NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 592/2014
ze dne 3. června 2014,
kterým se mění nařízení (EU) č. 142/2011, pokud jde o používání vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů jako paliva ve spalovacích zařízeních
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 ze dne 21. října 2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a o zrušení nařízení (ES) č. 1774/2002 (nařízení o vedlejších produktech živočišného původu) (1), a zejména na čl. 15 odst. 1 písm. d), čl. 15 odst. 1 písm. e), čl. 15 odst. 1 druhý pododstavec, čl. 27 první pododstavec písm. h), čl. 27 první pododstavec písm. i), čl. 27 druhý pododstavec a čl. 45 odst. 4 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví hygienická a veterinární pravidla pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty s cílem zabraňovat rizikům pro zdraví lidí a zvířat, která v souvislosti s těmito produkty vznikají, a snižovat je na minimum. Zařazuje tyto produkty do specifických kategorií, které odpovídají úrovni takových rizik, a stanoví požadavky na bezpečné používání a neškodné odstraňování těchto produktů.
(2)
Nařízení Komise (EU) č. 142/2011 (2) stanoví prováděcí pravidla pro nařízení (ES) č. 1069/2009, včetně pravidel pro používání a neškodné odstraňování hnoje.
(3)
Produkce drůbežího hnoje je nedílnou součástí provozu líhní a chovu drůbeže v zemědělských podnicích, přičemž tento hnůj lze v místě daného provozu bez předchozího ošetření použít jako palivo ke spalování pro energetické účely, pokud jsou splněny příslušné požadavky týkající se životního prostřední a ochrany zdraví a pokud takové použití nemá nepříznivý vliv na životní prostředí nebo zdraví lidí.
(4)
Spalovací zařízení využívající drůbeží hnůj jako palivo musí přijmout nezbytná hygienická opatření, aby zabránila šíření případných patogenů. Tato opatření musí také upravovat nakládání s odpadními vodami, jež v místě skladování drůbežího hnoje vznikají.
(5)
Zbytky ze spalování drůbežího hnoje, především popel, jsou bohatým zdrojem minerálů, jež lze využít při výrobě minerálních hnojiv, a Komise vytváří v současné době právní předpisy na úrovni Unie pro tyto zbytky. Je proto vhodné poskytnout možnost využít zbytky ze spalování, a neodstraňovat je jako odpad.
(6)
Komise má v této fázi rozsáhlé doklady o existenci technologie využívání hnoje jako paliva ke spalování pro energetické účely v hospodářstvích bez nepříznivých vlivů na životní prostředí a lidské zdraví k dispozici pouze v případě hnoje drůbežího. Pokud bude mít Komise doklady, z nichž vyplyne, že jako paliva ke spalování pro energetické účely lze při zajištění stejné úrovně ochrany zdraví a životního prostředí využít i hnůj ostatních druhů, bude možné provést přezkum příslušných ustanovení nařízení (EU) č. 142/2011.
(7)
S cílem zajistit legalitu dalšího využívání drůbežího hnoje jako paliva ve spalovacích zařízeních je v případě tohoto konkrétního použití třeba stanovit další požadavky na ochranu životního prostředí a zdraví, aby se předešlo nepříznivým vlivům na životní prostředí nebo lidské zdraví.
(8)
Harmonizované požadavky, které uceleně postihují problematiku zvládání rizik pro zdraví lidí a zvířat a pro životní prostředí, jež pramení z používání hnoje jako paliva ve spalovacích zařízeních v hospodářství, by také usnadnily vývoj technologií pro spalovací zařízení, jež využívají hnůj z provozu v hospodářství jako udržitelný zdroj paliva.
(9)
Je proto namístě změnit článek 6 nařízení (EU) č. 142/2011 tak, aby obsahoval dodatečné požadavky týkající se používání vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů jako paliva ve spalovacích zařízeních.
(10)
Příslušný orgán nebo orgán jednající jeho jménem by měl ověřit, že provozovatelé dodržují určité standardy v oblasti životního prostředí, na které se odkazuje v tomto nařízení.
(11)
Normy zpracování popsané v příloze IV kapitole IV oddíle 2 písmeni F nařízení (EU) č. 142/2011 pro kotle byly povoleny jako alternativní metoda v souladu s článkem 20 nařízení (ES) č. 1069/2009. Uvedené normy lze s nezbytnými úpravami použít i na spalování živočišných tuků jako paliva ve stacionárních motorech s vnitřním spalováním.
(12)
Příloha III nařízení (EU) č. 142/2011 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(13)
Pro účely použití tohoto nařízení je nutné zavést požadavky pro úřední kontroly týkající se spalování živočišných tuků a drůbežího hnoje jako paliva pro energetické účely. Příloha XVI nařízení (EU) č. 142/2011 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(14)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament, ani Rada vůči nim nevznesly námitky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 142/2011 se mění takto:
1)
Článek 6 se mění takto:
a)
nadpis článku 6 se nahrazuje tímto:
„Článek 6
Neškodné odstraňování spalováním, odstraňování nebo využití spoluspalováním a použití jako palivo ke spalování pro energetické účely“;
b)
doplňují se nové odstavce, které znějí:
„6. Provozovatelé zajistí, aby spalovací zařízení jiná než spalovací zařízení uvedená v příloze IV kapitole IV oddíle 2, která podléhají jejich kontrole a v nichž se jako palivo používají vedlejší produkty živočišného původu nebo získané produkty, splňovala obecné podmínky a zvláštní požadavky stanovené v kapitole IV respektive V přílohy III a byla schválena příslušným orgánem v souladu s čl. 24 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1069/2009.
7. Příslušný orgán schválí pouze spalovací zařízení uvedená v odstavci 6, která používají vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty ke spalování pro energetické účely, pokud:
a)
spalovací zařízení spadají do oblasti působnosti kapitoly V přílohy III tohoto nařízení;
b)
spalovací zařízení splňují všechny příslušné obecné podmínky a zvláštní požadavky stanovené v kapitolách IV a V přílohy III tohoto nařízení;
c)
jsou zavedeny správní postupy, jež zajišťují, že požadavky na schválení spalovacího zařízení se každý rok kontrolují.
8. Kromě pravidel stanovených v odstavci 7 tohoto článku platí pro použití drůbežího hnoje jako paliva ke spalování pro energetické účely podle ustanovení kapitoly V přílohy III tato pravidla:
a)
v rámci žádosti o schválení, kterou předkládá provozovatel příslušnému orgánu v souladu s čl. 24 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1069/2009, je třeba předložit důkazy s osvědčením příslušného orgánu nebo profesní organizace pověřené příslušnými orgány daného členského státu, že dotčené spalovací zařízení, které používá jako palivo drůbeží hnůj, zcela splňuje mezní hodnoty emisí a požadavky na monitorování stanovené v bodě 4 oddílu B kapitoly V přílohy III tohoto nařízení;
b)
schvalovací řízení stanovené v článku 44 nařízení (ES) č. 1069/2009 není skončeno, dokud neproběhnou alespoň dvě po sobě následující kontroly, z nichž jedna bude neohlášená, ze strany příslušného orgánu nebo profesní organizace tímto orgánem pověřené, přičemž tyto kontroly se provedou v prvních šesti měsících provozu spalovacího zařízení a jejich součástí budou nezbytná měření teplot a emisí. Poté, co z výsledků uvedených kontrol vyplyne, že byly splněny parametry podle bodu 4 oddílu B kapitoly V přílohy III tohoto nařízení, lze udělit plné schválení.“
2)
Přílohy III a XVI se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Členské státy mohou v přechodném období o délce dvou let ode dne uvedeného v čl. 3 prvním pododstavci i nadále umožnit provoz spalovacích zařízení, jež jako palivo používají tavené/škvařené tuky nebo drůbeží hnůj a která byla schválena v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 15. července 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 3. června 2014.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 592/2014
av den 3 juni 2014
om ändring av förordning (EU) nr 142/2011 vad gäller användning av animaliska biprodukter och därav framställda produkter som bränsle i förbränningsanläggningar
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1069/2009 av den 21 oktober 2009 om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter och därav framställda produkter som inte är avsedda att användas som livsmedel och om upphävande av förordning (EG) nr 1774/2002 (nedan kallad biproduktsförordningen) (1), särskilt artikel 15.1 d, artikel 15.1 e, artikel 15.1 andra stycket, artikel 27 h, artikel 27 i, artikel 27 andra stycket och artikel 45.4 andra stycket, och
av följande skäl:
(1)
I förordning (EG) nr 1069/2009 fastställs folk- och djurhälsobestämmelser för animaliska biprodukter och därav framställda produkter för att förhindra och minimera risker för människors eller djurs hälsa. I förordningen indelas sådana produkter i särskilda kategorier efter graden av sådana risker, och där anges även krav på säker användning och säkert bortskaffande av sådana produkter.
(2)
I kommissionens förordning (EU) nr 142/2011 (2) fastställs tillämpningsföreskrifter för förordning (EG) nr 1069/2009, däribland regler om användning och bortskaffande av gödsel.
(3)
Fjäderfägödsel produceras som en integrerad del av avel och uppfödning av fjäderfä på jordbruksföretag, och den kan användas på plats utan föregående behandling som bränsle vid förbränning, under förutsättning att relevanta miljö- och hälsoskyddskrav är uppfyllda och det aktuella användningsområdet inte får några negativa följder för miljön eller människors hälsa.
(4)
Förbränningsanläggningar som använder fjäderfägödsel som bränsle ska vidta nödvändiga hygienåtgärder för att förhindra eventuell spridning av patogener. Dessa åtgärder ska innefatta hantering av avloppsvatten från lagringsplatser för fjäderfägödsel.
(5)
Restprodukter från förbränning av fjäderfägödsel, främst aska, utgör en rik källa till mineraler som kan tas till vara för produktion av mineralgödselmedel, och kommissionen håller på att utveckla unionslagstiftning om sådana restprodukter. Det är därför lämpligt att göra det möjligt att utnyttja förbränningsresterna i stället för att bortskaffa dem som avfall.
(6)
I detta skede har kommissionen tagit emot heltäckande bevisning för att teknik har utvecklats för att använda enbart fjäderfägödsel som bränsle för förbränning på jordbruksföretag utan negativa effekter på miljön och människors hälsa. Om kommissionen får tillgång till bevisning för att naturgödsel från andra arter kan användas som bränsle vid förbränning med en likvärdig nivå på hälso- och miljöskyddet, kan de relevanta bestämmelserna i förordning (EU) nr 142/2011 ändras i enlighet med detta.
(7)
För att det ska vara lagligt att använda fjäderfägödsel som bränsle i förbränningsanläggningar bör ytterligare miljö- och hälsoskyddskrav för detta användningsområde fastställas för att förhindra negativa följder för miljön eller människors hälsa.
(8)
Harmoniserade krav som, på ett övergripande sätt, inriktas på kontrollen av risker för människors och djurs hälsa och för miljön på grund av användning av gödsel som bränsle i förbränningsanläggningar på jordbruksföretag underlättar också utvecklingen av teknik för förbränningsanläggningar som använder fjäderfägödsel på jordbruksföretag som en hållbar bränslekälla.
(9)
Det är därför lämpligt att ändra artikel 6 förordning (EU) nr 142/2011 och införa kompletterande krav för användning av animaliska biprodukter och därav framställda produkter som bränsle i förbränningsanläggningar.
(10)
De behöriga myndigheterna bör kontrollera eller låta kontrollera att driftansvariga uppfyller vissa miljökrav som omnämns i den här förordningen.
(11)
De bearbetningskrav som anges i kapitel IV avsnitt 2 punkt F i bilaga IV till förordning (EU) nr 142/2011 för värmepannor har godkänts som en alternativ metod i enlighet med artikel 20 i förordning (EG) nr 1069/2009. De kraven kan även med nödvändiga ändringar tillämpas på förbränning av animaliska fetter i stationära förbränningsmotorer.
(12)
Bilaga III till förordning (EU) nr 142/2011 bör därför ändras i enlighet med detta.
(13)
För tillämpningen av den här förordningen är det nödvändigt att införa krav på offentliga kontroller avseende förbränning av animaliska fetter och fjäderfägödsel som bränsle. Bilaga XVI till förordning (EU) nr 142/2011 bör därför ändras i enlighet med detta.
(14)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa, och varken Europaparlamentet eller rådet har motsatt sig dem.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Förordning (EU) nr 142/2011 ska ändras på följande sätt:
1.
Artikel 6 ska ändras på följande sätt:
a)
Rubriken till artikel 6 ska ersättas med följande:
”Artikel 6
Bortskaffande genom förbränning, bortskaffande eller återvinning genom samförbränning eller användning som bränsle”
b)
Följande punkter ska läggas till:
”6. Driftansvariga ska se till att andra förbränningsanläggningar än de som avses i kapitel IV avsnitt 2 i bilaga IV under deras kontroll där animaliska biprodukter eller därav framställda produkter används som bränsle uppfyller de allmänna villkor och särskilda krav som anges i kapitlen IV respektive V i bilaga III och har godkänts av den behöriga myndigheten i enlighet med artikel 24.1 d i förordning (EG) nr 1069/2009.
7. Den behöriga myndigheten får enbart godkänna sådana förbränningsanläggningar som avses i punkt 6 för användning av animaliska biprodukter och därav framställda produkter som bränsle under förutsättning att
a)
förbränningsanläggningarna omfattas av kapitel V i bilaga III till den här förordningen,
b)
förbränningsanläggningarna uppfyller alla relevanta allmänna villkor och särskilda krav i kapitlen IV och V i bilaga III till den här förordningen,
c)
administrativa förfaranden har införts för att se till att kraven för godkännande av förbränningsanläggningar kontrolleras varje år.
8. För användning av fjäderfägödsel som bränsle vid förbränning enligt kapitel V i bilaga III ska följande regler tillämpas utöver dem som avses i punkt 7 i denna artikel:
a)
Ansökningar om godkännande som lämnas av driftansvariga till den behöriga myndigheten i enlighet med artikel 24.1 d i förordning (EG) nr 1069/2009 ska innehålla bevis, certifierade av den behöriga myndigheten eller av en yrkesorganisation som är godkänd av medlemsstatens behöriga myndigheter, för att förbränningsanläggningen där fjäderfägödsel används som bränsle till fullo uppfyller de utsläppsgränsvärden och övervakningskrav som anges i kapitel V avsnitt B punkt 4 i bilaga III till den här förordningen.
b)
Det förfarande för godkännande som föreskrivs i artikel 44 i förordning (EG) nr 1069/2009 får inte betraktas som genomfört förrän minst två på varandra följande kontroller, varav en oanmäld, har utförts av den behöriga myndigheten eller av en yrkesorganisation som är godkänd av den myndigheten, under de första sex månaderna av förbränningsanläggningens drift, inbegripet nödvändiga mätningar av temperatur och utsläpp. Efter det att dessa mätningar visat att parametrarna i kapitel V avsnitt B punkt 4 i bilaga III till den här förordningen är uppfyllda får ett fullständigt godkännande beviljas.”
2.
Bilagorna III och XVI ska ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen.
Artikel 2
Under en övergångsperiod av två år efter den dag som avses i artikel 3 första stycket får medlemsstaterna tillåta drift vid förbränningsanläggningar som använder utsmält fett eller fjäderfägödsel som bränsle i enlighet med godkännanden enligt nationell lagstiftning.
Artikel 3
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 15 juli 2014.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 3 juni 2014.