NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 664/2014
ze dne 18. prosince 2013,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012, pokud jde o stanovení symbolů Unie pro chráněná označení původu, chráněná zeměpisná označení a zaručené tradiční speciality a o některá pravidla pro původ, procesní pravidla a další přechodná pravidla
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (1), a zejména na čl. 5 odst. 4 první a druhý pododstavec, čl. 12 odst. 7 první pododstavec, čl. 16 odst. 2, čl. 19 odst. 2 první pododstavec, čl. 23 odst. 4 první pododstavec, čl. 25 odst. 3, čl. 49 odst. 7 první pododstavec, čl. 51 odst. 6 první pododstavec, čl. 53 odst. 3 první pododstavec a čl. 54 odst. 2 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízením (EU) č. 1151/2012 byla zrušena a nahrazena nařízení Rady (ES) č. 509/2006 ze dne 20. března 2006 o zemědělských produktech a potravinách, jež představují zaručené tradiční speciality (2), a (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (3). Nařízením (EU) č. 1151/2012 se Komisi svěřuje pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci a prováděcí akty. Aby bylo zajištěno hladké fungování režimů jakosti zemědělských produktů a potravin v novém právním rámci, je třeba prostřednictvím takových aktů přijmout některá pravidla. Tato nová pravidla by měla nahradit prováděcí pravidla k nařízením (ES) č. 509/2006 a (ES) č. 510/2006, jež byla stanovena v nařízení Komise (ES) č. 1898/2006 ze dne 14. prosince 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 510/2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (4), a v nařízení Komise (ES) č. 1216/2007 ze dne 18. října 2007, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 509/2006 o zemědělských produktech a potravinách, jež představují zaručené tradiční speciality (5).
(2)
Za účelem zohlednění zvláštní povahy, a zejména fyzických a materiálních omezení produkce produktů živočišného původu, jejichž název je zapsán jako chráněné označení původu, by měly být ve specifikaci takových produktů povoleny odchylky, pokud jde o původ krmiva. Uvedené odchylky by neměly mít žádný vliv na souvislost mezi zeměpisným prostředím a zvláštní jakostí nebo vlastností produktu danou především nebo výhradně tímto prostředím.
(3)
Za účelem zohlednění zvláštní povahy některých produktů by měla být ve specifikaci takových produktů povolena omezení týkající se původu surovin v případě chráněných zeměpisných označení. Tato omezení by měla být odůvodněna na základě objektivních kritérií, která jsou v souladu s obecnými zásadami režimu chráněných zeměpisných označení a dále zlepšují soulad produktů s cíli tohoto režimu.
(4)
Aby bylo zajištěno, že spotřebiteli jsou sdělovány náležité informace, měly by být stanoveny symboly Unie navržené za účelem propagace chráněných označení původu, chráněných zeměpisných označení a zaručených tradičních specialit.
(5)
Aby se zajistilo, že specifikace produktu pro zaručené tradiční speciality poskytuje pouze relevantní a stručné informace, a aby se zabránilo příliš objemným žádostem o zápis nebo žádostem o schválení změny specifikace produktu pro zaručenou tradiční specialitu, měla by být stanovena maximální délka specifikací produktu.
(6)
Za účelem zjednodušení postupu podávání žádostí by měla být stanovena další pravidla pro vnitrostátní námitková řízení v případě společných žádostí týkajících se více než jednoho státního území. Vzhledem k tomu, že právo podat námitku by mělo být zaručeno na celém území Unie, měla by být stanovena povinnost provádět vnitrostátní námitková řízení ve všech členských státech, jichž se společné žádosti týkají.
(7)
Aby byly kroky v námitkovém řízení jasné, je třeba upřesnit procesní povinnosti žadatele v případě, že po náležitých konzultacích provedených po podání odůvodněného prohlášení o námitce bylo dosaženo dohody.
(8)
Aby se zjednodušilo zpracování žádostí o změnu specifikace produktu, měla by být stanovena doplňková pravidla týkající se podrobného prozkoumání žádostí o změnu a předkládání a posuzování změn menšího rozsahu. Vzhledem k naléhavé povaze dočasných změn by tyto změny neměly podléhat standardnímu řízení ani formálnímu schválení ze strany Komise. Komise by nicméně měla být plně informována o obsahu a odůvodnění takových změn.
(9)
Aby byla všem zúčastněným stranám poskytnuta možnost hájit svá práva a oprávněné zájmy, měla by být stanovena doplňková pravidla týkající se postupu zrušení zápisu. Postup zrušení zápisu by měl být harmonizován se standardním postupem při zápisu, jenž je uveden v článcích 49 až 52 nařízení (EU) č. 1151/2012. Mělo by být rovněž objasněno, že členské státy patří mezi právnické osoby, které mohou mít oprávněný zájem na podání žádosti o zrušení zápisu podle čl. 54 odst. 1 prvního pododstavce uvedeného nařízení.
(10)
S cílem ochránit oprávněné zájmy dotčených producentů nebo zúčastněných stran by i nadále mělo být možné, aby jednotné dokumenty týkající se chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení zapsaných před 31. březnem 2006, pro které nebyl zveřejněn jednotný dokument, byly na základě žádosti dotčeného členského státu zveřejněny.
(11)
V čl. 12 odst. 3 a v čl. 23 odst. 3 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1151/2012 se uvádí, že v případě produktů pocházejících z Unie, které jsou uváděny na trh pod chráněným označením původu, chráněným zeměpisným označením nebo jako zaručená tradiční specialita, se na etiketě uvedou s nimi související symboly Unie, přičemž lze uvést rovněž příslušná označení a zkratky. V čl. 23 odst. 3 druhém pododstavci se uvádí, že v případě zaručených tradičních specialit produkovaných mimo Unii je použití symbolu na etiketě nepovinné. Uvedená ustanovení budou platná až od 4. ledna 2016. V nařízeních (ES) č. 509/2006 a (ES) č. 510/2006 zrušených nařízením (EU) č. 1151/2012 se nicméně stanovila povinnost uvést na etiketě produktů pocházejících z Unie symbol nebo úplné označení a byla uvedena možnost použít na etiketě zaručených tradičních specialit produkovaných mimo Unii označení „zaručená tradiční specialita“. V zájmu zachování kontinuity mezi uvedenými dvěma zrušenými nařízeními a nařízením (EU) č. 1151/2012 by povinnost uvést na etiketě produktů pocházejících z Unie buďto symboly Unie, nebo odpovídající označení a možnost použít na etiketě zaručených tradičních specialit produkovaných mimo Unii označení „zaručená tradiční specialita“ měly být považovány za nepřímo stanovené nařízením (EU) č. 1151/2012 a již použitelné. Aby byla zajištěna právní jistota a ochráněna práva a oprávněné zájmy dotčených producentů nebo zúčastněných stran, měly by podmínky používání symbolů a označení na etiketách stanovené v nařízeních (ES) č. 509/2006 a (ES) č. 510/2006 dále platit až do 3. ledna 2016.
(12)
V zájmu srozumitelnosti a právní jistoty by nařízení (ES) č. 1898/2006 a (ES) č. 1216/2007 měla být zrušena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Zvláštní pravidla pro původ krmiva a surovin
1. Pro účely článku 5 nařízení (EU) č. 1151/2012 musí v případě živočišných produktů, jejichž název je zapsán jako chráněné označení původu, krmivo pocházet výhradně z vymezené zeměpisné oblasti.
Pokud získávání krmiva výhradně z vymezené zeměpisné oblasti není technicky proveditelné, lze přidávat krmivo pocházející z území mimo uvedenou oblast, a to za podmínky, že nedojde k ovlivnění jakosti nebo vlastností produktu daných zejména zeměpisným prostředím. Krmivo pocházející z území mimo vymezenou zeměpisnou oblast nesmí v žádném případě překročit 50 % sušiny ročně.
2. Jakékoliv omezení týkající se původu surovin uvedené ve specifikaci produktu, jehož název je zapsán jako chráněné zeměpisné označení, musí být odůvodněno ve vztahu k souvislosti podle čl. 7 odst. 1 písm. f) bodu ii) nařízení (EU) č. 1151/2012.
Článek 2
Symboly Unie
Symboly Unie podle čl. 12 odst. 2 a čl. 23 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012 se stanoví tak, jak je uvedeno v příloze tohoto nařízení.
Článek 3
Omezení délky specifikací produktu pro zaručené tradiční speciality
Specifikace produktu podle článku 19 nařízení (EU) č. 1151/2012 musí být stručná a až na řádně odůvodněné případy nesmí přesáhnout délku 5 000 slov.
Článek 4
Vnitrostátní námitková řízení v případě společných žádostí
V případě společných žádostí podle čl. 49 odst. 1 nařízení (EU) č. 1151/2012 se související vnitrostátní námitková řízení provedou ve všech dotčených členských státech.
Článek 5
Oznamovací povinnost týkající se dohody v námitkovém řízení
Dosáhnou-li zúčastněné strany po konzultacích podle čl. 51 odst. 3 nařízení (EU) č. 1151/2012 dohody, informují orgány členského státu nebo třetí země, z níž byla podána žádost, Komisi o všech faktorech, které dosažení této dohody umožnily, včetně stanovisek žadatele a orgánů členského státu nebo třetí země nebo dalších fyzických a právnických osob, které námitku podaly.
Článek 6
Změny specifikace produktu
1. Žádost o změnu specifikace produktu podle čl. 53 odst. 1 nařízení (EU) č. 1151/2012, která není menšího rozsahu, musí obsahovat vyčerpávající popis a konkrétní důvody každé změny. Popis u každé změny podrobně porovná původní specifikaci produktu a případně původní jednotný dokument s navrhovaným pozměněným zněním.
Žádost musí být vypracována tak, aby nevyžadovala žádné další vyjasnění. Musí obsahovat všechny změny specifikace produktu a případně jednotného dokumentu, pro něž je požadováno schválení.
Žádost o změnu, která není menšího rozsahu, jež není v souladu s prvním a druhým pododstavcem, není přípustná. Je-li žádost považována za nepřípustnou, Komise o tom informuje žadatele.
Schválení žádosti o změnu specifikace produktu, která není menšího rozsahu, ze strany Komise se vztahuje pouze na změny obsažené v samotné žádosti.
2. Žádosti o změnu menšího rozsahu, které se týkají specifikace produktu s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením, se předkládají orgánům toho členského státu, v němž se nachází zeměpisná oblast chráněného označení. Žádosti o změnu menšího rozsahu, které se týkají specifikace produktu, jenž je zaručenou tradiční specialitou, se předkládají orgánům toho členského státu, v němž je seskupení usazeno. Pokud žádost o změnu menšího rozsahu, která se týká specifikace produktu, nepochází od seskupení, jež předložilo žádost o zapsání názvu nebo názvů, jichž se specifikace produktu týká, umožní členský stát tomuto seskupení v případě, že stále existuje, podat k žádosti připomínky. Je-li členský stát toho názoru, že požadavky nařízení (EU) č. 1151/2012 a předpisů přijatých na jeho základě jsou splněny, může Komisi předložit dokumentaci žádosti o změnu menšího rozsahu. Žádosti o změnu menšího rozsahu, které se týkají specifikací produktů pocházejících ze třetích zemí, mohou seskupení s oprávněným zájmem předkládat buďto přímo Komisi, nebo prostřednictvím orgánů uvedené třetí země.
V žádosti o změnu menšího rozsahu se navrhují pouze menší změny ve smyslu čl. 53 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012. Je třeba v ní tyto změny menšího rozsahu popsat, uvést souhrn důvodů, proč je změna potřebná, a prokázat, že navrhované změny lze považovat za změny menšího rozsahu v souladu s čl. 53 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012. Žádost u každé změny porovná původní specifikaci produktu a případně původní jednotný dokument s navrhovaným pozměněným zněním. Žádost musí být vypracována tak, aby nevyžadovala žádné další vyjasnění, a musí obsahovat všechny změny specifikace produktu a případně jednotného dokumentu, pro něž je požadováno schválení.
Neinformuje-li Komise žadatele do tří měsíců po doručení žádosti jinak, považují se změny menšího rozsahu uvedené v čl. 53 odst. 2 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1151/2012 za schválené.
Žádost o změnu menšího rozsahu, jež není v souladu s druhým pododstavcem tohoto odstavce, není přípustná. Automatické schválení podle třetího pododstavce tohoto odstavce se na takové žádosti nevztahuje. Je-li žádost považována za nepřípustnou, informuje o tom Komise žadatele do tří měsíců po jejím doručení.
Komise schválenou změnu specifikace produktu, která je menšího rozsahu a nepředstavuje úpravu prvků uvedených v čl. 50 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012, zveřejní.
3. Postup stanovený v článcích 49 až 52 nařízení (EU) č. 1151/2012 se neuplatní na dočasné změny specifikace produktu z důvodu povinných hygienických a rostlinolékařských opatření stanovených orgány veřejné moci nebo souvisejících s přírodními katastrofami nebo nepříznivými povětrnostními podmínkami, které byly formálně uznány příslušnými orgány.
Uvedené změny musí být nejpozději do dvou týdnů po jejich schválení oznámeny Komisi spolu s důvody, jež k nim vedly. Dočasné změny specifikace produktu s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením oznámí Komisi orgány toho členského státu, v němž se nachází zeměpisná oblast chráněného označení. Dočasné změny specifikace produktu, jenž je zaručenou tradiční specialitou, oznámí Komisi orgány toho členského státu, v němž je seskupení usazeno. Dočasné změny, které se týkají produktů pocházejících ze třetích zemí, oznámí Komisi buďto seskupení s oprávněným zájmem nebo orgány uvedené třetí země. Členské státy dočasné změny specifikace produktu zveřejní. Ke sdělením týkajícím se dočasné změny specifikace produktu s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením členské státy připojí pouze odkaz na zveřejnění. Ke sdělením týkajícím se dočasné změny specifikace produktu, který je zaručenou tradiční specialitou, členské státy připojí dočasnou změnu specifikace produktu, jak byla zveřejněna. V případě sdělení týkajících se produktů pocházejících ze třetích zemí se Komisi zašlou schválené dočasné změny specifikace produktu. V případě všech sdělení týkajících se dočasných změn zaslaných členskými státy a třetími zeměmi se poskytnou důkazy o hygienických a rostlinolékařských opatřeních a kopie aktu, v němž se potvrzuje, že došlo k přírodní katastrofě nebo k nepříznivým povětrnostním podmínkám. Komise takové změny zveřejní.
Článek 7
Zrušení zápisu
1. Postup stanovený v článcích 49 až 52 nařízení (EU) č. 1151/2012 se použije obdobně na zrušení zápisu, jak je uvedeno v čl. 54 odst. 1 prvním a druhém pododstavci uvedeného nařízení.
2. Členské státy mohou z vlastního podnětu předložit žádost o zrušení zápisu podle čl. 54 odst. 1 prvního pododstavce nařízení (EU) č. 1151/2012.
3. Žádost o zrušení zápisu se zveřejní podle čl. 50 odst. 1 druhého pododstavce nařízení (EU) č. 1151/2012.
4. Odůvodněná prohlášení o námitkách týkající se zrušení zápisu jsou přípustná pouze tehdy, pokud prokazují, že zainteresovaná osoba na zapsaný název trvale komerčně spoléhá.
Článek 8
Přechodná pravidla
1. Pokud jde o chráněná označení původu a chráněná zeměpisná označení zapsaná před 31. březnem 2006, zveřejní Komise na žádost členského státu jednotný dokument, který tento členský stát předložil, v Úředním věstníku Evropské unie. V rámci tohoto zveřejnění se uvede odkaz na zveřejnění specifikace produktu.
2. Do 3. ledna 2016 platí tato pravidla:
a)
u produktů pocházejících z Unie, v jejichž případě se zapsaný název uvádí na etiketě, se spolu s názvem uvede buďto příslušný symbol Unie, nebo příslušné označení podle čl. 12 odst. 3 nebo čl. 23 odst. 3 nařízení (EU) č. 1151/2012;
b)
u produktů produkovaných mimo Unii je použití označení uvedeného v čl. 23 odst. 3 nařízení (EU) č. 1151/2012 na etiketě zaručených tradičních specialit nepovinné.
Článek 9
Zrušení
Nařízení (ES) č. 1898/2006 a (ES) č. 1216/2007 se zrušují.
Článek 10
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 5 se vztahuje pouze na námitková řízení, u nichž tříměsíční lhůta stanovená v čl. 51 odst. 1 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1151/2012 ke dni vstupu v platnost tohoto nařízení ještě neuplynula.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. prosince 2013.
KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) nr 664/2014
av den 18 december 2013
om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 vad gäller fastställandet av unionssymboler för skyddade ursprungsbeteckningar, skyddade geografiska beteckningar och garanterade traditionella specialiteter och vad gäller vissa regler om ursprung, vissa procedurregler och vissa kompletterande övergångsbestämmelser
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 av den 21 november 2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel (1), särskilt artikel 5.4 första och andra stycket, artikel 12.7 första stycket, artikel 16.2, artikel 19.2 första stycket, artikel 23.4 första stycket, artikel 25.3, artikel 49.7 första stycket, artikel 51.6 första stycket, artikel 53.3 första stycket och artikel 54.2 första stycket, och
av följande skäl:
(1)
Förordning (EU) nr 1151/2012 har upphävt och ersatt rådets förordning (EG) nr 509/2006 av den 20 mars 2006 om garanterade traditionella specialiteter av jordbruksprodukter och livsmedel (2) och rådets förordning (EG) nr 510/2006 av den 20 mars 2006 om skydd av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel (3). Genom förordning (EU) nr 1151/2012 ges kommissionen befogenhet att anta delegerade akter och genomförandeakter. I syfte att se till att kvalitetssystemet för jordbruksprodukter och livsmedel fungerar smidigt även inom den nya rättsliga ramen, måste vissa regler antas genom sådana rättsakter. De nya reglerna bör ersätta genomförandebestämmelserna för kommissionens förordningar (EG) nr 509/2006 och (EG) nr 510/2006, som fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 1898/2006 av den 14 december 2006 om fastställande av närmare tillämpningsbestämmelser för rådets förordning (EG) nr 510/2006 om skydd av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel (4) respektive i kommissionens förordning (EG) nr 1216/2007 av den 18 oktober 2007 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 509/2006 om garanterade traditionella specialiteter av jordbruksprodukter och livsmedel (5).
(2)
För att ta hänsyn till de speciella förhållandena inom produktionen av produkter av animaliskt ursprung vars namn är registrerade som skyddad ursprungsbeteckning, särskilt fysiska och materiella begränsningar, bör undantag när det gäller fodrets ursprung tillåtas i produktspecifikationen för sådana produkter. Dessa undantag bör inte på något sätt påverka sambandet mellan den geografiska miljön och den särskilda kvalitet eller de särskilda egenskaper hos produkten som väsentligen eller uteslutande beror på denna miljö.
(3)
För att ta hänsyn till särarten hos vissa produkter vars namn är avsett att registreras som skyddad geografisk beteckning, bör det i produktspecifikationen för dessa produkter tillåtas begränsningar avseende råvarornas ursprung. Sådana begränsningar bör motiveras på grundval av objektiva kriterier som är i linje med de allmänna principerna för systemet med skyddade geografiska beteckningar och som ytterligare ökar produkternas överensstämmelse med systemets mål.
(4)
För att säkerställa att konsumenterna får riktig information, bör det fastställas unionssymboler som utformats för att ge offentlighet åt skyddade ursprungsbeteckningar, skyddade geografiska beteckningar och garanterade traditionella specialiteter.
(5)
I syfte att garantera att produktspecifikationerna för garanterade traditionella specialiteter endast innehåller relevant och koncis information och för att undvika överdrivet omfattande ansökningar om registrering eller ansökningar om godkännande av en ändring av produktspecifikationen för en garanterad traditionell specialitet, bör det fastställas en gräns för hur lång en produktspecifikation får vara.
(6)
För att förenkla ansökningsförfarandet bör det fastställas kompletterande regler för de nationella invändningsförfarandena för gemensamma ansökningar avseende mer än ett nationellt territorium. Eftersom rätten att invända måste garanteras på hela unionens territorium, bör skyldighet att genomföra nationella invändningsförfaranden i alla medlemsstater som berörs av gemensamma ansökningar föreskrivas.
(7)
För att tydliggöra de olika stegen i invändningsförfarandet är det nödvändigt att specificera den sökandes förfarandemässiga skyldigheter i det fall de samråd som hållits till följd av en motiverad invändning leder till en överenskommelse.
(8)
I syfte att underlätta handläggningen av ansökningar om ändring av en produktspecifikation, bör kompletterande bestämmelser fastställas rörande granskning av ändringsansökningar och rörande inlämnande och bedömning av mindre ändringar. Eftersom tillfälliga ändringar till naturen är brådskande, bör de undantas från standardförfarandet och bör inte omfattas av kommissionens formella godkännande. Kommissionen bör dock informeras fullt ut om innehållet i och motiveringen till sådana ändringar.
(9)
För att garantera att alla parter har möjlighet att försvara sina rättigheter och legitima intressen bör det fastställas kompletterande regler för avregistreringsförfarandet. Avregistreringsförfarandet bör anpassas till standardförfarandet för registrering enligt artiklarna 49-52 i förordning (EU) nr 1151/2012. Det bör också klargöras att medlemsstaterna tillhör de juridiska personer som kan ha ett berättigat intresse av att lämna in en ansökan om avregistrering enligt artikel 54.1 första stycket i den förordningen.
(10)
För skyddet av producenters eller berörda parters legitima intressen bör det även i fortsättningen vara möjligt att på den berörda medlemsstatens begäran offentliggöra sammanfattande dokument avseende skyddade ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar som registrerats före den 31 mars 2006 och för vilka inget sammanfattande dokument har offentliggjorts.
(11)
För produkter med ursprung i unionen som saluförs med en skyddad ursprungsbeteckning, en skyddad geografisk beteckning eller en garanterad traditionell specialitet gäller, enligt artikel 12.3 och artikel 23.3 första stycket i förordning (EU) nr 1151/2012, att de unionssymboler som är kopplade till produkterna måste finnas med i märkningen och att de relevanta beteckningarna eller förkortningarna får finnas med i märkningen. I artikel 23.3 andra stycket föreskrivs att symbolen är frivillig i märkningen av garanterade traditionella specialiteter som har producerats utanför unionen. Dessa bestämmelser kommer att bli tillämpliga först från och med den 4 januari 2016. I förordningarna (EG) nr 509/2006 och (EG) nr 510/2006, som upphävdes genom förordning (EU) nr 1151/2012, föreskrivs skyldigheten att i märkningen av produkter med ursprung i unionen använda antingen symbolen eller den fullständiga beteckningen och det gavs möjlighet att använda beteckningen ”garanterad traditionell specialitet” i märkningen av garanterade traditionella specialiteter som producerats utanför unionen. För att säkerställa kontinuiteten mellan de båda upphävda förordningarna och förordning (EU) nr 1151/2012 bör skyldigheten att i märkningen av produkter med ursprung i unionen använda antingen symbolen eller den motsvarande beteckningen respektive möjligheten att använda beteckningen ”garanterad traditionell specialitet” i märkningen av garanterade traditionella specialiteter som producerats utanför unionen anses ha fastställts implicit i förordning (EU) nr 1151/2012 och redan vara tillämpliga. För att säkerställa rättslig säkerhet och för att skydda producenter och berörda parters rättigheter och legitima intressen bör villkoren för användning av symboler och beteckningar i märkningen, i enlighet med föreskrifterna i förordningarna (EG) nr 509/2006 och (EG) nr 510/2006, fortsätta att gälla till och med den 3 januari 2016.
(12)
För tydlighetens och den rättsliga säkerhetens skull bör förordning (EG) nr 1898/2006 och förordning (EG) nr 1216/2007 upphöra att gälla.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE:
Artikel 1
Särskilda regler för fodrets ursprung samt för råvaror
1. I fråga om produkter av animaliskt ursprung vars namn är registrerat som skyddad ursprungsbeteckning ska, vid tillämpning av artikel 5 i förordning (EU) nr 1151/2012, foder uteslutande ha sitt ursprung i det avgränsade geografiska området.
I den mån det inte är tekniskt möjligt att få foder som till alla delar har sitt ursprung i det avgränsade området, får foder med ursprung utanför det området tillsättas förutsatt att den kvalitet och de egenskaper hos produkten som huvudsakligen beror på det geografiska området inte påverkas. Foder med ursprung utanför det avgränsade geografiska området får aldrig överstiga 50 % av torrsubstansen utslaget på ett helt år.
2. Alla begränsningar i fråga om ursprung för råvaror som anges i produktspecifikationen för en produkt vars namn har registrerats som en skyddad geografisk beteckning, ska motiveras i förhållande till det samband som avses i artikel 7.1 f ii i förordning (EU) nr 1151/2012.
Artikel 2
Unionssymboler
De unionssymboler som avses i artiklarna 12.2 och 23.2 i förordning (EU) nr 1151/2012 ska fastställas i enlighet med bilagan till denna förordning.
Artikel 3
Begränsning av produktspecifikationer för garanterade traditionella specialiteter
Den produktspecifikation som avses i artikel 19 i förordning (EU) nr 1151/2012 ska vara kortfattad och inte överstiga 5 000 ord, utom i vederbörligen motiverade fall.
Artikel 4
Nationella invändningsförfaranden för gemensamma ansökningar
Vid gemensamma ansökningar enligt artikel 49.1 i förordning (EU) nr 1151/2012 ska de tillhörande nationella invändningsförfarandena genomföras i alla berörda medlemsstater.
Artikel 5
Skyldighet att anmäla en överenskommelse inom ramen för ett invändningsförfarande
Om en överenskommelse nås mellan de berörda parterna efter samråd enligt artikel 51.3 i förordning (EU) nr 1151/2012, ska myndigheterna i den medlemsstat eller det tredjeland där ansökan lämnades in anmäla alla faktorer som har möjliggjort överenskommelsen till kommissionen, inbegripet yttrandena från sökanden och myndigheterna i en medlemsstat eller i ett tredjeland eller från andra fysiska och juridiska personer som har inkommit med en invändning.
Artikel 6
Ändring av en produktspecifikation
1. Om det inte rör sig om en mindre ändring, ska ansökan om en ändring av en produktspecifikation enligt artikel 53.1 i förordning (EU) nr 1151/2012 innehålla en uttömmande beskrivning av och de särskilda skälen till varje ändring. Beskrivningen ska för varje ändring i detalj jämföra den ursprungliga produktspecifikationen och, i förekommande fall, det ursprungliga sammanfattande dokumentet med den föreslagna ändrade versionen.
Ansökan ska kunna läsas och förstås fristående. Den ska innehålla alla ändringar av produktspecifikationen och, i förekommande fall, av det sammanfattande dokument för vilket ett godkännande begärs.
En ansökan om en ändring som inte är mindre, vilken inte överensstämmer med bestämmelserna i första och andra stycket, ska inte godtas. Kommissionen ska underrätta den sökande om ansökan inte kan godtas.
Kommissionens godkännande av en ansökan om en ändring av produktspecifikationen som inte är en mindre ändring, ska endast omfatta de ändringar som ingår i själva ansökan.
2. Ansökningar om en mindre ändring av en produktspecifikation gällande skyddade ursprungsbeteckningar eller skyddade geografiska beteckningar ska lämnas in till myndigheterna i den medlemsstat vars geografiska område beteckningen avser. Ansökningar om en mindre ändring av en produktspecifikation gällande garanterade traditionella specialiteter ska lämnas in till myndigheterna i den medlemsstat där gruppen är etablerad. Om ansökan om en mindre ändring av en produktspecifikation inte kommer från den grupp som lämnat in ansökan om registrering av det eller de namn som produktspecifikationen avser ska medlemsstaten ge den gruppen tillfälle att lämna synpunkter på ansökan, förutsatt att gruppen fortfarande existerar. Om medlemsstaten anser att kraven i förordning (EU) nr 1151/2012 och i de bestämmelser som antagits med stöd av förordningen är uppfyllda, får den lämna in en samlad ansökan om mindre ändring till kommissionen. Ansökningar om en mindre ändring av en produktspecifikation får för produkter med ursprung i tredje land lämnas in av en grupp som har ett legitimt intresse, antingen direkt till kommissionen eller genom myndigheterna i tredjelandet.
I en ansökan om mindre ändring ska endast mindre ändringar i den mening som avses i artikel 53.2 i förordning (EU) nr 1151/2012 föreslås. Den ska innehålla beskrivningar av de mindre ändringarna och en sammanfattning av skälen till att en ändring krävs samt visa att de föreslagna ändringarna är att betrakta som mindre i enlighet med artikel 53.2 i förordning (EU) nr 1151/2012. Den ska för varje ändring jämföra den ursprungliga produktspecifikationen och, i förekommande fall, det ursprungliga sammanfattande dokumentet med den föreslagna ändrade versionen. Ansökan ska kunna läsas och förstås fristående och ska innehålla alla ändringar av produktspecifikationen och, i förekommande fall, av det sammanfattande dokument för vilket ett godkännande begärs.
Mindre ändringar enligt artikel 53.2 andra stycket i förordning (EU) nr 1151/2012 ska betraktas som godkända om kommissionen inte meddelar sökanden något annat beslut inom tre månader efter mottagandet av ansökan.
En ansökan om en mindre ändring som inte överensstämmer med andra stycket i den här punkten ska inte tas emot. Tyst godkännande enligt tredje stycket i denna punkt ska inte vara tillämpligt i samband med sådana ansökningar. Om ansökan inte kan godtas ska kommissionen underrätta den sökande om detta inom tre månader från mottagandet av ansökan.
Kommissionen ska offentliggöra en godkänd mindre ändring av en produktspecifikation som inte innebär någon ändring av det som avses i artikel 50.2 i förordning (EU) nr 1151/2012.
3. Förfarandet i artiklarna 49-52 i förordning (EU) nr 1151/2012 ska inte tillämpas på ändringar som rör en tillfällig ändring i produktspecifikationen till följd av att de offentliga myndigheterna infört obligatoriska sanitära och fytosanitära åtgärder eller som har samband med naturkatastrofer eller svåra väderförhållanden som formellt har erkänts av de behöriga myndigheterna.
Ändringarna tillsammans med skälen till ändringarna ska meddelas kommissionen senast två veckor efter godkännandet. Tillfälliga ändringar av en produktspecifikation för en skyddad ursprungsbeteckning eller en skyddad geografisk beteckning ska meddelas kommissionen av myndigheterna i den medlemsstat vars geografiska område beteckningen hänför sig till. Tillfälliga ändringar av produktspecifikationen rörande en garanterad traditionell specialitet ska meddelas kommissionen av myndigheterna i den medlemsstat där gruppen är etablerad. Tillfälliga ändringar rörande produkter med ursprung i tredjeländer ska meddelas kommissionen antingen av en grupp som har ett legitimt intresse eller av myndigheterna i det aktuella tredjelandet. Medlemsstaterna ska offentliggöra tillfälliga ändringar av en produktspecifikation. I meddelanden som rör en tillfällig ändring i produktspecifikationen för en skyddad ursprungsbeteckning eller en skyddad geografisk beteckning ska medlemsstaterna endast bifoga en hänvisning till offentliggörandet. I meddelanden som rör en tillfällig ändring i en produktspecifikation för en garanterad traditionell specialitet, ska de bifoga den tillfälliga ändring av produktspecifikationen som offentliggjorts. I meddelanden som rör produkter med ursprung i tredjeländer ska den godkända tillfälliga ändringen av produktspecifikationen skickas in till kommissionen. Handlingar som styrker sanitära och fytosanitära åtgärder och en kopia av den rättsakt genom vilken naturkatastrofer eller ogynnsamma väderförhållanden erkänns ska bifogas i alla meddelanden om tillfälliga ändringar från medlemsstater och tredjeländer. Kommissionen ska offentliggöra sådana ändringar.
Artikel 7
Avregistrering
1. Förfarandet i artiklarna 49-52 i förordning (EU) nr 1151/2012 ska i tillämpliga delar gälla vid avregistrering enligt artikel 54.1 första och andra stycket i den förordningen.
2. Medlemsstaterna ska ha rätt att lämna in en ansökan om avregistrering på eget initiativ, i enlighet med artikel 54.1 första stycket i förordning (EU) nr 1151/2012.
3. Ansökan om avregistrering ska offentliggöras i enlighet med artikel 50.1 andra stycket i förordning (EU) nr 1151/2012.
4. Motiverade invändningar avseende avregistrering ska endast godtas om de visar att en berörd part är fortsatt kommersiellt beroende av den registrerade beteckningen.
Artikel 8
Övergångsbestämmelser
1. När det gäller skyddade ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar som registrerats före den 31 mars 2006 ska kommissionen, på en medlemsstats begäran, offentliggöra ett sammanfattande dokument som lämnats in av den medlemsstaten i Europeiska unionens officiella tidning. Offentliggörandet ska åtföljas av en hänvisning till offentliggörandet av produktspecifikationen.
2. Till och med den 3 januari 2016 ska följande ändringar gälla:
a)
För produkter med ursprung i unionen ska, i det fall det registrerade namnet används i märkningen, detta åtföljas antingen av relevant unionssymbol eller av den relevanta beteckning som avses i artikel 12.3 eller artikel 23.3 i förordning (EU) nr 1151/2012.
b)
För produkter som producerats utanför unionen ska den uppgift som avses i artikel 23.3 i förordning (EU) nr 1151/2012 vara frivillig i märkningen av garanterade traditionella specialiteter.
Artikel 9
Upphävande
Förordningarna (EG) nr 1898/2006 och (EG) nr 1216/2007 ska upphöra att gälla.
Artikel 10
Ikraftträdande och tillämpning
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 5 ska endast tillämpas på invändningsförfaranden för vilka den tremånadersperiod som fastställs i artikel 51.1 första stycket i förordning (EU) nr 1151/2012 inte har löpt ut den dag då denna förordning träder i kraft.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdat i Bryssel den 18 december 2013.