programbidrag som betalats i enlighet med artikel 42.1 a i förordning (EU) nr 1303/2013 till slutmottagarna i form av lån samt av återinvesterade medel som kan härledas från programbidrag, vilka ännu inte betalats tillbaka till finansieringsinstrumentet, beräknat tidsproportionellt från dagen för utbetalning till slutmottagaren och till återbetalningen av investeringen, slutet på återkravsförfarandet vid betalningsförsummelser eller slutet på stödberättigandeperioden, beroende på vilken dag som infaller först.
iii)
För finansieringsinstrument som tillhandahåller garantier: 1,5 % per år av de programbidrag som anslagits för utestående garantiåtaganden i enlighet med artikel 42.1 b i förordning (EU) nr 1303/2013 samt av återanvända medel som kan härledas från programbidrag, beräknat tidsproportionellt från dagen då de anslogs och till förfallodagen för garantikontraktet, slutet på återkravsförfarandet vid betalningsförsummelser eller slutet på stödberättigandeperioden, beroende på vilken dag som infaller först.
iv)
För finansieringsinstrument som tillhandahåller mikrokrediter: 1,5 % per år av de programbidrag som betalats till slutmottagarna i enlighet med artikel 42.1 a i förordning (EU) nr 1303/2013 i form av mikrokrediter samt av återinvesterade medel som kan härledas från programbidrag, vilka ännu inte betalats tillbaka till finansieringsinstrumentet, beräknat tidsproportionellt från dagen för utbetalning till slutmottagaren och till återbetalningen av investeringen, slutet på återkravsförfarandet vid betalningsförsummelser eller slutet på stödberättigandeperioden, beroende på vilken dag som infaller först.
v)
För finansieringsinstrument som tillhandahåller bidrag, räntesubventioner eller subventioner av garantiavgifter i enlighet med artikel 37.7 i förordning (EU) nr 1303/2013: 0,5 % av det bidragsbelopp som betalats till slutmottagarna i enlighet med artikel 42.1 a i den förordningen.
Bestämmelserna i den här punkten ska tillämpas på organ som genomför ett finansieringsinstrument som tillhandahåller garantier, även om samma organ genomför en fondandelsfond som omfattas av bestämmelserna i punkt 4.
3. Summan av förvaltningskostnader och förvaltningsavgifter under den stödberättigandeperiod som fastställs i artikel 65.2 i förordning (EU) nr 1303/2013 ska inte överstiga följande belopp:
a)
För fondandelsfonder: 7 % av summan av de programbidrag som betalats till fondandelsfonden.
b)
För finansieringsinstrument som tillhandahåller eget kapital: 20 % av summan av de programbidrag som betalats till finansieringsinstrumentet.
c)
För finansieringsinstrument som tillhandahåller lån: 8 % av summan av de programbidrag som betalats till finansieringsinstrumentet.
d)
För finansieringsinstrument som tillhandahåller garantier: 10 % av summan av de programbidrag som betalats till finansieringsinstrumentet.
e)
För finansieringsinstrument som tillhandahåller mikrokrediter: 10 % av summan av de programbidrag som betalats till finansieringsinstrumentet.
f)
För finansieringsinstrument som tillhandahåller bidrag, räntesubventioner och subventioner av garantiavgifter i enlighet med artikel 37.7 i förordning (EU) nr 1303/2013: 6 % av summan av de programbidrag som betalats till finansieringsinstrumentet.
4. Om samma organ genomför både en fondandelsfond och ett finansieringsinstrument ska varken beloppen för stödberättigande förvaltningskostnader och förvaltningsavgifter enligt punkt 1 och 2 eller de begränsningar som anges i punkt 3 kumuleras för samma programbidrag eller samma återinvesterade medel som kan härledas från programbidrag.
5. Om den största delen av det kapital som investerats i finansiella intermediärer som tillhandahåller garantier kommer från privata investerare eller offentliga investerare som verkar enligt principen om marknadsekonomi och programbidraget tillhandahålls på samma villkor som för privata investerare, ska förvaltningskostnaderna och förvaltningsavgifterna följa marknadsvillkoren och inte överstiga dem som betalas av privata investerare.
6. De tröskelvärden som anges i punkterna 1, 2 och 3 får överskridas när organet som genomför finansieringsinstrumentet, inklusive, i tillämpliga fall, organet som genomför fondandelsfonden, har valts ut genom en konkurrensutsatt upphandling i enlighet med tillämpliga regler och den konkurrensutsatta upphandlingen visade att det fanns ett behov av högre förvaltningskostnader och förvaltningsavgifter.
Artikel 14
Återbetalning av kapitaliserade förvaltningskostnader och förvaltningsavgifter för instrument som bygger på eget kapital och mikrokrediter
(Artikel 42.6 i förordning (EU) nr 1303/2013)
1. De kapitaliserade förvaltningskostnader och förvaltningsavgifter som ska återbetalas som stödberättigande utgifter i enlighet med artikel 42.2 i förordning (EU) nr 1303/2013 ska beräknas vid utgången av stödberättigandeperioden och vara summan av diskonterade förvaltningskostnader och förvaltningsavgifter som ska betalas efter stödberättigandeperioden, för den period som fastställs i artikel 42.2 i den förordningen, och i enlighet med relevanta finansieringsöverenskommelser.
2. De kapitaliserade förvaltningskostnader och förvaltningsavgifter som ska betalas efter stödberättigandeperioden för finansieringsinstrument som tillhandahåller mikrokrediter ska inte överstiga 1 % per år av de programbidrag som betalats till slutmottagarna i enlighet med artikel 42.1 a i förordning (EU) nr 1303/2013 i form av lån och som ännu inte betalats tillbaka till finansieringsinstrumentet, beräknat tidsproportionellt från slutet på stödberättigandeperioden och till återbetalningen av investeringen, slutet på återkravsförfarandet vid betalningsförsummelser eller den period som avses i artikel 42.2 i den förordningen, beroende på vilken dag som infaller först.
3. De kapitaliserade förvaltningskostnader och förvaltningsavgifter som ska betalas efter stödberättigandeperioden för finansieringsinstrument som tillhandahåller eget kapital ska inte överstiga 1,5 % per år av de programbidrag som betalats till slutmottagarna i enlighet med artikel 42.1 a i förordning (EU) nr 1303/2013 i form av eget kapital och som ännu inte betalats tillbaka till finansieringsinstrumentet, beräknat tidsproportionellt från slutet på stödberättigandeperioden och till återbetalningen av investeringen, slutet på återkravsförfarandet vid betalningsförsummelser eller den period som avses i artikel 42.2 i den förordningen, beroende på vilken dag som infaller först.
4. Eventuella medel som står kvar på spärrkontot efter den period som avses i artikel 42.2 i förordning (EU) nr 1303/2013, eller som ett resultat av en oväntad avveckling av finansieringsinstrumentet före slutet av den perioden, ska användas i enlighet med artikel 45 i den förordningen.
AVSNITT III
Metoden för beräkning av det diskonterade värdet av nettoinkomsten för insatser som generar nettoinkomster
Artikel 15
Metoden för beräkning av det diskonterade värdet av nettoinkomsten
(Artikel 61.3 sjunde stycket i förordning (EU) nr 1303/2013)
1. När det gäller tillämpningen av den metod som avses i artikel 61.3 första stycket led b i förordning (EU) nr 1303/2013 ska det diskonterade värdet av nettoinkomsten från insatsen beräknas genom att man drar ifrån de diskonterade kostnaderna från den diskonterade inkomsten och, i tillämpliga fall, lägger till investeringens restvärde.
2. Det diskonterade restvärdet för en insats ska beräknas över en specifik referensperiod som är lämplig för den sektor som insatsen avser, i enlighet med bilaga I. Referensperioden ska omfatta insatsens genomförandeperiod.
3. Intäkter och kostnader ska fastställas med den inkrementella metoden, som bygger på en jämförelse av intäkter och kostnader med den nya investeringen respektive intäkter och kostnader utan den nya investeringen.
Om en insats består av en ny tillgång ska intäkter och kostnader vara de som gäller med den nya investeringen.
4. I de fall mervärdesskatt inte är en stödberättigande kostnad i enlighet med artikel 69.3 c i förordning (EU) nr 1303/2013 ska beräkningen av det diskonterade värdet av nettoinkomsten baseras på siffror där mervärdesskatt inte ingår.
Artikel 16
Fastställande av inkomster
(Artikel 61.3 sjunde stycket i förordning (EU) nr 1303/2013)
Vid beräkningen av det diskonterade värdet av nettoinkomsten ska inkomsterna beräknas på grundval av följande:
a)
Eventuella användaravgifter ska fastställas enligt principen att förorenaren betalar och man ska därvid på lämpligt sätt ta hänsyn till överkomligheten.
b)
Överföringar från nationella och regionala budgetar och från nationella offentliga försäkringssystem ska inte räknas som inkomster.
c)
I de fall en insats innebär att nya tillgångar kompletterar existerande tjänster eller infrastruktur ska man beakta bidrag både från nya användare och ytterliga bidrag från befintliga användare av den nya eller utvidgade tjänsten eller infrastrukturen.
Artikel 17
Fastställande av kostnader
(Artikel 61.3 sjunde stycket i förordning (EU) nr 1303/2013)
Vid beräkningen av det diskonterade värdet av nettoinkomsten ska man beakta följande kostnader som uppstått under den referensperiod som avses i artikel 15.2:
a)
Kostnader för återanskaffning av utrustning med kort livslängd som behövs för att insatsen ska fungera tekniskt.
b)
Fasta driftskostnader, inklusive underhållskostnader, t.ex. personal, underhåll och reparationer, allmän förvaltning och administration samt försäkringar.
c)
Diverse driftskostnader, inklusive underhållskostnader, t.ex. förbrukning av råvaror, energi, andra förbrukningsvaror som används vid driften samt underhåll och reparationer för att förlänga insatsens varaktighet.
Artikel 18
Investeringens restvärde
(Artikel 61.3 sjunde stycket i förordning (EU) nr 1303/2013)
1. När tillgångarna i en insats har en livslängd som överstiger den referensperiod som avses i artikel 15.2 ska deras restvärde fastställas genom att man beräknar kapitalvärdet under den tid som återstår av insatsen. Andra metoder för att beräkna restvärdet kan användas i vederbörligen motiverade undantagsfall.
2. Investeringens restvärde ska tas med i beräkningen av det diskonterade värdet av nettoinkomsten för insatsen endast om inkomsterna överstiger de kostnader som avses i artikel 17.
Artikel 19
Diskontering av kassaflöden
(Artikel 61.3 sjunde stycket i förordning (EU) nr 1303/2013)
1. Endast kassaflöden till eller från insatsen ska beaktas vid beräkningen av kostnader och intäkter. Kassaflödet ska fastställas för varje år som det finns inbetalningar och utbetalningar för insatsen, under den referensperiod som avses i artikel 15.2.
2. Bokföringsposter som inte är kontanter, såsom avskrivningar, avsättningar för återanskaffningskostnader och reserver för oförutsedda utgifter, ska inte ingå i beräkningen.
3. Kassaflöden ska diskonteras till nutid med en diskonteringssats på 4 % i reala tal, som riktvärde för offentliga investeringsprojekt som samfinansieras av ESI-fonderna.
4. Medlemsstaterna kan använda en annan diskonteringssats än 4 % om de motiverar den och ser till att den används konsekvent för liknande insatser inom samma sektor.
5. Diskonteringssatser med andra värden än 4 % kan vara berättigade på följande grunder:
a)
Medlemsstatens särskilda makroekonomiska villkor och internationella makroekonomiska trender och konjunkturer.
b)
Typen av investerare eller genomförandestruktur, t.ex. offentlig-privata partnerskap.
c)
Typ av berörd sektor.
6. För att fastställa specifika diskonteringssatser ska medlemsstaterna göra en uppskattning av den genomsnittliga långsiktiga avkastningen från en alternativ riskfri investeringskorg, som kan vara inhemsk eller internationell enligt vad de bedömer är mest relevant. Uppgifter om de olika diskonteringssatserna ska meddelas stödmottagarna.
AVSNITT IV
Fastställande av schablonsatser för indirekta kostnader och metoder som används inom andra av unionens politikområden
Artikel 20
Schablonfinansiering för indirekta kostnader, baserad på förordning (EU) nr 1290/2013
(Artikel 68.1 andra stycket i förordning (EU) nr 1303/2013)
Indirekta kostnader kan beräknas genom att man tillämpar en schablonsats som fastställs i enlighet med artikel 29.1 i förordning (EU) nr 1290/2013 för följande typer av insatser eller projekt som ingår i insatser:
a)
Insatser som får stöd från Eruf med insatstypkoderna 056, 057 eller 060-065 från tabell 1 i bilagan till kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 215/2014 (5) och som genomförs inom en av de investeringsprioriteringar som fastställs i artikel 5.1 a och b, 5.2 b, 5.3 a och c samt 5.4 f i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1301/2013 (6).
b)
Insatser som får stöd från ESF med insatstypkoden 04 från tabell 6 i bilagan till genomförandeförordning (EU) nr 215/2014 och som bidrar till att stärka forskning, teknisk utveckling och innovation i enlighet med artikel 3.2 c i förordning (EU) nr 1304/2013.
c)
Insatser som får stöd från Ejflu i enlighet med artiklarna 17, 26 eller 35 i förordning (EU) nr 1305/2013 och som bidrar till den av unionens prioriteringar som fastställs i artikel 5.1 i den förordningen. I de fall insatsen planerats i enlighet med artiklarna 17 och 26 i förordning (EU) nr 1305/2013 ska man endast beakta insatser som genomförs av en operativ grupp inom det europeiska innovativa partnerskapet som finansieras enligt artikel 35.1 c i den förordningen.
d)
Insatser som får stöd från EHFF och som planeras i enlighet med artiklarna 28, 37 eller 41.5 i den framtida unionsrättsakten som fastställer villkoren för det ekonomiska biståndet för havs- och fiskepolitiken för programperioden 2014-2020.
Artikel 21
Schablonfinansiering för indirekta kostnader, baserad på förordning (EU, Euratom) nr 966/2012
(Artikel 68.1 andra stycket i förordning (EU) nr 1303/2013)
Indirekta kostnader kan beräknas genom att man tillämpar en schablonsats som fastställs i enlighet med artikel 124.4 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (7) för följande typer av insatser eller projekt som ingår i insatser:
a)
Insatser som får stöd från Eruf med insatstypkoderna 085, 086 eller 087 från tabell 1 i bilagan till kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 215/2014 och som genomförs inom en av de investeringsprioriteringar som fastställs i artikel 5.5 a och 5.6 d i förordning (EU) nr 1301/2013.
b)
Insatser som får stöd från ESF med insatstypkoden 01 från tabell 6 i bilagan till kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 215/2014 och som bidrar till att stödja övergången till en koldioxidsnål, klimattålig, resurseffektiv och miljömässigt hållbar ekonomi i enlighet med artikel 3.2 a i förordning (EU) nr 1304/2013.
c)
Insatser som får stöd från Ejflu i enlighet med artiklarna 17 och 25 i förordning (EU) nr 1305/2013 som bidrar till den av unionens prioriteringar som fastställs i artikel 5.4 eller 5.5 i den förordningen.
d)
Insatsen som får stöd från EHFF och som planeras i enlighet med artiklarna 36, 38, 39.1, 46.1 e och i, 54 samt 79c.1 b i den framtida unionsrättsakten som fastställer villkoren för det ekonomiska biståndet för havs- och fiskepolitiken för programperioden 2014-2020.
KAPITEL III
BESTÄMMELSER SOM KOMPLETTERAR DEL TRE I FÖRORDNING (EU) NR 1303/2013 FÖR ERUF OCH SAMMANHÅLLNINGSFONDEN VAD GÄLLER METODER SOM SKA ANVÄNDAS VID KVALITETSGRANSKNING AV STÖRRE PROJEKT
Artikel 22
Krav för oberoende experter som genomför kvalitetsgranskningen
(Artikel 101 fjärde stycket i förordning (EU) nr 1303/2013)
1. Den kvalitetsgranskning av större projekt som avses i artikel 101 tredje stycket i förordning (EU) nr 1303/2013 ska genomföras av oberoende experter
a)
med betydande teknisk erfarenhet av alla etapper i projektcykeln,
b)
med bred internationell erfarenhet av berörda investeringsområden,
c)
med betydande expertkunskaper i analys och utvärdering av samhällsekonomiska fördelar,
d)
med betydande kunskaper och erfarenheter av relevant unionslagstiftning, politikområden och förfaranden,
e)
som är fristående från alla myndigheter som är direkt eller indirekt inblandade i godkännandet, genomförandet eller driften av det större projektet,
f)
som inte har en intressekonflikt på någon nivå i förhållande till det större projektet,
g)
som inte har ekonomiskt intresse i samband med det större projektet, och
h)
som har nödvändiga språkkunskaper.
2. Om en medlemsstat föreslår att uppdrag ska ges till andra oberoende experter än de som får tekniskt stöd på kommissionens initiativ i enlighet med artikel 58 i förordning (EU) nr 1303/2013, ska medlemsstaten i enlighet med artikel 101 tredje stycket i den förordningen lämna in ett förslag för godkännande av kommissionen. Godkännandet ska baseras på handlingar som visar att experterna uppfyller kraven i punkt 1 i den här artikeln.
Kommissionen ska informera medlemsstaten om den godkänner förslaget om oberoende experter inom tre månader från det att förslaget lämnades in.
Artikel 23
Kvalitetsgranskning av större projekt
(Artikel 101 fjärde stycket i förordning (EU) nr 1303/2013)
1. De oberoende experterna ska genomföra sin bedömning på grundval av de uppgifter som avses i artikel 101 första stycket led a-i i förordning (EU) nr 1303/2013. De oberoende experterna kan i samband med dessa uppgifter begära ytterligare information som de bedömer är nödvändig för kvalitetsgranskningen.
Medlemsstaten och de oberoende experterna kan komma överens om att arbetet ska kompletteras med besök på plats.
De oberoende experterna kan, efter överenskommelse med medlemsstaterna, samråda med kommissionen om frågor som rör statligt stöd i samband med sin bedömning.
2. I samband med kvalitetsgranskningen ska de oberoende experterna vidta följande åtgärder:
a)
De oberoende experterna ska kontrollera att insatsen är ett större projekt enligt artikel 100 i förordning (EU) nr 1303/2013, att det större projektet inte är en genomförd insats enligt artiklarna 21.4 och 65.6 i den förordningen och att det större projektet ingår i det relevanta operativa programmet.
b)
De oberoende experterna ska kontrollera att de uppgifter som avses i artikel 101 första stycket led a-i i förordning (EU) nr 1303/2013 och som lämnas i det format som avses i artikel 101 femte stycket i den förordningen är fullständiga, exakta och sanningsenliga.
c)
De oberoende experterna ska bedöma det större projektets kvalitet utifrån de kriterier som anges i bilaga II till den här förordningen.
d)
De oberoende experterna ska framställa en rapport från den oberoende kvalitetsgranskningen i det format som föreskrivs i artikel 102.1 tredje stycket i förordning (EU) nr 1303/2013. I rapporterna ska de oberoende experterna formulera och motivera sina uttalanden på ett otvetydigt sätt vad gäller innehållet i denna punkt.
3. Ett större projekt har bedömts positivt i den mening som avses i artikel 102.1 i förordning (EU) nr 1303/2013, om de oberoende experterna drar slutsatsen att alla de kriterier som avses i bilaga II till den här förordningen är uppfyllda.
KAPITEL IV
BESTÄMMELSER SOM KOMPLETTERAR DEL FYRA I FÖRORDNING (EU) NR 1303/2013 FÖR ERUF, ESF, SAMMANHÅLLNINGSFONDEN OCH EHFF
AVSNITT I
Uppgifter som ska registreras och lagras elektroniskt
Artikel 24
Uppgifter som ska registreras och lagras elektroniskt
(Artikel 125.8 i förordning (EU) nr 1303/2013)
1. De uppgifter som ska registreras och lagras elektroniskt för varje insats i det system för övervakning som inrättats i enlighet med artikel 125.2 d i förordning (EU) nr 1303/2013 anges i bilaga III till den här förordningen.
2. Uppgifterna, inklusive uppgifter om enskilda deltagare i tillämpliga fall, ska registreras och lagras för varje insats, så att uppgifterna kan aggregeras när de behövs för övervakning, utvärdering, ekonomisk förvaltning, kontroll och revision. Det ska också vara möjligt att aggregera uppgifterna kumulativt för hela programperioden. För ESF ska uppgifterna registreras och lagras på ett sätt som gör det möjligt för de förvaltande myndigheterna att utföra arbetsuppgifter i samband med övervakning och utvärdering i enlighet med kraven i artikel 56 i förordning (EU) nr 1303/2013 och artiklarna 5 och 19 i förordning (EU) nr 1304/2013 samt bilagorna I och II till den förordningen.
3. I de fall en insats får stöd från mer än ett operativt program, prioritering eller fond eller inom mer än en regionkategori ska de uppgifter som avses i fälten 23-113 i bilaga III registreras på sätt som gör att uppgifterna kan hämtas uppdelade per operativt program, prioritering, fond eller regionkategori. De ska också vara möjligt att hämta de indikatoruppgifter som avses i fälten 31-40 i bilaga III, uppdelade på investeringsprioritering och vid behov efter kön.
AVSNITT II
Verifikationskedjan och användning av uppgifter som samlas in under revisioner
Artikel 25
Detaljerade minimikrav för verifikationskedjan
(Artikel 125.9 i förordning (EU) nr 1303/2013)
1. Följande detaljerade minimikrav ska gälla för verifikationskedjan med avseende på de räkenskaper som ska sparas och de verifikationer som ska bevaras:
a)
Verifikationskedjan ska göra det möjligt att tillämpa de urvalskriterier som fastställts av övervakningskommittén för det operativa program som ska kontrolleras.
b)
När det gäller bidrag och återbetalningspliktigt stöd enligt artikel 67.1 a i förordning (EU) nr 1303/2013 ska verifikationskedjan göra det möjligt att stämma av de aggregerade summor som attesterats till kommissionen med de detaljerade räkenskaper och verifikationer som bevaras hos den attesterande myndigheten, den förvaltande myndigheten, förmedlande organ och stödmottagare, för insatser som samfinansierats inom det operativa programmet.
c)
När det gäller bidrag och återbetalningspliktigt stöd enligt artikel 67.1 b och c i förordning (EU) nr 1303/2013 och artikel 14.1 i förordning (EU) nr 1304/2013 ska verifikationskedjan göra det möjligt att stämma av de aggregerade summor som attesterats till kommissionen med de detaljerade uppgifterna om utfall eller resultat och verifikationer som bevaras hos den attesterande myndigheten, den förvaltande myndigheten, förmedlande organ och stödmottagare, i tillämpliga fall även handlingar om metoden för fastställande av standardiserade skalor av enhetskostnader och standardbelopp, för insatser som samfinansierats inom det operativa programmet.
d)
När det gäller kostnader som fastställs i enlighet med artiklarna 67.1 d och 68.1 a i förordning (EU) nr 1303/2013 ska verifikationskedjan visa och motivera beräkningsmetoden, i tillämpliga fall, och den grund på vilken schablonsatserna fastställts, samt stödberättigande direkta kostnader eller kostnader som deklarerats inom andra valda kategorier, för vilka schablonsatserna ska tillämpas.
e)
När det gäller kostnader som fastställs i enlighet med artikel 68.1 b och c i förordning (EU) nr 1303/2013, artikel 14.2 i förordning (EU) nr 1304/2013 och artikel 20 i förordning (EU) nr 1299/2013 ska verifikationskedjan göra det möjligt att styrka de stödberättigande direkta kostnader för vilka schablonsatserna ska tillämpas.
f)
Verifikationskedjan ska göra det möjligt att kontrollera utbetalningen av det offentliga stödet till stödmottagaren.
g)
För varje insats ska verifikationskedjan innehålla de tekniska specifikationerna och finansieringsplanen, handlingar om godkännande av ansökan om stöd, handlingar om offentliga upphandlingsförfaranden, rapporter från stödmottagaren och rapporter om utförda kontroller och revisioner, beroende på vad som är tillämpligt.
h)
Verifikationskedjan ska omfatta information om förvaltningskontroller och revisioner som genomförs för insatsen.
i)
Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 19.3 och bilagorna I och II till förordning (EU) nr 1304/2013 ska verifikationskedjan göra det möjligt att stämma av uppgifter om aktivitetsindikatorerna för insatsen med målen och med inrapporterade data och resultat för programmet.
j)
För finansieringsinstrument ska verifikationskedjan omfatta de verifikationer som avses i artikel 9.1 e i den här förordningen.
För de kostnader som avses i leden c och d ska verifikationskedjan göra det möjligt att kontrollera att den beräkningsmetod som den förvaltande myndigheten använder överensstämmer med artiklarna 67.5 och 68.1 i förordning (EU) nr 1303/2013 och artikel 14.3 i förordning (EU) nr 1304/2013.
2. Den förvaltande myndigheten ska säkerställa att det finns uppgifter om vilka organ som har alla de verifikationer som krävs för att säkerställa att verifikationskedjan uppfyller minimikraven i punkt 1 och om var dessa organ är belägna.
Artikel 26
Användning av uppgifter som inhämtats under revisioner som genomförts av kommissionens tjänstemän eller bemyndigade företrädare för kommissionen
(Artikel 127.8 i förordning (EU) nr 1303/2013)
1. Kommissionen ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att förhindra obehörigt röjande av eller tillträde till uppgifter som kommissionen samlat in vid sina revisioner.
2. Kommissionen ska använda de uppgifter som den samlat in vid sina revisioner endast för att uppfylla sina skyldigheter i enlighet med artikel 75 i förordning (EU) nr 1303/2013. Europeiska revisionsrätten och Europeiska byrån för bedrägeribekämpning ska ha tillgång till de insamlade uppgifterna.
3. De insamlade uppgifterna ska inte sändas till personer andra än till dem i medlemsstaterna eller vid unionens institutioner vars arbetsuppgifter kräver att de har tillgång till uppgifterna i enlighet med tillämpliga regler, utan uttryckligt tillstånd från den medlemsstat som har lämnats uppgifterna.
AVSNITT III
Omfattning av och innehåll i revisioner av insatser och räkenskaper samt metoden för urvalet av insatser
Artikel 27
Insatsrevisioner
(Artikel 127.7 i förordning (EU) nr 1303/2013)
1. Insatsrevisioner ska genomföras för varje räkenskapsår av ett antal insatser som valts ut med en metod som fastställts eller godkänts av revisionsmyndigheten i enlighet med artikel 28 i denna förordning.
2. Insatsrevisioner ska genomföras på grundval av de verifikationer som ingår i revisionskedjan, och ska kontrollera att de utgifter som deklarerats till kommissionen är lagliga och korrekt, inklusive följande:
a)
Insatsen ska ha valts ut i enlighet med urvalskriterierna för det operativa programmet, den ska inte ha avslutats konkret eller genomförts fullt ut innan stödmottagaren lämnade in ansökan om finansiering inom det operativa programmet, den ska ha genomförts i enlighet med beslutet om godkännande och den ska uppfylla de villkor som gällde då revisionen genomfördes i fråga om funktioner, användning och mål som ska uppnås.
b)
De utgifter som deklarerats till kommissionen ska stämma överens med räkenskaperna, och de verifikationer som krävs ska säkerställa en lämplig verifikationskedja enligt artikel 25 i denna förordning.
c)
För utgifter som deklarerats till kommissionen och som fastställts i enlighet med artiklarna 67.1 b och c samt 109 i förordning (EU) nr 1303/2013 och artikel 14.1 i förordning (EU) nr 1304/2013 ska de utfall och resultat som ligger till grund för utbetalningarna till stödmottagaren ha förverkligats, uppgifter om deltagare och andra uppgifter om utfall och resultat ska överensstämma med de uppgifter som lämnats in till kommissionen och de verifikationer som krävs ska säkerställa en lämplig verifikationskedja enligt artikel 25 i den här förordningen.
Vid revisionerna ska man också kontroller att det offentliga stödet har betalats till stödmottagaren i enlighet med artikel 132.1 i förordning (EU) nr 1303/2013.
3. Insatsrevisionerna ska i tillämpliga fall omfatta kontroller på plats av det fysiska genomförandet av insatsen.
4. Vid insatsrevisionerna ska man kontrollera att motsvarande utgifter som registrerats av den attesterande myndigheten i dess räkenskapssystem är exakta och fullständiga och man ska göra en avstämning av verifikationskedjan på alla nivåer.
5. Om de problem som upptäcks verkar vara systembetingade och därför innebär en risk för andra insatser inom det operativa programmet ska revisionsmyndigheten göra ytterligare granskningar, och vid behov även ytterligare revisioner för att fastställa problemens omfattning och rekommendera nödvändiga korrigerande åtgärder.
6. Endast utgifter som ingår i en revision som genomförts i enlighet med punkt 1 ska räknas som reviderade utgifter vid rapporteringen till kommissionen av den årliga täckningen. Därvid ska man använda den modell för kontrollrapporter som avses i artikel 127.6 i förordning (EU) nr 1303/2013.
Artikel 28
Metod för urval av insatser
(Artikel 127.7 i förordning (EU) nr 1303/2013)
1. Revisionsmyndigheten ska fastställa en urvalsmetod i enlighet med kraven i den här artikeln och med beaktande av internationellt vedertagna revisionsstandarder från Intosai, Ifac eller IIA.
2. Utöver de förklaringar som ges i revisionsstrategin ska revisionsmyndigheten dokumentera de handlingar och den yrkesmässiga bedömning som gjorts för att fastställa urvalsmetoderna, omfattande planering, urval, testning och utvärdering, för att visa att den fastställda metoden är lämplig.
3. Ett urval ska vara representativt för den population från vilken den kommer, och den ska göra det möjligt för revisionsmyndigheten att upprätta ett tillförlitligt revisionsuttalande i enlighet med artikel 127.5 a i förordning (EU) nr 1303/2013. Populationen ska omfatta de utgifter från ett operativt program eller en grupp av operativa program i samma förvaltnings- och kontrollsystem, som ingår i de betalningsansökningar som lämnats in till kommissionen i enlighet med artikel 131 i förordning (EU) nr 1303/2013 för ett visst räkenskapsår. Urvalet kan göras under eller efter räkenskapsåret.
4. När det gäller tillämpningen av artikel 127.1 i förordning (EU) nr 1303/2013 ska en urvalsmetod anses vara statistisk i följande fall:
i)
Urvalsenheterna ska väljas ut slumpmässigt.
ii)
Sannolikhetsteorin ska användas för att bedöma resultatet av urvalet, och även för mätning och kontroll av urvalsrisken och av planerad och uppnådd precision.
5. Urvalsmetoden ska säkerställa ett slumpmässigt urval av varje urvalsenhet i populationen, genom att man väljer slumpmässiga nummer som genereras för varje populationsenhet för att välja ut enheterna i urvalet eller genom ett systematiskt urval, genom att man använder en slumpmässig startpunkt och tillämpar en systematisk regel för att välja ytterligare enheter.
6. Urvalsenheten ska fastställas av revisionsmyndigheten, efter en yrkesmässig bedömning. Urvalsenheten kan vara en insats, ett projekt inom en insats eller en betalningsansökan från en stödmottagare. Uppgifter om vilken typ av urvalsenhet som valts om och om den yrkesmässiga bedömningen som gjorts ska ingå i kontrollrapporten.
7. Om summan av utgifter för en urvalsenhet under räkenskapsåret är ett negativt belopp ska den inte räknas med i den population som avses i punkt 3 ovan och ska revideras separat. Revisionsmyndigheten kan också göra ett urval från denna separata population.
8. Om villkoren för proportionell kontroll i artikel 148.1 i förordning (EU) nr 1303/2013 är tillämpliga får revisionsmyndigheten utelämna de enheter som avses i den artikeln från den population från vilket urvalet görs. Om den berörda insatsen redan har valts ut ska revisionsmyndigheten ersätta den genom att göra ett slumpmässigt urval på lämpligt sätt.
9. Alla utgifter som deklarerats till kommissionen och som ingår i urvalet ska revideras.
Om de valda urvalsenheterna omfattar ett stort antal underliggande betalningsansökningar eller fakturor får revisionsmyndigheterna revidera dem efter ytterligare urval, som går till så att underliggande betalningsansökningar eller fakturor väljs ut med samma urvalsparametrar som användes vid det första urvalet.
I så fall ska lämplig urvalsstorlek beräknas inom varje urvalsenhet som ska revideras, och den ska alltid omfatta minst 30 underliggande betalningsansökningar eller fakturor för varje urvalsenhet.
10. Revisionsmyndigheten får stratifiera en population genom att dela in den i underpopulationer, som i sin tur består av en grupp urvalsenheter med liknande egenskaper, särskilt när det gäller risk eller förväntad felprocent eller när populationen omfattar insatser som består av bidrag från ett operativt program till finansieringsinstrument eller andra poster med högt värde.
11. Revisionsmyndigheten ska bedöma om systemets tillförlitlighet är hög, genomsnittlig eller låg, och den ska beakta resultaten från systemrevisionerna för att fastställa de tekniska urvalsparametrarna så att system- och insatsrevisionerna tillsammans ger en hög tillförlitlighetsnivå. För ett system som bedöms ha en hög tillförlitlighet ska konfidensnivån för urvalet av insatser vara minst 60 %. För ett system som bedöms ha en låg tillförlitlighet ska konfidensnivån för urvalet av insatser vara minst 90 %. Den högsta väsentlighetsnivån ska vara 2 % av de utgifter som avses i punkt 3.
12. Om det finns oriktigheter eller risk för oriktigheter ska revisionsmyndigheten efter en yrkesmässig bedömning besluta om det behövs en revision av ett kompletterande urval av insatser eller delar av insatser som inte reviderades i det slumpmässiga urvalet, så att man kan beakta de särskilda riskfaktorer som upptäckts.
13. Revisionsmyndigheten ska analysera resultaten från revisionen av det kompletterande urvalet separat, dra slutsatser utifrån de resultaten och meddela kommissionen i den årliga kontrollrapporten. Oriktigheter som upptäcks i det kompletterande urvalet ska inte ingå vid uträkningen av beräknade slumpmässiga fel i det slumpmässiga urvalet.
14. På grundval av resultaten från insatsrevisionerna, som görs i syfte att utarbeta det revisionsuttalande och den kontrollrapport som avses i artikel 127.5 a i förordning (EU) nr 1303/2013, ska revisionsmyndigheten beräkna den sammanlagda felprocenten, som ska vara summan av de beräknade slumpmässiga felen och i tillämpliga fall systembetingade fel och okorrigerade anomalier, dividerad med populationens storlek.
Artikel 29
Räkenskapsrevisioner
(Artikel 127.7 i förordning (EU) nr 1303/2013)
1. De räkenskapsrevisioner som avses i artikel 137.1 i förordning (EU) nr 1303/2013 ska utföras av revisionsmyndigheten för varje räkenskapsår.
2. Räkenskapsrevisionen ska ge rimlig säkerhet om att beloppen i räkenskaperna är fullständiga, exakta och sanningsenliga.
3. Vid tillämpningen av punkterna 1 och 2 ska revisionsmyndigheten särskilt beakta resultaten från systemrevisionerna av den attesterande myndigheten och från insatsrevisionerna.
4. I systemrevisionen ska ingå en kontroll av att den attesterande myndighetens räkenskapssystem är tillförlitligt och en kontroll, på urvalsbasis, av att de utgifter som registrerats i den attesterande myndighetens räkenskapssystem rörande tillbakadragna och återkrävda belopp är exakta.
5. För att revisionsmyndigheten inför revisionsuttalandet ska kunna försäkra sig om att alla räkenskaper ger en rättvisande bild, ska den kontrollera att alla de delar som krävs i artikel 137 i förordning (EU) nr 1303/2013 har tagits med korrekt i räkenskaperna och motsvarar de verifikat som finns hos berörda myndigheter, organ och stödmottagare. Revisionsmyndigheten ska särskilt kontrollera följande, på grundval av de räkenskaper den får från den attesterande myndigheten:
a)
Det sammanlagda beloppet av stödberättigande utgifter som deklarerats i enlighet med artikel 137.1 a i förordning (EU) nr 1303/2013 ska överensstämma med utgifter och motsvarande offentliga utgifter i betalningsansökningar som lämnats in till kommissionen för det relevanta räkenskapsåret, och om det finns skillnader ska rimliga förklaringar lämnas i räkenskaperna för de belopp som stäms av.
b)
De belopp i räkenskaperna som återkrävts och dragits tillbaka under räkenskapsåret, de belopp som ska återkrävas vid räkenskapsårets slut, de återkrav som gjorts i enlighet med artikel 71 i förordning (EU) nr 1303/2013 samt belopp som inte kan återkrävas ska motsvara de belopp som bokförts i den attesterande myndighetens redovisningssystem och som är baserade på beslut av ansvarig förvaltande myndighet eller attesterande myndighet.
c)
Utgifter ska i tillämpliga fall undantas från räkenskaperna i enlighet med artikel 137.2 i förordning (EU) nr 1303/2013 och alla nödvändiga korrigeringar avspeglas i räkenskaperna för det berörda räkenskapsåret.
d)
De programbidrag som betalats ut till finansieringsinstrument och de förskott på statligt stöd som betalats till stödmottagare ska stödjas av tillgänglig information från den förvaltande myndigheten och den attesterande myndigheten.
De kontroller som avses i leden b, c och de får göras på urvalsbasis.
AVSNITT IV
Kommissionens finansiella korrigeringar i samband med brister i systemen
Artikel 30
Kriterier för att fastställa om det föreligger allvarliga brister i förvaltnings- och kontrollsystemen
(Artikel 144.6 i förordning (EU) nr 1303/2013)
1. Kommissionen ska göra sin bedömning av om förvaltnings- och kontrollsystemen fungerar effektivt på grundval av resultaten från alla tillgängliga systemrevisioner, inklusive granskningar av kontroller och insatsrevisioner.
Bedömningen ska omfatta programmets interna kontrollmiljö, de förvaltande och attesterande myndigheternas förvaltnings- och kontrollverksamhet, de förvaltande och attesterande myndigheternas övervakning samt revisionsmyndighetens kontrollverksamhet och den ska göras på grundval av en kontroll av överensstämmelsen med de centrala krav som fastställs i tabell 1 i bilaga IV.
En bedömning av om de centrala kraven uppfylls ska göras utifrån de kategorier som fastställs i tabell 2 i bilaga IV.
2. De huvudsakliga typerna av allvarliga brister i förvaltnings- och kontrollsystemen ska vara de fall när något av de centrala kraven i punkterna 2, 4, 5, 13, 15, 16 och 18 i tabell 1 i bilaga IV eller minst två av de andra centrala kraven i tabell 1 i bilaga IV bedöms falla inom kategorierna 3 eller 4 i tabell 2 i bilaga IV.
Artikel 31
Kriterier för tillämpningen av schablonsatser eller extrapolerade finansiella korrigeringar och för fastställande av omfattningen av finansiella korrigeringar
(Artikel 144.6 i förordning (EU) nr 1303/2013)
1. Finansiella korrigeringar ska tillämpas på hela eller delar av ett operativt program, om kommissionen identifierar en eller fler allvarliga brister i förvaltnings- och kontrollsystemet.
Utan hinder av vad som sägs i första stycket ska extrapolerade finansiella korrigeringar tillämpas på hela eller delar av ett operativt program när kommissionen identifierar systembetingade oriktigheter i ett representativt urval av insatser, för att kunna göra en noggrannare kvantifiering av risken för unionens budget. I sådana fall ska resultatet av granskningen av det representativa urvalet extrapoleras till resten av den population från vilken urvalet gjorts vid beräkningen av den finansiella korrigeringen.
2. Omfattningen av schablonkorrigeringen ska fastställas med beaktande av följande:
a)
Den relativa vikten av den eller de allvarliga bristerna i förhållande till hela förvaltnings- och kontrollsystemet.
b)
Den eller de allvarliga bristernas frekvens och omfattning.
c)
Omfattningen av förlustrisken för unionens budget.
3. Med beaktande av dessa faktorer ska omfattningen av den finansiella korrigeringen fastställas på följande sätt:
a)
Om den eller de allvarliga bristerna i förvaltnings- och kontrollsystemet är så grundläggande, vanliga eller omfattande att de innebär ett fullständigt misslyckande för systemet och en risk att de berörda utgifterna inte är lagliga och korrekta ska en schablonsats på 100 % tillämpas.
b)
Om den eller de allvarliga bristerna i förvaltnings- och kontrollsystemet är så vanliga och omfattande att de innebär ett mycket allvarligt misslyckande för systemet och en risk att en mycket stor del av de berörda utgifterna inte är lagliga och korrekta ska en schablonsats på 25 % tillämpas.
c)
Om den eller de allvarliga bristerna i förvaltnings- och kontrollsystemet beror på att systemet inte fungerar helt eller att de fungerar så dåligt eller så sällan att det finns en risk att en stor del av de berörda utgifterna inte är lagliga och korrekta ska en schablonsats på 10 % tillämpas.
d)
Om den eller de allvarliga bristerna i förvaltnings- och kontrollsystemet beror på att systemet inte fungerar konsekvent så att det finns en risk att en betydande del av de berörda utgifterna inte är lagliga och korrekta ska en schablonsats på 5 % tillämpas.
4. Om tillämpningen av en schablonsats som fastställs i punkt 3 vore oproportionell ska korrigeringssatsen minskas.
5. Om samma allvarliga brister eller brister identifieras på nytt under ett efterföljande räkenskapsår på grund av att de ansvariga myndigheterna inte har vidtagit nödvändiga korrigerande åtgärder kan korrigeringssatsen ökas till en nivå som inte överstiger den för närmast högre kategori, eftersom den eller de allvarliga bristerna kvarstår.
Artikel 32
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 24 ska tillämpas från och med den 1 december 2014 när det gäller de registrerade och lagrade uppgifter som avses i bilaga III, med undantag av fälten 23-40, 71-78 och 91-105. När det gäller dessa fält i bilaga III ska artikel 24 tillämpas från och med den 1 juli 2015.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 3 mars 2014.