NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 231/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se zřizuje nástroj předvstupní pomoci (NPP II)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 212 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Komise ve svém sdělení ze dne 29. června 2011 nazvaném „Rozpočet - Evropa 2020“ vymezuje rámec pro nástroje Unie pro financování vnější činnosti, včetně nástroje předvstupní pomoci (dále jen „NPP II“).
(2)
Jelikož nařízení Rady (ES) č. 1085/2006 (4) pozbylo dne 31. prosince 2013 platnosti, měl by být v zájmu vyšší účinnosti vnější činnosti Unie zachován na období 2014-2020 rámec pro plánování a poskytování vnější pomoci. Politika Unie v oblasti rozšíření by měla být i nadále podporována zvláštním nástrojem pro financování vnější činnosti. Je proto třeba zřídit NPP II.
(3)
Článek 49 Smlouvy o Evropské unii stanoví, že každý evropský stát, který uznává hodnoty úcty k lidské důstojnosti, svobody, demokracie, rovnosti, právního státu a dodržování lidských práv, včetně práv osob patřících k menšinám, může požádat o členství v Unii. Evropský stát, který požádal o přistoupení k Unii, se může členem stát pouze tehdy, pokud bylo potvrzeno, že splňuje kritéria členství stanovená na zasedání Evropské rady v Kodani v červnu 1993 (dále jen „kodaňská kritéria“), a za předpokladu, že přistoupení nepřesáhne schopnost Unie integrovat nového člena. Tato kritéria se týkají stability institucí zaručujících demokracii, právní stát, lidská práva a respektování a ochranu menšin, existence fungujícího tržního hospodářství a schopnosti vyrovnat se s konkurenčním tlakem a tržními silami v rámci Unie a schopnosti převzít nejen práva, nýbrž rovněž povinnosti podle Smluv, včetně dodržování cílů politické, hospodářské a měnové unie.
(4)
Základem obnovené shody o rozšíření je nadále strategie rozšíření založená na konsolidaci, podmíněnosti a komunikaci spolu se schopností Unie integrovat nové členy. Přístupový proces je založen na objektivních kritériích a použití zásady rovného zacházení se všemi žadateli, přičemž každý z nich je posuzován na základě svých vlastních výsledků. Pokrok na cestě k přistoupení závisí v případě každého žadatele na dodržování hodnot Unie a na jeho schopnosti provést potřebné reformy s cílem přizpůsobit svůj politický, institucionální, právní, správní a hospodářský systém pravidlům, standardům, politikám a postupům v Unii.
(5)
Proces rozšíření posiluje mír, demokracii a stabilitu v Evropě a Unie může být díky němu lépe připravena řešit globální výzvy. Transformační síla procesu rozšíření s sebou přináší v zemích zapojených procesu rozšíření dalekosáhlou politickou a hospodářskou reformu, z níž má prospěch i Unie jako celek.
(6)
Evropská rada udělila status kandidátské země Černé Hoře, Islandu, Bývalé jugoslávské republice Makedonii, Srbsku a Turecku. Potvrdila evropskou perspektivu západního Balkánu. Aniž jsou dotčeny postoje k otázce statusu nebo jakákoli budoucí rozhodnutí přijatá Evropskou radou či Radou, ti s evropskou perspektivou, kterým dosud nebyl udělen status kandidátské země, mohou být výhradně pro účely tohoto nařízení považovány za potenciální kandidáty. Finanční pomoc podle tohoto rozhodnutí by měla být poskytována všem příjemcům uvedeným v příloze I.
(7)
Pomoc podle tohoto nařízení by měla být poskytována v souladu s rámcem politiky rozšíření, který stanoví Evropská rada a Rada, a s řádným zohledněním sdělení o strategii rozšíření a zpráv o pokroku, které jsou součástí každoročního balíčku Komise týkajícího se rozšíření, a příslušných usnesení Evropského parlamentu. Pomoc by měla být také poskytována v souladu s dohodami, které Unie uzavřela s příjemci uvedenými v příloze I, a v souladu s evropskými a přístupovými partnerstvími. Pomoc by se měla zaměřit především na vybraný počet oblastí politiky, jež příjemcům uvedeným v příloze I pomohou posílit demokratické instituce a právní stát, reformovat soudnictví a veřejnou správu, dodržovat základní práva a prosazovat rovnost žen a mužů, toleranci, sociální začleňování a zákaz diskriminace. Pomoc by měla i nadále podporovat jejich úsilí o posílení regionální, makroregionální a přeshraniční spolupráce, jakož i územního rozvoje, mimo jiné prováděním makroregionálních strategií Unie. Měla by zlepšit rovněž jejich hospodářský a sociální rozvoj, který je základem programu inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění, se zvláštním zřetelem na malé a střední podniky, a to za účelem dosažení cílů strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění Evropa 2020 (dále jen „strategie Evropa 2020“) a zajištění postupného souladu s kodaňskými kritérii. Provázanost mezi finanční pomocí a celkovým pokrokem dosaženým při naplňování předvstupní strategie by měla být posílena.
(8)
V zájmu zohlednění změn rámce politiky rozšíření nebo významných změn týkajících se příjemců uvedených na seznamu v příloze I by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o přizpůsobení a aktualizaci tematických priorit pro poskytování pomoci uvedených v příloze II. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(9)
Pro většinu příjemců uvedených v příloze I zůstávají klíčovými výzvami posílení právního státu, včetně boje proti korupci a organizované trestné činnosti, a řádná správa věcí veřejných, včetně reformy veřejné správy; tyto aspekty mají zásadní význam, aby se tito příjemci přiblížili Unii a později v plném rozsahu převzali povinnosti vyplývající z členství v Unii. Vzhledem k dlouhodobější povaze reforem prováděných v těchto oblastech a k potřebě dosahovat lepších výsledků by finanční pomoc podle tohoto nařízení měla co nejdříve řešit požadavky kladené na příjemce uvedené v příloze I.
(10)
Příjemci uvedení v příloze I musí být lépe připraveni na řešení globálních výzev, jako je udržitelný rozvoj a změna klimatu, a zajistit soulad s úsilím Unie při řešení těchto záležitostí. Pomoc Unie podle tohoto nařízení by měla přispět rovněž k dosažení cíle, jenž spočívá ve zvýšení části rozpočtu Unie související s oblastí klimatu nejméně o 20 %.
(11)
Na základě zkušeností členských států by Unie měla rovněž poskytnout podporu pro transformaci na cestě k přistoupení ve prospěch všech příjemců uvedených v příloze I. Tato spolupráce by se měla zaměřit zejména na výměnu zkušeností, které členské státy získaly v procesu reforem.
(12)
Komise a členské státy by měly zajistit soulad, soudržnost a doplňkovost své pomoci, zejména prostřednictvím pravidelných konzultací a častých výměn informací v průběhu různých fází cyklu pomoci. Dále je třeba podniknout kroky nezbytné k zajištění lepší koordinace a doplňkovosti s dalšími dárci, a to i prostřednictvím pravidelných konzultací. Úloha občanské společnosti jak v programech prováděných vládními orgány, tak i jako přímého příjemce pomoci Unie by měla být posílena.
(13)
Priority činnosti zaměřené na dosažení cílů v příslušných oblastech politik, jež budou podporovány na základě tohoto nařízení, by měly být stanoveny v orientačních strategických dokumentech, jež vypracuje Komise na dobu trvání víceletého finančního rámce Unie na období 2014-2020 za partnerského přispění příjemců uvedených v příloze I na základě jejich konkrétních potřeb a na základě agendy rozšíření v souladu s obecnými a specifickými cíli vymezenými tímto nařízením a s řádným ohledem na příslušné vnitrostátní strategie. Strategické dokumenty by měly rovněž určovat oblasti politiky, jež je třeba poskytnutím pomoci podporovat, a měly by stanovit, aniž by byly dotčeny výsady Evropského parlamentu a Rady, orientační příděly finančních prostředků Unie podle jednotlivých oblastí politiky rozepsané na jednotlivé roky, včetně odhadu výdajů souvisejících s oblastí klimatu. Měla by být zajištěna dostatečná pružnost, aby bylo možné zohlednit nově vznikající potřeby a poskytnout pobídky ke zvýšení výkonnosti. Strategické dokumenty by měly zajistit soudržnost a soulad s úsilím příjemců uvedených v příloze I, jež se odráží v jejich státním rozpočtu, a měly by zohledňovat podporu poskytnutou ostatními dárci. V zájmu zohlednění vnitřního a vnějšího vývoje by měly být strategické dokumenty v případě potřeby přezkoumány a revidovány.
(14)
Je v zájmu Unie napomáhat příjemcům uvedeným v příloze I v reformním úsilí zaměřeném na členství v Unii. Pomoc by měla být řízena s důrazným zaměřením na výsledky a pomocí pobídek pro příjemce, kteří účinným prováděním předvstupní pomoci a pokrokem při plnění kritérií pro členství prokáží odhodlání k reformě.
(15)
Pomoc by měla i nadále využívat struktury a nástroje, které se osvědčily v předvstupním procesu. Přechod od přímého řízení prostředků předvstupní pomoci ze strany Komise k nepřímému řízení příjemci uvedenými v příloze I by měl být postupný a měl by být v souladu s kapacitami těchto příjemců. Komise by v souladu se zásadou participativní demokracie měla u každého příjemce uvedeného v příloze I podporovat parlamentní dohled nad pomocí mu poskytovanou.
(16)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci se týkají strategických dokumentů, programovacích dokumentů a zvláštních pravidel stanovících tyto jednotné podmínky a měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (5). Při přijímání těchto prováděcích aktů by se s ohledem na jejich povahu, zejména jejich politické zaměření a finanční dopady, měl v zásadě použít přezkumný postup, s výjimkou opatření malého finančního rozsahu. Při stanovování jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být zohledněny poznatky získané při řízení a provádění předchozí předvstupní pomoci. Bude-li to vyžadovat vývoj situace, měly by být tyto jednotné podmínky změněny.
(17)
Výbor zřízený tímto nařízením by měl být rovněž příslušný pro právní akty a závazky podle nařízení (ES) č. 1085/2006 a pro provádění článku 3 nařízení Rady (ES) č. 389/2006 (6).
(18)
Toto nařízení stanoví finanční krytí na celou dobu své použitelnosti, které představuje pro Evropský parlament a Radu při ročním rozpočtovém procesu hlavní referenční částku ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (7).
(19)
Unie by měla usilovat o co nejúčinnější využití dostupných zdrojů k optimalizaci dopadu své vnější činnosti. Toho by mělo být dosahováno soudržností a doplňkovostí nástrojů Unie pro vnější činnost, jakož i vytvářením synergie mezi NPP II, ostatními Unie nástroji pro financování vnější činnosti a dalšími politikami Unie. To by mělo dále vést ke vzájemnému posílení programů navržených na základě nástrojů pro financování vnější činnosti.
(20)
Společná pravidla a postupy pro provádění nástrojů Unie pro financování vnější činnosti jsou stanoveny v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 236/2014 (8).
(21)
Jelikož cíle tohoto nařízení nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jej může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(22)
Je vhodné zajistit plynulý a nepřerušený přechod mezi nástrojem předvstupní pomoci NPP) zřízeným nařízením (ES) č. 1085/2006 a NPP II a uvést dobu použitelnosti tohoto nařízení do souladu s dobou použitelnosti nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (9). Proto by se toto nařízení mělo použít od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Obecný cíl
Nástroj předvstupní pomoci na období 2014-2020 (NPP II) podporuje příjemce uvedené v příloze I při přijímání a provádění politických, institucionálních, právních, správních, sociálních a hospodářských reforem, které jsou zapotřebí k tomu, aby tito příjemci dosáhli souladu s hodnotami Unie a postupného sblížení s pravidly, standardy, politikami a postupy Unie s ohledem na jejich budoucí členství v Unii.
Prostřednictvím této podpory přispívá NPP II ke stabilitě, bezpečnosti a prosperitě u příjemců uvedených v příloze I.
Článek 2
Specifické cíle
1. Pomoc podle tohoto nařízení sleduje dosažení následujících specifických cílů v souladu s potřebami každého příjemce uvedeného v příloze I a jeho individuální agendou rozšíření:
a)
podpora politických reforem, mimo jiné prostřednictvím:
i)
posílení demokracie a příslušných institucí, včetně nezávislého a efektivního soudnictví, a právního státu, včetně jeho prosazování;
ii)
prosazování a ochrany lidských práv a základních svobod, důslednějšího dodržování práv příslušníků menšin, včetně osob homosexuální, bisexuální, transsexuální a intersexuální orientace, prosazování rovnosti žen a mužů, nediskriminace a tolerance a svobody sdělovacích prostředků a respektování kulturní rozmanitosti;
iii)
regionální spolupráce a dobrých sousedských vztahů;
iv)
podpory usmíření, budování míru a opatření pro budování důvěry;
v)
boje proti korupci a organizované trestné činnosti;
vii)
posílení veřejné správy a řádné správy věcí veřejných na všech úrovních;
vii)
opatření pro budování kapacit v zájmu zlepšení vymáhání práva, správy hranic a provádění migrační politiky včetně řízení migračních toků;
viii)
rozvoje občanské společnosti;
ix)
zlepšení sociálního dialogu a posílení kapacit sociálních partnerů;
b)
podpora hospodářského, sociálního a územního rozvoje za účelem inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění, mimo jiné prostřednictvím:
i)
dosažení souladu s normami Unie v hospodářské oblasti, včetně fungující tržní ekonomiky, jakož i v daňovém řízení a správě ekonomických záležitostí;
ii)
hospodářských reforem nezbytných k vypořádání se s konkurenčními tlaky a tržními silami v Unii a současně přispívajících k dosažení sociálních a environmentálních cílů;
iii)
podpory zaměstnanosti a mobility pracovních sil, podpory vytváření kvalitních pracovních míst a rozvoje lidského kapitálu;
iv)
podpory sociálního a ekonomického začlenění, a to zejména menšin a zranitelných skupin obyvatelstva, včetně osob se zdravotním postižením, uprchlíků a vysídlených osob;
v)
prosazování integrovaných vzdělávacích systémů podporujících začlenění a ochrany a obnovy kulturního dědictví;
vi)
rozvoje fyzického kapitálu, včetně zlepšení infrastruktury, a lepšího propojení s unijními a regionálními sítěmi;
vii)
posílení kapacit v oblasti výzkumu, technologického rozvoje a inovací;
c)
posílení schopnosti příjemců uvedených v příloze I na všech úrovních plnit povinnosti vyplývající z členství v Unii podporou postupného sbližování s acquis Unie a jeho přijetí, provádění a vymáhání, včetně příprav na řízení strukturálních fondů, Fondu soudržnosti a Evropského fondu pro rozvoj venkova;
d)
posílení regionální integrace a územní spolupráce za účasti příjemců uvedených v příloze I, členských států a případně třetích zemí v rámci oblasti působnosti nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 232/2014 (10).
2. Pokrok v dosahování specifických cílů stanovených v odstavci 1 se sleduje a posuzuje na základě předem vymezených, jasných, transparentních a případně pro jednotlivé země uzpůsobených a měřitelných ukazatelů, mezi něž patří:
a)
pokrok v posilování demokracie, právního státu a nezávislého a efektivního systému soudnictví, dodržování lidských práv včetně práv příslušníků menšin a zranitelných skupin, základních svobod, rovnosti žen a mužů a práv žen, boji proti korupci a organizované trestné činnosti, usmíření, dobrých sousedských vztazích a navracení uprchlíků, a zejména přehled dosažených výsledků v těchto oblastech;
b)
pokrok v socioekonomických a fiskálních reformách zaměřených na strukturální a makroekonomické nerovnováhy; přiměřenost a účinnost strategií sociálního a hospodářského rozvoje, pokrok směrem k inteligentnímu a udržitelnému růstu podporujícímu začlenění a vytvoření otevřeného a integrovaného vzdělávání, kvalitní odborné přípravy a zaměstnání, mimo jiné prostřednictvím veřejných investic podporovaných z NPP II; pokrok při vytváření příznivého podnikatelského prostředí;
c)
pokrok při slaďování právního rámce s acquis Unie, včetně výsledků jeho provádění; pokrok v oblasti institucionální reformy související s Unií, včetně přechodu na nepřímé řízení pomoci poskytované podle tohoto nařízení;
d)
pokrok při rozvoji a posilování řádné správy věcí veřejných a správních, institucionálních a absorpčních kapacit na všech úrovních včetně dostatečných lidských zdrojů, jichž je třeba k přijetí a vymáhání právních předpisů souvisejících s acquis;
e)
iniciativy v oblasti regionální a územní spolupráce a vývoj obchodních toků.
3. Ukazatele uvedené v odstavci 2 se případně použijí k monitorování, posuzování a přezkumu výkonnosti. Jako referenční bod pro posuzování výsledků pomoci z NPP II se použijí každoroční zprávy Komise uvedené v článku 4. Příslušné ukazatele výkonnosti jsou uvedeny ve strategických dokumentech podle článku 6 a programech podle článku 7 a jsou stanoveny tak, aby dosažený pokrok mohl být objektivně posuzován průběžně a ve vhodných případech napříč programy.
Článek 3
Oblasti politiky
1. Pomoc podle tohoto nařízení se vztahuje především na tyto oblasti politiky:
a)
reformy při přípravě na členství v Unii a související budování institucí a kapacit;
b)
socioekonomický a regionální rozvoj;
c)
zaměstnanost, sociální politiky, vzdělávání, podpora rovnosti žen a mužů a rozvoj lidských zdrojů;
d)
zemědělství a rozvoj venkova;
e)
regionální a územní spolupráci.
2. Pomoc ve všech oblastech politiky uvedených v odstavci 1 tohoto článku podporuje příjemce uvedené v příloze I při plnění obecných a specifických cílů stanovených v článcích 1 a 2, zejména prostřednictvím politických reforem, sbližování právních předpisů, budování kapacit a investic.
Zvláštní pozornost je podle potřeby věnována řádné správě věcí veřejných, právnímu státu a boji proti korupci a organizované trestné činnosti.
3. Pomoc v oblastech politiky uvedených v odst. 1 písm. b) až e) může zahrnovat financování typu činností stanovených v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1301/2013 (11), v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1300/2013 (12), v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1304/2013 (13), v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1299/2013 (14) a v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 13/2013 (15).
4. Pomoc v oblasti politiky uvedené v odst. 1 písm. e) může zejména financovat činnosti zahrnující více zemí nebo horizontální činnosti, jakož i činnosti v oblasti přeshraniční, nadnárodní a meziregionální spolupráce.
Článek 4
Rámec pro pomoc
1. Pomoc podle tohoto nařízení se poskytuje v souladu s rámcem politiky rozšíření, který stanoví Evropská rada a Rada, a náležitě zohledňuje sdělení o strategii rozšíření a zprávy o pokroku, které jsou součástí každoročního balíčku Komise týkajícího se rozšíření, a příslušná usnesení Evropského parlamentu. Komise zajistí soudržnost mezi pomocí a rámcem politiky rozšíření.
2. Pomoc je cílená a je uzpůsobena konkrétní situaci příjemců uvedených v příloze I, přičemž se bere v úvahu další úsilí potřebné ke splnění kritérií pro členství i kapacity těchto příjemců. Rozsah a intenzita pomoci závisí na potřebách, odhodlání provádět reformy a pokroku při provádění těchto reforem. Pomoc se soustřeďuje především na pomoc příjemcům uvedeným v příloze I při navrhování a provádění odvětvových reforem. Odvětvové politiky a strategie musí být ucelené a přispívat k dosahování specifických cílů uvedených v čl. 2 odst. 1.
3. Tematické priority pro poskytování pomoci podle potřeb a kapacit příjemců uvedených v příloze I jsou v souladu se specifickými cíli uvedenými v čl. 2 odst. 1 uvedeny v příloze II. Každá z těchto tematických priorit může přispívat k dosahování více než jednoho specifického cíle.
4. V souladu se specifickým cílem uvedeným v čl. 2 odst. 1 písm. d) pomoc podporuje přeshraniční spolupráci jak mezi příjemci uvedenými v příloze I, tak mezi těmito příjemci a členskými státy nebo zeměmi evropského nástroje sousedství, zřízeného nařízením (EU) č. 232/2014, a to za účelem podpory dobrých sousedských vztahů, posilování integrace Unie a podpory socio-ekonomického rozvoje. Tematické priority pro pomoc ve prospěch územní spolupráce jsou uvedeny v příloze III.
Článek 5
Soulad, soudržnost a doplňkovost
1. Finanční pomoc podle tohoto nařízení musí být v souladu s politikami Unie. Musí být v souladu s dohodami uzavřenými Unií s příjemci uvedenými v příloze I a musí dodržovat závazky vyplývající z mnohostranných dohod, jejichž je Unie smluvní stranou.
2. Komise ve spolupráci s členskými státy přispívá k plnění závazků Unie směřujících k větší transparentnosti a odpovědnosti při poskytování pomoci, mimo jiné zveřejňováním informací o objemu a přidělování pomoci, přičemž zajistí, aby údaje byly mezinárodně srovnatelné a snadno dostupné a aby bylo možné je sdílet a zveřejňovat.
3. Komise, členské státy a Evropská investiční banka (EIB) spolupracují, mimo jiné prostřednictvím pravidelných a otevřených zasedání věnovaných koordinaci pomoci, při zajišťování soudržnosti mezi pomocí poskytovanou podle tohoto nařízení a jinou pomocí poskytovanou Unií, členskými státy a EIB a usilují o to, aby se zabránilo zdvojování pomoci.
4. Komise, členské státy a EIB zajistí koordinaci svých programů pomoci, aby se zvýšila účinnost a efektivita při poskytování pomoci a předešlo dvojímu financování, v souladu se zavedenými zásadami pro posilování operativní koordinace v oblasti vnější pomoci a pro harmonizaci politik a postupů, zejména mezinárodními zásadami týkajícími se účinnosti pomoci. Koordinace zahrnuje pravidelné konzultace a časté výměny informací v jednotlivých fázích cyklu pomoci, zejména přímo na místě, a představuje klíčový krok v procesech programování členských států a Unie.
5. Za účelem zvýšení účinnosti a efektivity při poskytování pomoci a předcházení dvojímu financování přijme Komise ve spolupráci s členskými státy nezbytná opatření pro zajištění lepší koordinace a větší doplňkovosti s mnohostrannými a regionálními organizacemi a subjekty, jako jsou mezinárodní finanční instituce, agentury, fondy a programy OSN a dárci mimo Unii.
6. Při přípravě, provádění a monitorování pomoci podle tohoto nařízení Komise v zásadě jedná v partnerství s příjemci uvedenými v příloze I. Do partnerství jsou případně zapojeny příslušné státní a místní orgány, jakož i organizace občanské společnosti. Komise podporuje koordinaci mezi zúčastněnými stranami.
Kapacity organizací občanské společnosti musí být posilovány, a to případně i jejich zahrnutím mezi přímé příjemce pomoci.
HLAVA II
STRATEGICKÉ PLÁNOVÁNÍ
Článek 6
Strategické dokumenty
1. Pomoc podle tohoto nařízení je poskytována na základě orientačních strategických dokumentů pro jednotlivé země nebo více zemí (dále jen „strategické dokumenty“), které na dobu trvání víceletého finančního rámce Unie na období 2014-2020 vypracuje Komise v partnerství s příjemci uvedenými v příloze I.
2. Strategické dokumenty vymezují priority činnosti zaměřené na dosažení cílů v příslušných oblastech politiky uvedených v článku 3, jež jsou podporovány na základě tohoto nařízení v souladu s obecným cílem uvedeným v článku 1 a specifickými cíli uvedenými v článku 2. Strategické dokumenty se přijímají v souladu s rámcem pro pomoc stanoveným v článku 4 a náležitě zohledňují příslušné vnitrostátní strategie.
3. Strategické dokumenty obsahují orientační částku finančních prostředků Unie přidělenou na jednotlivé oblasti politiky a rozepsanou na jednotlivé roky a umožňují řešit nově vznikající potřeby, aniž je dotčena možnost kombinovat pomoc v různých oblastech politiky. Součástí strategických dokumentů jsou ukazatele pro posuzování pokroku při dosahování cílů, které jsou v nich stanoveny.
4. Komise každoročně posoudí provádění strategických dokumentů, přičemž rovněž posoudí, zda jsou nadále relevantní s ohledem na vývoj politického rámce uvedeného v článku 4. Komise informuje výbor podle čl. 13 odst. 1 o výsledcích tohoto posouzení a může případně navrhnout revizi strategických dokumentů podle tohoto článku nebo programů a opatření podle čl. 7 odst. 1. Tyto strategické dokumenty jsou také přezkoumány v polovině období a případně revidovány.
5. Komise přijímá strategické dokumenty uvedené v tomto článku a jejich případné revize přezkumným postupem podle čl. 16 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 236/2014.
HLAVA III
PROVÁDĚNÍ
Článek 7
Programování
1. Pomoc Unie podle tohoto nařízení je prováděna přímo, nepřímo nebo v rámci sdíleného řízení prostřednictvím programů a opatření uvedených v článcích 2 a 3 nařízení (EU) č. 236/2014 a v souladu se zvláštními pravidly, která stanoví jednotné podmínky k provedení tohoto nařízení, zejména pokud jde o řídící struktury a postupy, a která Komise přijme v souladu s článkem 13 tohoto nařízení. Provádění má zpravidla podobu ročních nebo víceletých programů pro jednotlivé země nebo pro více zemí a programů přeshraniční spolupráce, které vypracovávají příslušní příjemci uvedení v příloze I tohoto nařízení nebo případně Komise v souladu se strategickými dokumenty podle článku 6 tohoto nařízení.
2. Při tvorbě nebo přezkumech programů probíhajících po zveřejnění zprávy o přezkumu v polovině období podle článku 17 nařízení (EU) č. 236/2014 (dále jen „zpráva o přezkumu v polovině období“) se zohlední výsledky, zjištění a závěry této zprávy.
Článek 8
Rámcové a doplňkové dohody
1. Komise a příslušní příjemci uvedení v příloze I uzavřou rámcové dohody o provádění pomoci.
2. V případě potřeby mohou být mezi Komisí a příslušnými příjemci uvedenými v příloze I nebo jejich prováděcími orgány uzavřeny doplňkové dohody týkající se provádění pomoci.
Článek 9
Ustanovení o vztahu mezi nástroji
1. V řádně odůvodněných případech a k zajištění soudržnosti a účinnosti financování Unie nebo na podporu regionální spolupráce může Komise rozhodnout o rozšíření způsobilosti programů a opatření uvedených v čl. 7 odst. 1 na země, území a regiony, jež by jinak nebyly způsobilé pro financování podle článku 1, pokud má daný program nebo opatření globální, regionální nebo přeshraniční povahu.
2. Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR) přispěje na programy nebo opatření přeshraniční spolupráce mezi příjemci uvedenými v příloze I a členskými státy, které se zavedou podle tohoto nařízení. Výše příspěvku z EFRR se určí podle článku 4 nařízení (EU) č. 1299/2013. Na použití tohoto příspěvku se vztahuje toto nařízení.
3. NPP II může tam, kde je to vhodné, přispět na programy nebo opatření nadnárodní a meziregionální spolupráce zavedené a prováděné podle nařízení (EU) č. 1299/2014, jichž se účastní příjemci uvedení v příloze I tohoto nařízení.
4. NPP II může tam, kde je to vhodné, přispět na programy nebo opatření přeshraniční spolupráce zavedené a prováděné podle nařízení (EU) č. 232/2014, jichž se účastní příjemci uvedení v příloze I tohoto nařízení.
5. NPP II může tam, kde je to vhodné, přispět na programy nebo opatření zavedené v rámci makroregionální strategie, jichž se účastní příjemci uvedení v příloze I.
HLAVA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 10
Přenesení pravomoci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 11 měnící přílohu II tohoto nařízení. Komise zejména do 31. března 2018 přijme akt v přenesené pravomoci, kterým se příloha II tohoto nařízení mění v návaznosti na zveřejnění zprávy o přezkumu v polovině období a na základě doporučení v ní obsažených.
Článek 11
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci podle článku 10 je Komisi svěřena do 31. prosince 2020.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci podle článku 10 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 10 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 12
Přijetí dalších prováděcích pravidel
Vedle pravidel stanovených v nařízení (EU) č. 236/2014 se přezkumným postupem podle čl. 16 odst. 3 nařízení (EU) č. 236/2014 přijmou zvláštní pravidla, jimiž se stanoví jednotné podmínky k provedení tohoto nařízení.
Článek 13
Postup projednávání ve výboru
1. Zřizuje se Výbor pro nástroj předvstupní pomoci (dále jen „Výbor pro NPP II“), který se skládá ze zástupců členských států a kterému předsedá zástupce Komise. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Výbor pro NPP II je nápomocen Komisi ve všech oblastech politiky uvedených v článku 3. Je rovněž příslušný pro právní akty a závazky podle nařízení (ES) č. 1085/2006 a pro provádění článku 3 nařízení Rady (ES) č. 389/2006.
Článek 14
Odměňování výkonnosti
1. Strategické dokumenty podle článku 6 stanoví, že přiměřená výše pomoci zůstává k dispozici za účelem odměnění konkrétního příjemce uvedeného v příloze I za:
a)
zvláštní pokrok při plnění kritérií pro členství nebo
b)
účinné uplatňování předvstupní pomoci, přičemž je dosahováno zvláště dobrých výsledků v souvislosti se specifickými cíli stanovenými v příslušném strategickém dokumentu.
2. Pokud pokrok dosažený příjemcem uvedeným v příloze I nebo jeho výsledky výrazným způsobem nedosahují úrovně stanovené ve strategických dokumentech, Komise přezkumným postupem podle čl. 16 odst. 3 nařízení (EU) č. 236/2014 výši přidělených prostředků přiměřeně upraví.
3. Za účelem odměn uvedených v odstavci 1 tohoto článku se vyčlení přiměřená částka a přidělí se na základě hodnocení výkonnosti a pokroku za období několika let, nejpozději však v roce 2017 v případě hodnocení výkonnosti a v roce 2020 v případě hodnocení pokroku. Zohlední se přitom ukazatele výkonnosti podle čl. 2 odst. 2 vymezené ve strategických dokumentech.
4. Orientační částka finančních prostředků Unie obsažená ve strategických dokumentech podle článku 6 zohlední možnost přidělit příslušné dodatečné finanční prostředky na základě výkonnosti nebo pokroku.
Článek 15
Finanční krytí
1. Finanční krytí pro provádění tohoto nařízení na období 2014-2020 činí 11 698 668 000 EUR v běžných cenách. Až 4 % finančního krytí se přidělí na programy přeshraniční spolupráce mezi příjemci uvedenými v příloze I a členskými státy na základě jejich potřeb a priorit.
2. Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce na období 2014-2020.
3. V souladu s čl. 18 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1288/2013 (16) se z různých nástrojů pro financování vnější činnosti, totiž nástroje pro rozvojovou spolupráci, zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 233/2014 (17), evropského nástroje sousedství, NPP II a nástroje partnerství, zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 234/2014 (18), přiděluje orientační částka ve výši 1 680 000 000 EUR na opatření v oblasti mobility ve vzdělávání do partnerských zemí nebo z partnerských zemí ve smyslu nařízení (EU) č. 1288/2013 a na spolupráci a politický dialog s orgány, institucemi a organizacemi z těchto zemí. Použití těchto finančních prostředků se řídí nařízením (EU) č. 1288/2013.
Finanční prostředky se poskytnou ve dvou víceletých přídělech, z nichž první se bude vztahovat na první čtyři roky, druhý pak na zbývající tři roky. S přidělením těchto finančních prostředků počítá programování stanovené v tomto nařízení v souladu se zjištěnými potřebami a prioritami dotčených zemí. V případě závažných nepředvídaných okolností nebo významných politických změn mohou být tyto příděly přehodnoceny v souladu s prioritami vnější činnosti Unie.
Článek 16
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014 do dne 31. prosince 2020.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. března 2014.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 231/2014
av den 11 mars 2014
om inrättande av ett instrument för stöd inför anslutningen (IPA II)
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 212.2,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
med beaktande av Regionkommitténs yttrande (2),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och
av följande skäl:
(1)
I sitt meddelande av den 29 juni 2011 med titeln En budget för Europa 2020, fastställde kommissionen ramen för unionens instrument för finansiering av yttre åtgärder och instrumentet för stöd inför anslutningen (IPA II).
(2)
Eftersom rådets förordning (EG) nr 1085/2006 (4) upphörde att gälla den 31 december 2013, samt för att göra unionens yttre åtgärder mer effektiva, bör en ram för planering och utbetalning av externt stöd bibehållas för perioden 2014-2020. Unionens utvidgningspolitik bör även i fortsättningen stödjas genom ett särskilt instrument för finansiering av yttre åtgärder. IPA II bör därför upprättas.
(3)
I artikel 49 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) anges att varje europeisk stat som respekterar värdena respekt för människans värdighet, frihet, demokrati, jämlikhet, rättsstaten och respekt för de mänskliga rättigheterna, inklusive rättigheter för personer som tillhör minoriteter, får ansöka om att bli medlem av unionen. En europeisk stat som har ansökt om det kan bli medlem av unionen först när det har bekräftats att den uppfyller de kriterier för medlemskap som fastställdes vid Europeiska rådets möte i Köpenhamn i juni 1993 (nedan kallade Köpenhamnskriterierna) och förutsatt att anslutningen inte överskrider unionens förmåga att integrera den nya medlemmen. Dessa kriterier gäller stabiliteten hos de institutioner som garanterar demokrati, rättsstatsprincipen, mänskliga rättigheter och respekt för och skydd av minoriteter, förekomsten av en fungerande marknadsekonomi och kapaciteten att hantera konkurrenstrycket och marknadskrafterna i unionen samt kapaciteten att inte bara utnyttja rättigheterna utan även axla skyldigheterna enligt fördragen och att ansluta sig till den politiska, ekonomiska och monetära unionens mål.
(4)
Utvidgningsstrategin som grundar sig på konsolidering, villkorlighet och kommunikation i kombination med unionens kapacitet att integrera nya medlemmar fortsätter att utgöra grundvalen för en förnyad konsensus om utvidgning. Anslutningsprocessen bygger på objektiva kriterier och tillämpningen av principen om likabehandling av alla sökande, som var och en bedöms på grundval av sina egna meriter. Framstegen mot anslutning beror på varje sökandes respekt för unionens värderingar och dess kapacitet att genomföra nödvändiga reformer för att anpassa sina politiska, institutionella, rättsliga, förvaltningsmässiga och ekonomiska system till unionens bestämmelser, standarder, politik och praxis.
(5)
Utvidgningsprocessen stärker freden, demokratin och stabiliteten i Europa och gör det möjligt för unionen att hantera globala utmaningar bättre. Den omvandlande kraften i utvidgningsprocessen leder till långtgående politiska och ekonomiska reformer i utvidgningsländerna, vilket även gynnar unionen som helhet.
(6)
Europeiska rådet har beviljat Island, Montenegro, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Turkiet och Serbien status som kandidatländer. Det har bekräftat det europeiska perspektivet för västra Balkan. Utan att det påverkar ståndpunkter om status eller eventuella framtida beslut som fattas av Europeiska rådet eller rådet, får de länder som har ett sådant europeiskt perspektiv och som inte har beviljats status som kandidatländer betraktas som potentiella kandidater enbart för tillämpningen av denna förordning. Finansiellt stöd enligt denna förordning bör beviljas alla stödmottagare som förtecknas i bilaga I.
(7)
Stöd enligt denna förordning bör tillhandahållas i enlighet med den ram för utvidgningspolitiken som definierats av Europeiska rådet och rådet, med vederbörlig hänsyn till meddelandet om utvidgningsstrategin och framstegsrapporterna i kommissionens årliga utvidgningspaket, samt relevanta resolutioner från Europaparlamentet. Stöd bör även ges i enlighet med de avtal som unionen ingått med de stödmottagare som förtecknas i bilaga I och i enlighet med de europeiska partnerskapen och anslutningspartnerskapen. Stödet bör i huvudsak inriktas på ett utvalt antal politikområden som hjälper de stödmottagare som förtecknas i bilaga I att stärka de demokratiska institutionerna och rättstaten, reformera rättsväsendet och den offentliga förvaltningen, respektera de grundläggande rättigheterna och främja jämställdhet mellan könen, tolerans, social delaktighet och icke-diskriminering. Stödet bör fortsätta att bistå deras ansträngningar att främja regionalt, makroregionalt och gränsöverskridande samarbete samt territoriell utveckling, bland annat genom genomförande av unionens makroregionala strategier. Det bör också stärka ländernas ekonomiska och sociala utveckling samt stödja en agenda för smart och hållbar tillväxt för alla med särskild inriktning på små och medelstora företag, för att uppnå målen för Europa 2020-strategin för smart och hållbar tillväxt för alla (nedan kallad Europa 2020-strategin) och en gradvis anpassning till Köpenhamnskriterierna. Samstämmigheten mellan det finansiella stödet och de övergripande framstegen i genomförandet av föranslutningsstrategin bör förstärkas.
(8)
I syfte att beakta förändringar av utvidgningspolitikens ramverk eller väsentlig utveckling hos de stödmottagare som förtecknas i bilaga I, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt delegeras till kommissionen med avseende på antagande och uppdatering av de tematiska prioriteringar för stöd som anges i bilaga II. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.
(9)
Att stärka rättsstatsprincipen, däribland kampen mot korruption och organiserad brottslighet, och god samhällsstyrning, inbegripet reform av den offentliga förvaltningen, är fortfarande centrala utmaningar för de flesta stödmottagare som förtecknas i bilaga I och är avgörande för att dessa stödmottagare ska kunna närma sig unionen och senare fullt ut åta sig de förpliktelser som ett unionsmedlemskap medför. Med tanke på det långsiktiga perspektivet för de reformer som eftersträvas på dessa områden och behovet av att uppnå resultat, bör det finansiella stöd som ges i enlighet med denna förordning så snart som möjligt möta de krav som ställs på de stödmottagare som förtecknas i bilaga I.
(10)
De stödmottagare som förtecknas i bilaga I behöver vara bättre rustade för att ta itu med globala utmaningar såsom hållbar utveckling och klimatförändringar och anpassa sig till unionens insatser för att hantera dessa problem. Unionsstödet enligt denna förordning bör också bidra till att uppnå målet att höja den klimatrelaterade delen av unionens budget till minst 20 %.
(11)
Unionen bör även stödja övergången mot anslutning till gagn för samtliga stödmottagare som förtecknas i bilaga I på grundval av dess medlemsstaters erfarenheter. Samarbetet bör i synnerhet inriktas på att förmedla de erfarenheter som dragits av medlemsstaterna under reformprocessen.
(12)
Kommissionen och medlemsstaterna bör se till att deras stöd uppfyller kraven på överensstämmelse, samordning och komplementaritet, särskilt genom regelbundna samråd och täta utbyten av information i alla skeden av stödprocessen. Nödvändiga steg bör också tas för att förbättra samordningen och komplementariteten, bland annat genom regelbundna samråd med andra givare. Det civila samhället bör få en mer framträdande roll, både inom program som genomförs genom statliga organ och i dess egenskap av direktmottagare av unionsstöd.
(13)
Prioriterade åtgärder för att uppnå målen på de relevanta politikområden som kommer att få stöd enligt denna förordning bör definieras i vägledande strategidokument som utarbetas av kommissionen för hela den tid som unionens fleråriga budgetram för perioden 2014-2020 gälleri partnerskap med de stödmottagare som förtecknas i bilaga I, med utgångspunkt i deras specifika behov och utvidgningsagendor, i linje med de allmänna och särskilda mål som fastställs i denna förordning och med beaktande av relevanta nationella strategier. I strategidokumenten bör även de politikområden som ska få stöd identifieras och, utan att det påverkar Europaparlamentets och rådets privilegier, de vägledande unionsanslagen per politikområde per år fastställas, inbegripet en uppskattning av de klimatrelaterade utgifterna. Tillräcklig flexibilitet bör byggas in för att klara framväxande behov och ge incitament till att förbättra resultaten. Strategidokumenten bör säkra samstämmighet och överensstämmelse med de ansträngningar som gjorts av de stödmottagare som förtecknas i bilaga I, och som avspeglas i deras nationella budgetar, och bör ta hänsyn till stöd från andra givare. För att ta hänsyn till inre och yttre utveckling bör strategidokumenten ses över och vid behov revideras.
(14)
Det ligger i unionens intresse att bistå de stödmottagare som förtecknas i bilaga I i deras reformarbete för att kunna gå med i unionen. Stödet bör förvaltas med stark inriktning på resultat och med incitament för dem som visar sitt engagemang för reformer genom ett effektivt genomförande av föranslutningsstöd och framsteg i riktning mot uppfyllande av medlemskapskriterierna.
(15)
Stödet bör även i fortsättningen använda de strukturer och instrument som under föranslutningsprocessen visat sig fungera. Övergången från kommissionens direkta förvaltning av föranslutningsmedel till indirekt förvaltning av de stödmottagare som förtecknas i bilaga I bör ske successivt och i linje med dessa stödmottagares respektive kapacitet. I enlighet med principen om deltagandedemokrati bör kommissionen hos varje stödmottagare som förtecknas i bilaga I uppmuntra till parlamentarisk tillsyn över det stöd som erhålls.
(16)
För att säkerställa enhetliga villkor för tillämpningen av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter gäller strategidokumenten, programplaneringsdokumenten och de särskilda bestämmelser i vilka sådana enhetliga villkor fastställs, och bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (5). Med beaktande av dessa genomförandeakters karaktär, särskilt deras policyinriktning eller deras ekonomiska konsekvenser, bör granskningsförfarandet i princip tillämpas vid antagandet av dem, utom när det gäller ekonomiskt småskaliga åtgärder. När de enhetliga villkoren för tillämpningen av den här förordningen fastställs bör hänsyn tas till de erfarenheter som gjorts vid förvaltningen och genomförandet av tidigare föranslutningsstöd. Dessa enhetliga villkor bör ändras om utvecklingen så kräver.
(17)
Den kommitté som inrättas enligt denna förordning bör även ha behörighet när det gäller rättsakter och åtaganden enligt förordning (EG) nr 1085/2006 samt för genomförandet av artikel 3 i rådets förordning (EG) nr 389/2006 (6).
(18)
I denna förordning fastställs en finansieringsram för dess tillämpningsperiod, som ska utgöra det särskilda referensbeloppet, i den mening som avses i punkt 17 i det interinstitutionella avtalet av den 2 december 2013 mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin, samarbete i budgetfrågor och sund ekonomisk förvaltning (7), för Europaparlamentet och rådet under det årliga budgetförfarandet.
(19)
Unionen bör eftersträva en så effektiv användning av de tillgängliga resurserna som möjligt för att optimera sina yttre åtgärders inverkan. Detta bör uppnås genom samstämmighet och komplementaritet mellan unionens instrument för yttre åtgärder samt genom skapande av synergieffekter mellan IPA, andra unionsinstrument för finansiering av yttre åtgärder och annan unionspolitik. Detta bör vidare leda till ömsesidigt förstärkande av de program som planeras inom ramen för instrumenten för finansiering av yttre åtgärder.
(20)
Gemensamma bestämmelser och förfaranden för genomförandet av unionens instrument för finansiering av yttre åtgärder fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 236/2014 (8).
(21)
Eftersom målet för denna förordning inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i EU-fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.
(22)
En smidig, oavbruten övergång från instrumentet för stöd inför anslutningen (IPA), som inrättades genom förordning (EG) nr 1085/2006, till IPA II bör säkerställas, och den här förordningens tillämpningsperiod bör anpassas till tillämpningsperioden för rådets förordning (EU, Euratom) nr 1311/2013 (9). Den här förordningen bör därför tillämpas från och med den 1 januari 2014 till och med den 31 december 2020.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
AVDELNING I
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
Artikel 1
Allmänt mål
Instrumentet för stöd inför anslutningen för perioden 2014-2020 (IPA II) ska stödja de stödmottagare som förtecknas i bilaga I vid antagandet och genomförandet av de politiska, institutionella, rättsliga, administrativa, sociala och ekonomiska reformer som krävs av dessa stödmottagare för att de ska uppfylla unionens värderingar och successivt anpassa sig till unionens bestämmelser, standarder, politik och praxis, med ett medlemskap i unionen som mål.
Genom sådant stöd ska IPA II bidra till stabiliteten, säkerheten och välståndet hos de stödmottagare som förtecknas i bilaga I.
Artikel 2
Särskilda mål
1. Stöd enligt denna förordning ska syfta till att följande särskilda mål uppnås i enlighet med de specifika behoven hos varje stödmottagare som förtecknas i bilaga I och deras individuella utvidgningsagendor.
a)
Stöd för politiska reformer, bland annat genom
i)
stärkande av demokratin och dess institutioner, inklusive ett effektivt och oberoende rättsväsende, och av rättsstatsprincipen och tillämpningen av denna,
ii)
främjande av och skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, ökad respekt för rättigheterna för personer som tillhör minoriteter, inklusive homosexuella, bisexuella, transpersoner och intersexuella, främjande av jämställdhet, icke-diskriminering och tolerans samt mediefrihet och respekt för kulturell mångfald,
iii)
regionalt samarbete och goda grannskapsrelationer,
iv)
främjande av försoning, fredsbyggande och förtroendeskapande åtgärder,
v)
bekämpning av korruption och organiserad brottslighet,
vi)
stärkande av den offentliga förvaltningen och god samhällsstyrning på alla nivåer,
vii)
kapacitetsuppbyggnadsåtgärder som syftar till att förbättra brottsbekämpningen, gränsförvaltningen och genomförandet av migrationspolitiken, inklusive hanteringen av migrationsströmmar,
viii)
utveckling av det civila samhället,
ix)
förbättrad social dialog och stärkt kapacitet hos arbetsmarknadens parter.
b)
Stöd för ekonomisk, social och territoriell utveckling i syfte att uppnå smart och hållbar tillväxt för alla, bland annat genom
i)
uppnående av unionens standarder för ekonomi, inklusive en fungerande marknadsekonomi, liksom finanspolitisk och ekonomisk styrning,
ii)
de ekonomiska reformer som krävs för att hantera konkurrenstrycket och marknadskrafterna i unionen, samtidigt som uppnåendet av ekonomiska, sociala och miljörelaterade mål främjas,
iii)
främjande av sysselsättning och arbetskraftens rörlighet, skapande av kvalitativa arbetstillfällen och utveckling av mänskligt kapital,
iv)
främjande av social och ekonomisk delaktighet, särskilt för minoriteter och sårbara befolkningsgrupper, inklusive personer med funktionshinder, flyktingar och fördrivna personer,
v)
främjande av ett inkluderande och integrerat utbildningssystem och bevarande och restaurering av kulturarvet,
vi)
utveckling av fysiskt kapital, inklusive förbättring av infrastrukturen och förbindelserna med unionens nätverk och regionala nätverk.
vii)
stärkande av forskning, teknisk utveckling och innovationskapacitet.
c)
Förstärkning av förmågan på alla nivåer hos de stödmottagare som förtecknas i bilaga I att uppfylla de skyldigheter ett unionsmedlemskap medför genom stöd till en gradvis anpassning till och antagande, genomförande och verkställighet av unionens regelverk, inklusive förberedelser för förvaltningen av unionens strukturfonder, Sammanhållningsfonden, och Europeiska jordbruks- och landsbygdsutvecklingsfonden.
d)
Förstärkning av regional integration och territoriellt samarbete som inbegriper de stödmottagare som förtecknas i bilaga I, medlemsstaterna och, i tillämpliga fall, tredjeländer som omfattas av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 232/2014 (10).
2. Framsteg i arbetet med att uppnå de särskilda målen i punkt 1 ska övervakas och bedömas på grundval av på förhand fastställda, tydliga, transparenta och, om lämpligt, landsspecifika och mätbara indikatorer som bland annat omfattar
a)
framsteg på områdena stärkande av demokratin, rättsstatsprincipen och ett oberoende och effektivt rättsväsende, respekten för mänskliga rättigheter, inklusive rättigheterna för personer som tillhör minoriteter eller sårbara befolkningsgrupper, grundläggande friheter, jämställdhet och kvinnors rättigheter, kampen mot korruption och organiserad brottslighet, försoning, goda grannskapsrelationer och flyktingars återvändande, och framför allt fastställande av uppnådda resultat på dessa områden,
b)
framsteg med socioekonomiska och finanspolitiska reformer för att komma till rätta med strukturella och makroekonomiska obalanser; sunda och effektiva strategier för ekonomisk och social utveckling, framsteg i arbetet för en smart och hållbar utveckling för alla och med att skapa inkluderande och integrerade högkvalitativa utbildningar och arbetstillfällen, bland annat genom offentliga investeringar som stöds genom IPA II; framsteg på vägen mot skapandet av ett gynnsamt företagsklimat,
c)
framsteg när det gäller att anpassa lagstiftningen till unionens regelverk, inklusive uppnådda resultat när det gäller dess genomförande, framsteg i fråga om unionsrelaterade institutionella reformer, inbegripet övergången till en indirekt förvaltning av det stöd som tillhandahålls enligt denna förordning,
d)
framsteg med att på alla nivåer bygga upp och stärka god samhällsstyrning och den administrativa och institutionella kapacitet och absorptionskapacitet - inklusive ändamålsenliga mänskliga resurser - som krävs för att anpassa och genomföra lagstiftning med koppling till unionens regelverk,
e)
regionala och territoriella samarbetsinitiativ samt utvecklingen av handelsflöden.
3. De indikatorer som avses i punkt 2 ska användas för att på lämpligt sätt övervaka, bedöma och se över resultaten. De årsapporter från kommissionen som avses i artikel 4 ska fungera som referenspunkt vid bedömningen av resultaten av IPA II-stödet. Relevanta resultatindikatorer ska definieras och ingå i de strategidokument och program som avses i artiklarna 6 och 7 och ska fastställas så att framsteg kan bedömas på ett objektivt sätt över tid och, i lämpliga fall, mellan olika program.
Artikel 3
Politikområden
1. Stöd enligt denna förordning ska huvudsakligen gälla följande politikområden:
a)
Reformer som ett led i förberedelserna för unionsmedlemskap och därtill hörande institutions- och kapacitetsuppbyggnad.
b)
Socioekonomisk och regional utveckling.
c)
Sysselsättning, socialpolitik, utbildning, främjande av jämställdhet och utveckling av mänskliga resurser.
d)
Jordbruk och landsbygdsutveckling.
e)
Regionalt och territoriellt samarbete.
2. Stöd inom samtliga politikområden som avses i punkt 1 i denna artikel ska hjälpa de stödmottagare som förtecknas i bilaga I att uppnå de allmänna och särskilda mål som fastställs i artiklarna 1 och 2, särskilt genom politiska reformer, tillnärmning av lagar, kapacitetsuppbyggnad och investeringar.
I förekommande fall ska särskild uppmärksamhet ägnas åt god samhällsstyrning, rättsstatlighet samt kampen mot korruption och organiserad brottslighet.
3. Stöd inom de politikområden som aves i punkt 1 b-e får inbegripa finansiering av den typ av åtgärder som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 1301/2013 (11), Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 1300/2013 (12), Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 1304/2013 (13), Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 1299/2013 (14) och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 1305/2013 (15).
4. Stöd inom det politikområde som avses i punkt 1 e kan särskilt finansiera såväl åtgärder som omfattar flera länder eller är horisontella som gränsöverskridande, transnationella och interregionala samarbetsåtgärder.
Artikel 4
Ram för stödet
1. Stöd enligt denna förordning ska tillhandahållas i enlighet med den ram för utvidgningspolitiken som definierats av Europeiska rådet och rådet, och ska ta vederbörlig hänsyn till meddelandet om utvidgningsstrategin och framstegsrapporterna i kommissionens årliga utvidgningspaket samt relevanta resolutioner från Europaparlamentet. Kommissionen ska säkerställa samstämmighet mellan stödet och ramen för utvidgningspolitiken.
2. Stödet ska vara riktat och anpassas till de specifika omständigheterna för de stödmottagare som förtecknas i bilaga I, med beaktande av ytterligare insatser som krävs för att uppfylla medlemskapskriterierna och stödmottagarnas kapacitet. Stödet ska differentieras i fråga om omfattning och intensitet med hänsyn till behoven, engagemanget för reformerna och framstegen med att genomföra dem. Det ska i huvudsak inriktas på att hjälpa de stödmottagare som förtecknas i bilaga I att utforma och genomföra sektorsreformer. Sektorspolitik och sektorsstrategier ska vara heltäckande och bidra till att de särskilda mål som anges i artikel 2.1 uppnås.
3. I enlighet med de särskilda mål som anges i artikel 2.1, anges i bilaga II de tematiska prioriteringarna för tillhandahållande av stöd i enlighet med behoven och kapaciteten hos de stödmottagare som förtecknas i bilaga I. Var och en av dessa tematiska prioriteringar kan bidra till att mer än ett särskilt mål uppnås.
4. I enlighet med de särskilda mål som anges i artikel 2.1 d ska stöd ges till gränsöverskridande samarbete, både mellan de stödmottagare som förtecknas i bilaga I och mellan dem och medlemsstater eller länder som omfattas av det europeiska grannskapsinstrumentet (ENI), som inrättas genom förordning (EU) nr 232/2014, för att främja goda grannförbindelser, unionens integration och socioekonomisk utveckling. De tematiska prioriteringarna för territoriellt samarbete anges i bilaga III.
Artikel 5
Överensstämmelse, samstämmighet och komplementaritet
1. Finansiellt stöd enligt denna förordning ska stå i överensstämmelse med unionens politik. Det ska vara förenligt med de avtal som ingåtts av unionen med de stödmottagare som förtecknas i bilaga I och beakta åtaganden enligt de multilaterala avtal som unionen är part i.
2. Kommissionen ska i samverkan med medlemsstaterna bidra till genomförandet av unionens åtaganden för ökad öppenhet och ansvarsutkrävande vid tillhandahållande av stöd, bland annat genom att offentliggöra information om stödets omfattning och fördelning och säkerställa att uppgifterna är internationellt jämförbara och att det är enkelt att få tillgång till dem, dela med sig av dem och offentliggöra dem.
3. Kommissionen, medlemsstaterna och Europeiska investeringsbanken (EIB) ska samarbeta för att säkerställa samstämmighet och sträva efter att undvika överlappning mellan det stöd som tillhandahålls enligt denna förordning och annat stöd som tillhandahålls av unionen, medlemsstaterna och EIB, bland annat genom regelbundna och inkluderande möten för samordning av stödet.
4. Kommissionen, medlemsstaterna och EIB ska samordna sina respektive stödprogram för ett effektivare och mer välfungerande tillhandahållande av stöd och för att förhindra dubbelfinansiering, i linje med de fastställda riktlinjerna för förstärkt operativ samordning på området för externt stöd och för harmonisering av politik och förfaranden, särskilt de internationella principerna för biståndseffektivitet. Samordningen ska innefatta regelbundna samråd och ett tätt informationsutbyte genom alla skeden av stödprocessen, särskilt på fältet, samt vara ett centralt led i medlemsstaternas och unionens programplanering.
5. För ett effektivare och mer välfungerande tillhandahållande av stöd och för att förhindra dubbelfinansiering ska kommissionen i samverkan med medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att sörja för bättre samordning och komplementaritet med multilaterala och regionala organisationer och enheter, såsom internationella finansinstitut och organ, fonder och program inom Förenta nationerna, samt givare utanför unionen.
6. I samband med planeringen, genomförandet och övervakningen av stöd enligt denna förordning ska kommissionen i princip verka i partnerskap med de stödmottagare som förtecknas i bilaga I. Partnerskapet ska omfatta behöriga nationella och lokala myndigheter samt civilsamhällets organisationer, beroende på vad som är lämpligt. Kommissionen ska uppmuntra samordning mellan relevanta intressenter.
Kapaciteten hos civilsamhällets organisationer, bland annat som direktmottagare av stöd, ska stärkas på lämpligt sätt.
AVDELNING II
STRATEGISK PLANERING
Artikel 6
Strategidokument
1. Stöd enligt denna förordning ska tillhandahållas på grundval av strategidokument för enskilda respektive flera länder (nedan kallade strategidokument) som utarbetas av kommissionen i partnerskap med de stödmottagare som förtecknas i bilaga I för hela den tid som unionens fleråriga budgetram för perioden 2014-2020 gäller.
2. Strategidokumenten ska ange prioriteringarna för åtgärder för att uppnå målen för de relevanta politikområden som avses i artikel 3, som ska få stöd enligt denna förordning i linje med de allmänna och särskilda mål som avses i artiklarna 1 respektive 2. Strategidokumenten ska antas i enlighet med den ram för stödet som anges i artikel 4 och ska ta vederbörlig hänsyn till relevanta nationella strategier.
3. Strategidokumenten ska innefatta den vägledande tilldelningen av unionsmedel till respektive politikområde, i tillämpliga fall, fördelade per år och ska möjliggöra åtgärdande av akuta behov utan att det påverkar möjligheten att kombinera stöd inom olika politikområden. Strategidokumenten ska innefatta indikatorerna för att bedöma framstegen när det gäller att uppnå de mål som fastställs i strategidokumenten.
4. Kommissionen ska varje år bedöma genomförandet av strategidokumenten och deras fortsatta relevans mot bakgrund av utvecklingen av den politiska ram som avses i artikel 4. Kommissionen ska informera den kommitté som avses i artikel 13.1 om resultaten av denna bedömning och får vid behov föreslå ändringar i de strategidokument som avses i den här artikeln och/eller de program och åtgärder som avses i artikel 7.1. Dessa strategidokument ska även ses över efter halva tiden och i tillämpliga fall revideras.
5. Kommissionen ska anta de strategidokument som avses i denna artikel och eventuella revideringar av dessa i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 16.3 i förordning (EU) nr 236/2014.
AVDELNING III
GENOMFÖRANDE
Artikel 7
Programplanering
1. Unionsstödet enligt denna förordning ska genomföras direkt, indirekt eller med delad förvaltning genom de program och åtgärder som avses i artiklarna 2 och 3 i förordning (EU) nr 236/2014 och i enlighet med särskilda bestämmelser som fastställer enhetliga villkor för genomförande av den här förordningen, särskilt när det gäller strukturer och förfaranden för förvaltning, som kommissionen ska anta i enlighet med artikel 13 i den här förordningen. Genomförandet ska i regel ske i form av årliga eller fleråriga program för ett eller flera länder liksom gränsöverskridande samarbetsprogram som inrättats i enlighet med de strategidokument som avses i artikel 6 och utarbetats av respektive stödmottagare som förtecknas i bilaga I till den här förordningen och/eller kommissionen, beroende på vad som är lämpligt.
2. Vid all programplanering och programöversyn som genomförs efter offentliggörandet av den rapport om halvtidsöversyn som avses i artikel 17 i förordning (EU) nr 236/2014 (nedan kallad rapporten om halvtidsöversyn) ska resultaten, rönen och slutsatserna i den rapporten beaktas.
Artikel 8
Ram- och tilläggsavtal
1. Kommissionen och respektive stödmottagare som förtecknas i bilaga I ska ingå ramavtal om genomförandet av stödet.
2. Vid behov får tilläggsavtal om genomförandet av stödet ingås av kommissionen och respektive stödmottagare som förtecknas i bilaga I eller dess genomförandemyndigheter.
Artikel 9
Instrumentövergripande bestämmelser
1. Under vederbörligen motiverade förhållanden och för att säkerställa att unionens finansiering är enhetlig och effektiv, eller för att främja regionalt samarbete, får kommissionen besluta att även länder, territorier och regioner som annars inte skulle vara berättigade till stöd enligt artikel 1 ska omfattas av de program och åtgärder som avses i artikel 7.1, om det program eller den åtgärd som ska genomföras är av global, regional eller gränsöverskridande karaktär.
2. Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) ska bidra till de program eller åtgärder som inrättas enligt denna förordning för gränsöverskridande samarbete mellan de stödmottagare som förtecknas i bilaga I och medlemsstater. Storleken på Eruf:s bidrag ska fastställas i enlighet med artikel 4 i förordning (EU) nr 1299/2013. Den här förordningen ska gälla för användningen av det bidraget.
3. I tillämpliga fall kan IPA II bidra till transnationella och interregionala samarbetsprogram eller åtgärder som inrättas och genomförs enligt förordning (EU) nr 1299/2013 och i vilka de stödmottagare som förtecknas i bilaga I till den här förordningen deltar.
4. I tillämpliga fall kan IPA II bidra till gränsöverskridande samarbetsprogram eller åtgärder som inrättas och genomförs enligt förordning (EU) nr 232/2014 och i vilka de stödmottagare som förtecknas i bilaga I till den här förordningen deltar.
5. I tillämpliga fall kan IPA II bidra till program eller åtgärder som införs som en del i en makroregional strategi och i vilka de stödmottagare som förtecknas i bilaga I deltar.
AVDELNING IV
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 10
Delegering av befogenhet
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 11 med avseende på ändring av bilaga II till denna förordning. Efter offentliggörandet av rapporten om halvtidsöversyn, och på grundval av rekommendationerna i den rapporten ska kommissionen särskilt anta en delegerad akt om ändring av bilaga II till den här förordningen senast den 31 mars 2018.
Artikel 11
Utövande av delegeringen
1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 10 ska ges till kommissionen till och med den 31 december 2020.
3. Den delegering av befogenhet som avses i artikel 10 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
4. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
5. En delegerad akt som antas enligt artikel 10 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
Artikel 12
Antagande av ytterligare tillämpningsbestämmelser
Utöver bestämmelserna i förordning (EU) nr 236/2014, ska särskilda bestämmelser om fastställande av enhetliga villkor för tillämpningen av den här förordningen antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 16.3 i förordning (EU) nr 236/2014.
Artikel 13
Kommitté
1. Det ska inrättas en kommitté för instrumentet för stöd inför anslutningen (nedan kallad IPA II-kommittén) bestående av företrädare för medlemsstaterna och med en företrädare för kommissionen som ordförande. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.
2. IPA II-kommittén ska bistå kommissionen med avseende på alla politikområden som anges i artikel 3. IPA II-kommittén ska också vara behörig för rättsakter och åtaganden enligt förordning (EG) nr 1085/2006 och för genomförande av artikel 3 i förordning (EG) nr 389/2006.
Artikel 14
Resultatbaserad belöning
1. De strategidokument som avses i artikel 6 ska föreskriva att en lämplig mängd stöd ska förbli tillgängligt för att belöna en enskild stödmottagare som förtecknas i bilaga I för
a)
särskilda framsteg mot uppfyllandet av medlemskapskriterierna, och/eller
b)
ett effektivt genomförande av föranslutningsstödet varvid särskilt goda resultat har uppnåtts med avseende på de särskilda mål som anges i strategidokumentet i fråga.
2. Om de framsteg som uppnåtts av en stödmottagare som förtecknas i bilaga I fortsätter att ligga långt under de överenskomna nivåer som anges i strategidokumenten ska kommissionen anpassa anslagen därefter, i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 16.3 i förordning (EU) nr 236/2014.
3. Ett lämpligt belopp ska öronmärkas för den belöning som avses i punkt 1 i den här artikeln och ska anslås på grundval av en bedömning av resultat och framsteg över en period på flera år, dock senast 2017 respektive 2020. De resultatindikatorer som avses i artikel 2.2 och som anges i strategidokumenten ska beaktas.
4. De vägledande anslagen av unionsmedel enligt de strategidokument som avses i artikel 6 ska ta hänsyn till möjligheten att tilldela dessa extra medel på grundval av resultaten och/eller framstegen.
Artikel 15
Finansieringsram
1. Finansieringsramen för genomförandet av denna förordning under perioden 2014-2020 ska vara 11 698 668 000 EUR i löpande priser. Upp till 4 % av finansieringsramen ska tilldelas program för gränsöverskridande samarbete mellan de stödmottagare som förtecknas i bilaga I och medlemsstaterna, i enlighet med deras behov och prioriteringar.
2. De årliga anslagen ska godkännas av Europaparlamentet och rådet inom gränserna för den fleråriga budgetramen för perioden 2014-2020.
3. I enlighet med artikel 18.4 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1288/2013 (16), ska ett preliminärt belopp på 1 680 000 000 EUR från de olika instrumenten för finansiering av yttre åtgärder, nämligen instrumentet för utvecklingssamarbete inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 233/2014 (17), ENI, IPA II och partnerskapsinstrumentet inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 234/2014 (18), anslås till insatser inom rörlighet i utbildningssyfte till eller från partnerländer, i den mening som avses i förordning (EU) nr 1288/2013, och till samarbete och politisk dialog med myndigheter, institutioner och organisationer från dessa länder. Förordning (EU) nr 1288/2013 ska gälla för användningen av dessa medel.
Medlen ska göras tillgängliga på grundval av två fleråriga anslag som ska omfatta de fyra första åren respektive de tre återstående åren. Tilldelningen av dessa medel ska återspeglas i den programplanering som föreskrivs i denna förordning, i linje med fastställda behov och prioriteringar hos länderna i fråga. Anslagen får ses över vid betydande oförutsedda omständigheter eller vid betydande politiska förändringar i linje med prioriteringarna för unionens yttre åtgärder.
Artikel 16
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2014 till och med den 31 december 2020.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Strasbourg den 11 mars 2014.