PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 461/2013
ze dne 21. května 2013,
kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo na dovoz některých polyetylentereftalátů (PET) pocházejících z Indie po přezkumu před pozbytím platnosti podle článku 18 nařízení (ES) č. 597/2009
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 18 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Platná opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 2603/2000 (2) uložila Rada konečné vyrovnávací clo z dovozu polyetylentereftalátů (dále jen „PET“) pocházejících mimo jiné z Indie. Nařízením (ES) č. 1645/2005 (3) změnila Rada míru platných vyrovnávacích opatření proti dovozu PET z Indie. Změny byly důsledkem zrychleného přezkumu zahájeného podle článku 20 základního nařízení. Po přezkumu před pozbytím platnosti uložila Rada nařízením (ES) č. 193/2007 (4) konečné vyrovnávací clo na dalších pět let. Vyrovnávací opatření byla po částečných prozatímních přezkumech následně změněna nařízením (ES) č. 1286/2008 (5) a prováděcím nařízením (EU) č. 906/2011 (6). Druhý částečný prozatímní přezkum byl ukončen beze změny platných opatření prováděcím nařízením (EU) č. 559/2012 (7). Rozhodnutím 2000/745/ES (8) přijala Komise závazky nabídnuté třemi vyvážejícími výrobci v Indii, které stanoví minimální dovozní cenu.
(2)
Vyrovnávací opatření mají podobu zvláštního cla. Celní sazba se pohybuje v rozmezí od 0 EUR do 106,5 EUR za tunu pro jednotlivě vyjmenované indické výrobce se zbytkovou sazbou 69,4 EUR za tunu uloženou na dovoz od všech ostatních výrobců.
2. Stávající antidumpingová opatření
(3)
Nařízením (ES) č. 2604/2000 (9) uložila Rada konečné antidumpingové clo z dovozu PET pocházejících mimo jiné z Indie. Po přezkumu před pozbytím platnosti uložila Rada nařízením (ES) č. 192/2007 (10) konečné antidumpingové clo na dalších pět let.
3. Žádost o přezkum před pozbytím platnosti
(4)
Po zveřejnění oznámení o nadcházejícím skončení platnosti (11) konečných vyrovnávacích opatření obdržela Komise dne 25. listopadu 2011 žádost o zahájení přezkumu podle článku 18 základního nařízení (dále jen „přezkum před pozbytím platnosti“). Tuto žádost podal výbor výrobců polyetylentereftalátů v Evropě (Committee of Polyethylene Terephthalate Manufacturers in Europe (CPME), dále jen „žadatel“) jménem výrobců, kteří představují téměř 95 % výroby polyetylentereftalátů v Unii.
(5)
Žádost byla odůvodněna tím, že by skončení platnosti stávajících opatření pravděpodobně vedlo k přetrvávání nebo obnovení subvencování a újmy pro výrobní odvětví Unie.
(6)
Před zahájením přezkumu před pozbytím platnosti a v souladu s čl. 22 odst. 1 a čl. 10 odst. 7 základního nařízení oznámila Komise indické vládě, že obdržela řádně doloženou žádost o přezkum, a vyzvala ji ke konzultacím zaměřeným na vyjasnění situace, pokud jde o obsah žádosti o přezkum a dosažení vzájemně přijatelného řešení. Komise však na svou nabídku konzultace od indické vlády neobdržela žádnou odpověď.
4. Zahájení přezkumu před pozbytím platnosti
(7)
Po konzultaci s poradním výborem byl vyvozen závěr, že pro zahájení přezkumu před pozbytím platnosti existují dostatečné důkazy, a Komise dne 24. února 2012 oznámila zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (12) (dále jen „oznámení o zahájení přezkumu“) zahájení přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s článkem 18 základního nařízení.
5. Souběžné šetření
(8)
Dne 24. února 2012 Komise rovněž zahájila přezkum podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1225/2009 týkající se platných antidumpingových opatření uložených na dovoz PET pocházejících z Indie, Indonésie, Malajsie, Tchaj-wanu a Thajska (13).
6. Šetření
6.1. Období přezkumného šetření a posuzované období
(9)
Šetření pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení subvencování se týkalo období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011 (dále jen „období přezkumného šetření“). Zkoumání trendů, které mají význam pro posouzení pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení újmy, se týkalo období od 1. ledna 2008 do konce období přezkumného šetření (dále jen „posuzované období“).
6.2. Strany dotčené šetřením
(10)
O zahájení přezkumu před pozbytím platnosti Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, vyvážející výrobce v dotčené zemi, dovozce a uživatele, o nichž bylo známo, že se jich šetření týká, jakož i zástupce dotčené země.
(11)
Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení přezkumu předložily písemně svá stanoviska a požádaly o slyšení. Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(12)
Vzhledem k zjevně velkému počtu indických vyvážejících výrobců a výrobců a dovozců v Unii se považovalo za vhodné prověřit, zda by měl být proveden výběr vzorku v souladu s článkem 27 základního nařízení. Aby Komise mohla rozhodnout, zda bude zapotřebí vybrat vzorek, a pokud ano, tento výběr provést, byli vyvážející výrobci a dovozci, kteří nejsou ve spojení, vyzváni, aby se přihlásili do patnácti dnů ode dne zahájení přezkumu a poskytli Komisi informace stanovené v oznámení o zahájení přezkumu.
(13)
Sedm vyvážejících výrobců odpovědělo na dotazník ohledně výběru vzorku a projevili ochotu spolupracovat při přezkumném šetření. Na základě toho byl vybrán vzorek tří vyvážejících výrobců na základě objemu vývozu do Unie. Samotní výrobci zařazení do vzorku, výrobci nezařazení do vzorku ani příslušné indické orgány k tomuto vzorku nevznesli žádné námitky.
(14)
Třem vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku byly řádným způsobem zaslány dotazníky k vyplnění a všichni poskytli své odpovědi. Odpovědi na dotazník jednoho indického výrobce zařazeného do vzorku však odhalily, že během období přezkumného šetření vyvezl jen nevýznamné množství dotčeného výrobku, a proto pro výpočet sazby subvence pro uvedenou společnost nebyly relevantní. Byly dokončeny inspekce na místě u dvou zbývajících vyvážejících výrobců, kteří společně představovali 99 % celkového objemu dovozu z Indie do Unie v období přezkumného šetření.
(15)
Po zveřejnění zásadních skutečností a úvah (dále jen „zveřejnění informací“) požádal jeden indický spolupracující výrobce o výpočet rozpětí subvencí. V tomto ohledu bylo znovu potvrzeno, že vývoz této společnosti byl nevýznamný, a proto neměl v tomto přezkumu před pozbytím platnosti žádný dopad na určení pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení subvencování. Tato žádost byla tedy odmítnuta.
(16)
Komise v oznámení o zahájení přezkumu uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek sestává ze čtyř společností z celkem třináct výrobců v Unii známých před zahájením šetření, které byly vybrány na základě největšího reprezentativního objemu výroby a prodeje, který může být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán. Vzorek představoval více než 50 % celkové odhadované výroby a celkového odhadovaného prodeje v Unii v období přezkumného šetření. Zúčastněné strany byly vyzvány, aby nahlédly do spisu a aby se do 15 dnů ode dne zveřejnění oznámení o zahájení přezkumu vyjádřily k vhodnosti tohoto výběru. Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(17)
Některé zúčastněné strany vznesly připomínky k výběru vzorku výrobců v Unii. Tvrdily, že: i) Komise by neměla provádět výběr vzorku, zejména z toho důvodu, že v předchozím šetření také nebyl použit výběr vzorku; ii) byla napadnuta metoda použitá pro výběr vzorku z toho důvodu, že „směšuje tři různé kroky“, tj. ověření postavení, definici výrobního odvětví Unie a výběr vzorku; iii) prozatímní vzorek byl stanoven na základě nesprávných a neúplných informací; iv) vybraný prozatímní vzorek není reprezentativní, protože zahrnuje subjekty a nikoli skupiny; rovněž byl vznesen argument, že zahrnutí společností, které v jednom případě prošly nedávným odprodejem nebo v jiném případě mají přidružené prodeje, snižuje reprezentativnost vzorku.
(18)
Reakce na argumenty vznesené těmito stranami byly tyto:
-
O použití vzorku výrobců v Unii se rozhoduje nezávisle v případě každého šetření v závislosti na konkrétních okolnostech každého případu a čl. 22 odst. 6 základního nařízení se nevztahuje na použití takového vzorku pro zjištění újmy v souvislosti s přezkumem před pozbytím platnosti. Narozdíl od předchozích šetření, kdy šetření všech společností, jež se přihlásily a spolupracovaly, bylo proveditelné, Komise při tomto přezkumu dospěla k závěru, že v době, která je k dispozici, nelze vzhledem ke značnému počtu výrobců v Unii přiměřeně přezkoumat všechny, a že proto byly splněny podmínky článku 27.
-
Komise „nesmísila“ určení postavení, určení výrobního odvětví Unie a výběr prozatímního vzorku, jelikož tyto tři kroky byly provedeny nezávisle na sobě a bylo o nich rozhodnuto odděleně. Nebylo prokázáno, do jaké míry ovlivnilo použití údajů o výrobě a prodeji, které poskytly výrobci v Unii v souvislosti s ověřením postavení, reprezentativnost vzorku.
-
Vzorek byl určen na základě informací dostupných v době výběru v souladu s článkem 27 základního nařízení. Reprezentativnost vzorku byla přezkoumána v návaznosti na připomínky stran ohledně údajů o konkrétních společnostech. Žádná z těchto připomínek nebyla shledána odůvodněnou.
-
Jak požaduje článek 27 základního nařízení, byl vzorek určen tak, aby představoval největší reprezentativní objem výroby a prodeje, který může být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán. Subjekty, které patří k větším skupinám, u nichž bylo zjištěno, že fungují nezávisle na ostatních dceřiných společnostech téže skupiny, byly považovány za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie, a proto nebylo třeba zkoumat skupinu jako celek. Zároveň byly tyto společnosti zařazeny do vzorku jako hospodářské subjekty, čímž je zajištěno, že všechny příslušné údaje mohly být ověřeny. Kromě toho odprodeje a existence přidružených prodejů byly součástí charakteristiky tohoto odvětví v posuzovaném období, a proto se žádný z těchto prvků nepovažoval za prvek, který by snižoval reprezentativnost vzorku.
(19)
Po zveřejnění informací zopakovaly strany výše uvedené argumenty, které již byly zodpovězeny.
(20)
Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení, byl plánován již v oznámení o zahájení přezkumu. Při tomto šetření nespolupracoval ani jeden z 24 oslovených dovozců, kteří nejsou ve spojení.
(21)
Všech pět známých dodavatelů surovin bylo kontaktováno při zahájení přezkumu a obdrželi příslušný dotazník. Dva dodavatelé se přihlásili a dotazník vyplnili.
(22)
Při zahájení přezkumu byli osloveni všichni známí uživatelé a sdružení uživatelů. Odpovědi na dotazník poskytlo 17 uživatelů. Přihlásilo se 20 sdružení uživatelů z 16 členských států a předložilo odpovědi na dotazník.
7. Ověření obdržených informací
(23)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro účely stanovení pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení subvencování a následné újmy a pro stanovení zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily na půdě indické vlády v Dillí a u těchto zúčastněných stran:
a)
Vyvážející výrobci
-
Dhunseri Petrochem and Tea Limited, Kalkata, Indie,
-
Reliance Industries Limited, Navi Mumbai, Indie.
b)
Výrobci v Unii
-
Indorama Polymers Europe, UAB, Nizozemsko,
-
Equipolymers, Itálie, Německo,
-
Neo Group, UAB, Litva,
-
Novapet SA, Španělsko.
c)
Uživatelé v Unii
-
Coca-Cola Europe, Belgie,
-
Nestle Waters France, Francie.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(24)
Výrobek dotčený tímto přezkumem je tentýž jako dotčený výrobek v původním šetření, tj. PET s viskozitním číslem nejméně 78 ml/g podle normy ISO 1628-5 pocházející z Indie. V současnosti spadá do kódu KN 3907 60 20.
2. Obdobný výrobek
(25)
Stejně jako v původním šetření a v přezkumných šetřeních bylo zjištěno, že dotčený výrobek, tedy PET vyráběné a prodávané na domácím trhu v dotčené zemi, i PET vyráběné a prodávané výrobci v Unii mají stejné základní fyzikální i chemické vlastnosti a použití. Tyto výrobky se proto považují za obdobné výrobky ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
C. PRAVDĚPODOBNOST PŘETRVÁVÁNÍ NEBO OBNOVENÍ SUBVENCOVÁNÍ
1. Úvod
(26)
Na základě informací obsažených v žádosti o přezkum a odpovědích na dotazník Komise byly prošetřovány následující režimy, které se údajně týkají poskytování subvencí.
Celostátní režimy
a)
režim „Duty Entitlement Passbook Scheme“ (dále jen „DEPBS“);
b)
režim navracení cla („Duty Drawback Scheme“, dále jen „DDS“);
c)
režim „Focus Market Scheme“ (dále jen „FMS“);
d)
režim „Focus Product Scheme“ (dále jen „FPS“);
e)
režim „Status Holder Incentive Scrip“ (dále jen „SHIS“);
f)
režim předběžného povolení („Advance Authorisation Scheme“, dále jen „AAS“);
g)
režim „Export Promotion Capital Goods Scheme“ (dále jen „EPCGS“);
h)
režim „Special Economic Zones/Export Oriented Units“ (zvláštní ekonomické zóny / jednotky orientované na vývoz, dále jen „SEZ/EOU“);
i)
režim vývozních úvěrů („Export Credit Scheme“, dále jen „ECS“);
j)
režim osvobození od daně z příjmu („Income Tax Exemption Scheme“, dále jen „ITES“).
Regionální režimy
k)
režim „West Bengal Incentive“ (dále jen „WBIS“);
l)
pobídkový režim vlády státu Gudžarát zaměřený na kapitálové investice;
m)
režim „Gujarat Sales Tax Incentive Scheme“ (dále jen „GSTIS“);
n)
režim „Gujarat Electricity Duty Exemption Scheme“ (dále jen „GEDES“);
o)
režim „Package Scheme of Incentives“ (dále jen „PSI“) vlády státu Maháráštra.
(27)
Režimy uvedené v 26. bodě odůvodnění písm. a) a c) až h) vycházejí ze zákona o rozvoji a regulaci zahraničního obchodu z roku 1992 (č. 22 z roku 1992), který vstoupil v platnost dne 7. srpna 1992 (dále jen „zákon o zahraničním obchodu“). Zákon o zahraničním obchodu indickou vládu opravňuje vydávat oznámení týkající se vývozní a dovozní politiky. Tato oznámení jsou shrnuta v dokumentech o politice zahraničního obchodu, které jsou každých pět let vydávány ministerstvem obchodu a pravidelně aktualizovány. Dokument o politice zahraničního obchodu, který se týká období přezkumného šetření v rámci tohoto šetření, je dokument „Foreign Trade Policy 2009-2014“ (dále jen „FTP 09-14“). Kromě toho indická vláda také stanoví postupy, jimiž se FTP 09-14 řídí, v publikaci „Příručka postupů, svazek I“ (dále jen „HOP I 09-14“). Příručka postupů je také pravidelně aktualizována.
(28)
Režim uvedený v 26. bodě odůvodnění písm. b) vychází z paragrafu 75 celního zákona z roku 1962, z paragrafu 37 zákona o spotřební dani z roku 1944, z paragrafů 93A a 94 finančního zákona z roku 1994 a z Pravidel pro výběr cel, spotřební daně a vracení daní za služby z roku 1995. Míry tohoto vracení jsou pravidelně zveřejňovány. Míry, které se vztahují na období přezkumného šetření, jsou ve výši všech uplatňovaných sazeb pro vracení cla za období 2011-2012, zveřejněné v oznámení č. 68 / 2011- Customs (N.T.) ze dne 22. září 2011. Režim navracení cla se v kapitole 4 dokumentu FTP 2009-2014 označuje rovněž jako režim promíjení cla.
(29)
Režim uvedený v 26. bodě odůvodnění písm. i) vychází z paragrafů 21 a 35A zákona o regulaci bankovnictví z roku 1949, který umožňuje Indické centrální bance dávat pokyny komerčním bankám v oblasti vývozních úvěrů.
(30)
Režim uvedený v 26. bodě odůvodnění písm. j) vychází ze zákona o dani z příjmu z roku 1961, který je každoročně novelizován finančním zákonem.
(31)
Režim uvedený v 26. bodě odůvodnění písm. k) je spravován vládou státu Západní Bengálsko a uveden v oznámení ministerstva obchodu a průmyslu vlády státu Západní Bengálsko č. 580-CI/H ze dne 22. června 1999, které bylo nahrazeno oznámením č. 134-CI/O/Incentive/17/03/I ze dne 24. března 2004.
(32)
Režim uvedený v 26. bodě odůvodnění písm. l) je spravován vládou státu Gudžarát a vychází z politiky státu Gudžarát týkající se průmyslových pobídek.
(33)
Režim uvedený v 26. bodě odůvodnění písm. m) je spravován vládou státu Gudžarát a vychází z jeho politiky týkající se průmyslových pobídek.
(34)
Režim uvedený v 26. bodě odůvodnění písm. n) vychází ze zákona o bombayské dani z elektřiny (Bombay Electricity Duty Act) z roku 1958.
(35)
Režim uvedený v 26. bodě odůvodnění písm. o) je spravován státem Maháráštra a vychází z rozhodnutí ministerstva průmyslu, energetiky a práce státu Maháráštra.
(36)
Šetřením bylo zjištěno, že během období přezkumného šetření poskytovaly výhody, pokud jde o dotčený výrobek, vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku tyto režimy:
Celostátní režimy
a)
režim „Duty Entitlement Passbook Scheme“ („DEPBS“);
b)
režim navracení cla („DDS“);
c)
režim „Focus Market Scheme“ („FMS“);
d)
režim „Status Holder Incentive Scrip“ („SHIS“);
e)
režim předběžného povolení („AAS“).
Regionální režimy
f)
režim „West Bengal Incentive“ („WBIS“).
2. Režim „Duty Entitlement Passbook Scheme“ („DEPBS“)
a) Právní základ
(37)
Podrobný popis režimu DEPBS je uveden v kapitole 4.3 dokumentu FTP 09-14 a v kapitole 4 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(38)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni výrobci-vývozci a obchodníci-vývozci.
c) Provádění v praxi
(39)
Vývozce může zažádat o úvěry v rámci režimu DEPBS, které jsou vypočteny jako procento hodnoty výrobků vyvezených v rámci tohoto režimu. Tyto sazby režimu DEPBS byly stanoveny indickými orgány pro většinu výrobků včetně dotčeného výrobku. Jsou stanoveny na základě standardních norem vstupů a výstupů a berou v úvahu předpokládaný dovozní podíl ve vyváženém výrobku a daňové zatížení předpokládaného dovozního podílu bez ohledu na to, zda bylo dovozní clo skutečně zaplaceno, či nikoli. Sazba DEPBS pro dotčený výrobek během období přezkumného šetření v rámci stávajícího šetření činila 8 % s maximální hodnotou 58 INR/kg.
(40)
Aby mohla společnost využívat výhod tohoto režimu, musí vyvážet. V době uskutečnění vývozní transakce musí vývozce předložit indickým orgánům prohlášení, v němž uvede, že se vývoz uskutečňuje v rámci režimu DEPBS. Aby mohlo být zboží vyvezeno, vydají indické celní úřady během odeslání vývozní přepravní doklad. Ten obsahuje mimo jiné výši úvěru v rámci režimu DEPBS, který má být poskytnut pro danou vývozní transakci. V tomto okamžiku zná vývozce výši výhody, kterou obdrží. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad, je indická vláda povinna poskytnout úvěr DEPBS. Příslušná sazba režimu DEPBS pro výpočet výše výhody je sazba, která je použita v okamžiku podání vývozního prohlášení.
(41)
Bylo zjištěno, že v souladu s indickými účetními standardy mohou být úvěry DEPBS při splnění vývozní povinnosti zaúčtovány do komerčních účtů na základě časového rozlišení jako příjem. Tyto úvěry mohou být použity k zaplacení cla z následného dovozu jakéhokoliv zboží s výjimkou kapitálového zboží a zboží, pro něž existují dovozní omezení. Zboží dovezené na základě takových úvěrů může být prodáno na domácím trhu (přičemž podléhá dani z prodeje), nebo použito jinak. Úvěry v rámci režimu DEPBS jsou volně přenositelné a jsou platné po dobu 24 měsíců ode dne vydání.
(42)
Žádost o úvěry v rámci režimu DEPBS se vyplňují elektronicky a mohou se vztahovat na neomezený počet vývozních transakcí. Lhůta pro podání žádostí činí tři měsíce po vývozu, avšak, jak je jasně stanoveno v odstavci 9.3 příručky HOP I 09-14, žádosti obdržené po uplynutí lhůt pro podávání lze vždy přijmout a přitom uložit drobnou pokutu (tj. 10 % z nároku).
(43)
Bylo zjištěno, že obě společnosti zařazené do vzorku tohoto režimu využívaly v prvních třech čtvrtinách období přezkumného šetření.
d) Závěr k režimu DEPBS
(44)
Režim DEPBS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení. Úvěr v rámci režimu DEPBS je finančním příspěvkem indické vlády, protože bude nakonec použit ke kompenzaci dovozního cla, a sníží tak příjmy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto úvěr v rámci režimu DEPBS poskytuje vývozci výhodu, protože zlepšuje jeho likviditu.
(45)
Režim DEPBS je kromě toho právně závislý na vývozní výkonnosti, a proto je považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(46)
Tento režim nelze považovat za povolený systém navracení cla nebo systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně využitým vstupům. Navíc neexistuje systém nebo zavedený postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. V neposlední řadě má vývozce nárok čerpat výhody režimu DEPBS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupy doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupní materiály na místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupy, mají tedy nárok na čerpání výhod v rámci režimu DEPBS.
e) Zrušení režimu DEPBS a přechod k DDS
(47)
Veřejným oznámením č. 54 (RE-2010)/2009-2014 ze dne 17. června 2011 byl režim DEPBS naposledy prodloužen o tři měsíce, čímž se jeho použitelnost prodloužila do 30. září 2011. Vzhledem k tomu, že následně nebylo zveřejněno žádné další jeho prodloužení, režim DEPBS počínaje dnem 30. září 2011 účinně skončil. Proto bylo nutné ověřit, zda by mohla být uložena opatření s ohledem na čl. 15 odst. 1 základního nařízení.
(48)
Indická vláda vysvětlila Komisi, že při ukončení režimu DEPBS si mohly společnosti vybrat jiné režimy navrácení nebo prominutí cla uvedené v kapitole 4 dokumentu FTP 09-14, tj. režim „Advance Authorisation Scheme (AAS)“ nebo režim navracení cla (DDS).
(49)
Šetřením bylo zjištěno, že obě společnosti zařazené do vzorku začaly ihned po ukončení režimu DEPBS využívat režim DDS. Je třeba uvést, že režim DDS byl zaveden v roce 1995 a fungoval zároveň s režimem DEPBS během prvních tří čtvrtin období přezkumného šetření a řadu let před obdobím přezkumného šetření. Vývozci však nemohli využít DDS a DEPBS současně pro týž vývoz. Během prvních tří čtvrtin období přezkumného šetření činila sazba DDS 2,2 % s maximální hodnotou 1,5 INR/kg, což znamenalo, že režim DDS byl méně velkorysý, a tedy méně atraktivní než DEPBS. Je třeba uvést, že indická vláda zajistila plynulý přechod z režimu DEPBS na režim DDS, jak je uvedeno v oběžníku č. - 42 /2011-Cla ze dne 22. září 2011. V tomto oběžníku je vysvětleno, že „plán navracení [cla] pro tento rok zahrnuje položky, které dosud patřily do režimu DEPBS“. V tomtéž oběžníku je uvedeno, že odvětvím, která fungují v rámci režimu DEPBS, „bylo rozhodnuto poskytnout hladký přechod pro položky v těchto odvětvích a začlenit je do plánu navracení. Jako přechodné opatření budou u těchto položek mírně sníženy jejich sazby DEPBS, a sice v rozmezí od 1 % do 3 % u většiny položek.“ Jinými slovy tento oběžník uvádí, že míry vracení cla platné od 1. října 2011 byly určeny tak, aby poskytovaly podobnou výhodu jako ukončený režim DEPBS.
(50)
Míry DDS použitelné na dotčený výrobek se od 1. října 2011 zvýšily z 2,2 % na 5,5 % hodnoty FOB a související maximální hodnota se zvýšila z 1,5 INR/kg na 5,5 INR/kg. U této nové míry bylo zjištěno, že poskytuje podobné míry subvencování, jako poskytoval DEPBS do 30. září 2011 s 8 % mírou a maximální hodnotou 58 INR/kg. Pokud jde o ceny PET převládající během období přezkumného šetření, byla obecně použitelná maximální hodnota DEPBS a jejím výsledkem byla teoretická výhoda ve výši 4,64 INR/kg neboli 5,8 %. V případě DDS nebyla maximální hodnota použitelná, a teoretická výhoda tedy činila 5,5 %.
(51)
Šetřením byly potvrzeny úvahy předchozího bodu odůvodnění. Průměrná roční subvenční rozpětí společností zařazených do vzorku činila 5,5 % pro DEPBS a 6 % pro DDS.
(52)
Srovnání obou režimů rovněž ukazuje, že mají společné mnohé charakteristiky uplatňování.
(53)
Ve 47. až 51. bodě odůvodnění je prokázáno, že i přes ukončení režimu DEPBS byly zásadní výhody nadále a bez přerušení poskytovány na téměř totožné úrovni tím, že byl zajištěn hladký přechod k režimu navracení cla. Z tohoto důvodu se dospělo k závěru, že subvence nebyly zrušeny ve smyslu čl. 15 odst. 1 a že režim DEPBS je napadnutelný.
(54)
Po zveřejnění zásadních skutečností a úvah tvrdil jeden vyvážející výrobce, že režim DEPBS byl ukončen, a proto by neměl být vyrovnán. Jako odpověď na toto tvrzení je třeba uvést, že režim DEPBS byl ukončen dne 30. září 2011, jak je popsáno rovněž ve 47. bodě odůvodnění. Subvencování však pokračovalo a vývozci měli možnost místo DEPBS požádat o výhody například v rámci DDS nebo AAS a tyto výhody získat. Toto tvrzení bylo tedy odmítnuto.
f) Výpočet výše subvence
(55)
V souladu s čl. 3 odst. 2 a článkem 5 základního nařízení byla výše napadnutelných subvencí vypočtena na základě výhody u příjemce, která byla zjištěna za období přezkumného šetření. V tomto ohledu se mělo zato, že výhodu příjemce získá v okamžiku, kdy dojde k vývozní transakci uskutečněné v rámci tohoto režimu. V uvedeném okamžiku se musí indická vláda vzdát cla, které představuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad uvádějící mimo jiné výši úvěru v rámci režimu DEPBS, který má být poskytnut pro danou vývozní transakci, nemůže indická vláda rozhodnutí o udělení či neudělení subvence nikterak ovlivnit. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se považuje za odpovídající stanovit výši výhody vyplývající z režimu DEPBS jako součet úvěrů získaných za vývozní transakce uskutečněné v rámci tohoto režimu v období přezkumného šetření.
(56)
V případě, že byly předloženy oprávněné argumenty, byly podle čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení poplatky nezbytně vynaložené na získání subvence odečteny z takto zjištěných úvěrů a výsledná částka byla použita jako čitatel pro výpočet výše subvence. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na celkový vývozní obrat dotčeného výrobku během období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(57)
Na základě výše uvedených skutečností činí sazby subvence pro společnosti zařazené do vzorku zjištěné v souvislosti s tímto režimem 3,78 % a 4,42 %.
3. Režim navracení cla („Duty Drawback Scheme“, „DDS“)
a) Právní základ
(58)
Podrobný popis režimu DDS je obsažen v Pravidlech pro výběr cel a spotřební daně a vracení daní z roku 1995 ve znění následných oznámení.
b) Způsobilost
(59)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni výrobci-vývozci a obchodníci-vývozci.
c) Provádění v praxi
(60)
Způsobilý vývozce může zažádat o navrácení částky, která je vypočtena jako procento hodnoty FOB výrobků vyvezených v rámci tohoto režimu. Tyto sazby navracení byly stanoveny indickou vládou pro řadu výrobků včetně dotčeného výrobku. Určují se na základě průměrného množství nebo průměrné hodnoty materiálů použitých jako vstupy při výrobě výrobku a na základě průměrné výše cla zaplaceného za vstupy. Jsou použitelné bez ohledu na to, zda bylo dovozní clo skutečně zaplaceno, či nikoli. Sazba DDS pro dotčený výrobek během období přezkumného šetření činila 5,5 % hodnoty FOB s maximální hodnotou 5,5 INR/kg.
(61)
Aby mohla společnost využívat výhod tohoto režimu, musí vyvážet. Jakmile jsou údaje o zásilce zaneseny na celní server (ICEGATE), je zde uvedeno, že vývoz probíhá v rámci režimu DDS a je neodvolatelně stanovena částka DDS. Předloží-li přepravní společnost obecné prohlášení o vývozu a celní úřad tento dokument srovná s údaji na přepravním dokladu s uspokojivým výsledkem, jsou splněny všechny podmínky pro povolení výplaty navráceného cla buď přímou platbou na bankovní účet vývozce, nebo příkazem k výplatě.
(62)
Vývozce musí rovněž prokázat, že k uskutečnění vývozu dochází prostřednictvím potvrzení banky o uskutečnění vývozu. Tento dokument může být poskytnut po vyplacení částky navráceného cla, ale indická vláda vyplacenou částku vymáhá zpět, pokud vývozce potvrzení banky o uskutečnění vývozu nepředloží ve stanovené lhůtě.
(63)
Částka navráceného cla může být použita pro jakékoli účely.
(64)
Bylo zjištěno, že v souladu s indickými účetními standardy může být částka navráceného cla při splnění vývozní povinnosti zaúčtována do komerčních účtů na základě časového rozlišení jako příjem.
(65)
Bylo zjištěno, že společnosti zařazené do vzorku využívaly režim DDS během poslední čtvrtiny období přezkumného šetření.
d) Závěr k režimu DDS
(66)
Režim DDS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení. Částka navráceného cla je finančním příspěvkem indické vlády. Kromě toho částka navráceného cla poskytuje vývozci výhodu, protože zlepšuje jeho likviditu.
(67)
Režim DDS je kromě toho právně závislý na vývozní výkonnosti, a proto je považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(68)
Tento režim nelze považovat za povolený systém navracení cla nebo systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení.
(69)
Neexistuje žádný zavedený režim nebo postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. V neposlední řadě má vývozce nárok čerpat výhody režimu DDS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupy doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupní materiály na místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupy, mají tedy nárok na čerpání výhod v rámci režimu DDS.
(70)
To potvrzuje i oběžník indické vlády č. 24/2001, který jasně uvádí, že „[sazby navráceného cla] nijak nesouvisejí se skutečnou spotřebou vstupů a se skutečným dopadem na vstupy konkrétního vývozce nebo jednotlivých zásilek […]“ a regionálním orgánům ukládá, aby „se netrvalo na důkazech o skutečných clech u dovezených nebo domácích vstupů […] kromě [žádosti o navrácení cla] podané vývozci.“
(71)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se dospělo k závěru, že režim DDS je napadnutelný.
e) Výpočet výše subvence
(72)
V souladu s čl. 3 odst. 2 a článkem 5 základního nařízení byla výše napadnutelných subvencí vypočtena na základě výhody u příjemce, která byla zjištěna za období přezkumného šetření. V tomto ohledu se mělo zato, že výhodu příjemce získá v okamžiku, kdy dojde k vývozní transakci uskutečněné v rámci tohoto režimu. V tomto okamžiku musí indická vláda zaplatit částku navráceného cla, která představuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad uvádějící mimo jiné částku navráceného cla, která má být poskytnuta pro danou vývozní transakci, nemůže indická vláda rozhodnutí o udělení či neudělení subvence nikterak ovlivnit. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se považuje za odpovídající stanovit výši výhody vyplývající z režimu DDS jako součet částek navráceného cla získaných za vývozní transakce uskutečněné v rámci tohoto režimu v období přezkumného šetření.
(73)
V případě, že byly předloženy oprávněné argumenty, byly podle čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení poplatky nezbytně vynaložené na získání subvence odečteny z takto zjištěných úvěrů a výsledná částka byla použita jako čitatel pro výpočet výše subvence. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byly tyto výše subvence přepočteny na celkový vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(74)
Na základě výše uvedených skutečností činí sazby subvence pro dotčené společnosti zařazené do vzorku zjištěné v souvislosti s tímto režimem 1,65 % a 1,32 %.
4. Režim „Focus Market Scheme“ („FMS“)
a) Právní základ
(75)
Podrobný popis režimu FMS je uveden v odstavci 3.14 dokumentu FTP 09-14 a v odstavci 3.8 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(76)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni výrobci-vývozci a obchodníci-vývozci.
c) Provádění v praxi
(77)
Vývoz všech výrobků v rámci tohoto režimu do zemí uvedených v tabulkách 1 a 2 dodatku 37(C) příručky HOP I 09-14 má nárok na úvěry na clo rovnající se 3 % hodnoty FOB. Od 1. dubna 2011 má vývoz všech výrobků do zemí uvedených v tabulce 3 dodatku 37(C) („Special Focus Markets“) nárok na úvěry na clo rovnající se 4 % hodnoty FOB. Na určité typy vývozních činností, například na vývoz dováženého či překládaného zboží, domnělý vývoz, vývoz služeb a vývozní obrat jednotek působících v rámci zvláštních ekonomických zón / jednotek orientovaných na vývoz, se tento režim nevztahuje. Nevztahuje se ani na určité typy výrobků, například na diamanty, vzácné kovy, rudy, obilí, cukr a ropné produkty.
(78)
Úvěry na clo v rámci FMS jsou volně přenositelné a platné po dobu 24 měsíců ode dne vydání příslušného osvědčení o nároku na úvěr. Mohou být použity k zaplacení cla u následného dovozu jakéhokoliv vstupního materiálu nebo zboží včetně kapitálového zboží.
(79)
Osvědčení o nároku na úvěr se vydává v přístavu, ze kterého se vývoz uskutečňuje, po uskutečnění vývozu nebo po odeslání zboží. Pokud žadatel předloží orgánům kopie všech příslušných vývozních dokumentů (například příkazu k vývozu, faktur, přepravních dokladů, potvrzení banky o uskutečnění vývozu), nemůže indická vláda poskytnutí úvěrů na clo nikterak ovlivnit.
(80)
Bylo zjištěno, že společnosti zařazené do vzorku tohoto režimu v období přezkumného šetření využívaly.
d) Závěr k režimu FMS
(81)
Režim FMS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení. Úvěr na clo v rámci FMS je finančním příspěvkem indické vlády, protože bude nakonec použit ke kompenzaci dovozního cla, a bude tak snižovat výnosy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto úvěr na clo v rámci FMS poskytuje vývozci výhodu, protože zlepšuje jeho likviditu.
(82)
Kromě toho FMS právně závisí na vývozní výkonnosti, a je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(83)
Tento režim nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně využitým vstupům. Neexistuje režim nebo zavedený postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. Vývozce je způsobilý obdržet výhody FMS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupní materiály doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupní materiály v místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupní materiál, mají tedy přesto nárok na výhodu z FMS. Kromě toho může vývozce využít úvěry na clo v rámci FMS k dovozu kapitálového zboží, ačkoliv kapitálové zboží nespadá do působnosti povolených režimů navracení cla, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože není spotřebováno při výrobě vyvážených výrobků.
e) Výpočet výše subvence
(84)
Výše napadnutelných subvencí byla vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce a u které bylo zjištěno, že v období přezkumného šetření byla zaúčtována spolupracujícím vyvážejícím výrobcem na základě časového rozlišení jako příjem ve stadiu vývozní transakce. V souladu s čl. 7 odst. 2 a 3 základního nařízení byla tato výše subvence (čitatel) přepočtena na vývozní obrat v období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(85)
Sazba subvence zjištěná pro tento režim v období přezkumného šetření pro společnosti zařazené do vzorku činí 0,19 % a 0,87 %.
5. Režim „Status Holder Incentive Scrip“ („SHIS“)
a) Právní základ
(86)
Podrobný popis režimu SHIS je uveden v kapitole 3.16 dokumentu FTP 09-14 a v odstavci 3.10 příručky HOP I 09-14. Podrobný popis kategorií statusu tohoto režimu je uveden v odstavcích 3.10.1 až 3.10.4 dokumentu FTP 09-14 a v odstavcích 3.1 až 3.5 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(87)
Pro tento režim jsou způsobilí výrobci-vývozci a obchodníci-vývozci, kteří jsou uznaní jako tzv. „držitelé statusu“.
c) Provádění v praxi
(88)
Pro status jsou způsobilí obchodníci-vývozci i výrobci-vývozci. V závislosti na jejich vývozní výkonnosti během stávajícího roku a během několika předcházejících let je žadatelům udělen jeden z těchto statusů: Export House, Star Export House, Trading House, Star Trading House, Premier Trading House.
(89)
V rámci režimu SHIS mají držitelé statusu nárok na úvěr na clo ve výši 1 % hodnoty FOB vývozu v odvětvích uvedených v odstavci 3.16.4 dokumentu FTP 09-14, tj. kožedělné (kromě hotových usní) a textilní odvětví a odvětví juty, řemesla, strojní odvětví (vyjma některá pododvětví) a odvětví plastů a základních chemických látek (vyjma farmaceutické přípravky). Jelikož je dotčený výrobek druh plastu, tento režim se na něj vztahuje.
(90)
Úvěry na clo v rámci režimu SHIS nejsou přenositelné a musí být využity k zaplacení cla z dovozu kapitálového zboží použitého k výrobě výrobků, které spadají do jednoho z příslušných odvětví.
(91)
Pokud žadatel využil v průběhu roku nulovou sazbu v rámci EPCG, není způsobilý pro SHIS na vývoz uskutečněný v uvedeném roce.
(92)
Tento režim byl zaveden v roce 2009 pro vývoz uskutečněný v letech 2009-2010 a 2010-2011 a od té doby je každoročně prodlužován. Naposledy (viz oznámení č. 07/2012 - Cla ze dne 9. března 2012) byla platnost tohoto režimu prodloužena do 31. března 2013.
(93)
Bylo zjištěno, že v souladu s indickými účetními standardy může být úvěr na clo SHIS při splnění vývozní povinnosti zaúčtován do komerčních účtů na základě časového rozlišení jako příjem.
(94)
Šetřením bylo zjištěno, že jedna společnost zařazená do vzorku využívala tento režim během období přezkumného šetření a druhá nebyla způsobilá v důsledku ustanovení popsaného v 90. bodě odůvodnění.
d) Závěr k režimu SHIS
(95)
Režim SHIS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení. Úvěr na clo v rámci SHIS je finančním příspěvkem indické vlády, protože bude nakonec použit ke kompenzaci dovozního cla, a bude tak snižovat výnosy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto úvěr na clo v rámci SHIS poskytuje vývozci výhodu, protože zlepšuje jeho likviditu.
(96)
Kromě toho SHIS právně závisí na vývozní výkonnosti, a je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(97)
Tento režim nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Úvěr na clo bude nakonec použit k zaplacení cla z dovozu kapitálového zboží, které nespadá do působnosti povolených režimů navracení cla, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože není spotřebováno při výrobě vyvážených výrobků.
e) Výpočet výše subvence
(98)
Výše napadnutelných subvencí byla vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce a u které bylo zjištěno, že v období přezkumného šetření byla zaúčtována spolupracujícím vyvážejícím výrobcem na základě časového rozlišení jako příjem ve stadiu vývozní transakce. V souladu s čl. 7 odst. 2 a 3 základního nařízení byla tato výše subvence (čitatel) přepočtena na vývozní obrat v období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(99)
Sazba subvence zjištěná pro tento režim v období přezkumného šetření pro jedinou společnost zařazenou do vzorku, která tento režim využívá, činí 1 %.
6. Režim Export Promotion Capital Goods („EPCGS“)
a) Právní základ
(100)
Podrobný popis režimu EPCGS je uveden v kapitole 5 dokumentu FTP 09-14 a v kapitole 5 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(101)
Pro tento režim jsou způsobilí výrobci-vývozci a obchodníci-vývozci „vázaní“ na podpůrné výrobce a poskytovatele služeb.
c) Provádění v praxi
(102)
Pod podmínkou vývozní povinnosti je společnosti dovoleno dovážet kapitálové zboží (nové i použité kapitálové zboží až deset let staré) za sníženou celní sazbu. Za tímto účelem indická vláda vydá na požádání a po zaplacení poplatku licenci EPCGS. Tento režim zajišťuje sníženou sazbu dovozního cla ve výši 3 % použitelnou na veškeré kapitálové zboží dovezené v rámci tohoto režimu. Aby byla splněna vývozní povinnost, musí být dovezené kapitálové zboží v průběhu určitého období využito k výrobě určitého množství zboží na vývoz. Podle FTP 09-14 může být kapitálové zboží dováženo v rámci EPCGS při sazbě v nulové výši, avšak v takovém případě je lhůta pro splnění vývozní povinnosti kratší.
(103)
Držitel licence EPCGS může také pořídit kapitálové zboží z domácích zdrojů. V takovém případě může domácí výrobce kapitálového zboží využít výhody bezcelního dovozu dílů nutných pro výrobu tohoto kapitálového zboží. Alternativně může domácí výrobce požadovat výhodu domnělého vývozu pro dodávky kapitálového zboží držiteli licence EPCGS.
d) Závěr k režimu EPCGS
(104)
Režim EPCGS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení. Snížení cla představuje finanční příspěvek indické vlády, neboť tato úleva snižuje příjmy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto snížení cla poskytuje vývozci výhodu, protože ušetřením cla při dovozu se zvyšuje likvidita společnosti.
(105)
Navíc EPCGS právně závisí na vývozní výkonnosti, protože takové licence nelze získat bez závazku vyvážet. Je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(106)
Režim EPCGS nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení cla u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Kapitálové zboží není zahrnuto do působnosti takových povolených režimů, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože není spotřebováno při výrobě výrobků určených na vývoz.
e) Výpočet výše subvence
(107)
Výše subvence byla vypočtena v souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení rozložením nezaplaceného cla z dováženého kapitálového zboží na dobu odpovídající běžné době amortizace takového kapitálového zboží v dotčeném výrobním odvětví. Takto vypočtená částka, která připadá na období přezkumného šetření, byla upravena připočtením úroku v průběhu tohoto období, aby se zohlednila úplná hodnota výhody v čase. Za vhodnou pro tento účel byla považována komerční úroková sazba v Indii v průběhu období šetření. V případě, že byly předloženy oprávněné argumenty, byly v souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení od této částky odečteny poplatky, které byly nezbytně vynaloženy za účelem získání subvence.
(108)
V souladu s čl. 7 odst. 2 a 3 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na příslušný vývozní obrat v průběhu období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(109)
Sazba subvence zjištěná pro tento režim v období přezkumného šetření pro společnosti zařazené do vzorku činí 0,55 % a 0,56 %.
7. Režim předběžného povolení („AAS“)
(110)
Bylo zjištěno, že pouze jedna ze společností zařazených do vzorku tento režim během období přezkumného šetření využívala. Šetřením se však zjistilo, že výhody, které společnost získala, nebyly významné, a proto režim AAS není dále rozebírán.
8. Režim West Bengal Incentive 1999 („WBIS 1999“)
a) Právní základ
(111)
Podrobný popis tohoto režimu, jak je použit vládou státu Západní Bengálsko, je uveden v oznámení č. 580-CI/H ze dne 22. června 1999 ministerstva obchodu a průmyslu vlády státu Západní Bengálsko.
b) Způsobilost
(112)
Způsobilé pro využívání výhod v rámci tohoto režimu jsou společnosti zřizující nový průmyslový závod nebo provádějící rozsáhlé rozšíření již existujícího průmyslového závodu v zaostalých oblastech. Existují však kompletní seznamy nezpůsobilých výrobních odvětví (negativní seznam výrobních odvětví), které společnostem působícím v určitých hospodářských oblastech brání těchto pobídek využít.
c) Provádění v praxi
(113)
Stát Západní Bengálsko poskytuje způsobilým průmyslovým podnikům pobídky ve formě výhod, včetně osvobození od centrální daně z prodeje a prominutí centrální DPH uložené na prodej hotových výrobků, aby podpořil rozvoj průmyslu v hospodářsky zaostalých oblastech tohoto státu.
(114)
V rámci tohoto režimu musí společnosti investovat v zaostalých oblastech. Tyto oblasti, které reprezentují určité územní celky státu Západní Bengálsko, jsou rozděleny podle svého hospodářského rozvoje do různých kategorií, současně však existují rozvinuté oblasti, které jsou z využívání pobídkových režimů vyloučeny. Hlavními kritérii pro zjištění výše pobídek jsou velikost investice a oblast, ve které se podnik nachází nebo bude nacházet.
(115)
Bylo zjištěno, že jedna ze společností zařazených do vzorku tento režim během období přezkumného šetření využívala.
d) Závěr
(116)
Tento režim poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení. Tvoří finanční příspěvek vlády státu Západní Bengálsko, neboť poskytnuté pobídky, v tomto případě osvobození od centrální daně z prodeje a prominutí centrální DPH uložené na prodej hotových výrobků, snižují výnosy z daní, které by jinak byly splatné. Kromě toho tyto pobídky poskytují společnosti výhody, protože vylepšují její finanční situaci, neboť daň, která by jinak byla splatná, se neplatí.
(117)
Tento režim je dále regionálně specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a odst. 3 základního nařízení, protože je dostupný pouze jistým společnostem, které investovaly v určitých vymezených územních oblastech v působnosti dotčeného státu. Není dostupný společnostem majícím sídlo mimo tyto oblasti a kromě toho se míra výhody liší podle příslušné oblasti.
(118)
Režim WBIS 1999 je proto napadnutelný.
e) Výpočet výše subvence
(119)
Výše subvence byla vypočtena na základě částky daně z prodeje a centrální DPH uložené na prodej hotových výrobků běžně splatné v období přezkumného šetření, která však podle tohoto režimu zůstala nezaplacena. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence (čitatel) přepočtena na celkový prodej v období přezkumného šetření (jmenovatel), neboť tato subvence není závislá na vývozu a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků. Získaná sazba subvence činila 1,36 %.
9. Výše napadnutelných subvencí
(120)
Výše napadnutelných subvencí v souladu s ustanoveními základního nařízení, vyjádřená podle hodnoty výrobku, činí u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku 7,53 % a 8,17 %.
REŽIM
DEPB
DDS
FMS
SHIS
EPCGS
WBIS
Celkem
SPOLEČNOST
%
%
%
%
%
%
%
Dhunseri Petrochem & Tea Limited
3,78
1,65
0,19
nula
0,55
1,36
7,53
Reliance Industries Limited
4,42
1,32
0,87
1,0
0,56
nula
8,17
10. Závěry ohledně pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení subvencování
(121)
V souladu s čl. 18 odst. 2 základního nařízení bylo zkoumáno, zda je pravděpodobné, že subvencování bude přetrvávat nebo se obnoví, pokud stávající opatření pozbudou platnosti.
(122)
Jak je uvedeno v 26. až 118. bodě odůvodnění, bylo zjištěno, že během období přezkumného šetření indičtí vývozci dotčeného výrobku nadále získávali výhody z napadnutelného subvencování od indických úřadů.
(123)
Režimy subvencí poskytují opakované výhody a neexistuje žádný náznak, že by tyto výhody měly být v blízké budoucnosti ukončeny. Každý vývozce je kromě toho způsobilý k využívání několika subvenčních režimů.
(124)
Rovněž se zkoumalo, zda by se v případě zrušení opatření uskutečňoval vývoz do Unie ve významném objemu.
(125)
Indie je významným výrobcem dotčeného výrobku. Na základě údajů shromážděných během šetření měla Indie během období přezkumného šetření výrobní kapacitu ve výši asi 700 000-900 000 tun a plánovala její rozšíření, jehož důsledkem by bylo dosažení celkové kapacity země ve výši 1 600 000-1 800 000 tun do roku 2014. Odhaduje se, že v důsledku toho by kapacita v roce 2014 přesáhla domácí poptávku o asi 600 000-700 000 tun, což by představovalo 21-25 % celkové spotřeby v Unii během období přezkumného šetření.
(126)
Za těchto okolností jsou indičtí výrobci dotčeného výrobku velmi závislí na prodeji na vývoz a existuje pravděpodobnost, že objem vývozu do Unie, který byl významný již během období přezkumného šetření, by v případě zrušení opatření ještě vzrostl.
(127)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že se přebytečná kapacita po roce 2014 sníží, a proto situace týkající se přebytečné kapacity bude jen dočasná. Je třeba uvést, že bylo zjištěno, že údajný pokles přebytečné kapacity po roce 2014 je v souladu s výhledem vyplývajícím ze zprávy s informacemi o trhu. Proto se dospělo k závěru, že toto tvrzení nebylo takové povahy, aby změnilo analýzu, pokud jde o vývoj přebytečné kapacity.
(128)
Po zveřejnění informací tvrdil jeden vyvážející výrobce, že významné dočasné přebytečné kapacity byly nezbytné, jelikož nárůstu výrobní kapacity obecně může být dosaženo pouze velkými přírůstky, protože moderní výrobní závody pro PET mají určitou minimální velikost. Jako odpověď na toto tvrzení je třeba uvést, že během období přezkumného šetření a následujícího roku došlo k rozšíření výrobní kapacity v rozsahu nejméně 150 000-200 000 tun. Z toho vyplývá, že pouze uvedenými argumenty nelze odůvodnit přebytečnou kapacitu dostupnou pro vývoz uvedenou ve 125. bodě odůvodnění. V každém případě není v této souvislosti příčina přebytečné kapacity dostupné pro vývoz relevantní. Toto tvrzení bylo tedy odmítnuto.
(129)
Některé strany tvrdily, že přebytečná kapacita dostupná pro vývoz, která se vytváří v Indii, by mohla být absorbována i jinými třetími zeměmi, a že tedy tato přebytečná kapacita dostupná pro vývoz podle výpočtu Komise nebyla řádně posouzena. V žádném případě se nepředpokládalo, že celá přebytečná kapacita dostupná pro vývoz by byla směrována do Unie. Toto tvrzení bylo tedy odmítnuto.
(130)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem lze dospět k závěru, že přetrvávání subvencování je pravděpodobné.
D. DEFINICE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(131)
Obdobný výrobek vyrábí třináct známých výrobců v Unii. Představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 9 odst. 1 základního nařízení, a proto se na ně dále odkazuje jako na „výrobní odvětví Unie“.
(132)
Dvanáct známých výrobců v Unii, které v tomto případě zastupuje žadatel, spolupracovalo při šetření a poskytovalo podporu. Další jeden známý výrobce v Unii při tomto přezkumu nespolupracoval.
(133)
K určení celkové výroby v Unii za období přezkumného šetření byly použity veškeré dostupné informace o výrobním odvětví Unie, jako odpovědi na dotazníky, údaje z Eurostatu a žádost o přezkum.
(134)
Trh s PET v Evropské unii je charakterizován poměrně vysokým počtem výrobců, kteří obvykle patří do větších skupin se sídly mimo Unii. V letech 2000-2012 prošlo výrobní odvětví PET v Unii několika přechody. Trh prochází konsolidací s řadou nedávných případů akvizic a rušení podniků. Neustále se vyvíjejí nové výrobky, jako recyklované PET a bio PET, spolu s poměrně nedávným rozvojem odvětví recyklace.
(135)
Po zveřejnění informací některé strany tvrdily, že popis situace výrobního odvětví Unie nebyl přesný, jelikož pět výrobců ve skutečnosti patří do jedné velké nadnárodní skupiny a další tři výrobci jsou ve spojení se společnostmi vyrábějícími obaly z PET. Žádná z těchto skutečností není v rozporu s popisem poskytnutým ve 134. bodě odůvodnění, kde se výslovně uvádí, že výrobci v Unii obvykle patří do větších skupin, jak bylo zveřejněno. Dopad této koncentrace je rozebrán ve 207. bodě odůvodnění. Posouzení dopadu závislého trhu je analyzováno ve 202., 203. a 204. bodě odůvodnění.
(136)
Jak bylo uvedeno výše, byl vzhledem k poměrně vysokému počtu spolupracujících výrobců v Unii vybrán vzorek čtyř výrobců v Unii, kteří představují více než 50 % výroby a prodeje celkové výroby obdobného výrobku v Unii během období přezkumného šetření.
E. SITUACE NA TRHU UNIE
1. Spotřeba v Unii
(137)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie, údajů o objemu dovozu získaných od Eurostatu, a pokud jde o nespolupracujícího výrobce v Unii, na základě odhadů založených na žádosti o přezkum.
(138)
Po počátečním nárůstu v letech 2009 a 2010 vykazovala spotřeba v období přezkumného šetření ve srovnání s rokem 2008 mírný pokles ve výši 2 %, celkem 2,802 milionu tun v období přezkumného šetření.
Tabulka 1
Spotřeba
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Objem (v tunách)
Spotřeba
2 868 775
2 934 283
2 919 404
2 802 066
Index (2008 = 100)
100
102
102
98
Zdroj:
odpovědi na dotazník, Eurostat a žádost o přezkum.
2. Objem, podíl na trhu a ceny dovozu z Indie
(139)
I přes zavedená opatření se dovoz z Indie během posuzovaného období více než zdvojnásobil a z 46 313 tun v roce 2008 ze zvýšil na 96 678 v období přezkumného šetření.
(140)
Indický podíl na trhu se odpovídajícím způsobem zvýšil, a sice z 1,6 % v roce 2008 na 3,5 % v období přezkumného šetření, a dosáhl úrovně významně převyšující podíl na trhu, který byl zjištěn během posledního přezkumu před pozbytím platnosti (0,3 %).
(141)
Průměrná cena během období přezkumného šetření činila 1 285 EUR/tunu. To odráží 22 % nárůst ceny v posuzovaném období, ke kterému došlo v období přezkumného šetření po počátečním 21 % poklesu v roce 2009.
Tabulka 2
Dovoz z Indie
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Objem dovozu (v tunách)
46 313
44 482
83 691
96 678
Index (2008 = 100)
100
96
181
209
Průměrná cena
1 054
834
1 031
1 285
Index (2008 = 100)
100
79
98
122
Podíl dovozu na trhu (v %)
1,6
1,5
2,9
3,5
Zdroj:
Eurostat
3. Dovoz z jiných třetích zemí
a) Dovoz z Thajska, Tchaj-wanu, Malajsie a Indonésie
(142)
Jak bylo uvedeno výše, byl zároveň s tímto šetřením proveden přezkum před pozbytím platnosti antidumpingových opatření, který se týkal dovozu z Indie, Indonésie, Malajsie, Tchaj-wanu a Thajska.
(143)
Dovoz z Indonésie, Malajsie, Tchaj-wanu a Thajska vzrostl během posuzovaného období o 56 %, i přes 59 % pokles do roku 2010. Celkový objem dovozu však zůstal pod zanedbatelnou úrovní.
(144)
Příslušný podíl na trhu se odpovídajícím způsobem zvýšil, a sice z 0,7 % v roce 2008 na 1,1 % v období přezkumného šetření.
(145)
Průměrná cena dosáhla 1 310 EUR/tunu v období přezkumného šetření, což je o 1,5 % pod průměrnou jednotkovou cenou výrobního odvětví Unie. To odráží 27 % nárůst ceny v posuzovaném období, ke kterému došlo v období přezkumného šetření po počátečním 18 % poklesu v roce 2009.
Tabulka 3
Dovoz z Indonésie, Malajsie, Tchaj-wanu a Thajska
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Objem dovozu z Indonésie, Malajsie, Tchaj-wanu a Thajska (v tunách)
19 078
12 127
7 762
29 836
Index (2008 = 100)
100
64
41
156
Podíl dovozu z Indonésie, Malajsie, Tchaj-wanu a Thajska na trhu (v %)
0,7
0,4
0,3
1,1
Index (2008 = 100)
100
62
40
160
Cena dovozu (EUR/tunu)
1 030
843
1 055
1 310
Index (2008 = 100)
100
82
102
127
Zdroj:
Eurostat
b) Dovoz z Číny, Spojených arabských emirátů, Íránu a Pákistánu
(146)
Dovoz z jiných třetích zemí, pro něž byla zavedena antidumpingová opatření, se v posuzovaném období snížil o 69 % po 49 % nárůstu v roce 2009. Pouze dovoz z Číny zůstal na stejné úrovni.
(147)
Podíl na trhu v případě dotčených zemí se snížil z 8,2 % v roce 2008 na 2,6 % v období přezkumného šetření, zejména včetně Spojených arabských emirátů (1,7 % v období přezkumného šetření) a Číny (0,6 % v období přezkumného šetření).
(148)
Průměrná cena dosáhla v období přezkumného šetření 1 258 EUR/tunu, což je 5,5 % pod průměrnou jednotkovou cenou výrobního odvětví Unie. To odráží 24 % nárůst v posuzovaném období, ke kterému došlo v období přezkumného šetření po počátečním 22 % poklesu v roce 2009.
Tabulka 4
Dovoz z Číny, Spojených arabských emirátů, Íránu a Pákistánu
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Objem dovozu z Číny, Spojených arabských emirátů, Íránu a Pákistánu (v tunách)
235 913
351 798
188 776
72 054
Index (2008 = 100)
100
149
80
31
Podíl dovozu z Číny, Spojených arabských emirátů, Íránu a Pákistánu na trhu (v %)
8,2
12,0
6,5
2,6
Index (2008 = 100)
100
146
79
31
Cena dovozu (EUR/tunu)
1 016
789
949
1 258
Index (2008 = 100)
100
78
93
124
Zdroj:
Eurostat
c) Dovoz z jiných třetích zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření
(149)
Objem dovozu z jiných třetích zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření, včetně Ománu, Jižní Korey, Ruska, Mexika a Saúdské Arábie, vzrostl během posuzovaného období o 59 % po 71 % nárůstu v roce 2009. Mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření se stal Omán nejvýznamnější zemí vyvážející do Unie.
(150)
Podíl na trhu v případě dotčených zemí se zvýšil z 9,7 % v roce 2008 na 15,8 % v období přezkumného šetření, zejména v důsledku nárůstu dovozu z Ománu ve výši 4,3 %. Podíl Jižní Korey na trhu činil v období přezkumného šetření 4 %, tj. 5 % pod jeho nejvyšší úrovní dosaženou v roce 2009.
(151)
Průměrná cena dosáhla 1 273 EUR/tunu, tj. 4,3 % pod průměrnou jednotkovou cenou výrobního odvětví Unie. To odráží 10 % nárůst v posuzovaném období, ke kterému došlo v roce 2010 a v období přezkumného šetření po počátečním 24 % poklesu v roce 2009. Průměrná cena dovozu z Ománu činila v období přezkumného šetření 1 310 EUR/tunu, tj. 1,5 % pod průměrnou jednotkovou cenou výrobního odvětví Unie. Průměrná cena dovozu z Jižní Korey činila 1 294 EUR/tunu, tj. 2,7 % pod průměrnou jednotkovou cenou výrobního odvětví Unie.
Tabulka 5
Dovoz z jiných třetích zemí
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Objem dovozu z jiných třetích zemí (v tunách)
279 188
478 570
469 753
442 692
Index (2008 = 100)
100
171
168
159
Podíl dovozu z jiných třetích zemí na trhu (v %)
9,7
16,3
16,1
15,8
Index (2008 = 100)
100
168
165
162
Cena dovozu (EUR/tunu)
1 156
879
997
1 273
Index (2008 = 100)
100
76
86
110
Hlavní vývozci (v tunách)
Omán
0
52 632
95 646
120 286
Jižní Korea
177 341
254 451
183 801
114 346
Rusko
546
546
3
50 427
Mexiko
2 650
1 879
29 039
29 409
Saúdská Arábie
230
20 454
50 108
24 756
Ostatní
98 422
148 609
111 156
103 468
Zdroj:
Eurostat
4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(152)
Podle čl. 8 odst. 4 základního nařízení byly posuzovány všechny hospodářské faktory a ukazatele, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie během posuzovaného období.
(153)
Pro účely analýzy újmy byly stanoveny ukazatele újmy na těchto dvou úrovních:
-
makroekonomické ukazatele (výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, rozsah rozpětí subvencí, překonání účinků dřívějšího subvencování) byly posuzovány na úrovni celkové výroby v Unii pro všechny výrobce v Unii, a sice na základě informací získaných z výrobního odvětví Unie, žádosti o přezkum a veřejně dostupných statistik,
-
mikroekonomické ukazatele (zásoby, průměrné jednotkové ceny, mzdy, ziskovost, návratnost investic, peněžní tok, schopnost navýšit kapitál a investice) byly posuzovány u výrobců v Unii zařazených do vzorku na základě jimi dodaných informací.
(154)
Jeden výrobce v Unii zařazený do vzorku prodal v červnu 2010 svá výrobní zařízení. Tato zařízení získal jiný výrobce v Unii. Jelikož je analýza makroekonomických ukazatelů založena na údajích získaných ode všech výrobců v Unii, neměl tento prodej žádný dopad na rozsah nebo jednotlivé ukazatele analýzy újmy.
(155)
V úvodu této analýzy by mělo být vysvětleno, že určité celosvětové ekonomické události, ke kterým došlo na konci roku 2010 a na začátku roku 2011, měly dopad na situaci na trhu Unie, zejména na ceny a objem prodeje obdobného výrobku. V tomto období měl pokles nabídky bavlny na asijském trhu za následek zvýšení poptávky po polyesterovém vlákně. PET a polyesterové vlákno jsou na navazujícím trhu do značné míry závislé na téže surovině, tj. na přečištěné kyselině tereftalové (PTA). Zvýšená poptávka po polyesterovém vlákně způsobila nedostatečnou nabídku PTA, čímž se zvýšily ceny PET. Jelikož výrobci PET na Blízkém východě jsou rovněž závislí na PTA z Asie, došlo k náhlému snížení dovozu PET do Unie. Zároveň hlavní dodavatelé PTA v Unii prohlásili, že vyšší moc způsobila další omezení domácí výroby PET.
4.1 Připomínky zúčastněných stran
(156)
Některé strany zpochybnily platnost analýzy újmy z toho důvodu, že byla založena na neúplných informacích, což také mělo dopad na práva zúčastněných stran na obhajobu. Byly vzneseny zejména níže uvedené argumenty.
(157)
Některé strany tvrdily, že informace získané od výrobců v Unii nejsou v souladu s pokyny pro vyplnění dotazníku, který požadoval, aby údaje od různých společností nebyly sčítány. Proto byl vznesen argument, že shromážděné informace nebyly přesné ani úplné vzhledem k tomu, že vykázaná čísla byla sečtena pro každý subjekt zařazený do vzorku. Je třeba uvést, že informace byly shromážděny řádným způsobem a byly ověřeny na místě. Bylo shledáno, že shromážděné informace poskytují dostatečně přesný obrázek o výrobním odvětví Unie, a proto bylo nutné výše uvedené tvrzení odmítnout. Po zveřejnění informací strany své tvrzení zopakovaly. Nebyly předloženy žádné nové argumenty ani důkazy. Některé strany zopakovaly své tvrzení, že údaje poskytnuté jednou společností zařazenou do vzorku nebyly úplné, jelikož se netýkaly celé skupiny, ale jen vybraného subjektu v rámci skupiny. Tato připomínka byla rozebrána ve fázi výběru vzorku, jak je vysvětleno v 18. bodě odůvodnění.
(158)
Tytéž strany tvrdily, že se Komise pokoušela opravit údajné nedostatky ve shromážděných informacích tím, že zaslala dodatečné dotazníky. V tomto ohledu je třeba objasnit, že Komise skutečně zaslala dodatečné dotazníky, které však byly určeny pouze výrobcům v Unii nezařazeným do vzorku, aby shromáždila informace o makroekonomických ukazatelích, jež mají význam pro posouzení újmy, a tedy za účelem doplnění informací poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku. Po zveřejnění informací některé strany toto tvrzení zopakovaly, aniž by předložily jakékoli nové argumenty nebo nové důkazy. Toto tvrzení uvedených stran tedy bylo nutné zamítnout.
(159)
Kromě toho tytéž strany tvrdily, že informace poskytnuté výrobci zařazenými do vzorku byly v rozporu s povinnostmi, jež ukládá článek 29 základního nařízení, protože informace, které nebyly důvěrné povahy, byly poskytnuty jako důvěrné informace, a proto byly vyřazeny z dostupné dokumentace. V tomto ohledu je třeba uvést, že tyto informace byly klasifikovány jako „vyhrazené“ v souladu s žádostí strany, která je předložila. Na žádost uvedených stran byl status důvěrnosti předložených informací přehodnocen a ve vhodných případech byly informace po schválení dotčenými společnostmi překlasifikovány jako „dostupné k nahlédnutí zúčastněným stranám“. I toto tvrzení tedy bylo zamítnuto.
4.2 Makroekonomické ukazatele
a) Výroba
(160)
V souvislosti se ztrátou podílu výrobního odvětví Unie na trhu (jak je uvedeno ve 164. bodě odůvodnění) se mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření snížila o 11 % i výroba v Unii. Pokles výroby v Unii byl přerušen pouze v roce 2010, kdy se výroba ve srovnání s rokem 2009 zvýšila, ale přesto zůstala na úrovni o 4 % pod úrovní z roku 2008. V období přezkumného šetření pak dále klesala.
Tabulka 6
Celková výroba v Unii
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Výroba (v tunách)
2 327 169
2 107 792
2 239 313
2 068 717
Index (2008 = 100)
100
91
96
89
Zdroj:
odpovědi na dotazník, žádost o přezkum
b) Výrobní kapacita a využití kapacity
(161)
Výrobní kapacita výrobního odvětví Unie se mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření snížila o 23 %. Tento trend souvisí s uzavřením několika výrobních závodů, jež bylo částečně kompenzováno otevřením nových továren.
(162)
Využití kapacity se zvýšilo ze 75 % v roce 2008 na 86 % v období přezkumného šetření. Na toto zvýšené využití kapacity je třeba pohlížet v souvislosti s restrukturalizačním úsilím výrobního odvětví Unie, jak bylo vysvětleno ve 134. bodě odůvodnění.
Tabulka 7
Výrobní kapacita a využití kapacity
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Výrobní kapacita (v tunách)
3 118 060
2 720 326
2 625 244
2 393 516
Index (2008 = 100)
100
87
84
77
Využití kapacity (v %)
75
77
85
86
Index (2008 = 100)
100
104
114
116
Zdroj:
odpovědi na dotazník, žádost o přezkum
c) Objem prodeje
(163)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie vykazoval tentýž vývoj jako výroba a během posuzovaného období se snížil o 6 %.
Tabulka 8
Celkový prodej výrobního odvětví Unie v Unii
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Prodej (v tunách)
2 288 283
2 047 305
2 169 423
2 160 807
Index (2008 = 100)
100
89
95
94
Zdroj:
odpovědi na dotazník, žádost o přezkum.
d) Podíl na trhu
(164)
Po počátečním 13 % poklesu v roce 2009 získalo výrobní odvětví Unie zpět část svého podílu na trhu, o který přišly Spojené arabské emiráty, Jižní Korea, Írán a Pákistán, a to i přes zvyšující se objem dovozu z Indie, Ománu a jiných třetích zemí (Rusko, Mexiko a Saúdská Arábie) v témže období. Celkově se podíl výrobního odvětví Unie na trhu během posuzovaného období snížil o 3 %.
Tabulka 9
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu (v %)
80
70
74
77
Index (2008 = 100)
100
87
93
97
Zdroj:
odpovědi na dotazník, žádost o přezkum a Eurostat.
e) Růst
(165)
Během posuzovaného období trh stagnoval. Výrobní odvětví Unie netěžilo z žádného růstu, naopak i přes restrukturalizační úsilí přišlo o další podíl na trhu v důsledku rostoucího dovozu, zejména ze zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření. Na mírný pokles spotřeby v období přezkumného šetření je třeba pohlížet v souvislosti s dočasným nedostatkem suroviny (PTA) v Unii i na celosvětovém trhu.
f) Zaměstnanost a produktivita
(166)
Míra zaměstnanosti výrobního odvětví Unie vykázala mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření pokles o 41 %. Tento pokles byl konstantní během posuzovaného období, včetně roku 2010, kdy vzrostla výroba (viz 160. bod odůvodnění). Vzhledem ke zvýšené produktivitě je tento pokles odrazem restrukturalizačního úsilí řady výrobců v Unii.
(167)
Produktivita práce výrobního odvětví Unie, měřená jako objem výroby (v tunách) na zaměstnance a rok, vzrostla v posuzovaném období o 50 %. Promítá se v tom skutečnost, že výroba klesala pomalejším tempem než míra zaměstnanosti, a svědčí o zvýšené účinnosti výrobního odvětví Unie. To je obzvlášť patrné v roce 2010, kdy výroba vzrostla, míra zaměstnanosti poklesla a produktivita byla o 37 % vyšší než v roce 2008.
Tabulka 10
Zaměstnanost a produktivita
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Počet zaměstnanců
2 060
1 629
1 449
1 218
Index (2008 = 100)
100
79
70
59
Produktivita (tuny/zaměstnanec)
1 130
1 294
1 545
1 698
Index (2008 = 100)
100
115
137
150
Zdroj:
odpovědi na dotazník, žádost o přezkum.
g) Rozsah skutečného rozpětí subvencí
(168)
Dopad skutečného rozpětí subvencí u dovozu z Indie na výrobní odvětví Unie nelze, s ohledem na cenovou citlivost trhu s tímto výrobkem, považovat za zanedbatelný. Je potřeba uvést, že tento ukazatel má větší význam v souvislosti s analýzou pravděpodobnosti obnovení újmy. Kdyby opatření pozbyla platnosti, je pravděpodobné, že by subvencovaný dovoz byl obnoven v takovém objemu a za takové ceny, že by dopad rozpětí subvencí byl značný.
h) Překonání účinků dřívějšího subvencování
(169)
Přestože ukazatele posuzované výše svědčí o tom, že po uložení konečných vyrovnávacích opatření v roce 2001 došlo k určitému zlepšení některých ekonomických ukazatelů výrobního odvětví Unie, dokazují rovněž, že výrobní odvětví Unie je stále citlivé.
4.3 Mikroekonomické ukazatele
a) Stav zásob
(170)
Úroveň zásob byla během období přezkumného šetření o 24 % vyšší ve srovnání s jejich úrovní v roce 2008. Ve srovnání s výkonem však zásoby zůstaly na dříve zjištěných úrovních, tj. mezi 5 a 6 %.
Tabulka 11
Stav zásob
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Konečné zásoby
51 495
54 808
54 314
64 069
Index (2008 = 100)
100
106
105
124
Zdroj:
odpovědi na dotazník.
b) Vývoj cen
(171)
Pokud jde o vývoj cen, po počátečním poklesu v roce 2009 (- 16 %), který byl způsoben zejména hospodářskou krizí, se ceny v roce 2010 přiblížily k úrovni z roku 2008. Následovalo prudké zvýšení průměrné jednotkové ceny v období přezkumného šetření, které vedlo ke zvýšení o 25 % během posuzovaného období.
(172)
Na tento prudký nárůst cen v období přezkumného šetření je třeba pohlížet v souvislosti s neočekávaným vývojem na trhu s bavlnou na konci roku 2010 a v prvním čtvrtletí roku 2011. Jak je uvedeno ve 155. bodě odůvodnění, rekordní ceny bavlny způsobily přechod na polyesterové vlákno, které využívá stejnou surovinu jako PET. Zvýšená poptávka po této surovině, tj. po PTA, zvýšila ceny PET v Asii a na Blízkém východě, což mělo vedlejší účinek na ceny PET v Unii. Ke zvýšení cen v Unii v té době přispěl i krátkodobý nedostatek PTA v Unii v důsledku „vyšší moci“ deklarované jedním z výrobců PTA v Unii.
Tabulka 12
Jednotková prodejní cena v Unii
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Jednotková prodejní cena v Unii (EUR/tunu)
1 066
891
1 045
1 330
Index (2008 = 100)
100
84
98
125
Zdroj:
odpovědi na dotazník.
c) Faktory ovlivňující prodejní ceny
(173)
Prodejní ceny PET obvykle sledují cenové tendence u jejich hlavních surovin (zejména PTA a monoethylenglykolu - MEG), jelikož ty tvoří až 90 % celkových nákladů PET. PTA je ropný derivát, jehož cena kolísá v závislosti na ceně ropy. To způsobuje velké kolísání cen PET.
(174)
Kromě toho PET využívá stejnou surovinu jako polyesterové vlákno, jehož výroba závisí na dostupnosti PTA ve stejné míře jako u PET. Jelikož je polyesterové vlákno pro textilní odvětví alternativou bavlny, je cena PET citlivá rovněž na vývoj na trhu s bavlnou.
d) Mzdy
(175)
Průměrná mzda se v posuzovaném období snížila o 7 %. K tomuto snížení došlo v období přezkumného šetření a přispělo ke zvýšení produktivity popsanému výše (viz 167. bod odůvodnění).
Tabulka 13
Mzdy
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Mzdy (průměr na osobu)
54 512
56 014
54 876
50 784
Index (2008 = 100)
100
103
101
93
Zdroj:
odpovědi na dotazník.
e) Ziskovost a návratnost investic
(176)
Ziskovost a návratnost investic se mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření významně zlepšily. Zisk z prodeje na trhu Unie vzrostl z - 7,9 % v roce 2008 na 5,3 % v období přezkumného šetření a návratnost investic se zlepšila z - 9,6 % na 10,6 %. V roce 2008 byla výkonnost jednoho výrobce v Unii obzvlášť slabá. Zlepšení finanční situace výrobního odvětví Unie v letech 2009 a 2010, kdy ceny byly pod úrovní z roku 2008, však dokládá, že vztah mezi cenami a ziskovostí je jen volný. Naopak v případě zlepšení ziskovosti se zdá, že úzce souvisí se zlepšením využití kapacity a se zvýšením produktivity popsaným výše.
(177)
Díky vývoji na celosvětovém trhu na přelomu let 2010-2011 spolu s restrukturalizačním úsilím a zlepšením účinnosti popsaným výše bylo výrobní odvětví Unie schopné zlepšit v roce 2010 svou ziskovost a v období přezkumného šetření dosáhnout úrovně 5,3 %.
(178)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že tento vývoj byl neočekávaný a mimořádný a nelze jej považovat za reprezentativní pro celkovou situaci výrobního odvětví Unie.
(179)
V tomto ohledu je třeba uvést, že výrobní odvětví Unie mohlo využít nárůstu cen PET na konci roku 2011 a na začátku roku 2012, jelikož ustálilo cenu PTA ještě předtím, než došlo k popsaným událostem na trhu. Na základě statistických zdrojů týkajících se vývoje po období přezkumného šetření, které předložily zúčastněné strany, se ziskové rozpětí výrobců PET v roce 2012 podstatně snížilo. Tím se potvrzuje, že ziskovost v roce 2011 (období přezkumného šetření) byla opravdu do značné míry ovlivněna neočekávanými a dočasnými celosvětovými ekonomickými událostmi (155. bod odůvodnění), ke kterým pravděpodobně již znovu nedojde a nelze je považovat za trvalé a reprezentativní pro situaci výrobního odvětví Unie.
Tabulka 14
Ziskovost a návratnost investic
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Ziskovost prodeje Unie (v %)
-7,9
1,6
4,8
5,3
Index (2008 = 100)
100
221
261
267
Návratnost investic (v %)
-9,6
2,3
8,9
10,6
Index (2008 = 100)
100
224
292
310
Zdroj:
odpovědi na dotazník.
f) Peněžní tok a schopnost získat kapitál
(180)
Peněžní tok se v posuzovaném období významně zlepšil a odrážel nedávné zlepšení ziskovosti výrobního odvětví Unie.
Tabulka 15
Peněžní tok
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Peněžní tok (v EUR)
-59 419 394
40 940 883
96 614 649
103 761 169
Index (2008 = 100)
100
269
363
375
V % obratu
-5,9
4,5
8,3
7,5
Index (2008 = 100)
100
176
242
229
Zdroj:
odpovědi na dotazník.
(181)
Neexistovaly žádné konkrétní náznaky toho, že by se výrobní odvětví Unie potýkalo s potížemi při získávání kapitálu, zejména proto, že výrobci v Unii jsou organizováni ve větších skupinách.
g) Investice
(182)
Úroveň investic se v posuzovaném období celkově snížila o 35 %. Původní investice provedené v roce 2008 byly v roce 2009 prudce omezeny a od té doby ještě nebyly plně obnoveny.
Tabulka 16
Investice
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Investice (v tis. EUR)
72 341 598
5 404 705
15 994 659
47 217 003
Index (2008 = 100)
100
7
22
65
Zdroj:
odpovědi na dotazník.
5. Závěr k situaci výrobního odvětví Unie
(183)
Z analýzy makroekonomických údajů vyplynulo, že výrobní odvětví Unie během posuzovaného období snížilo objem výroby a prodeje. Podíl výrobního odvětví Unie na trhu se po počátečním poklesu v roce 2009 ještě plně neobnovil a v posuzovaném období vykazoval celkový pokles o 3 procentní body (na 77 % v období přezkumného šetření). Pokles zaměstnanosti a kapacity je výsledkem probíhající restrukturalizace a je třeba na něj pohlížet v souvislosti se zvyšujícím se využitím kapacity a zvyšující se produktivitou.
(184)
Zároveň vykazovala většina příslušných mikroekonomických ukazatelů známky zlepšení. Ziskovost, návratnost investic a peněžní tok výrazně vzrostly, zejména v roce 2010 a v období přezkumného šetření. Naopak investice v roce 2009 prudce poklesly a od té doby se ještě neobnovily.
(185)
Celkově se hospodářská situace výrobního odvětví zlepšila. K tomuto zlepšení však došlo poměrně nedávno a je do určité míry založeno na neočekávaném a dočasném vývoji na trhu na přelomu let 2010-2011 (viz 155. bod odůvodnění). Zdá se, že tento závěr podporují také dostupné informace o vývoji rozpětí výrobního odvětví Unie v roce 2012 (viz 179. bod odůvodnění), které ve srovnání s obdobím přezkumného šetření vykazuje pokles.
(186)
Podle výše uvedené analýzy se situace výrobního odvětví Unie zlepšila a zdá se, že nedochází k žádné podstatné újmě. Situace výrobního odvětví Unie je však (navzdory zjevným pozitivním trendům a významnému restrukturalizačnímu úsilí) stále ještě nestabilní.
(187)
Po zveřejnění informací některé strany zpochybnily závěr, že výrobní odvětví Unie je stále ještě nestabilní, a tvrdily, že výrobní odvětví Unie je v dobrém stavu a od roku 1999 se významně transformovalo. Je třeba uvést, že, jak je vysvětleno ve 184. bodě odůvodnění, i přes celkové zlepšení a konsolidaci se ne všechny ekonomické ukazatele v posuzovaném období vyvíjely pozitivně. Například objem výroby a prodeje a rovněž podíl na trhu se snížily. Kromě toho došlo ke zlepšení poměrně nedávno a zdá se, že v důsledku propadu ziskovosti v roce 2012 mělo jen krátké trvání. Na tomto základě se dospělo k závěru, že v období přezkumného šetření sice nebyla prokázána žádná podstatná újma, ale výrobní odvětví Unie bylo stále v nestabilní situaci. Tento argument byl proto zamítnut.
(188)
Po zveřejnění informací některé strany zpochybnily použití údajů vztahujících se k době po období přezkumného šetření pro účely analýzy hospodářské situace výrobního odvětví Unie. Jako reakce na toto tvrzení se potvrzuje, že situace výrobního odvětví Unie se posuzovala za posuzované období a na tomto základě nebyla zjištěna žádná podstatná újma. Vývoj ziskovosti výrobního odvětví Unie po období přezkumného šetření je však v tomto případě relevantní, zejména v souvislosti s mimořádným vývojem na celosvětovém trhu na přelomu let 2010 a 2011. Ilustruje také kolísavost, která je pro toto odvětví typická. Tento argument se proto zamítá.
F. PRAVDĚPODOBNOST OBNOVENÍ ÚJMY
1. Dopad předpokládaného objemu dovozu a vliv na ceny v případě zrušení opatření
(189)
Šetřením se ukázalo, že dovoz z Indie je nadále subvencován a že neexistují žádné náznaky toho, že subvencování by se v budoucnu omezilo nebo zrušilo.
(190)
Výhledová analýza pravděpodobného objemu dovozu do Unie z Indie odhalila, že kdyby byla opatření zrušena, dovoz z Indie by se vzhledem k přebytečné kapacitě dostupné pro vývoz (viz 125. bod odůvodnění), cenám v Unii a atraktivitě trhu Unie pravděpodobně zvýšil na úroveň vyšší, než byly úrovně dosažené v období přezkumného šetření. Odhaduje se, že v důsledku plánovaného rozšíření kapacity by přebytečná kapacita dostupná pro vývoz v blízké budoucnosti dosáhla asi 600 000-700 000 tun, což by představovalo 21-25 % celkové spotřeby v Unii v období přezkumného šetření.
(191)
Vzhledem k přetrvávání subvencování se očekává, že by se ceny dovozu z Indie dále snižovaly, kdyby byla opatření proti ní zrušena. Jelikož vývozci budou muset také soutěžit s levným dovozem z jiných zemí, pravděpodobně budou své ceny dále snižovat, aby zvýšili svůj podíl na trhu Unie.
(192)
Na základě toho bude výrobní odvětví Unie pravděpodobně vystaveno významnému objemu dovozu z Indie za subvencované ceny nižší, než jsou průměrné ceny výrobního odvětví Unie, což by poškodilo jeho hospodářskou situaci, která se nedávno zlepšila. V důsledku toho by se pravděpodobně obnovila podstatná újma, kdyby opatření proti Indii byla zrušena.
2. Výrobní kapacita a přebytečná kapacita dostupná pro vývoz
(193)
Jak bylo uvedeno ve 125. bodě odůvodnění, jsou vyvážející výrobci v Indii schopni zvýšit svůj objem vývozu na trh Unie. Indie zaznamenala v posuzovaném období významný nárůst své výrobní kapacity (viz 125. bod odůvodnění). Podle dostupných informací se očekává, že svou kapacitu bude dále zvyšovat, čímž by v blízké budoucnosti vznikl rozdíl mezi domácí spotřebou a výrobní kapacitou dostupnou pro vývoz o velikosti 600 000-700 000 tun. Tuto přebytečnou kapacitu dostupnou pro vývoz je třeba považovat za významnou, jelikož představuje asi 21-25 % stávající spotřeby Unie v období přezkumného šetření.
(194)
I když byl tedy dovoz do Unie poměrně omezený, v posuzovaném období se více než zdvojnásobil a hrozí riziko, že by do Unie mohl být přesměrován významný objem vývozu z Indie.
3. Ztráta vývozních trhů
(195)
Opatření na ochranu obchodu zaměřená proti dovozu z Indie jsou v současnosti zavedena v Turecku a v Jižní Africe. Následná možná ztráta těchto vývozních trhů pro Indii je dalším ukazatelem toho, že kdyby opatření pozbyla platnosti, cílem by se pravděpodobně stal trh Unie.
(196)
Po zveřejnění informací některé strany zpochybnily závěry ohledně ztráty vývozních trhů pro Indii. Tvrdily, že oba trhy jsou jen okrajovými vývozními trhy, a že tedy z těchto trhů nelze přesměrovat žádný významný objem dovozu do Unie, kdyby opatření byla zrušena. Je třeba uvést, že pouhá existence opatření na ochranu obchodu na některých trzích vylučuje smysluplné srovnání relativního významu trhů s opatřeními a trhů bez opatření pro danou zemi. Kromě toho se v rozporu s uvedeným tvrzením nedospělo k závěru, že by objem vývozu z Indie určený pro tyto trhy byl přesměrován na trh Unie. Místo toho se dospělo k závěru, že existence opatření na ochranu obchodu na trzích jiných třetích zemí omezuje absorpční kapacitu trhů třetích zemí, pokud jde o předpokládaný nárůst přebytečné kapacity dostupné pro vývoz v Indii. Tento argument byl proto zamítnut.
(197)
Existence opatření na ochranu obchodu ve třetích zemích je také ukazatelem toho, že počínání při tvorbě cen indického vývozu se pravděpodobně bude opakovat na trhu Unie.
4. Atraktivita trhu Unie
(198)
Trh Unie s PET je atraktivní svou velikostí a cenami, jelikož se jedná o třetí největší trh na světě a má strukturální potřebu dovozu a vyšší ceny než ostatní trhy. V případě Indie bývají dovozní ceny pro Unii vyšší než ceny pro jiné třetí země, což svědčí o atraktivitě trhu Unie pro indický vývoz. To dobře dokládá skutečnost, že dovoz z Indie se v posuzovaném období zdvojnásobil, a to i přes zavedená opatření.
(199)
Atraktivitu trhu Unie pro dovozce potvrzuje i skutečnost, že výrobní odvětví Unie nadále ztrácelo podíl na trhu ve prospěch vzrůstajícího dovozu ze zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření. Platí to zejména v případě Jižní Korey, která významně zvýšila svůj vývoz na trh Unie v roce 2012 poté, co opatření proti této zemi pozbyla platnosti.
5. Další faktory
(200)
Dopad dovozu z jiných třetích zemí, pro něž byla zavedena opatření, na situaci výrobního odvětví Unie se nepovažoval za významný, jelikož objem příslušného dovozu byl nízký a jejich podíl na trhu v období přezkumného šetření se významně snížil.
(201)
Objem dovozu z jiných třetích zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření, se během posuzovaného období zvýšil, avšak průměrná dovozní cena zůstala na podobné úrovni jako průměrná cena výrobního odvětví Unie. Dopad dovozu z těchto zemí na situaci výrobního odvětví Unie se proto považuje pouze za omezený.
6. Závislý trh
(202)
Po zveřejnění informací některé strany tvrdily, že v důsledku vertikální integrace mezi výrobci a zpracovateli PET se významná část PET prodávala pro závislé využití, které není konkurencí pro dovoz. Rovněž tvrdily, že podíl závislého trhu byl významný a že ovlivnil výsledky analýzy.
(203)
Na základě informací shromážděných na úrovni výrobců v Unii zařazených do vzorku bylo zjištěno, že podíl závislého prodeje nebyl významný (méně než 10 %). Je třeba zdůraznit, že dané strany vyjádřily přítomnost výrobců PET v odvětví výroby obalů jako instalovanou výrobní kapacitu PET, a nikoli jako jejich podíl na trhu v odvětví výroby obalů. Bylo tedy zjištěno, že tvrzení o významném podílu závislého využití je neopodstatněné. Pokud jde o ceny, bylo zjištěno, že se ceny závislého a nesouvisejícího prodeje pohybovaly na stejných úrovních.
(204)
Na základě toho se dospělo k závěru, že rozlišovací analýza dopadu závislého prodeje není nutná, a tato tvrzení stran byla odmítnuta.
7. Připomínky zúčastněných stran
(205)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že během období přezkumného šetření nedocházelo k újmě způsobené dovozem z Indie, což potvrzuje relativní hospodářská životaschopnost a zisk výrobního odvětví Unie. Je třeba uvést, že v tomto případě opravdu nebylo zjištěno žádné přetrvávání újmy, a tvrzení těchto stran tedy odpovídá zjištěním šetření.
(206)
Některé strany tvrdily, že dopad na situaci výrobního odvětví Unie mohly mít jiné faktory, jako jsou strukturální nedostatky výrobního odvětví Unie a nedostatečné investice a rovněž sezónní a konjunkturální faktory (například špatné počasí a hospodářské krize). Pokud jde o první uvedený bod, je třeba uvést, že restrukturalizace výrobního odvětví Unie již probíhá a dosažené zlepšení účinnosti naznačuje, že toto tvrzení stran je nepodložené. Pokud jde o konjunkturální faktory, zdá se, že přestože hospodářské krize měly dopad na situaci výrobního odvětví Unie v roce 2009, jak je uvedeno ve 171. bodě odůvodnění, tyto účinky již v současnosti nejsou přítomné. Pokud jde o účinek špatného počasí, tím lze částečně vysvětlit klesající spotřebu v období přezkumného šetření, avšak jeho údajný dopad na situaci výrobního odvětví Unie jednak nebyl doložen a také se zdá, že mírný pokles v roce 2011 souvisel spíše s dočasným nedostatkem surovin v důsledku vývoje na celosvětovém trhu v roce 2011. Proto není žádné z těchto tvrzení vzhledem k zjištění šetření opodstatněné.
(207)
Kromě toho některé strany tvrdily, že kdyby opatření pozbyla platnosti, není obnovení újmy v tomto případě pravděpodobné, jelikož výrobní odvětví Unie je díky své struktuře (koncentrace a vertikální integrace) chráněno před účinky dovozu. Kromě toho byl vznesen argument, že přechod na dovážené PET není v blízké budoucnosti žádoucí ani možný, zejména proto, že smlouvy a strategie týkající se odběru a rovněž proces homologace velkých vlastníků značek (následných uživatelů) činí změny dodavatelů PET problematickými. Je třeba uvést, že na základě zjištění tohoto šetření ztrácelo výrobní odvětví Unie nadále svůj podíl na trhu ve prospěch dovozu během posuzovaného období. To dokládá, že výrobní odvětví Unie jednak není chráněno před účinky dovozu a také že přechod na dovoz není hypotetický, ale již k němu skutečně dochází. Tyto argumenty proto musely být zamítnuty.
(208)
Po zveřejnění informací zopakovaly některé strany tvrzení, že výrobní odvětví Unie je díky své struktuře chráněno před potenciální konkurencí dovozu. Zaprvé, pokud jde o tvrzení o dominantním postavení jedné z výrobních skupin na trhu Unie, která kontroluje pět výrobců, je třeba uvést, že trh Unie je otevřený trh s dalšími osmi výrobci, kteří působí mimo tuto skupinu, na němž narůstá konkurence dovozu ze třetích zemí, ať už se zavedenými opatřeními, nebo bez nich. Zadruhé, koncentrace je typická pro tento druh obchodu, který je založen na komoditě a jehož konkurenceschopnost závisí na úsporách z rozsahu. Zatřetí nebylo zjištěno, že by na trhu Unie existoval nějaký subjekt určující ceny. Kromě toho strany znovu zopakovaly, že nebyl analyzován dopad dovozu z dotčených tří zemí v souvislosti s vertikální integrací některých výrobců v Unii s odvětvím vyrábějícím obaly nebo s výrobci PTA. Jak bylo uvedeno ve 205. bodě odůvodnění, tyto aspekty byly analyzovány a byly shledány neopodstatněnými. Kromě toho ověření společností dotčených vertikální integrací s výrobci surovin potvrdilo, že neexistovala žádná komparativní výhoda, jelikož převody se uskutečňovaly za tržní cenu. Na základě výše uvedených skutečností bylo tvrzení, že výrobní odvětví Unie je chráněno před konkurencí, odmítnuto.
(209)
Kromě toho některé strany tvrdily, že žádné prvky nepodporují závěr, že indická vývozní kapacita se může zaměřit na trh Unie za „nízké ceny“, jelikož i) domácí poptávka v Indii roste a očekává se, že bude růst i nadále; ii) vzhledem k domácí spotřebě sice existuje přebytek PET, ale soutěž na vývozních trzích nezpůsobila abnormálně levný vývoz; iii) nárůst výrobní kapacity v Asii odpovídá očekávanému celosvětovému nárůstu poptávky. Je třeba uvést, že zjištění tohoto šetření prokazují, že předpokládaný růst kapacity ukazuje na vzrůstající přebytek výrobní kapacity nad domácí poptávkou. Kromě toho byly indické ceny na třetích trzích nižší než indické dovozní ceny pro Unii. Na základě zjištění popsaných ve 189. až 199. bodě odůvodnění je pravděpodobné, že pokud vyrovnávací opatření pozbudou platnosti, subvencovaný indický dovoz se zaměří na trh Unie ve významném objemu a za ceny nižší, než je průměrná cena výrobního odvětví Unie. Z těchto důvodů se tyto argumenty stran zamítají.
8. Závěr k obnovení újmy
(210)
Na základě výše uvedených skutečností se dospělo k závěru, že pokud vyrovnávací opatření budou zrušena, je pravděpodobné, že podstatný objem subvencovaného dovozu z Indie bude přesměrován do Unie. Díky pokračujícímu subvencování by ceny dovozu pravděpodobně představovaly cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie. Kdyby se indičtí vyvážející výrobci pokoušeli zvýšit svůj podíl na trhu, ceny tohoto dovozu by se pravděpodobně snížily ještě více. Se vší pravděpodobností by to vedlo k dalšímu zesílení tlaku na snížení cen výrobního odvětví Unie, které by podle předpokladů nepříznivě ovlivnilo jeho situaci.
(211)
Během posuzovaného období se situace výrobního odvětví Unie zlepšila, zejména pokud jde o produktivitu a využití kapacity a také ziskové rozpětí, které v období přezkumného šetření dosáhlo úrovně, jež se blíží cílovému zisku určenému v původním šetření. Proto lze dospět k závěru, že výrobní odvětví Unie, třebaže je jeho situace stále nestabilní, během období přezkumného šetření neutrpělo podstatnou újmu. Vzhledem k pravděpodobnému podstatnému nárůstu subvencovaného dovozu z Indie, který pravděpodobně bude představovat cenové podbízení vůči prodejním cenám výrobního odvětví Unie, se však dospělo k závěru, že kdyby opatření pozbyla platnosti, situace by se velmi pravděpodobně zhoršila a podstatná újma by se obnovila.
G. ZÁJEM UNIE
(212)
V souladu s článkem 31 základního nařízení se ověřovalo, zda by zachování stávajících vyrovnávacích opatření bylo v rozporu se zájmem Unie jako celku. Určení zájmu Unie vycházelo ze zhodnocení jednotlivých dotčených zájmů. Všem zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby předložily svá stanoviska podle čl. 31 odst. 2 základního nařízení.
(213)
Je třeba připomenout, že ani v původním šetření, ani v posledním přezkumu před pozbytím platnosti se nedospělo k závěru, že přijetí opatření by bylo v rozporu se zájmem Unie. Kromě toho byla analýza při posledním přezkumu před pozbytím platnosti provedena v situaci, kdy opatření byla již zavedena, a při posouzení se proto přihlíželo k jakémukoli nežádoucímu nepříznivému dopadu na strany dotčené danými opatřeními.
(214)
Na tomto základě se posuzovalo, zda i přes závěry o přetrvávání subvencování a pravděpodobnosti obnovení újmy neexistují přesvědčivé důkazy, které by vedly k závěru, že zachování opatření není v tomto konkrétním případě v zájmu Unie.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(215)
Zachování vyrovnávacích opatření uložených na dovoz z Indie by pomohlo výrobnímu odvětví Unie pokračovat s probíhající restrukturalizací a dále zlepšovat svou hospodářskou situaci, která se zlepšila teprve nedávno, jelikož by se tím zabránilo tomu, aby výrobní odvětví Unie bylo vystaveno významnému objemu subvencovaného dovozu z Indie, jemuž by nemohlo odolávat. Výrobní odvětví Unie by proto nadále mělo užitek ze zachování stávajících vyrovnávacích opatření.
(216)
Proto se dospělo k závěru, že zachování vyrovnávacích opatření proti Indii by bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
2. Zájem dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení
(217)
Žádný z dovozců, kteří nejsou ve spojení, při tomto přezkumu nespolupracoval. I přes platná opatření dovoz z Indie pokračoval a v posuzovaném období se téměř zdvojnásobil.
(218)
Docházelo rovněž k dovozu z jiných třetích zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření, a tento dovoz dosáhl v období přezkumného šetření významného podílu na trhu (viz 149. bod odůvodnění). I přes zavedená opatření tedy měli dovozci přístup k alternativním zdrojům dodávek.
(219)
Vzhledem k tomu, že nebylo prokázáno, že by platná opatření dovozce značně postihla, má se za to, že zachování opatření nebude v rozporu se zájmy dovozců v Unii.
3. Zájem dodavatelů surovin v Unii
(220)
Surovinou pro výrobu dotčeného výrobku je PTA/MEG. Dva z pěti známých dodavatelů surovin (jeden dodavatel PTA a jeden dodavatel MEG) spolupracovali při šetření tím, že poskytli své odpovědi na dotazník. Oba dodavatelé surovin vyjádřili svou podporu pro zachování opatření.
(221)
Šetřením se ukázalo, že spolupracující výrobce PTA představoval během období přezkumného šetření mezi výrobci v Unii zařazenými do vzorku podstatnou část nákupů PTA. Vzhledem k tomu, že PTA nemá v Unii žádné jiné využití, než je výroba PET, je rozumné předpokládat, že výrobci PTA jsou do značné míry závislí na výrobním odvětví PET.
(222)
Pokud jde o spolupracujícího dodavatele MEG, MEG představoval v období přezkumného šetření jen poměrně malou část jeho celkového obratu. Pokud jde o MEG, nepředstavují PET jeho jediné ani nejdůležitější možné uplatnění a výrobci MEG jsou méně závislí na situaci výrobního odvětví PET. Proto se dospělo k závěru, že zachování opatření proti subvencovanému dovozu PET z Indie by mělo pozitivní, i když pravděpodobně omezený, dopad na dodavatele MEG.
(223)
Bylo vzneseno tvrzení, že dodavatelé surovin nejsou závislí na výrobcích PET v Unii. Zejména se tvrdilo, že dva ze čtyř výrobců v Unii zařazených do vzorku ve skutečnosti dováželi suroviny.
(224)
Pokud jde o toto tvrzení, šetřením se ukázalo, že dovezeným materiálem byl převážně MEG, jenž může být použit i pro jiné účely než pro PET. Nebyly zjištěny žádné náznaky, které by svědčily o více než zanedbatelném dovozu PTA do Unie. Proto tímto tvrzením nejsou dotčeny závěry přijaté v souvislosti se závislostí výrobců PTA na výrobě PET v Unii.
(225)
Proto se dospělo k závěru, že ze zachování opatření proti subvencovanému dovozu PET z Indie by měli prospěch výrobci PTA a rovněž, i když v menší míře, i dodavatelé MEG. Proto by zachování opatření proti dovozu z Indie nebylo v rozporu se zájmy dodavatelů surovin.
(226)
Po zveřejnění informací některé strany tvrdily, že docházelo k vývozu PTA, a proto výrobci PTA údajně nebyli závislí na výrobním odvětví Unie. Na podporu tohoto tvrzení nebyly předloženy žádné důkazy. Proto byl tento argument stran odmítnut jako neodůvodněný.
(227)
Kromě toho tytéž strany tvrdily, že zrušení opatření nebude mít žádný dopad na výrobce PTA, jelikož spolupracující uživatelé údajně nepřejdou na dovoz a budou nadále odebírat PET od výrobního odvětví Unie. Úroveň spotřeby PTA v Unii tedy zůstane tatáž. Na základě zjištění tohoto šetření ztrácelo výrobní odvětví Unie během posuzovaného období nadále svůj podíl na trhu ve prospěch dovozu. To ukazuje, že přechod na dovoz není hypotetický (viz 164. bod odůvodnění). Tento argument uvedených stran byl tedy zamítnut.
4. Zájem odvětví recyklace PET
(228)
Výrobní odvětví Unie tvrdilo, že situace odvětví recyklace závisí na udržitelné ceně prvotních PET (nerecyklovaných PET) na trhu Unie. Toto tvrzení bylo podloženo tiskovou zprávou sdružení podniků recyklujících plasty v Evropě, podle níž by potenciální zrušení opatření u prvotních PET mohlo ještě více zhoršit situaci odvětví recyklace.
(229)
Některé zúčastněné strany zpochybňovaly, že by situace odvětví recyklace závisela na udržitelné ceně prvotních PET na trhu Unie, a tvrdily, že ceny prvotních PET a recyklovaných PET spolu nesouvisejí. Tvrdily, že recyklované PET se převážně používají k výrobě polyesterového vlákna, a proto je nelze spojovat s vývojem cen prvotních PET. Kromě toho bylo uvedeno, že recyklované PET zcela podporují plnírny, a proto toto odvětví není závislé na výrobcích PET. Kromě toho bylo rovněž uvedeno, že odvětví recyklace se nepřihlásilo jako zúčastněná strana v tomto šetření.
(230)
Jelikož se odvětví recyklace v tomto šetření nepřihlásilo, nebylo možné žádné z výše uvedených tvrzení ověřit srovnáním se skutečnými čísly. Proto se dospělo k závěru, že obecně by platná opatření nebyla v rozporu se zájmem odvětví recyklace v Unii.
5. Zájem uživatelů
(231)
Dotčený výrobek se používá převážně k výrobě lahví na vodu a jiné nealkoholické nápoje. Jeho použití pro výrobu jiných obalů (pro potraviny, fólie atd.) zůstává poměrně omezené. Lahve z PET se vyrábějí ve dvou fázích: i) nejprve se vyrobí předtvarovaný polotovar vstřikem PET do šablony a ii) předtvarovaný polotovar se zahřeje a vyfoukne do tvaru lahve. Výroba lahví může být integrovaným procesem (tj. stejná společnost nakupuje PET, vyrábí předtvarované polotovary a foukáním je tvaruje na láhve), nebo omezena na druhou fázi (vyfukování předtvarovaných polotovarů do tvaru láhve). Předtvarované polotovary mohou být poměrně snadno přepravovány, neboť jsou malé a kompaktní, zatímco prázdné lahve jsou nestabilní a kvůli jejich velikosti je jejich přeprava finančně velmi náročná.
(232)
Na tomto základě byly určeny dvě hlavní skupiny následných uživatelů pro zjištění dopadu platných opatření: i) zpracovatelé nebo výrobci lahví, kteří transformují PET granule na předtvarované polotovary (nebo lahve) a prodávají je k následnému zpracování; a ii) stáčírny, které plní (a vyfukují) předtvarované polotovary do lahví; tato skupina zastupuje zejména výrobce minerálních vod a nealkoholických nápojů. Stáčírny se často účastní podnikání s PET buď pomocí integrovaných operací výroby lahví, nebo prostřednictvím dohod o zpracování s najatými zpracovateli nebo výrobci lahví, pro které vyjednávají cenu PET s výrobcem (měkké poplatky (soft tolling)), nebo dokonce kupují PET pro své vlastní lahve (tvrdé poplatky (hard tolling)).
(233)
Při šetření spolupracovalo a informace požadované v dotazníku poskytlo 17 uživatelů (pět zpracovatelů a dvanáct stáčíren). Spolupracující zpracovatelé představovali 22,7 % a stáčírny 13 % celkové spotřeby PET v Unii. Odpovědi od stáčíren pocházejí z různých poboček nadnárodních společností (známých jako vlastníci značek).
(234)
Bylo zjištěno, že spolupracující uživatelé získávali PET zejména od výrobců v Unii a pouze malá část byla získána z dovozu. Dovoz z Indie představoval asi polovinu tohoto dovozu, a tedy jen minimální podíl použitých PET. Docházelo však rovněž k dovozu z jiných třetích zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření, a tento dovoz dosáhl v období přezkumného šetření významného podílu na trhu (viz 149. bod odůvodnění). I přes zavedená opatření tedy měli uživatelé přístup k alternativním zdrojům dodávek.
6. Připomínky uživatelského odvětví
(235)
Uživatelé tvrdili, že je významným způsobem ovlivnil podstatný nárůst ceny PET v posledních letech, který nemůže být za současné hospodářské situace přenesen na maloobchodníky a spotřebitele. Tvrdili, že tento nárůst cen způsobila akumulace mnohaletého používání opatření na ochranu obchodu, která chránila výrobce v Unii před konkurencí dovozu v době, kdy se výrobní odvětví PET v Unii stalo koncentrovanějším a integrovanějším. V důsledku toho uživatelé tvrdili, že jsou zavedená opatření kvůli jejich údajnému dopadu na cenu PET odpovědná za zhoršení zaměstnanosti v následných odvětvích, výzkumu a vývoje a konkurenceschopnosti na vývozních trzích, přičemž tento dopad je ještě citelnější pro malé a střední podniky. Rovněž se tvrdilo, že ztráta pracovních míst v důsledku zavedených opatření přesáhla počet osob, které jsou v současnosti zaměstnávány výrobním odvětvím PET v Unii.
6.1 Cenová citlivost a nákladová struktura uživatelů
(236)
Pokud jde o cenovou citlivost PET u zpracovatelů, bylo zjištěno, že PET představuje asi 80 % celkových nákladů. Proto se PET považuje při tomto typu činnosti za nejdůležitější složku nákladů. Kromě toho bylo zjištěno, že zpracovatelské odvětví je spíše fragmentované a má poměrně slabou vyjednávací pozici vůči velkým stáčírnám a potýká se s podstatnými strukturálními problémy, jež jsou typické pro odvětví založené na komoditách. V důsledku toho vykazovalo toto odvětví vzrůstající tendenci k vertikální integraci se stáčírnami a k používání dohod o zpracování, na jejichž základě jsou zaručeny poplatky za zpracování a cena PET je dojednána a zaplacena stáčírnami. Odhaduje se, že podstatnou část nákupů PET na trhu Unie kontrolují přímo velké stáčírny. Jelikož smlouvy na předtvarované polotovary často zahrnují mechanismus, který odráží kolísání cen PET, jsou zpracovatelé čím dál neutrálnější vůči vývoji cen PET.
(237)
Po zveřejnění informací zpochybnili někteří uživatelé závěr o nárůstu používání dohod o zpracování a cenových vzorců. Informace v dokumentaci existenci tohoto trendu potvrdily. Toto tvrzení bylo tedy odmítnuto.
(238)
Tvrdilo se, že zavedená opatření by zpracovatelům nezpůsobila žádnou škodu, kdyby se podobná opatření uplatnila i na dovoz předtvarovaných polotovarů do Unie. Tvrdilo se, že v oblastech blízko hranic Unie se třetími zeměmi, v nichž nejsou zavedena žádná opatření proti dovozu PET z Indie, existují podněty k přemístění výroby předtvarovaných polotovarů a k jejich dovozu bez vyrovnávacích opatření na PET do Unie. Uznává se, že do určité míry existuje ekonomické opodstatnění tohoto procesu. Avšak vzhledem k nákladům na dopravu k takovému přemístění pravděpodobně dojde jen na omezenou vzdálenost. Celkově se proto údajný negativní dopad daných opatření na některé zpracovatele považuje pouze za okrajový.
(239)
Pokud jde o dopad cen PET na stáčírny, podle vykázaných čísel se odhaduje, že PET představují na základě váženého průměru 9 % celkových nákladů u balených nealkoholických nápojů a 12 % celkových nákladů u balené minerální vody. To dokládá, že PET nejsou hlavní nákladovou složkou pro odvětví balíren.
(240)
Kromě toho šetření zjistilo, že PET byly pro stáčírny upřednostňovaným, ale nikoli jediným balicím materiálem. Výrobky z PET představovaly 75 % obratu stáčíren vod a 50 % obratu výrobců nealkoholických nápojů. Kromě toho se šetřením ukázalo, že smlouvy mezi mnoha velkými stáčírnami (vlastníky značek) a výrobci PET byly založeny na vzorci, kdy cena byla upravena tak, aby odrážela kolísání cen surovin pro PET. Tím se potvrzuje existence vyjednávací pozice velkých, a tedy nejreprezentativnějších stáčíren nad rozpětím konverze výrobců PET.
(241)
Po zveřejnění informací zopakovali někteří uživatelé svůj argument, že PET jsou základní složkou nákladů pro zpracovatele a odvětví nealkoholických nápojů a vody v lahvích a že zjištění v tomto ohledu byla nepřesná a nebyla založena na poskytnutých údajích. Je třeba uvést, že situace zpracovatelů se analyzovala odděleně a tato připomínka je v jejich případě neopodstatněná (viz 236. bod odůvodnění). Pokud jde o posouzení situace stáčíren, potvrzuje se, že poměr nákladů zjištěný během šetření je založen na číslech, která poskytly spolupracující stáčírny podle metodologie dostupné všem stranám. Zjištěný poměr nákladů byl v souladu se zjištěními předchozích šetření týkajících se téhož dotčeného výrobku (14). Tato tvrzení stran se proto považují za neodůvodněná.
(242)
Po zveřejnění informací někteří uživatelé tvrdili, že podstata údajů týkajících se jednotlivých společností a informace, které poskytli, nebyly při analýze zájmu Unie zohledněny. Potvrzuje se, že údaje byly použity v podobě, v jaké byly poskytnuty uživateli v jejich odpovědích na dotazník. Metodologie výpočtu byla zpřístupněna všem dotčeným stranám. Z tohoto důvodu bylo toto tvrzení odmítnuto.
(243)
Šetřením bylo rovněž zjištěno, že na základě očekávaného nebo žádoucího snížení cen PET by podle odhadu samotných ověřených stáčíren bylo výsledkem opatření jen zanedbatelné snížení nákladů pro stáčírny. Na základě těchto odhadů snížení cen PET a zjištěných poměrů nákladů bylo vypočteno, že odpovídající snížení nákladů je v rozmezí 0,3-0,7 % celkových nákladů stáčíren na jejich činnosti související s PET.
(244)
Po zveřejnění informací zpochybnili někteří uživatelé tento závěr a tvrdili, že jakékoli úspory nákladů by byly významné. Někteří uživatelé předložili ve svých podáních nové odhady, aniž však poskytli nějaké nové důkazy. Zdůrazňuje se, že výhledové úspory jsou hypotetické, jak připustili rovněž samotní uživatelé. Pokud jde o zpracovatele, nebyla pro toto odvětví předložena žádná kvantifikace výhledových úspor. Pokud jde o stáčírny, dospělo se k závěru, že kdyby opravdu došlo k údajnému snížení ceny PET, nelze vzhledem k nákladové struktuře stáčíren považovat úspory ve výši 0,3-0,7 % celkových nákladů za „významné“. Jelikož nebyly poskytnuty žádné nové důkazy, bylo toto tvrzení odmítnuto jakožto neopodstatněné.
(245)
Tvrdilo se, že někteří výrobci balené vody jsou významně zranitelní v důsledku právních požadavků uložených na zdroje vody, která má být balena u zdroje, a omezeného objemu čerpání. V tomto odvětví působí převážně malé a střední podniky, což má dopad na nákladovou strukturu daných společností. Byly rovněž pozorovány odchylky v cenách konečných výrobků v různých členských státech v závislosti na kupní síle místního obyvatelstva. Na základě toho se dospělo k závěru, že dopad případného snížení cen PET v případě zrušení opatření by byl výraznější u této části odvětví balíren.
6.2. Údajné prémiové ceny a zisk výrobního odvětví Unie
(246)
Některé strany tvrdily, že výrobci PET v Unii uplatňují prémiové ceny a prémiová rozpětí, které údajně způsobily nárůst cen v roce 2011. Toto tvrzení bylo také podpořeno srovnáním cen PET a rozložení surovin v Unii se situací na asijském trhu a v USA. Tvrdilo se, že tato situace je důsledkem akumulace nápravných opatření v oblasti obchodu.
(247)
Je třeba uvést, že nárůst cen PET v roce 2011 i jeho pokles v roce 2009 byly celosvětovým fenoménem, k němuž došlo v důsledku vývoje nákladů na suroviny (viz 155. bod odůvodnění). Údaje předložené stranami systematicky ukazovaly na těsnou souvislost mezi vývojem cen PET v Evropě, Asii a v USA. Existují však opravdu rozdíly v cenách PET ve světě, které souvisejí s různými důvody, zejména se specifickou nákladovou strukturou v každém regionu. Pokud jde o argument týkající se prémiových rozpětí v Unii, je třeba uvést, že i za výjimečných okolností na konci roku 2010 a na začátku roku 2011 výrobní odvětví Unie téměř dosáhlo ziskovosti, která se pro tento typ odvětví považuje za přiměřenou. Nebyly zjištěny žádné důkazy existence prémiových zisků. Proto bylo nutné argument o existenci „prémiových“ cen a „prémiových“ rozpětí u PET v Unii, k nimž došlo v důsledku existence daných opatření, odmítnout.
(248)
Po zveřejnění informací zopakovaly některé strany svůj argument, že ceny v Unii byly neodůvodněně vysoké a odrážely dopad akumulace antidumpingových opatření zavedených na trhu, kde existuje koncentrace mezi výrobci v Unii, vertikální integrace a omezená výroba, která nemůže uspokojit spotřebu. Tvrdily rovněž, že údaje o cenách také prokazují, že vyšší ceny v Unii neodrážejí vyšší náklady na suroviny. Je třeba uvést, že argumenty o koncentraci, vertikální integraci a výrobní kapacitě výrobního odvětví Unie byly projednány ve 207. a 259. bodě odůvodnění. Pokud jde o údajný dopad těchto faktorů na cenu PET v Unii, je třeba uvést, že vývoj ceny PET se řídí cenou surovin, která představuje až 90 % nákladů na PET (viz 173. bod odůvodnění). Nárůst cen PET v letech 2010-2011 byl také celosvětovým fenoménem (viz 172. bod odůvodnění). Tato tvrzení stran proto byla neodůvodněná.
(249)
Pokud jde o argument týkající se rozdílu mezi cenou PET v Unii a cenami v Asii a USA, bylo kromě zjištění uvedených ve 244. bodě odůvodnění zjištěno, že rozdíl v cenách na trhu USA a na trhu Unie byl kolísavý, ale mírný. Ceny v Unii nebyly systematicky vyšší, jak se tvrdí. Bylo zjištěno, že trh Unie a asijský trh jsou velmi rozdílné, pokud jde o nákladovou strukturu, zejména v souvislosti s velikostí trhu a s úsporami z rozsahu, s přístupem k surovinám a kapacitou. Srovnání průměrných cen mezi těmito dvěma trhy tedy nemělo smysl. Tento argument stran se tedy považuje za neopodstatněný.
(250)
Některé strany rovněž tvrdily, že ceny v Unii odrážejí ve srovnání s USA nebo Asií větší rozložení nákladů na suroviny. Srovnání rozložení se provádí podle stejné logiky jako srovnání cen na různých regionálních trzích s tím rozdílem, že se zohledňuje kolísání cen surovin mezi různými regionálními trhy. Avšak stávající strukturální rozdíly mezi trhy mohou odůvodnit rozdíly v poplatcích za zpracování. Mimořádný zisk, kterého dosáhlo výrobní odvětví Unie na přelomu let 2010 a 2011, byl vysvětlen ve 179. bodě odůvodnění. Bylo zjištěno, že v žádné z těchto situací nehrála opatření žádnou roli. Proto byl tento argument stran odmítnut.
(251)
Tytéž strany rovněž tvrdily, že největší výrobce v Unii si účtoval vyšší ceny v Unii než na jiných trzích a zaznamenal v roce 2010 v Unii vyšší příjmy než jinde. V této souvislosti se dospělo k závěru, že je z ekonomického hlediska odůvodnitelné, že nadnárodní společnost může mít rozdílnou nákladovou strukturu, a tedy rozdílné ceny na různých regionálních trzích. Výjimečné úrovně ziskovosti na přelomu let 2010 a 2011 byly vysvětleny ve 179. bodě odůvodnění. Z tohoto důvodu byl tento argument odmítnut.
6.3 Hospodářská situace uživatelů a údajný dopad opatření
(252)
Další tvrzení byla vznesena v souvislosti se zhoršující se hospodářskou situací uživatelského odvětví, jako je uzavírání zařízení a snižování zaměstnanosti. Tvrdilo se, že k tomu došlo v důsledku zvýšení cen PET. Kromě toho se tvrdilo, že konkurenceschopnost evropských předních značek byla oslabena, jelikož jejich vývoz do třetích zemí přímo konkuroval baleným výrobkům, jež využívají PET za mezinárodní ceny.
(253)
Je třeba uvést, že na základě informací poskytnutých spolupracujícími uživateli nebylo zjištěno, že by uživatelské odvětví bylo ztrátové, i když v období přezkumného šetření došlo k poklesu celkové úrovně ziskovosti. Podle metodologie, která byla zpřístupněna všem stranám, bylo zjištěno, že ziskové rozpětí uživatelského odvětví zjištěné na základě odpovědí na dotazník bylo na podobné úrovni jako ziskovost zjištěná u výrobního odvětví Unie v období přezkumného šetření. Dvě ověřené společnosti (stáčírny) oznámily v posuzovaném období další rozšíření objemu výroby a zvýšenou ziskovost. Bylo zjištěno, že někteří zpracovatelé pracují s velmi nízkým rozpětím a v některých případech se potýkají se strukturálními a finančními problémy. Nebylo však možné v tomto ohledu zjistit přímou souvislost se zavedenými opatřeními. Podobně souviselo určité zhoršení hospodářské situace stáčíren se stlačením způsobeným v roce 2011 náhlým nárůstem ceny PET, který nemohl být za stávajícího hospodářského útlumu přenesen na maloobchodníky. Bylo sice zjištěno, že situace uživatelského odvětví se v roce 2011 do určité míry zhoršila, avšak souvislost mezi poklesem a existencí opatření nebyla doložena, zejména vzhledem k tomu, že opatření byla zavedena od roku 2000.
(254)
Po zveřejnění informací nesouhlasily některé strany se závěrem, že uživatelské odvětví nebylo ztrátové. Tyto strany rovněž tvrdily, že zisková rozpětí uživatelů byla nižší než zisková rozpětí výrobního odvětví Unie. Pokud jde o posouzení ziskovosti uživatelského odvětví, informace získané od spolupracujících uživatelů tomuto tvrzení odporují. Metodologie byla zpřístupněna všem stranám. I když někteří spolupracující uživatelé mohli utrpět ztráty, bylo zjištěno, že uživatelské odvětví obecně bylo ziskové. V každém případě, i kdyby bylo zjištěno, že nárůst cen PET byl prvkem ovlivňujícím ziskovost uživatelů, nebyla prokázána žádná souvislost mezi opatřeními a ziskovostí daných společností. Pokud jde o srovnání ziskových rozpětí uživatelů a výrobního odvětví Unie, nebylo toto tvrzení opodstatněné. V důsledku kolísání ziskovosti výrobního odvětví Unie (viz 176. až 179. bod odůvodnění) se srovnání mezi těmito dvěma segmenty nepovažuje za přesvědčivé. V každém případě oba tyto segmenty vykazovaly v období přezkumného šetření podobné úrovně ziskovosti (viz 253. bod odůvodnění). Vzhledem k tomu byly tyto připomínky stran odmítnuty jako neopodstatněné.
(255)
Pokud jde o údajné oslabení konkurenceschopnosti vývozu výrobců balené minerální vody nebo nealkoholických nápojů v Unii, nebylo toto tvrzení doloženo ani nebyla prokázána souvislost s existencí zavedených opatření.
(256)
Po zveřejnění informací strany zopakovaly, že zvýšení cen PET mělo negativní dopad na konkurenceschopnost vývozu vody v lahvích. Uznává se, že nárůst cen PET mimo jiné může mít negativní dopad na konkurenceschopnost vývozu vody v lahvích. Jelikož však nebyla zjištěna žádná souvislost mezi nárůstem cen PET a danými opatřeními, jelikož se ceny PET odvozují především z cen surovin, údajný dopad opatření na slabší konkurenceschopnost byl odmítnut.
(257)
Kromě toho, pokud jde o údajný účinek těchto opatření na zaměstnanost, šetření prokázalo, že ověřená ztráta pracovních míst v uživatelském odvětví souvisela převážně se zlepšením produktivity a účinnosti a částečně s omezením počtu dočasných zaměstnanců.
(258)
Po zveřejnění informací některé strany zpochybnily toto zjištění z toho důvodu, že nebyla zohledněna situace celého odvětví. Kromě zjištění popsaných ve 254. bodě odůvodnění je třeba uvést, že se celkový počet pracovních míst podle údajů zpracovatelů významně zvýšil a žádný z nich neinformoval o ztrátách pracovních míst. Stáčírny tvrdily, že ztráta pracovních míst byla důsledkem zvýšení ceny PET. Jelikož však zvýšení ceny PET bylo celosvětovým fenoménem, nebyla zjištěna žádná souvislost mezi ztrátou pracovních míst a opatřeními. Kromě toho se podle údajů z odpovědí uživatelů na dotazník koncentrovalo 90 % ztrát pracovních míst u tří společností. Jedna z nich, ověřený uživatel, který představuje zásadní podíl hlášených ztracených pracovních míst, v posuzovaném období významně zvýšila svůj objem, a proto jsou tyto ztráty spojovány se zvýšením produktivity. Pokud jde o zbývající dvě společnosti, bylo zjištěno, že jejich rozpětí ziskovosti byla mezi nejvyššími u spolupracujících stran v jejich segmentu a nacházela se v tomto případě nad cílovým ziskem výrobního odvětví Unie. Tato tvrzení byla tedy odmítnuta.
6.4 Jiné argumenty
(259)
Po zveřejnění informací některé strany tvrdily, že výrobci v Unii neměli dostatečnou kapacitu pro uspokojení stávající poptávky. Je třeba uvést, že výrobní odvětví Unie pracovalo v období přezkumného šetření na 86 % své výrobní kapacity a mělo dostatečnou volnou kapacitu, aby pokrylo celou domácí spotřebu PET. Kromě toho nadále existoval dovoz z jiných zemí, pro něž byla zavedena opatření i pro něž nebyla zavedena žádná opatření, a projevoval vzrůstající tendenci. Kromě toho v případě Jižní Korey stávající opatření pozbyla platnosti a byla zrušena v případě dovozu dotčeného výrobku z Malajsie a Indonésie. Kromě toho může další zdroj PET pro pokrytí poptávky po PET v Unii představovat odvětví recyklace PET. Z těchto důvodů se problémy, se kterými se údajně potýkali uživatelé v důsledku údajně nedostatečné výroby v Unii, nepovažují za podložené.
(260)
Po zveřejnění informací tvrdili někteří uživatelé, že analýza se nezabývala údajným nepříznivým dopadem akumulace opatření uložených na dotčený výrobek v rámci tohoto přezkumu. Jako odpověď na tento argument je třeba uvést, že vyrovnávací opatření pouze odstraňují škodlivý účinek zjištěného subvencování. Existence údajného „akumulovaného“ účinku nebyla prokázána. Naopak, i přes zavedená opatření dovoz ze zemí, pro něž byla zavedena opatření, pokračuje a jeho objem se v posuzovaném období dokonce zvýšil. Také je k dispozici dovoz ze zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření, a to se vzrůstající tendencí a ve významném objemu. Tento argument stran byl proto odmítnut.
7. Závěr ohledně zájmu Unie
(261)
Závěrem je třeba uvést, že se očekává, že rozšíření vyrovnávacích opatření na dovoz z Indie by poskytlo výrobnímu odvětví Unie příležitost zlepšit a stabilizovat svou hospodářskou situaci díky investicím a konsolidaci, jež byly provedeny v posledních letech.
(262)
Rovněž se dospělo k závěru, že lepší hospodářská situace výrobního odvětví Unie může být i v zájmu výrobců PTA a, v omezenější míře, výrobců MEG v Unii.
(263)
Hospodářská situace některých uživatelů se od posledního přezkumu zhoršila a bylo zjištěno, že zejména menší výrobci balené vody byli, zdá se, negativně ovlivněni mimo jiné nedávným nárůstem ceny PET, jelikož nebyli schopni přenést jej za stávající hospodářské situace na maloobchodníky. Bylo však zjištěno, že výjimečný vývoj cen a rozpětí výrobního odvětví Unie v roce 2011 byl celosvětovým fenoménem, k němuž došlo převážně v důsledku nárůstu cen surovin. Proto bylo shledáno, že tvrzení o existenci „prémiových“ cen a „prémiových“ rozpětí spojovaných s existencí daných opatření jsou neodůvodněná. Kromě toho je trh Unie nadále otevřeným trhem, na němž jsou k dispozici alternativní zdroje dodávek z jiných třetích zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření.
(264)
V této souvislosti nebyla prokázána žádná souvislost mezi nárůstem ceny PET a stávajícími opatřeními. Bylo zjištěno, že hospodářská situace zpracovatelů je stabilní i přes platná opatření. Bylo zjištěno, že význam PET pro celkové náklady stáčíren je omezený. Kromě toho nebyla prokázána žádná souvislost mezi kolísáním ceny PET a opatřeními. Na základě toho bylo zjištěno, že opatření nemají na uživatele neúměrný účinek.
(265)
S přihlédnutím ke všem výše uvedeným faktorům nelze jasně vyvodit závěr, že není v zájmu Unie zachovat stávající vyrovnávací opatření.
H. VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
(266)
Všechny strany byly informovány o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo rozhodnuto doporučit, aby byla současná opatření zachována. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta, během níž mohly k těmto poskytnutým informacím vznést námitky. Podání a připomínky byly v odůvodněných případech náležitě vzaty v úvahu.
(267)
Na základě výše uvedených analýz by měla být vyrovnávací opatření použitelná na dovoz PET pocházejících z Indie zachována v souladu s čl. 18 odst. 1 základního nařízení. Jedná se o opatření spočívající ve zvláštních clech.
(268)
Sazby vyrovnávacího cla stanovené v tomto nařízení pro jednotlivé společnosti jsou použitelné výhradně na dovoz dotčeného výrobku vyráběného těmito společnostmi, a tedy konkrétně uvedenými právnickými osobami. Na dovoz dotčeného výrobku vyrobeného jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v čl. 1 odst. 2 tohoto nařízení spolu s názvem a adresou, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tento dovoz podléhá celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“.
(269)
Všechny žádosti o uplatňování těchto sazeb vyrovnávacích cel pro jednotlivé společnosti (například po změně názvu subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) by měly být neprodleně zaslány Komisi se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činnosti společnosti, které se týkají výroby, domácího a vývozního prodeje a které souvisejí například s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. V případě potřeby bude poté nařízení příslušným způsobem změněno a bude aktualizován seznam společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(270)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacího cla, platí zbytková celní sazba nejen pro nespolupracující vývozce, ale rovněž pro společnosti, které v období přezkumného šetření neuskutečnily žádný vývoz. Pokud však posledně jmenované společnosti splní požadavky stanovené v článku 20 základního nařízení, mohou podle tohoto článku předložit žádost o přezkum, aby byla jejich situace posouzena zvlášť,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz polyetylentereftalátů s viskozitou 78 ml/g nebo vyšší, podle normy ISO 1628-5, v současnosti kódu KN 3907 60 20 pocházejících z Indie.
2. Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na výrobek popsaný v odstavci 1 a vyráběný níže uvedenými společnostmi se stanoví takto:
Země
Společnost
Vyrovnávací clo
(EUR/tunu)
Doplňkový kód TARIC
Indie
Reliance Industries Ltd
90,4
A181
Indie
Pearl Engineering Polymers Ltd
74,6
A182
Indie
Senpet Ltd
22,0
A183
Indie
Futura Polyesters Ltd
0
A184
Indie
Dhunseri Petrochem & Tea Limited
106,5
A585
Indie
Všechny ostatní společnosti
69,4
A999
3. V případech, kdy zboží bylo poškozeno před vstupem do volného oběhu a kdy je z tohoto důvodu skutečně zaplacená nebo splatná cena poměrně upravena za účelem určení celní hodnoty podle článku 145 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (15), se výše vyrovnávacího cla vypočtená na základě výše uvedených částek snižuje o procentní podíl odpovídající poměrné úpravě skutečně zaplacené nebo splatné ceny.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 a 2, nepoužije se konečné vyrovnávací clo na dovoz zboží propuštěného do volného oběhu v souladu s článkem 2.
5. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
1. Dovoz je osvobozen od vyrovnávacího cla uloženého podle článku 1, pokud bylo dané zboží společnostmi, jejichž jména jsou uvedena v rozhodnutí 2000/745/ES ve znění pozdějších předpisů, vyrobeno a přímo vyvezeno (tj. fakturováno a zasláno) společnosti, která působí jako dovozce v Unii, je deklarován pod příslušným doplňkovým kódem TARIC a jsou splněny podmínky stanovené v odstavci 2.
2. Při podání žádosti o propuštění do volného oběhu je osvobození od cla podmíněno předložením platné „závazkové faktury“ vydané vyvážejícími společnostmi, jejichž závazky byly přijaty, a obsahující podstatné prvky uvedené v příloze celním orgánům dotčeného členského státu. Osvobození od cla je dále podmíněno prohlášením a předložením zboží přesně odpovídajícího popisu v „závazkové faktuře“ celním orgánům.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. května 2013.
RÅDETS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 461/2013
av den 21 maj 2013
om införande av en slutgiltig utjämningstull på import av visst slags polyetentereftalat (PET-plast) med ursprung i Indien efter en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 18 i förordning (EG) nr 597/2009
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 597/2009 av den 11 juni 2009 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artikel 18,
med beaktande av det förslag som Europeiska kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och
av följande skäl:
A. FÖRFARANDE
1. Gällande åtgärder
(1)
Genom förordning (EG) nr 2603/2000 (2) införde rådet slutgiltiga utjämningstullar på import av visst slags polyetentereftalat (nedan kallat PET-plast) med ursprung i bl.a. Indien. Genom förordning (EG) nr 1645/2005 (3) ändrade rådet nivån på de utjämningsåtgärder som gäller för import av PET-plast från Indien. Ändringarna var en följd av en påskyndad översyn enligt artikel 20 i grundförordningen. Efter en översyn vid giltighetstidens utgång införde rådet genom förordning (EG) nr 193/2007 (4) en slutgiltig utjämningstull för ytterligare fem år. Utjämningsåtgärderna ändrades därefter genom förordning (EG) nr 1286/2008 (5) och förordning (EU) nr 906/2011 (6), efter interimsöversyner. En senare interimsöversyn avslutades utan att de gällande åtgärderna ändrades genom genomförandeförordning (EU) nr 559/2012 (7). Genom beslut 2000/745/EG (8) godtog kommissionen åtaganden om ett minimiimportpris av tre exporterande tillverkare i Indien.
(2)
Utjämningsåtgärderna består av en specifik tull. Tullsatsen är 0-106,5 euro/ton för individuellt namngivna indiska tillverkare och den övriga tullsatsen är 69,4 euro/ton för import från alla övriga tillverkare.
2. Gällande antidumpningsåtgärder
(3)
Genom förordning (EG) nr 2604/2000 (9) införde rådet en slutgiltig antidumpningstull på import av PET-plast med ursprung i bl.a. Indien. Efter en översyn vid giltighetstidens utgång införde rådet genom förordning (EG) nr 192/2007 (10) en slutgiltig antidumpningstull för ytterligare fem år.
3. Begäran om översyn
(4)
Efter offentliggörandet av ett tillkännagivande om att de nu gällande slutgiltiga utjämningsåtgärderna snart skulle upphöra att gälla (11), mottog kommissionen den 25 november 2011 en begäran om inledande av en översyn av dessa åtgärder enligt artikel 18 i grundförordningen (nedan kallad översynen vid giltighetstidens utgång). Begäran ingavs av Committee of Polyethylene Terephthalate Manufacturers in Europe (nedan kallad sökanden), som företrädare för unionens tillverkare som svarar för nästan 95 % av unionens produktion av PET-plast.
(5)
Begäran motiverades med att åtgärdernas upphörande sannolikt skulle leda till fortsatt eller återkommande subventionering och skada för unionsindustrin.
(6)
Före inledandet av översynen vid giltighetstidens utgång underrättade kommissionen i enlighet med artiklarna 22.1 och 10.7 i grundförordningen Indiens myndigheter om att den hade mottagit en korrekt dokumenterad begäran om översyn och bjöd in Indiens myndigheter till samråd i syfte att klargöra situationen när det gäller innehållet i begäran om översyn och nå en ömsesidigt tillfredsställande lösning. Kommissionen mottog dock inget svar från de indiska myndigheterna på sin inbjudan till samråd.
4. Inledande av en översyn vid giltighetstidens utgång
(7)
Efter samråd med rådgivande kommittén fastställde kommissionen att det förelåg tillräcklig bevisning för att inleda en översyn vid giltighetstiden utgång och offentliggjorde den 24 februari 2012 i Europeiska unionens officiella tidning ett tillkännagivande om inledande av en översyn vid giltighetstidens utgång (12) enligt artikel 18 i grundförordningen (nedan kallat tillkännagivandet om inledande).
5. Parallell undersökning
(8)
Den 24 februari 2012 inledde kommissionen också en översyn enligt artikel 11.2 i rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av gällande antidumpningsåtgärder för import av PET-plast med ursprung i Indien, Indonesien, Malaysia, Taiwan och Thailand (13).
6. Undersökning
6.1 Översynsperiod och skadeundersökningsperiod
(9)
Undersökningen beträffande fortsatt eller återkommande subventionering omfattade perioden 1 januari 2011-31 december 2011 (nedan kallad översynsperioden). Undersökningen av de tendenser som är av betydelse för bedömningen av sannolikheten för fortsatt eller återkommande skada omfattade perioden från och med den 1 januari 2008 fram till översynsperiodens slut (nedan kallad skadeundersökningsperioden).
6.2 Parter som berörs av undersökningen
(10)
Kommissionen underrättade officiellt sökanden, exporterande tillverkare i det berörda landet, importörer och de användare som den visste var berörda samt företrädarna för det berörda landet om att en undersökning vid giltighetstidens utgång hade inletts.
(11)
Berörda parter gavs möjlighet att inom den tidsfrist som anges i tillkännagivandet om inledande skriftligen lämna synpunkter och begära att bli hörda. Alla berörda parter som begärde att bli hörda och som visade att det fanns särskilda skäl att höra dem, gavs tillfälle att bli hörda.
(12)
Med anledning av det uppenbart stora antalet indiska exporterande tillverkare samt unionstillverkare och unionsimportörer ansågs det i enlighet med artikel 27 i grundförordningen lämpligt att undersöka om en stickprovsundersökning var nödvändig. För att kommissionen skulle kunna besluta om en stickprovsundersökning var nödvändig och i så fall göra ett urval ombads de exporterande tillverkarna och de icke-närstående importörerna att ge sig till känna inom 15 dagar efter det att översynen hade inletts och till kommissionen lämna de uppgifter som begärts i tillkännagivandet om inledande.
(13)
Sju exporterande tillverkare gav sig tillkänna och angav att de var villiga att samarbeta i översynsundersökningen. Med den utgångspunkten valdes tre exporterande tillverkare ut utifrån volymen för deras export till unionen. Inga invändningar gjordes mot detta urval vare sig av de utvalda tillverkarna själva, de ej utvalda tillverkarna eller de behöriga myndigheterna i Indien.
(14)
De tre utvalda exporterande tillverkarna sändes i vederbörlig ordning frågeformulär att fylla i och svar mottogs från dem alla. Frågeformuläret från en utvald indisk tillverkare visade emellertid att företaget endast exporterade försumbara volymer av den berörda produkten under översynsperioden och det därför inte var relevant att beräkna subventionsmarginaler för det företaget. Kontrollbesök utfördes till sist hos de två återstående exporterande tillverkarna som tillsammans stod för 99 % av den totala importvolymen från Indien till unionen under översynsperioden.
(15)
Efter meddelandet av fakta och överväganden (nedan kallat meddelande av uppgifter) ansökte en samarbetsvillig indisk tillverkare om att en subventionsmarginal skulle beräknas. Av ansökan framgick igen att exporten från denna tillverkare var försumbar och alltså inte hade någon inverkan på avgörandet av huruvida subventionering sannolikt skulle fortsätta eller återkomma inom denna översyn vid giltighetstidens utgång. Ansökan avslogs därför.
(16)
I tillkännagivandet om inledande meddelade kommissionen att den preliminärt hade gjort ett urval av unionstillverkare. Detta urval bestod av fyra företag, av de tretton unionstillverkare som var kända före undersökningens inledande och som valdes därför att de svarar för den största representativa tillverknings- och försäljningsvolym som rimligen kunde undersökas inom de tillgängliga tidsramarna. Urvalet stod för mer än 50 % av den sammanlagda uppskattade tillverkningen och försäljningen i unionen under översynsperioden. De berörda parterna uppmanades att ta del av handlingarna och inom 15 dagar från offentliggörandet av tillkännagivandet om inledande lämna synpunkter på huruvida ett lämpligt urval gjorts. Alla berörda parter som begärde att bli hörda och som visade att det fanns särskilda skäl att höra dem, gavs tillfälle att bli hörda.
(17)
Vissa berörda parter invände mot urvalet av unionstillverkare på följande grunder: i) de ansåg inte att kommissionen borde genomföra stickprovsundersökningar, eftersom stickprov inte användes i den ursprungliga undersökningen; ii) den använda urvalsmetoden bestreds eftersom den ansågs blanda ihop tre olika steg, nämligen fastställandet av representativitet, definitionen av unionsindustri och stickprovförfarandet; iii) enligt parterna gjordes det preliminära urvalet utifrån inkorrekta och ofullständiga uppgifter; iv) det preliminära urvalet var inte representativt eftersom det avsåg företag snarare än koncerner. Att företag som i ett fall nyligen genomfört en avyttring eller i ett annat fall hade en därmed sammanhängande försäljning ingick i urvalet ansågs minska dess representativitet.
(18)
Parternas argument besvarades enligt följande:
-
Beslutet att använda ett urval av unionstillverkare fattas för varje enskild undersökning, med utgångspunkt i de särskilda omständigheterna i varje enskilt fall och artikel 22.6 i grundförordningen styr inte användandet av ett sådant urval för fastställandet av skada i samband med en översynsundersökning. Till skillnad från de tidigare undersökningarna, då det ansågs genomförbart att undersöka alla företag som gav sig till känna och var samarbetsvilliga, ansåg kommissionen vid den aktuella översynen att det på grund av det stora antalet unionstillverkare inte rimligen gick att undersöka alla inom de tillgängliga tidsramarna och att villkoren i artikel 27 därför var uppfyllda.
-
Kommissionen har inte ”blandat ihop” fastställandet av representativitet, definitionen av unionsindustri och det preliminära urvalet, eftersom dessa tre steg genomförs och beslutas oberoende av varandra. Det framgick inte i vilken utsträckning användningen av tillverknings- och försäljningsuppgifter från unionstillverkarna vid fastställandet av representativitet hade påverkat urvalets representativitet.
-
Företagen valdes ut utifrån de uppgifter som var tillgängliga när urvalet gjordes i enlighet med artikel 27 i grundförordningen. Urvalets representativitet granskades efter synpunkter från parterna om specifika företagsuppgifter. Samtliga synpunkter ansågs sakna grund.
-
I enlighet med artikel 27 i grundförordningen gjordes urvalet med hänsyn till den största representativa tillverknings- och försäljningsvolym som rimligen kunde undersökas inom de tillgängliga tidsramarna. De företag som tillhör större koncerner och som konstaterades vara självständiga från andra dotterbolag i samma koncern ansågs vara representativa för unionsindustrin och hela koncernen behövde därför inte undersökas. Samtidigt valdes företagen ut i egenskap av ekonomiska aktörer, vilket garanterade att alla relevanta uppgifter kunde kontrolleras. Vidare var avyttringar och liknande försäljning en del av särdragen för sektorn under skadeundersökningsperioden och ingen av dessa faktorer ansågs därför minska urvalets representativitet.
(19)
Efter meddelandet av uppgifter upprepade en av parterna ovannämnda argument, som redan hade vederlagts.
(20)
Urvalet av icke-närstående importörer togs i beaktande i tillkännagivandet om inledande. Inga av de 24 kontaktade icke-närstående importörerna deltog i undersökningen.
(21)
Samtliga fem kända råvaruleverantörer kontaktades vid inledandet av översynen och mottog det relevanta frågeformuläret. Två leverantörer besvarade frågeformuläret.
(22)
Alla kända användare och intresseorganisationer för användare kontaktades vid inledandet av översynen. Sjutton användare besvarade frågeformuläret. Tjugo användarorganisationer i sexton medlemsstater gav sig till känna och lämnade inlagor.
7. Kontroll av de uppgifter som inkommit
(23)
Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den ansåg vara nödvändiga för fastställandet av sannolikheten för fortsatt eller återkommande subventionering och skada och för fastställandet av unionens intresse. Kontrollbesök genomfördes hos de indiska myndigheterna i Delhi och hos följande berörda parter:
a)
Exporterande tillverkare
-
Dhunseri Petrochem and Tea Limited, Kolkata, Indien
-
Reliance Industries Limited, Navi Mumbai, Indien
b)
Unionstillverkare
-
Indorama Polymers Europe, UAB, Nederländerna
-
Equipolymers, Italien, Tyskland
-
Neo Group, UAB, Litauen
-
Novapet SA, Spanien
c)
Användare i unionen
-
Coca Cola Europe, Belgien
-
Nestle Waters France, Frankrike
B. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT
1. Berörd produkt
(24)
Den produkt som översynen avser är densamma som i den ursprungliga undersökningen, dvs. PET-plast med en viskositetskoefficient på minst 78 ml/g enligt ISO-standard 1628-5 och med ursprung i Indien. Den klassificeras för närvarande enligt KN-nummer 3907 60 20.
2. Likadan produkt
(25)
Precis som i den ursprungliga undersökningen och översynen fann man att den berörda produkten, PET-plast som tillverkas och saluförs på hemmamarknaden i det berörda landet, och PET-plast som tillverkas och saluförs av unionstillverkare har samma grundläggande fysikaliska och kemiska egenskaper och användningsområden. De ansågs därför vara likadana produkter i den mening som avses i artikel 2 c i grundförordningen.
C. SANNOLIKHET FÖR FORTSATT ELLER ÅTERKOMMANDE SUBVENTIONERING
1. Inledning
(26)
På grundval av uppgifterna i begäran om översyn och svaren på kommissionens frågeformulär undersökte kommissionen följande system som påstods innebära subventioner:
Landsomfattande system
a)
Tullkreditsystemet (Duty Entitlement Passbook Scheme)
b)
Tullrestitutionssystemet (Duty Drawback Scheme)
c)
Fokusmarknadssystemet (Focus Market Scheme)
d)
Fokusproduktsystemet (Focus Product Scheme)
e)
SHIS-systemet (Status Holder Incentive Scrip)
f)
Systemet med förhandstillstånd (Advance Authorisation Scheme)
g)
Systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror (Export Promotion Capital Goods Scheme)
h)
Systemet med särskilda ekonomiska zoner/exportorienterade företag (Special economic zones/export oriented units)
i)
Exportkreditsystemet (Export Credit Scheme)
j)
Systemet med befrielse från inkomstskatt (Income Tax Exemption Scheme)
Regionala system
k)
Västbengalens incitamentsystem (West Bengal Incentive Scheme)
l)
Delstaten Gujarats system för att stimulera kapitalinvesteringar (Capital investment incentive scheme of the Government of Gujarat)
m)
Gujarats system för befrielse från försäljningsskatt (Gujarat sales tax incentive scheme)
n)
Gujarats system för befrielse från elektricitetsskatt (Gujarat electricity duty exemption scheme)
o)
Delstaten Maharashtras stimulanssystem (Package Scheme of Incentives of the Government of Maharashtra)
(27)
Systemen i led a och leden c-h grundar sig på Foreign Trade (Development and Regulation) Act nr 22 från 1992, som trädde i kraft den 7 augusti 1992 (nedan kallad lagen om utrikeshandel). Enligt lagen om utrikeshandel får Indiens myndigheter göra tillkännagivanden om export- och importpolitiken. Dessa sammanfattas i dokument om utrikeshandelspolitiken som utfärdas av handelsministeriet vart femte år och uppdateras regelbundet. Det dokument om utrikeshandelspolitiken som är relevant för översynsperioden är Utrikeshandelspolitiken 2009-2014 (Foreign Trade Policy 2009-2014, nedan kallat FTP 09-14). De förfaranden som de indiska myndigheterna tillämpar för FTP 09-14 beskrivs också närmare i en förfarandehandbok (Handbook of Procedures, Volume I, nedan kallad HOP I 09-14). Förfarandehandboken uppdateras också regelbundet.
(28)
Det system som anges i led b är baserat på avsnitt 75 i tullagen (Customs Act) från 1962, på avsnitt 37 i lagen om central punktskatt (Central Excise Act) från 1944, avsnitten 93A och 94 i skattelagen (Financial Act) från 1994 och på Customs, Central Excise Duties and Service Tax Drawback Rules (reglerna om tullar, centrala punktskatter och restitution av skatt på tjänster) från 1995. Restitutionssatserna offentliggörs regelbundet, och de tillämpliga restitutionssatserna för översynsperioden var All Industry Rates (AIR) of Duty Drawback 2011-12, som offentliggjordes i meddelande nr 68/2011-Customs (N.T.), av den 22 september 2011. Systemet för tullrestitution omnämns också som ett system för eftergift av tullar i kapitel 4 i FTP 09-14.
(29)
Det system som anges i led i grundar sig på avsnitten 21 och 35A i lagen om bankverksamhet (Banking Regulation Act) från 1949, enligt vilka Indiens centralbank får ge landets affärsbanker instruktioner i fråga om exportkrediter.
(30)
Det system som anges i led j grundar sig på lagen om inkomstskatt (Income Tax Act) från 1961, som ändras varje år genom skattelagen (Finance Act).
(31)
Det system som anges i led k förvaltas av delstaten Västbengalen och fastställdes av det västbengaliska ministeriet för handel och industri i tillkännagivande nr 580-CI/H av den 22 juni 1999, som ersattes av tillkännagivande nr 134-CI/O/Incentive/17/03/I av den 24 mars 2004.
(32)
Det system som anges i led l förvaltas av delstatsregeringen i Gujarat och grundar sig på delstatens politik för stimulanser till industrin.
(33)
Det system som anges i led m förvaltas av delstatsregeringen i Gujarat och grundar sig på delstatens politik för stimulanser till industrin.
(34)
Det system som anges i led n grundar sig på Mumbais lag om skatt på elektricitet (Bombay Electricity Duty Act) från 1958.
(35)
Det system som anges i led o förvaltas av delstaten Maharashtra och grundar sig på resolutioner som delstaten Maharashtras ministerium för industri-, energi- och arbetskraftsfrågor utfärdat.
(36)
Undersökningen visade att de exporterande tillverkarna beviljades förmåner inom ramen för följande system för den berörda produkten under översynsperioden.
Landsomfattande system
a)
Tullkreditsystemet (Duty Entitlement Passbook Scheme)
b)
Tullrestitutionssystemet (Duty Drawback Scheme)
c)
Fokusmarknadssystemet (Focus Market Scheme)
d)
SHIS-systemet (Status Holder Incentive Scrip)
e)
Systemet med förhandstillstånd (Advance Authorisation Scheme)
Regionala system
f)
Västbengalens incitamentsystem (West Bengal Incentive Scheme)
2. Tullkreditsystemet
a) Rättslig grund
(37)
Tullkreditsystemet beskrivs närmare i kapitel 4.3 i FTP 09-14 och i kapitel 4 i HOP I 09-14.
b) Stödberättigade företag och verksamheter
(38)
Alla exporterande tillverkare och exporterande handlare kan komma i fråga för detta system.
c) Praktiskt genomförande
(39)
En exportör kan ansöka om krediter inom ramen för tullkreditsystemet, vilka beräknas som en procentsats av värdet av de produkter som exporteras enligt detta system. De indiska myndigheterna har fastställt sådana tullkreditprocentsatser för de flesta produkter, bl.a. den berörda produkten. Tullkreditprocentsatserna fastställs på grundval av standardnormer för input/output och med beaktande av en antagen mängd importerade insatsvaror i exportprodukten samt tullbeloppet för denna antagna import, oavsett om importtullar faktiskt har betalats. Tullkreditprocentsatsen för den berörda produkten under översynsperioden i den här undersökningen var 8 % med ett högsta värde på 58 INR/kg.
(40)
För att kunna beviljas förmåner inom ramen för detta system måste ett företag exportera. Vid exporttransaktionen måste exportören lämna en deklaration till de indiska myndigheterna med uppgift om att exporten sker inom ramen för tullkreditsystemet. För att varorna ska kunna exporteras utfärdar Indiens tullmyndigheter en exporthandling i samband med avsändningsförfarandet. Denna handling innehåller uppgifter om bl.a. storleken på den kredit inom ramen för tullkreditsystemet som ska beviljas för exporttransaktionen i fråga. Vid denna tidpunkt vet exportören hur stor kredit företaget kommer att få. När väl tullmyndigheterna har utfärdat en exporthandling kan Indiens myndigheter inte längre påverka beviljandet av krediter inom ramen för tullkreditsystemet. Vid beräkningen av förmånen inom ramen för tullkreditsystemet ska den tullkreditprocentsats användas som var tillämplig vid den tidpunkt då exportdeklarationen lämnades.
(41)
Det konstaterades att det enligt indiska redovisningsprinciper är möjligt att periodisera krediter inom ramen för tullkreditsystemet och bokföra dem som inkomster i affärsredovisningen, efter det att exportåtagandet uppfyllts. Sådana krediter kan användas för att betala tull på senare import av alla slags varor, med undantag för kapitalvaror och varor som omfattas av importrestriktioner. Varor som importeras med hjälp av sådana krediter kan säljas på hemmamarknaden (och belastas då med omsättningsskatt) eller användas på annat sätt. Krediter inom ramen för tullkreditsystemet får överföras fritt och gäller under en period på 24 månader från och med utfärdandedagen.
(42)
Ansökningar om krediter inom ramen för tullkreditsystemet lagras elektroniskt och får omfatta ett obegränsat antal exporttransaktioner. Tidsfristen för att lämna in ansökningar löper ut tre månader efter export, men såsom uttryckligen fastställs i punkt 9.3 i HOP I 09-14, kan ansökningar som kommer in efter det att tidsfristen löpt ut alltid beaktas mot tillägg av en mindre förseningsavgift (10 % av krediten).
(43)
Det konstaterades att båda de företag som ingick i urvalet utnyttjade detta system under de första tre kvartalen av översynsperioden.
d) Slutsatser om tullkreditsystemet
(44)
Tullkreditsystemet innebär att subventioner beviljas i enlighet med artiklarna 3.1 a ii och 3.2 i grundförordningen. En kredit inom ramen för tullkreditsystemet utgör ett finansiellt bidrag från Indiens myndigheter, eftersom krediten slutligen kommer att användas för att avräkna importtullar, vilket minskar de tullinkomster som Indiens myndigheter annars skulle ha fått. Krediter inom ramen för tullkreditsystemet innebär dessutom att exportörerna beviljas en förmån eftersom deras likviditet förbättras.
(45)
Tullkreditsystemet är vidare rättsligt knutet till exportresultat och betraktas därför som selektivt och utjämningsbart enligt artikel 4.4 första stycket led a i grundförordningen.
(46)
Detta system kan inte betraktas som ett godkänt restitutionssystem eller ett godkänt restitutionssystem som tillåter substitution i enlighet med artikel 3.1 a ii i grundförordningen. Det uppfyller inte de strikta reglerna i led i i bilaga I, bilaga II (definition av och regler rörande restitutionssystem) och bilaga III (definition av och regler rörande restitutionssystem som tillåter substitution) till grundförordningen. En exportör har ingen skyldighet att faktiskt förbruka de tullfritt importerade varorna i tillverkningsprocessen, och krediten beräknas inte på grundval av faktiskt använda insatsvaror. Det finns inte heller något system eller förfarande för att kontrollera vilka insatsvaror som förbrukats vid tillverkningen av exportprodukten eller om det skett en alltför stor återbetalning av importtull enligt led i i bilaga I och bilagorna II och III till grundförordningen. Slutligen är exportörer berättigade till förmåner enligt tullkreditsystemet oavsett om de verkligen importerar några insatsvaror. En exportör beviljas förmånen genom att helt enkelt exportera varor, utan att behöva visa att insatsvaror importerats. Exportörer som köper alla sina insatsvaror på hemmamarknaden och inte importerar några varor som kan användas som insatsvaror är således ändå berättigade till förmåner enligt tullkreditsystemet.
e) Avskaffande av tullkreditsystemet och övergång till tullrestitutionssystemet
(47)
Genom offentligt tillkännagivande nr 54 (RE-2010)/2009-2014 av den 17 juni 2011 förlängdes tullkreditsystemet för sista gången med tre månader till den 30 september 2011. Eftersom ingen ytterligare förlängning sedan dess har offentliggjorts, har tullkreditsystemet avskaffats från och med den 30 september 2011. Det var därför nödvändigt att undersöka om åtgärder kunde införas i enlighet med artikel 15.1 i grundförordningen.
(48)
De indiska myndigheterna förklarade för kommissionen att företagen vid avskaffandet av tullkreditsystemet kunde välja andra system för befrielse/eftergift av tullar enligt kapitel 4 i FTP 09-14, dvs. systemet med förhandstillstånd eller tullrestitutionssystemet.
(49)
Av undersökningen framgick det att båda de deltagande företagen började tillämpa tullrestitutionssystemet direkt efter det att tullkreditsystemet hade avskaffats. Det bör noteras att tullrestitutionssystemet infördes 1995 och att det fanns parallellt med tullkreditsystemet under de första tre kvartalen av översynsperioden och under ett antal år före översynsperioden. Exportörer kunde emellertid inte utnyttja tullrestitutionssystemet samtidigt med tullkreditsystemet för samma export. Under de första tre kvartalen av översynsperioden uppgick tullrestitutionen till 2,2 % med ett tak på 1,5 INR/kg, vilket gjorde tullrestitutionen mindre generös och alltså mindre attraktiv än tullkreditsystemet. Det bör noteras att de indiska myndigheterna har vidtagit åtgärder för en smidig övergång från tullkreditsystemet till tullrestitutionssystemet, såsom framgår av cirkulärskrivelse nr - 42/2011-Customs, av den 22 september 2011. I denna cirkulärskrivelse förklaras att tullrestitutionssystemet under 2011 omfattade produkter som dittills hade omfattats av tullkreditsystemet. I samma cirkulärskrivelse anges det att man för sektorer som omfattas av tullkreditsystemet har beslutat att en smidig övergång ska ske för produkter i dessa sektorer till tullrestitutionssystemet. Som en övergångsåtgärd ska dessa varor omfattas av en blygsam minskning av tullkreditsatsen på 1-3 % för de flesta produkter. I cirkulärskrivelsen anges det med andra ord att de tullrestitutionssatser som gällde från och med den 1 oktober 2011 fastställts på ett sådant sätt att de ger liknande förmåner som det avskaffade tullkreditsystemet.
(50)
Tullrestitutionssatserna för den berörda produkten från och med den 1 oktober 2011 höjdes från 2,2 % till 5,5 % av fob-värdet, och taket höjdes från 1,5 INR/kg till 5,5 /INR/kg. Denna nya sats konstaterades ge liknande subventionsnivåer som tullkreditsatsen fram till den 30 september 2011, som var 8 % med ett tak på 58 INR/kg. Beroende på priserna på PET-plast under översynsperioden var den högsta tullkreditsatsen generellt tillämplig, vilket gav en teoretisk förmån på 4,64 INR/kg eller 5,8 %. För tullkreditsatsen var den högsta tullkreditsatsen inte tillämplig och den teoretiska förmånen uppgick därför till 5,5 %.
(51)
Undersökningen bekräftade resonemanget i föregående skäl. De genomsnittliga årliga subventionsmarginalerna för de företag som ingick i urvalet uppgick till 5,5 % och 6 % för tullkredit- respektive tullrestitutionssystemet.
(52)
En jämförelse av båda systemen visar också att de har ett flertal gemensamma egenskaper när det gäller genomförandet.
(53)
Trots att tullkreditsystemet avskaffats, fortsatte de bakomliggande förmånerna att beviljas utan uppehåll och på en närmast identisk nivå genom en smidig övergång till tullrestitutionssystemet (se skälen 47-51). Det kan därför konstateras att subventionerna inte har avskaffats i den mening som avses i artikel 15.1 och att tullkreditsystemet är utjämningsbart.
(54)
Efter meddelandet av uppgifter anförde en exporterande tillverkare att tullkreditsystemet avskaffats, och att man därför inte borde utjämna för det. Som svar på det kan det påpekas, liksom i skäl 47, att tullkreditsystemet avskaffades den 30 september 2011. Subventioneringen fortsatte dock, och exportörerna kan som alternativ till tullkreditsystemet ansöka om och beviljas förmåner enligt bl.a. tullrestitutionssystemet och systemet med förhandstillstånd. Detta argument avvisas därför.
f) Beräkning av subventionens storlek
(55)
I enlighet med artiklarna 3.2 och 5 i grundförordningen beräknades storleken på de utjämningsbara subventionerna som den förmån som mottagaren konstaterades ha beviljats under översynsperioden. I detta avseende ansågs mottagaren beviljas förmånen vid den tidpunkt då exporttransaktionen sker enligt detta system. Vid denna tidpunkt blir de indiska myndigheterna förpliktade att avstå från att ta ut tullen, vilket utgör ett finansiellt bidrag enligt artikel 3.1 a ii i grundförordningen. När tullmyndigheterna har utfärdat en exporthandling som innehåller uppgifter om bl.a. storleken på den kredit som enligt tullkreditsystemet ska beviljas för exporttransaktionen i fråga, kan de indiska myndigheterna inte längre påverka beviljandet av subventionen. Därför bör förmånen enligt tullkreditsystemet beräknas som summan av de krediter som förvärvats i samband med exporttransaktioner inom ramen för detta system under undersökningsperioden.
(56)
I de fall väl underbyggda ansökningar hade lämnats in, drog man vid beräkningen av subventionsbeloppen (täljare) av sådana avgifter som var nödvändiga för att få subventioner från de krediter som fastställts, i enlighet med artikel 7.1 a i grundförordningen. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades detta subventionsbelopp över den sammanlagda exportomsättningen för den berörda produkten under undersökningsperioden (nämnare), eftersom subventionen är knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av tillverkade, framställda, exporterade eller transporterade kvantiteter.
(57)
Mot bakgrund av ovanstående fastställdes subventionsnivån genom detta system för de företag som ingick i urvalet till 3,78 % respektive 4,42 %.
3. Tullrestitutionssystemet
a) Rättslig grund
(58)
En detaljerad beskrivning av tullrestitutionssystemet ges i Custom & Central Excise Duties Drawback Rules från 1995, ändrade genom ett antal på varandra följande tillkännagivanden.
b) Stödberättigade företag och verksamheter
(59)
Alla exporterande tillverkare och exporterande handlare kan komma i fråga för detta system.
c) Praktiskt genomförande
(60)
Exportörer som omfattas av detta system kan ansöka om ett tullrestitutionsbelopp som beräknas som en procentsats av fob-värdet av de produkter som exporteras enligt detta system. Indiens myndigheter har fastställt dessa procentsatser för ett antal produkter, däribland den berörda produkten. Procentsatserna beräknas utifrån den genomsnittliga kvantiteten eller det genomsnittliga värdet för det material som använts som insatsvaror för tillverkningen av en produkt och det genomsnittliga tullbelopp som betalats för insatsvarorna. Dessa procentsatser är tillämpliga oavsett om importtullar faktiskt har betalats eller inte. Tullrestitutionsprocentsatsen för den berörda produkten under översynsperioden var 5,5 % av fob-värdet med ett högsta värde på 5,5 indiska rupier/kg.
(61)
För att kunna beviljas förmåner inom ramen för detta system måste ett företag exportera. När fraktuppgifterna registreras på tullverkets webbplats (ICEGATE) anges det att exporten sker inom ramen för tullrestitutionssystemet och att tullrestitutionsbeloppet inte kan ändras. Efter det att fraktföretaget har lämnat in ett generellt exportmeddelande (Export General Manifest, EGM) och tullkontoret på ett tillfredsställande sätt har jämfört detta dokument med uppgifterna på fraktsedeln, är alla villkor uppfyllda för att godkänna utbetalningen av restitutionsbeloppet antingen genom en direktutbetalning till exportörens bankkonto eller en växel.
(62)
Exportören måste också styrka sina exportintäkter genom ett bankintyg om att exporten har utförts (Bank Realisation Certificate, BRC). Detta dokument kan lämnas efter det att restitutionsbeloppet har betalats ut, men de indiska myndigheterna kommer att återkräva det utbetalade beloppet om exportören inte lämnar in bankintyget inom en angiven tidsfrist.
(63)
Restitutionsbeloppet kan användas för alla syften.
(64)
Det konstaterades att det enligt indiska redovisningsprinciper är möjligt att periodisera tullrestitutionsbeloppet och bokföra det som en inkomst i affärsredovisningen, efter det att exportåtagandet har uppfyllts.
(65)
De företag som ingick i urvalet konstaterades använda tullrestitutionssystemet under det sista kvartalet av översynsperioden.
d) Slutsats om tullrestitutionssystemet
(66)
Tullrestitutionssystemet innebär att subventioner i den mening som avses i artikel 3.1 a ii och 3.2 i grundförordningen beviljas. Ett tullrestitutionsbelopp är ett finansiellt bidrag från de indiska myndigheterna. Tullrestitutionsbeloppet innebär också att exportören får en förmån genom att deras likviditet förbättras.
(67)
Tullrestitutionssystemet är vidare rättsligt knutet till exportresultat och betraktas därför som selektivt och utjämningsbart enligt artikel 4.4 första stycket led a i grundförordningen.
(68)
Detta system kan inte betraktas som ett godkänt restitutionssystem eller ett godkänt restitutionssystem som tillåter substitution i enlighet med artikel 3.1 a ii i grundförordningen. Det uppfyller inte de strikta reglerna i led i i bilaga I, bilaga II (definition av och regler rörande restitutionssystem) och bilaga III (definition av och regler rörande restitutionssystem som tillåter substitution) till grundförordningen.
(69)
Det finns inte något system eller förfarande för att kontrollera vilka insatsvaror som förbrukats vid tillverkningen av den exporterade produkten eller om det har skett en alltför stor återbetalning av importtull i den mening som avses i led i i bilaga I och bilagorna II och III till grundförordningen. Slutligen är exportörer berättigade till förmåner enligt tullrestitutionssystemet även om de inte importerar några insatsvaror över huvud taget. En exportör beviljas förmånen genom att helt enkelt exportera varor, utan att behöva visa att insatsvaror har importerats. Exportörer som köper alla sina insatsvaror på hemmamarknaden och inte importerar några varor som kan användas som insatsvaror är således ändå berättigade till förmåner enligt tullrestitutionssystemet.
(70)
Detta bekräftas genom den indiska regeringens cirkulär nr 24/2001, där det tydligt anges att procentsatserna för tullrestitutionen inte är relaterade till det faktiska konsumtionsmönstret av insatsvaror och det faktiska tullbeloppet för insatsvaror för en särskild exportör eller särskilda sändningar, och där de regionala myndigheterna informeras om att inga bevis för faktiska tullar för importerade eller inhemska insatsvaror bör krävas av de lokala enheterna tillsammans med ansökningar om justering av tullrestitution från exportörer.
(71)
Mot bakgrund av ovanstående konstateras det att tullrestitutionssystemet är utjämningsbart.
e) Beräkning av subventionens storlek
(72)
I enlighet med artiklarna 3.2 och 5 i grundförordningen beräknades storleken på de utjämningsbara subventionerna som den förmån som mottagaren konstaterades ha beviljats under översynsperioden. I detta avseende ansågs det att mottagaren beviljas förmånen vid den tidpunkt då exporttransaktionen sker enligt detta system. Vid denna tidpunkt blir de indiska myndigheterna förpliktade att betala ut tullrestitutionsbeloppet, vilket utgör ett finansiellt bidrag enligt artikel 3.1 a ii i grundförordningen. De indiska myndigheterna kan inte längre påverka beviljandet av subventionen när tullmyndigheterna väl utfärdat en exporthandling som innehåller uppgift om bl.a. storleken på tullrestitutionen för exporttransaktionen i fråga. Mot bakgrund av ovanstående bör förmånerna inom ramen för tullrestitutionssystemet beräknas som summan av alla tullrestitutionsbelopp som erhållits i samband med exporttransaktioner inom ramen för detta system under översynsperioden.
(73)
I de fall väl underbyggda ansökningar hade lämnats in, drog man vid beräkningen av subventionsbeloppen (täljare) av sådana avgifter som var nödvändiga för att få subventioner från de krediter som fastställts, i enlighet med artikel 7.1 a i grundförordningen. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades dessa subventionsbelopp över den totala exportomsättningen för den berörda produkten under översynsperioden (nämnare), eftersom subventionen är knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av tillverkade, framställda, exporterade eller transporterade kvantiteter.
(74)
Mot bakgrund av ovanstående fastställdes subventionsnivån genom detta system för de berörda företag som ingick i urvalet till 1,65 % respektive 1,32 %.
4. Fokusmarknadssystemet
a) Rättslig grund
(75)
Fokusmarknadssystemet beskrivs närmare i kapitel 3.14 i FTP 09-14 och i punkt 3.8 i HOP I 09-14.
b) Stödberättigade företag och verksamheter
(76)
Alla exporterande tillverkare och exporterande handlare kan komma i fråga för detta system.
c) Praktiskt genomförande
(77)
Enligt detta system berättigar export av alla produkter till de länder som anges i tabellerna 1 och 2 i bilaga 37 C till HOP I 09-14 till en tullkredit som motsvarar 3 % av fob-värdet. Från den 1 april 2011 är export av alla produkter till de länder som anges i tabell 3 i tillägg 37 C (särskilda fokusmarknader) berättigad till en tullkredit som motsvarar 4 % av fob-värdet. Vissa typer av exportverksamhet omfattas inte av systemet, t.ex. export av importerade eller omlastade varor, leverans likställd med export, export av tjänster och exportomsättning hos företag som omfattas av systemet med särskilda ekonomiska zoner/exportorienterade företag. Vissa typer av produkter, t.ex. diamanter, ädelmetaller, malm, spannmål, socker och petroleumprodukter, omfattas inte heller av systemet.
(78)
Tullkrediter inom ramen för fokusmarknadssystemet får överföras fritt och gäller under en period på 24 månader från och med utfärdandedagen av intyget om berättigande till krediterna. De kan användas för betalning av tull för efterföljande import av alla slags insatsvaror eller varor, inbegripet kapitalvaror.
(79)
Intyget om berättigande till krediterna utfärdas vid den hamn från vilken exporten gjorts och efter det att exporten har utförts eller varorna sänts. Förutsatt att sökanden ger myndigheterna kopior av alla relevanta exporthandlingar (t.ex. exportorder, fakturor, fraktsedlar, bankintyg om att exporten har utförts) kan Indiens myndigheter inte påverka beviljandet av tullkrediterna.
(80)
Det konstaterades att de företag som ingick i urvalet hade använt detta system under översynsperioden.
d) Slutsats om fokusmarknadssystemet
(81)
Fokusmarknadssystemet innebär att subventioner beviljas i enlighet med artikel 3.1 a ii och 3.2 i grundförordningen. En tullkredit inom ramen för fokusmarknadssystemet utgör ett finansiellt bidrag från Indiens myndigheter, eftersom krediten slutligen kommer att användas för att avräkna importtullar, vilket minskar de tullinkomster som Indiens myndigheter annars skulle ha fått. Tullkrediter inom ramen för fokusmarknadssystemet innebär dessutom att exportören beviljas en förmån, eftersom dess likviditet förbättras.
(82)
Fokusmarknadssystemet är vidare rättsligt knutet till exportresultat och betraktas därför som selektivt och utjämningsbart enligt artikel 4.4 första stycket led a i grundförordningen.
(83)
Detta system kan inte betraktas som ett godkänt tullrestitutionssystem eller ett godkänt restitutionssystem som tillåter substitution i enlighet med artikel 3.1 a ii i grundförordningen. Det uppfyller inte de strikta reglerna i led i i bilaga I, bilaga II (definition av och regler rörande restitutionssystem) och bilaga III (definition av och regler rörande restitutionssystem som tillåter substitution) till grundförordningen. En exportör har ingen skyldighet att faktiskt förbruka de tullfritt importerade varorna i tillverkningsprocessen, och krediten beräknas inte på grundval av faktiskt använda insatsvaror. Det finns inte heller något system eller förfarande för att kontrollera vilka insatsvaror som förbrukats vid tillverkningen av den exporterade produkten eller om det skett en alltför stor återbetalning av importtull i den mening som avses i led i i bilaga I och bilagorna II och III till grundförordningen. En exportör är berättigad till förmåner enligt fokusmarknadssystemet oavsett om några insatsvaror har importerats eller inte. En exportör beviljas förmånen genom att helt enkelt exportera varor, utan att behöva visa att insatsvaror har importerats. Exportörer som köper alla sina insatsvaror på hemmamarknaden och inte importerar några varor som kan användas som insatsvaror är således ändå berättigade till förmåner enligt fokusmarknadssystemet. Dessutom kan en exportör använda tullkrediterna enligt fokusmarknadssystemet för att importera kapitalvaror även om kapitalvaror inte omfattas av ett godkänt restitutionssystem enligt led i i bilaga I till grundförordningen, eftersom de inte förbrukas vid tillverkningen av exportvaran.
e) Beräkning av subventionens storlek
(84)
Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som det konstaterats att mottagaren beviljats under översynsperioden och som av den samarbetsvilliga exporterande tillverkaren bokförts som en inkomst vid tidpunkten för exporttransaktionen. I enlighet med artikel 7.2 och 7.3 i grundförordningen fördelades detta subventionsbelopp (täljare) över exportomsättningen under översynsperioden (nämnare), eftersom subventionen var knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av tillverkade, framställda, exporterade eller transporterade kvantiteter.
(85)
Den subventionsnivå som under översynsperioden fastställdes för detta system för de företag som ingick i urvalet uppgår till 0,19 % respektive 0,87 %.
5. SHIS-systemet (Status Holder Incentive Scrip)
a) Rättslig grund
(86)
En närmare beskrivning av SHIS-systemet finns i kapitel 3.16 i FTP 09-14 samt i punkt 3.10 i HOP I 09-14. En närmare beskrivning av statuskategorierna finns i punkterna 3.10.1-3.10.4 i FTP 09-14 och i punkterna 3.1-3.5 i HOP I 09-14.
b) Stödberättigade företag och verksamheter
(87)
Exporterande tillverkare eller exporterande handlare som erkänns som så kallade statusinnehavare kan komma i fråga för detta system.
c) Praktiskt genomförande
(88)
Exporterande handlare och exporterande tillverkare kan komma i fråga för detta system. Beroende på exportresultatet under innevarande år samt ett antal föregående år, beviljas sökandena status enligt följande: Export House, Star Export House, Trading House, Star Trading House, Premier Trading House.
(89)
Inom ramen för SHIS är statusinnehavare berättigade till en tullkredit som motsvarar 1 % av fob-värdet för exporten i de sektorer som anges i punkt 3.16.4 i FTP 09-14 dvs. läder (ej färdigt läder), textil- och jutesektorn, hantverk, tekniksektorn (ej vissa delsektorer), plast och primära kemiska ämnen (ej läkemedelsprodukter). Den berörda produkten omfattas av systemet, eftersom den är en typ av plast.
(90)
Tullkrediterna inom SHIS är inte överförbara och måste användas för att betala tull på import av kapitalvaror som används för tillverkning av produkter inom en av de sektorer som omfattas av systemet.
(91)
Om en sökande har utnyttjat en nolltullsats inom ramen för systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror under ett år, ska den inte vara berättigad att använda SHIS-systemet för export under samma år.
(92)
Detta system infördes 2009 för export som skett under 2009-2010 och 2010-2011 och har förlängts årligen sedan dess. Genom den senaste förlängningen (se tillkännagivande nr 07/2012 - Customs av den 9 mars 2012) förlängdes systemets giltighet till den 31 mars 2013.
(93)
Det konstaterades att det enligt indiska redovisningsprinciper är möjligt att periodisera SHIS-tullkrediten och bokföra den som en inkomst i affärsredovisningen, efter det att exportåtagandet uppfyllts.
(94)
Vid undersökningen fastslogs det att ett företag som ingick i urvalet använde detta system under översynsperioden, men att det andra företaget inte var stödberättigat i enlighet med bestämmelsen i skäl 90.
d) Slutsats om SHIS
(95)
SHIS innebär att subventioner beviljas i den mening som avses i artiklarna 3.1 a ii och 3.2 i grundförordningen. En tullkredit inom ramen för SHIS utgör ett finansiellt bidrag från Indiens myndigheter eftersom krediten slutligen kommer att användas för att avräkna importtullar, vilket minskar de tullinkomster som Indiens myndigheter annars skulle ha fått. Tullkrediter inom ramen för SHIS innebär dessutom att exportören beviljas en förmån eftersom dess likviditet förbättras.
(96)
SHIS är vidare rättsligt knutet till exportresultat och betraktas därför som selektivt och utjämningsbart enligt artikel 4.4 första stycket led a i grundförordningen.
(97)
Detta system kan inte betraktas som ett godkänt restitutionssystem eller ett godkänt restitutionssystem som tillåter substitution i enlighet med artikel 3.1 a ii i grundförordningen. Det uppfyller inte de strikta reglerna i led i i bilaga I, bilaga II (definition av och regler rörande restitutionssystem) och bilaga III (definition av och regler rörande restitutionssystem som tillåter substitution) till grundförordningen. Tullkrediterna kommer slutligen att användas för att betala tull på import av kapitalvaror som inte omfattas av ett godkänt restitutionssystem i enlighet med bilaga I led i i grundförordningen, eftersom de inte förbrukas vid tillverkningen av exportprodukterna.
e) Beräkning av subventionens storlek
(98)
Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som det konstaterats att mottagaren beviljats under översynsperioden och som av den samarbetsvilliga exporterande tillverkarens periodiserats och bokförts som en inkomst vid tidpunkten för exporttransaktionen. I enlighet med artikel 7.2 och 7.3 i grundförordningen fördelades detta subventionsbelopp (täljare) över exportomsättningen under översynsperioden (nämnare), eftersom subventionen var knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av tillverkade, framställda, exporterade eller transporterade kvantiteter.
(99)
Den subventionsnivå som under översynsperioden fastställdes för detta system för det enda företag som ingick i urvalet som använde detta system uppgår till 1 %.
6. Systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror
a) Rättslig grund
(100)
Systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror beskrivs närmare i kapitel 5 i TFP 09-14 och i kapitel 5 i HOP I 09-14.
b) Stödberättigade företag och verksamheter
(101)
Tillverkande exportörer, exporterande handlare som ”har anknytning till” stödjande tillverkare samt tjänsteleverantörer är stödberättigade enligt detta system.
c) Praktiskt genomförande
(102)
På villkor att ett företag gör ett exportåtagande får det importera kapitalvaror (nya och begagnade kapitalvaror som är högst tio år gamla) med en nedsatt tullsats. I detta syfte utfärdar Indiens myndigheter efter ansökan och mot betalning av en avgift en licens inom ramen för detta system. Systemet innebär att en reducerad importtullsats på 3 % tas ut på samtliga kapitalvaror som importeras inom ramen för systemet. För att exportåtagandet ska anses kunna vara fullgjort måste företaget använda de importerade kapitalvarorna för att tillverka en viss kvantitet exportvaror under en viss period. Enligt FTP 09-14 kan kapitalvarorna importeras med en tullsats på 0 % inom ramen för systemet, men i så fall blir tidsperioden för fullgörande av exportåtagandet kortare.
(103)
Innehavaren av en licens enligt systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror kan också anskaffa kapitalvarorna på hemmamarknaden. I detta fall kan den inhemska tillverkaren av kapitalvarorna utnyttja rätten till tullfri import av sådana delar som behövs för att tillverka kapitalvarorna. Alternativt kan den inhemska tillverkaren utnyttja förmånen av den leverans likställd med export som anses ha ägt rum i fråga om leverans av kapitalvaror till en innehavare av en licens enligt detta system.
d) Slutsats om systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror
(104)
Systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror innebär att subventioner beviljas i enlighet med artikel 3.1 a ii och 3.2 i grundförordningen. Tullsänkningen utgör ett finansiellt bidrag från de indiska myndigheterna, eftersom den innebär en minskning av de tullinkomster som de indiska myndigheterna annars skulle ha fått. Tullsänkningen innebär också att exportören beviljas en förmån, eftersom de tullar som inte behöver betalas vid import förbättrar företagets likviditet.
(105)
Systemet är vidare rättsligt sett knutet till exportresultat, eftersom licenserna i fråga inte kan erhållas utan ett exportåtagande. Systemet anses följaktligen vara selektivt och utjämningsbart enligt artikel 4.4 första stycket led a i grundförordningen.
(106)
Systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror kan inte betraktas som ett godkänt restitutionssystem eller godkänt restitutionssystem som tillåter substitution i enlighet med artikel 3.1 a ii i grundförordningen. Kapitalvaror omfattas i enlighet med led i i bilaga I till grundförordningen inte av denna typ av godkända system, eftersom de inte förbrukas vid tillverkningen av exportprodukterna.
e) Beräkning av subventionens storlek
(107)
I enlighet med artikel 7.3 i grundförordningen beräknades subventionsbeloppet på grundval av beloppet av obetalda tullar på importerade kapitalvaror, fördelat över en period som motsvarade en normal avskrivningstid för sådana kapitalvaror i den berörda industrin. Det på detta sätt beräknade belopp, som var hänförligt till undersökningsperioden, justerades genom tillägg av ränta under denna period för att det fulla värdet av förmånen över tiden skulle avspeglas. För detta ändamål ansågs marknadsräntan i Indien under undersökningsperioden vara lämplig. I de fall en berättigad begäran lämnades in gjordes avdrag för sådana avgifter som var nödvändiga för att få subventioner, i enlighet med artikel 7.1 a i grundförordningen.
(108)
I enlighet med artikel 7.2 och 7.3 i grundförordningen fördelades detta subventionsbelopp över den lämpliga exportomsättningen under undersökningsperioden (nämnare), eftersom subventionen var knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av tillverkade, framställda, exporterade eller transporterade kvantiteter.
(109)
Den subventionsmarginal som under översynsperioden fastställdes för detta system för de företag som ingick i urvalet uppgår till 0,55 % respektive 0,56 %.
7. Systemet med förhandstillstånd
(110)
Det konstaterades att endast ett av de företag som ingick i urvalet utnyttjade detta system under översynsperioden. Det konstaterades i undersökningen att den förmån som företaget hade beviljats var obetydlig. Systemet med förhandstillstånd undersöktes därför inte ytterligare.
8. Västbengalens incitamentsystem 1999
a) Rättslig grund
(111)
En närmare beskrivning av detta system såsom det tillämpas av delstaten Västbengalen finns i tillkännagivande nr 580-CI/H av den 22 juni 1999 från Västbengalens ministerium för handel och industri.
b) Stödberättigade företag och verksamheter
(112)
Företag som etablerar en ny industrianläggning eller avsevärt utvidgar en befintlig industrianläggning i ekonomiskt underutvecklade områden kan få förmåner inom ramen för detta system. Det finns dock en uttömmande förteckning över branscher som inte omfattas, vilket innebär att företag inom vissa verksamhetsområden inte har rätt till några förmåner enligt incitamentsystemet.
c) Praktiskt genomförande
(113)
Delstaten Västbengalen ger förmånsberättigade industriföretag incitament i form av olika förmåner, bland annat avskrivning av statlig skatt på försäljning (CST) och återbetalning av statlig mervärdesskatt (Cenvat), för att främja industriell utveckling i ekonomiskt underutvecklade områden i delstaten.
(114)
För att beviljas förmåner enligt detta system måste företagen göra investeringar i ekonomiskt underutvecklade områden. Dessa områden, som motsvarar vissa territoriella enheter i Västbengalen, klassificeras i olika kategorier på grundval av ekonomisk utveckling, samtidigt som vissa utvecklade områden är uteslutna från dessa incitamentsystem. Vid fastställandet av stimulansbeloppet är huvudkriteriet investeringens storlek och det område i vilket företaget är beläget eller ska lokaliseras.
(115)
Det konstaterades att ett av de företag som ingick i urvalet använde detta system under översynsperioden.
d) Slutsats
(116)
Detta system innebär att subventioner i den mening som avses i artikel 3.1 a ii och 3.2 i grundförordningen beviljas. Det utgör ett finansiellt bidrag från delstaten Västbengalen, eftersom de beviljade incitamenten, i detta fall avskrivning av statlig skatt på försäljning och återbetalning av statlig mervärdesskatt på försäljning av färdiga varor, minskar de skatteintäkter som annars skulle ha uppstått. Dessa stimulanser innebär också att företag beviljas förmåner, eftersom de förbättrar företagens ekonomiska situation genom att normalt tillämpliga skatter inte behöver betalas.
(117)
Systemet är vidare regionalt selektivt i den mening som avses i artikel 4.2 a och 4.3 i grundförordningen, eftersom det bara är tillgängligt för vissa företag som har gjort investeringar inom vissa särskilt fastställda geografiska områden som omfattas av den berörda delstatens behörighet. Systemet är inte tillgängligt för företag som är belägna utanför dessa områden och förmånsnivån är dessutom olika hög beroende på vilket område som berörs.
(118)
Västbengalens incitamentsystem 1999 är därför utjämningsbart.
e) Beräkning av subventionens storlek
(119)
Subventionens storlek beräknades på grundval av det belopp av omsättningsskatt och statlig mervärdesskatt på försäljning av färdiga varor som normalt skulle ha tagits ut under översynsperioden, men som inte behövde betalas till följd av tillämpningen av detta system. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades subventionsbeloppet (täljare) över den totala omsättningen under översynsperioden (nämnare), eftersom subventionen inte är knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av tillverkade, framställda, exporterade eller transporterade kvantiteter. Den erhållna subventionsnivån uppgår till 1,36 %.
9. De utjämningsbara subventionernas storlek
(120)
Storleken på de utjämningsbara subventionerna enligt grundförordningen, uttryckt i procent av värdet, var för de undersökta exporterande tillverkarna 7,53 % respektive 8,17 %.
SYSTEM
Tullkreditsystemet
Tullrestitutionssystemet
Fokusmarknadssystemet
SHIS
Förmånlig import av kapitalvaror
WBIS
Totalt
FÖRETAG
%
%
%
%
%
%
%
Dhunseri Petrochem & Tea Limited
3,78
1,65
0,19
Noll
0,55
1,36
7,53
Reliance Industries Limited
4,42
1,32
0,87
1,0
0,56
Noll
8,17
10. Slutsats om sannolikheten för fortsatt eller återkommande subventionering
(121)
I enlighet med artikel 18.2 i grundförordningen undersökte kommissionen huruvida ett upphörande av gällande åtgärder sannolikt skulle leda till fortsatt eller återkommande subventionering.
(122)
Såsom framgår av skälen 26-118 fastställdes det att indiska exportörer av den berörda produkten fortsatte att erhålla utjämningsbara subventioner från de indiska myndigheterna under undersökningsperioden.
(123)
Subventionssystemen ger återkommande förmåner och det finns inget som tyder på att dessa förmåner kommer att avvecklas inom överskådlig tid. Varje exportör är vidare berättigad till subventioner från flera av subventionssystemen.
(124)
Det undersöktes också om betydande export till unionen skulle ske om åtgärderna skulle avskaffas.
(125)
Indien är en stor tillverkare av den berörda produkten. Med utgångspunkt i de uppgifter som samlades in under undersökningen hade Indien en produktionskapacitet på omkring 700 000-900 000 ton under översynsperioden och expansionsplaner som kan komma att öka landets totala kapacitet till 1 600 000-1 800 000 ton år 2014. Följaktligen uppskattas överskottskapaciteten jämfört med den inhemska efterfrågan nå omkring 600 000-700 000 ton år 2014, vilket skulle motsvara 21-25 % av den totala unionsförbrukningen under översynsperioden.
(126)
Under dessa omständigheter är de indiska tillverkarna av den berörda produkten mycket beroende av exportförsäljning och det finns en sannolikhet för att exportvolymerna till unionen, som redan var stora under översynsperioden, skulle öka om åtgärderna upphävs.
(127)
En exporterande tillverkare anförde att överskottskapaciteten torde minska efter 2014 och att överskottskapaciteten alltså var av övergående karaktär. Det bör påpekas att den påstådda minskningen av överskottskapaciteten befanns överensstämma med prognoserna i marknadsrapporten. Därför är denna inlaga inte av sådan art att den ändrar bedömningen av överskottskapacitetens utveckling.
(128)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade en exporterande tillverkare att omfattande överskottskapacitet var något ofrånkomligt, eftersom produktionskapaciteten generellt bara kan ökas i stora steg på grund av att moderna PET-anläggningar bör ha en viss minsta storlek. Som svar på detta kan sägas att produktionskapaciteten byggdes ut med minst 150 000-200 000 ton under översynsperioden och året därefter. Argumentet kan alltså inte ensamt motivera den överskottskapacitet som var tillgänglig för export och som nämns i skäl 125. Under alla omständigheter är orsaken till den överkapaciteten som var tillgänglig för export irrelevant för denna bedömning. Påståendet avvisades därför.
(129)
Några parter hävdade att den överskottskapacitet som var tillgänglig för export och som byggts upp i Indien kunde absorberas av tredjeländer, och att överskottskapaciteten i kommissionens beräkning därför inte var korrekt bedömd. Det hade dock inte alls antagits att hela den överskottskapacitet som var tillgänglig för export skulle inriktas på unionen. Påståendet avvisades därför.
(130)
Mot bakgrund av ovanstående fastslås det att det finns en sannolikhet för fortsatt subventionering.
D. DEFINITION AV UNIONSINDUSTRIN
(131)
Den likadana produkten tillverkas av tretton kända tillverkare i unionen. Dessa tillverkare utgör unionsindustrin i enlighet med artikel 9.1 i grundförordningen och kallas nedan unionsindustrin.
(132)
Tolv kända unionstillverkare, som företräds av klaganden i det aktuella fallet, stödde och samarbetade i undersökningen. Ytterligare en känd unionstillverkare samarbetade inte i den aktuella översynen.
(133)
All tillgänglig information om unionsindustrin, exempelvis svar på frågeformulär, Eurostat och förfrågningar om översyn, användes för att fastställa den totala unionstillverkningen under översynsperioden.
(134)
EU:s PET-marknad kännetecknas av ett relativt stort antal tillverkare, som vanligen tillhör större koncerner med huvudkontor utanför EU. Mellan 2000 och 2012 genomgick EU:s PET-industri flera omstruktureringar. Marknaden befinner sig i ett konsolideringsskede, och ett antal övertaganden och nedläggningar har genomförts under den senaste tiden. Nya produkter, som exempelvis återanvänd PET-plast och biobaserad PET-plast, utvecklas kontinuerligt och har relativt nyligen gett upphov till en återvinningsindustri.
(135)
Efter utlämnandet av uppgifter anförde några parter att beskrivningen av unionsindustrins situation var felaktig, eftersom fem tillverkare faktiskt tillhörde en stor nationell koncern och ytterligare tre tillverkare var närstående till PET-förpackningsföretag. Inga av dessa omständigheter motsäger dock beskrivningen i skäl 134, där det uttryckligen står att unionstilverkarna vanligen ingår koncerner, vilket nämnts i utlämnandet. Vilka följder denna koncentration får nämns i skäl 207. Bedömningen av följderna av den ofria marknaden finns i skälen 202-204.
(136)
Mot bakgrund av det relativt stora antalet samarbetsvilliga unionstillverkare valdes fyra unionstillverkare ut, som svarade för över 50 % av tillverkningen och försäljningen av den totala unionstillverkningen av den likadana produkten under översynsperioden.
E. SITUATIONEN PÅ UNIONSMARKNADEN
1. Unionens förbrukning
(137)
Förbrukningen i unionen fastställdes på grundval av unionsindustrins försäljningsvolymer på unionsmarknaden, Eurostat-uppgifter om importvolymerna för unionsmarknaden och för övriga unionstillverkare utifrån beräkningar som grundades på begäran om översyn.
(138)
Efter en inledande ökning under 2009 och 2010 minskade förbrukningen med 2 % under översynsperioden jämfört med 2008, och uppgick till 2 802 miljoner ton under översynsperioden.
Tabell 1
Förbrukning
2008
2009
2010
Översyns-perioden
Volym (ton)
Förbrukning
2 868 775
2 934 283
2 919 404
2 802 066
Index (2008 = 100)
100
102
102
98
Källa:
svar på frågeformuläret, Eurostat och begäran om översyn
2. Volym, marknadsandel och priser på importen från Indien
(139)
Trots de aktuella åtgärderna mer än fördubblades importen från Indien under den berörda perioden, från 46 313 ton under 2008 till 96 678 ton under översynsperioden.
(140)
Indiens marknadsandel ökade följaktligen från 1,6 % under 2008 till 3,5 % under översynsperioden, och nådde en nivå som var avsevärt högre än den marknadsandel som fastställdes under den senaste översynen vid giltighetstidens utgång (0,3 %).
(141)
Det genomsnittliga priset uppgick till 1 285 euro/ton under översynsperioden. Det motsvarar en prisökning på 22 % under den aktuella perioden, som skedde under översynsperioden efter en inledande sänkning på 21 % under 2009.
Tabell 2
Import från Indien
2008
2009
2010
Översyns-perioden
Importvolym (ton)
46 313
44 482
83 691
96 678
Index (2008 = 100)
100
96
181
209
Genomsnittspris
1 054
834
1 031
1 285
Index (2008 = 100)
100
79
98
122
Marknadsandel för import (%)
1,6
1,5
2,9
3,5
Källa:
Eurostat
3. Import från andra tredjeländer
a) Import från Thailand, Taiwan, Malaysia och Indonesien
(142)
Liksom anges ovan utfördes en översyn vid giltighetstidens utgång av antidumpningsåtgärder för import från Indien, Indonesien, Malaysia, Taiwan och Thailand parallellt med den aktuella undersökningen.
(143)
Importen från Indonesien, Malaysia, Taiwan och Thailand ökade med 56 % under skadeundersökningsperioden, trots en minskning på 59 % fram till 2010. Den totala importvolymen kvarstod dock under tröskelvärdet.
(144)
Den respektive marknadsandelen ökade följaktligen från 0,7 % under 2008 till 1,1 % under översynsperioden.
(145)
Det genomsnittliga priset uppgick till 1 310 euro/ton under översynsperioden, dvs. 1,5 % lägre än det genomsnittliga enhetspriset inom unionsindustrin. Det motsvarar en prisökning på 27 % under skadeundersökningsperioden, som skedde under översynsperioden efter en inledande minskning på 18 % under 2009.
Tabell 3
Import från Indonesien, Malaysia, Taiwan och Thailand
2008
2009
2010
Översyns-perioden
Importvolym från Indonesien, Malaysia, Taiwan och Thailand (ton)
19 078
12 127
7 762
29 836
Index (2008 = 100)
100
64
41
156
Marknadsandel för import från Indonesien, Malaysia, Taiwan och Thailand (%)
0,7
0,4
0,3
1,1
Index (2008 = 100)
100
62
40
160
Pris på importen (euro/ton)
1 030
843
1 055
1 310
Index (2008 = 100)
100
82
102
127
Källa:
Eurostat
b) Import från Kina, Förenade Arabemiraten, Iran och Pakistan
(146)
Importen från andra tredjeländer med gällande antidumpningsåtgärder minskade med 69 % under skadeundersökningsperioden efter en ökning på 49 % under 2009. Endast importen från Kina var oförändrad.
(147)
De berörda ländernas marknadsandel minskade från 8,2 % under 2008 till 2,6 % under översynsperioden, och omfattade främst Förenade Arabemiraten (1,7 % under översynsperioden) och Kina (0,6 % under översynsperioden).
(148)
Det genomsnittliga priset uppgick till 1 285/ton under översynsperioden, 5,5 % lägre än det genomsnittliga enhetspriset inom unionsindustrin. Det motsvarar en prisökning på 24 % under skadeundersökningsperioden, som skedde under översynsperioden efter en inledande minskning på 22 % under 2009.
Tabell 4
Import från Förenade Arabemiraten, Iran och Pakistan
2008
2009
2010
Översyns-perioden
Importvolym från Förenade Arabemiraten, Iran och Pakistan (ton)
235 913
351 798
188 776
72 054
Index (2008 = 100)
100
149
80
31
Marknadsandel för import från Förenade Arabemiraten, Iran och Pakistan (%)
8,2
12,0
6,5
2,6
Index (2008 = 100)
100
146
79
31
Pris på importen (euro/ton)
1 016
789
949
1 258
Index (2008 = 100)
100
78
93
124
Källa:
Eurostat
c) Import från andra tredjeländer för vilka åtgärder inte tillämpas
(149)
Importvolymen från andra tredjeländer för vilka åtgärder inte tillämpas, däribland Oman, Sydkorea, Ryssland, Mexiko och Saudiarabien ökade med 59 % under skadeundersökningsperioden, efter en ökning på 71 % under 2009. Mellan 2009 och översynsperioden blev Oman det land som hade den största exporten till unionen.
(150)
Dessa länders marknadsandel minskade från 9,7 % under 2008 till 15,8 % under översynsperioden, främst på grund av ökningen på 4,3 % av importen från Oman. Sydkoreas marknadsandel uppgick till 4 % under översynsperioden, vilket var 5 % lägre än dess högsta marknadsandel under 2009.
(151)
Det genomsnittliga priset uppgick till 1 273 euro/ton, 4,3 % lägre än det genomsnittliga enhetspriset inom unionsindustrin. Det motsvarar en prisökning på 10 % under skadeundersökningsperioden, vilken skedde under 2010 och översynsperioden efter en inledande minskning på 24 % under 2009. Det genomsnittliga importpriset från Oman uppgick till 1 310 euro/ton under översynsperioden, dvs. 1,5 % lägre än det genomsnittliga enhetspriset inom unionsindustrin. Det genomsnittliga importpriset från Sydkorea uppgick till 1 294 euro/ton, 2,7 % lägre än det genomsnittliga enhetspriset inom unionsindustrin.
Tabell 5
Import från andra tredjeländer
2008
2009
2010
Översyns-perioden
Importvolym från andra tredjeländer (ton)
279 188
478 570
469 753
442 692
Index (2008 = 100)
100
171
168
159
Marknadsandel för import från andra tredjeländer (%)
9,7
16,3
16,1
15,8
Index (2008 = 100)
100
168
165
162
Pris på importen (euro/ton)
1 156
879
997
1 273
Index (2008 = 100)
100
76
86
110
De främsta exportörerna (ton)
Oman
0
52 632
95 646
120 286
Sydkorea
177 341
254 451
183 801
114 346
Ryssland
546
546
3
50 427
Mexiko
2 650
1 879
29 039
29 409
Saudiarabien
230
20 454
50 108
24 756
Övriga
98 422
148 609
111 156
103 468
Källa:
Eurostat
4. Unionsindustrins ekonomiska situation
(152)
I enlighet med artikel 8.4 i grundförordningen granskades alla ekonomiska faktorer och index av betydelse för unionsindustrins tillstånd under skadeundersökningsperioden.
(153)
Vid skadeanalysen fastställdes skadeindikatorer på följande två nivåer:
-
Makroekonomiska indikatorer (produktion, produktionskapacitet, kapacitetsutnyttjande, försäljningsvolym, marknadsandel, tillväxt, sysselsättning, produktivitet, subventionsmarginalernas omfattning och återhämtning från effekterna av tidigare subventionering) bedömdes med avseende på hela unionstillverkningen för alla unionstillverkare, med utgångspunkt i de uppgifter som samlats in från unionsindustrin, i begäran om översyn och i offentligt tillgänglig statistik.
-
Mikroekonomiska indikatorer (lager, genomsnittliga enhetspriser, löner, lönsamhet, räntabilitet, kassaflöde, kapitalanskaffningsförmåga och investeringar) fastställdes för de unionstillverkare som ingick i urvalet på grundval av de uppgifter som de lämnat.
(154)
En unionstillverkare som ingick i urvalet avyttrade en av sina produktionsanläggningar i juni 2010 till en annan unionstillverkare. Eftersom analysen av de makroekonomiska indikatorerna bygger på uppgifter från alla unionstillverkare, påverkade avyttringen inte räckvidden för eller de enskilda indikatorerna i skadeanalysen.
(155)
Inledningsvis bör det förklaras att vissa globala ekonomiska händelser i slutet av 2010 och början av 2011 påverkade situationen på unionsmarknaden, särskilt priserna och försäljningsvolymen för den likadana produkten. Under denna period minskade utbudet av bomull, vilket ledde till en ökad efterfrågan på polyesterfiber på den asiatiska marknaden. PET-plast och polyesterfiber är i början av tillverkningsprocessen till stor del beroende av samma råvara, dvs. renad tereftalsyra (PTA). Den ökade efterfrågan på polyesterfiber ledde till brist på PTA, vilket pressade upp priserna på PET-plast. Eftersom PET-tillverkarna i Mellanöstern också är beroende av PTA från Asien, orsakade detta en plötsligt minskad import av PET i unionen. Samtidigt deklarerade de största PTA-tillverkarna i unionen ”force majeure”, vilket ledde till ytterligare begränsningar av den inhemska produktionen av PET-plast.
4.1 Parternas synpunkter
(156)
Vissa parter ifrågasatte skadeanalysens giltighet, eftersom de ansåg att den byggde på bristfällig information, vilket i sin tur också påverkade de berörda parternas rätt att höras. Bland annat anfördes nedanstående argument:
(157)
Vissa parter hävdade att de uppgifter som samlats in från unionstillverkarna inte följde instruktionerna för ifyllandet av frågeformuläret, där det angavs att uppgifter från olika företag inte skulle slås ihop. Parterna hävdade därför att de insamlade uppgifterna var inkorrekta och ofullständiga, eftersom de rapporterade uppgifterna var ihopslagna per företag som ingick i urvalet. Det bör dock noteras att uppgifterna vederbörligt hade samlats in och kontrollerats på plats. Den information som samlats in gav en tillräckligt korrekt bild av unionsindustrin och ovanstående argument avvisades därför. Efter meddelandet av uppgifter upprepade parterna sitt påstående. Inga nya argument eller uppgifter lades fram. Samma parter upprepade sitt påstående att uppgifter från ett företag i urvalet var ofullständiga, eftersom de inte avsåg hela koncernen utan en vald enhet i koncernen. Denna synpunkt bemöttes i samband med urvalet, på det sätt som anges i skäl 18.
(158)
Samma parter hävdade att kommissionen försökte rätta till de angivna bristerna hos de insamlade uppgifterna genom att sända ut kompletterande frågeformulär. I det hänseendet bör det klargöras att kommissionen faktiskt sänt ut kompletterande frågeformulär, men endast till de unionstillverkare som inte ingick i urvalet, i syfte att samla in uppgifter om makroekonomiska indikatorer av relevans för skadebedömningen. Dessa frågeformulär sändes alltså ut för att komplettera de uppgifter som lämnats av de unionstillverkare som ingick i urvalet. Efter meddelandet av uppgifter upprepade några parter påståendet utan att lägga fram nya argument eller uppgifter. Parternas argument avvisades därför.
(159)
Samma parter hävdade vidare att de uppgifter som lämnats av de tillverkare som ingick i urvalet stred mot skyldigheterna i artikel 29 i grundförordningen, eftersom uppgifter som inte var konfidentiella till sin natur hade lämnats som konfidentiella uppgifter och därmed uteslutits från de offentliga handlingarna. I detta avseende bör det noteras att informationen klassificerats som konfidentiell på den ingivande partens begäran. På begäran av parterna omprövades konfidentialiteten hos de ingivna uppgifterna, som omklassificerades som tillgängliga för granskning av de berörda parterna efter godkännande av de berörda företagen. Även detta argument avvisades därför.
4.2 Makroekonomiska indikatorer
a) Produktion
(160)
På grund av unionsindustrins förlorade marknadsandel (se skäl 164) minskade tillverkningen i unionen med 11 % mellan 2008 och översynsperioden. Tillverkningen i unionen minskade fram till 2010, då tillverkningen ökade jämfört med 2009, men fortfarande var 4 % lägre än tillverkningsnivån under 2008. Under översynsperioden minskade unionstillverkningen ytterligare.
Tabell 6
Unionens totala produktion
2008
2009
2010
Översyns-perioden
Produktion (ton)
2 327 169
2 107 792
2 239 313
2 068 717
Index (2008 = 100)
100
91
96
89
Källa:
Svar på frågeformulär, begäran om översyn
b) Produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande
(161)
Unionsindustrins produktionskapacitet minskade med 23 % mellan 2008 och översynsperioden. Denna trend beror på nedläggningen av flera produktionsanläggningar som delvis ersattes med nya fabriker.
(162)
Kapacitetsutnyttjandet ökade från 75 % under 2008 till 86 % under översynsperioden. Det ökade kapacitetsutnyttjandet ska betraktas mot bakgrund av unionsindustrins omstruktureringsinsatser som beskrivs i skäl 134.
Tabell 7
Produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande
2008
2009
2010
Översyns-perioden
Produktionskapacitet (ton)
3 118 060
2 720 326
2 625 244
2 393 516
Index
100
87
84
77
Kapacitetsutnyttjande (%)
75
77
85
86
Index (2008 = 100)
100
104
114
116
Källa:
Svar på frågeformulär, begäran om översyn
c) Försäljningsvolym
(163)
Unionsindustrins försäljningsvolym på unionsmarknaden följde samma utveckling som produktionen, och minskade med 6 % under skadeundersökningsperioden.
Tabell 8
Unionsindustrins totala försäljning i unionen
2008
2009
2010
Översyns-perioden
Försäljning (ton)
2 288 283
2 047 305
2 169 423
2 160 807
Index (2008 = 100)
100
89
95
94
Källa:
Svar på frågeformulär, begäran om översyn
d) Marknadsandel
(164)
Efter en inledande minskning med 13 % under 2009 återtog unionsindustrin en del av den marknadsandel som hade förlorats till Förenade Arabemiraten, Sydkorea, Iran och Pakistan trots att importvolymen ökat för Indien, Oman och andra tredjeländer (Ryssland, Mexiko och Saudiarabien) under samma period. Unionsindustrins marknadsandel minskade sammantaget med 3 % under skadeundersökningsperioden.
Tabell 9
Unionsindustrins marknadsandel
2008
2009
2010
Översyns-perioden
Unionsindustrins marknadsandel (%)
80
70
74
77
Index (2008 = 100)
100
87
93
97
Källa:
svar på frågeformuläret, begäran om översyn och Eurostat
e) Tillväxt
(165)
Marknaden stagnerade under skadeundersökningsperioden. Ingen tillväxt skedde inom unionsindustrin, och trots de omstruktureringsinsatser som gjordes förlorade unionsindustrin tvärtom ytterligare marknadsandelar till den allt större importen från i synnerhet länder för vilka åtgärder inte tillämpas. Att förbrukningen minskat något under översynsperioden ska ses mot bakgrund av den tillfälliga råvarubristen (PTA) i unionen samt på den globala marknaden.
f) Sysselsättning och produktivitet
(166)
Sysselsättningsnivån i unionsindustrin minskade med 41 % mellan 2008 och översynsperioden. Minskningen var konstant under skadeundersökningsperioden, däribland under 2010, då produktionen ökade (se skäl 160). Mot bakgrund av den ökade produktiviteten beror denna minskning på de omstruktureringsinsatser som gjordes av ett antal unionstillverkare.
(167)
Produktiviteten hos unionsindustrins arbetsstyrka, mätt i produktion (ton) per anställd och år, ökade med 50 % under skadeundersökningsperioden. Ökningen beror på att tillverkningen minskade i lägre takt än sysselsättningen och är ett tecken på ökad effektivitet hos unionsindustrin. Detta faktum var särskilt tydligt 2010, då tillverkningen ökade samtidigt som sysselsättningen minskade och produktiviteten var 37 % högre än 2008.
Tabell 10
Sysselsättning och produktivitet
2008
2009
2010
Översyns-perioden
Antal anställda
2 060
1 629
1 449
1 218
Index
100
79
70
59
Produktivitet (ton/anställd)
1 130
1 294
1 545
1 698
Index (2008 = 100)
100
115
137
150
Källa:
Svar på frågeformulär, begäran om översyn
g) Den faktiska subventionsmarginalens storlek
(168)
Med hänsyn till hur priskänslig marknaden är för denna produkt kan inverkan på unionsindustrin av den faktiska subventionsmarginalen för den indiska importen inte anses vara försumbar. Det bör noteras att denna indikator är mer relevant när man undersöker sannolikheten för återkommande skada. Om åtgärderna skulle upphöra att gälla är det troligt att den subventionerade importen skulle återkomma i sådana volymer och till sådana priser att verkningarna av subventionsmarginalens storlek skulle bli betydande.
h) Återhämtning från effekterna av tidigare subventioner
(169)
Även om de ovan undersökta indikatorerna visar att vissa ekonomiska indikatorer har förbättrats inom unionsindustrin sedan de slutgiltiga utjämningsåtgärderna infördes 2001, är dessa indikatorer även ett bevis på att unionsindustrin fortfarande är sårbar.
4.3 Mikroekonomiska indikatorer
a) Lager
(170)
Lagernivån var 24 % högre under översynsperioden jämfört med nivåerna 2008. Lagren ligger dock kvar på tidigare fastställda nivåer jämfört med produktionen, dvs. 5-6 %.
Tabell 11
Lager
2008
2009
2010
Översyns-perioden
Utgående lager
51 495
54 808
54 314
64 069
Index (2008 = 100)
100
106
105
124
Källa:
Svar på frågeformulär
b) Prisutveckling
(171)
Beträffande prisutvecklingen närmade sig priserna 2008 års nivå under 2010, efter en inledande minskning under 2009 (-16 %), främst på grund av den ekonomiska krisen. Därefter skedde en kraftig ökning av det genomsnittliga enhetspriset under översynsperioden, vilket motsvarade en ökning under skadeundersökningsperioden på 25 %.
(172)
Den plötsliga prisökningen under översynsperioden bör betraktas mot bakgrund av den oväntade marknadsutvecklingen i slutet av 2010 och under första kvartalet av 2011 på bomullsmarknaden. Såsom anges ovan (skäl 155), ledde de rekordhöga bomullspriserna till en övergång till polyesterfiber som konkurrerar om samma råvara som PET-plast. Den ökade efterfrågan på råvara, framför allt PTA, pressade upp priserna på PET-plast i Asien och Mellanöstern, vilket även påverkade priserna på PET-plast i unionen. Prisökningen i unionen vid samma tidpunkt stärktes ytterligare genom den kortsiktiga bristen på PTA i unionen på grund av att en av PTA-tillverkarna i unionen deklarerat force majeure.
Tabell 12
Försäljningspris per enhet i unionen
2008
2009
2010
Översyns-perioden
Försäljningspris per enhet i EU (euro/ton)
1 066
891
1 045
1 330
Index (2008 = 100)
100
84
98
125
Källa:
Svar på frågeformulär
c) Faktorer som påverkar försäljningspriserna
(173)
Försäljningspriset på PET-plast följer normalt pristrenderna för dess viktigaste råvaror (främst PTA och monoetylenglykol, MEG) eftersom de utgör upp till 90 % av den totala kostnaden för PET-plast. PTA är ett oljederivat, vars pris varierar beroende på priset på råolja. Detta orsakar stora prisfluktuationer för PET-plast.
(174)
Vidare konkurrerar PET-plast om samma råvara som polyesterfiber, vars produktion i samma utsträckning som PET-plast är beroende av tillgången på PTA. Eftersom polyesterfiber är ett alternativ till bomull för textilindustrin är priset på PET-plast därför också känsligt för utvecklingen på bomullsmarknaden.
d) Löner
(175)
De genomsnittliga lönerna minskade med 7 % under skadeundersökningsperioden. Denna minskning skedde under översynsperioden och förstärkte de produktivitetsvinster som konstaterats ovan (se skäl 167).
Tabell 13
Löner
2008
2009
2010
Översyns-perioden
Löner (i genomsnitt per person)
54 512
56 014
54 876
50 784
Index (2008 = 100)
100
103
101
93
Källa:
Svar på frågeformulär
e) Lönsamhet och räntabilitet
(176)
Lönsamheten och räntabiliteten ökade avsevärt mellan 2008 och översynsperioden. Försäljningsvinsten på unionsmarknaden ökade från -7,9 % 2008 till 5,3 % under översynsperioden, medan räntabiliteten ökade från -9,6 % till 10,6 %. Under 2008 påverkades resultatet av att en unionstillverkare hade ett särskilt dåligt resultat. Unionsindustrins förbättrade ekonomiska situation under 2009 och 2010, då priserna låg under 2008 års nivåer, visar dock på det svaga sambandet mellan priser och lönsamhet. Den ökade lönsamheten tycks tvärtom ha ett nära samband med ett förbättrat kapacitetsutnyttjande och de produktivitetsvinster som konstateras ovan.
(177)
Tack vare utvecklingen på den globala marknaden vid årsskiftet 2010/2011, i kombination med de omstruktureringsinsatser och de effektivitetsvinster som anges ovan, kunde unionsindustrin öka sin lönsamhet under 2010 och nå en lönsamhet på 5,3 % under översynsperioden.
(178)
En berörd part ansåg att denna utveckling var oväntad och ovanlig, och inte borde betraktas som representativ för hela unionsindustrins situation.
(179)
I det hänseendet bör det noteras att unionsindustrin kunde dra nytta av det ökade priset på PET-plast i slutet av 2011 och i början av 2012, eftersom den hade fastställt priset på PET-plast innan de nämnda marknadshändelserna inträffade. Enligt de statistiska uppgifter om utvecklingen efter översynsperioden som parterna ingett, minskade PET-tillverkarnas vinstmarginaler avsevärt under 2012. Därigenom bekräftas det att lönsamheten under 2011 (översynsperioden) i hög grad påverkades av oväntade och tillfälliga globala ekonomiska händelser (skäl 155) som sannolikt inte kommer att inträffa igen och som inte kan anses vara permanenta och representativa för unionsindustrins situation.
Tabell 14
Lönsamhet och räntabilitet
2008
2009
2010
Översyns-perioden
Lönsamhet (försäljning i unionen) (%)
-7,9
1,6
4,8
5,3
Index
100
221
261
267
Räntabilitet (%)
-9,6
2,3
8,9
10,6
Index (2008 = 100)
100
224
292
310
Källa:
Svar på frågeformulär
f) Kassaflöde och kapitalanskaffningsförmåga
(180)
Kassaflödet förbättrades avsevärt under skadeundersökningsperioden, i linje med förbättringen under den senaste tiden av unionsindustrins lönsamhet.
Tabell 15
Kassaflöde
2008
2009
2010
Översyns-perioden
Kassaflöde (i euro)
-59 419 394
40 940 883
96 614 649
103 761 169
Index (2008 = 100)
100
269
363
375
% av omsättningen
-5,9
4,5
8,3
7,5
Index (2008 = 100)
100
176
242
229
Källa:
Svar på frågeformulär
(181)
Det fanns inget som tydde på att unionsindustrin hade haft svårt att anskaffa kapital, vilket i första hand beror på att några av tillverkarna ingår i större koncerner.
g) Investeringar
(182)
Investeringsnivån minskade generellt sett med 35 % under skadeundersökningsperioden. De första investeringarna som gjordes 2008 minskade drastiskt under 2009 och har inte återhämtat sig sedan dess.
Tabell 16
Investeringar
2008
2009
2010
Översyns-perioden
Investeringar (tusen euro)
72 341 598
5 404 705
15 994 659
47 217 003
Index (2008 = 100)
100
7
22
65
Källa:
Svar på frågeformulär
5. Slutsats beträffande unionsindustrins situation
(183)
Analysen av de makroekonomiska uppgifterna visar att unionsindustrins tillverkning och försäljning minskade under skadeundersökningsperioden. Unionsindustrins marknadsandel har ännu inte återhämtat sig fullt ut sedan den inledande minskningen 2009 och den minskade totalt med 3 procentenheter under skadeundersökningsperioden (till 77 % under översynsperioden). Den minskade sysselsättningen och kapaciteten är ett resultat av den pågående omstruktureringen och ska ses mot bakgrund av det ökade kapacitetsutnyttjandet och den ökade produktiviteten.
(184)
Samtidigt visade merparten av de relevanta mikroekonomiska indikatorerna tecken på en förbättring. Lönsamheten, räntabiliteten och kassaflödet ökade avsevärt mellan 2010 och översynsperioden. Investeringarna, å andra sidan, minskade drastiskt under 2009 och har inte återhämtat sig sedan dess.
(185)
På det hela taget har den ekonomiska situationen för industrin förbättrats. Denna förbättring har dock skett relativt nyligen och bygger till en viss del på en oförutsedd och tillfällig marknadsutveckling vid årsskiftet 2010/2011 (se skäl 155). Detta stöds genom de uppgifter som lämnats om utvecklingen av unionsindustrins marginaler under 2012 (se skäl 179), som visar på en minskning jämfört med översynsperioden.
(186)
Mot bakgrund av ovanstående analys har unionsindustrins situation förbättrats och tycks inte ha lidit någon väsentlig skada. Trots en tydligt positiv utveckling och de betydande omstruktureringsinsatserna är dock unionsindustrins situation fortfarande prekär.
(187)
Efter meddelandet av uppgifter ifrågasatte några parter slutsatsen att unionsindustrins läge fortfarande var prekärt, och anförde att unionsindustrin var sund och hade lagts om i grunden sedan 1999. Det bör påpekas, vilket redan nämnts i skäl 184, att inte alla ekonomiska indikatorer utvecklats positivt under skadeundersökningsperioden trots förbättringarna och konsolideringen överlag. Exempelvis minskade tillverkning, försäljningsvolym och marknadsandel. Förbättringarna var dessutom något som skett alldeles nyligen, och mot bakgrund av den sjunkande lönsamheten under 2012 förmodligen kortlivade. Därför drogs slutsatsen att även om ingen väsentlig skada kunde bevisas föreligga under översynsperioden var unionsindustrins situation fortfarande prekär. Argumentet avvisades därför.
(188)
Efter meddelandet av uppgifter ifrågasatte några parter att man använt uppgifter som avsåg tiden efter översynsperioden för att bedöma unionsindustrins ekonomiska situation. Som svar på detta påstående kan anföras att unionsindustrins situation bedömdes med avseende på skadeundersökningsperioden, och att ingen väsentlig skada kunde konstateras föreligga på den grunden. Unionsindustrins lönsamhetsutveckling efter skadeundersökningsperioden är i det här fallet dock relevant främst i samband med den extraordinära utvecklingen på världsmarknaden vid årsskiftet 2010/2011. Den illustrerar också de fluktuationer som kännetecknar branschen. Påståendet avvisades därför.
F. SANNOLIKHET FÖR ATT SKADAN ÅTERKOMMER
1. Den prognostiserade importvolymens och prisernas inverkan om åtgärderna skulle upphävas
(189)
Undersökningen har visat att importen från Indien har fortsatt att subventioneras, och att det inte finns några indikationer på att subventioneringen kommer att minskas eller avbrytas i framtiden.
(190)
En framåtblickande analys av unionens sannolika importvolymer från Indien visade att importen från Indien, med tanke på den för export tillgängliga överskottskapaciteten (se skäl 125), prisnivåerna i unionen och unionsmarknadens attraktionskraft, sannolikt skulle öka till högre nivåer än under översynsperioden om åtgärderna skulle upphävas. Med den planerade kapacitetsutökningen uppskattas den överskottskapacitet som är tillgänglig för export nå omkring 600 000-700 000 ton inom den närmaste tiden, vilket skulle motsvara ungefär 21-25 % av total unionsförbrukning under översynsperioden.
(191)
Med tanke på den fortsatta subventioneringen förväntas priserna på importen från Indien sjunka ytterligare om åtgärderna mot Indien skulle upphävas. Exportörerna skulle också tvingas konkurrera med lågprisimport från andra länder och de skulle sannolikt sänka sina priser ytterligare för att öka sin andel av unionsmarknaden.
(192)
Mot den bakgrunden kommer unionsindustrin sannolikt att exponeras för stora importvolymer från Indien till priser som är lägre än genomsnittspriserna inom unionsindustrin, vilket skulle undergräva den nyligen förbättrade ekonomiska situationen för denna industri. Följaktligen är det sannolikt att unionsindustrin skulle lida väsentlig skada om åtgärderna mot Indien skulle upphävas.
2. Produktionskapacitet och överskottskapacitet som är tillgänglig för export
(193)
Såsom konstateras ovan (se skäl 125) har de exporterande tillverkarna i Indien möjlighet att öka sina exportvolymer till unionsmarknaden. Indiens produktionskapacitet ökade avsevärt under skadeundersökningsperioden (se skäl 125). Enligt de tillgängliga uppgifterna förväntas Indien öka sin kapacitet ytterligare, vilket skulle skapa en skillnad på 600 000-700 000 ton mellan den inhemska förbrukningen och den produktionskapacitet som är tillgänglig för export inom den närmaste framtiden. Denna för export tillgängliga överskottskapacitet måste anses vara betydande, eftersom den motsvarar ungefär 21-25 % av den nuvarande unionsförbrukningen under översynsperioden.
(194)
Även om importen till unionen var relativt låg mer än fördubblades den under skadeundersökningsperioden och det finns därför en risk för att betydande exportvolymer från Indien överförs till EU.
3. Förlust av exportmarknader
(195)
Handelspolitiska skyddsåtgärder tillämpas för närvarande på indisk import i Turkiet och Sydafrika. Den därav följande möjliga förlusten av dessa exportmarknader för Indien är en annan indikator på att unionsmarknaden sannolikt skulle bli föremål för Indiens export om dessa åtgärder skulle upphöra.
(196)
Efter meddelandet av uppgifter ifrågasatte några parter slutsatserna rörande förlust av exportmarknader för Indien. Det gjordes gällande att bägge marknaderna var marginella exportmarknader och att inga betydande exportvolymer därför kunde ledas om från dessa marknader till unionen om åtgärderna skulle upphävas. Det bör påpekas att blotta förekomsten av handelspolitiska skyddsåtgärder på vissa marknader utesluter varje meningsfull jämförelse av marknadernas relativa betydelse med och utan åtgärder för ett visst land. Dessutom antogs inte, trots vad som gjordes gällande, att exportvolymer från Indien till dessa länder skulle ledas om till unionens marknad. I stället antogs att förekomsten av handelspolitiska skyddsåtgärder på andra tredjeländers marknader begränsar dessa tredjeländers kapacitet att absorbera den förutspådda ökningen av Indiens överskottskapacitet som är tillgänglig för export. Påståendet avvisades därför.
(197)
Att handelspolitiska skyddsåtgärder tillämpas i tredjeländer är också en indikation på att prissättningen på indisk export sannolikt kan sprida sig till unionsmarknaden.
4. Unionsmarknadens attraktionskraft
(198)
Unionsmarknaden för PET-plast är attraktiv tack vare sin storlek och sina priser, eftersom den är den tredje största marknaden i världen med ett strukturellt behov av import och med högre priser än på andra marknader. Beträffande Indien tenderar importpriserna till unionen att vara högre än priserna till andra tredjeländer, vilket visar på unionsmarknadens attraktionskraft för indisk export. Detta framgår tydligt av det faktum att importen från Indien fördubblades under skadeundersökningsperioden, trots de gällande åtgärderna.
(199)
Unionsmarknadens attraktionskraft för exportörer bekräftas också genom att unionsindustrin fortsatte att förlora marknadsandelar till den växande importen från länder för vilka inga åtgärder tillämpas. Detta gäller särskilt Sydkorea, som avsevärt ökade sin export till unionsmarknaden 2012, efter det att åtgärderna för landet löpt ut.
5. Andra faktorer
(200)
Inverkan av import från andra tredjeländer med gällande åtgärder på unionsindustrins situation ansågs inte vara betydande, på grund av de relativt låga importvolymerna och den avsevärda minskningen av deras marknadsandel under översynsperioden.
(201)
Importvolymen från andra tredjeländer utan gällande åtgärder ökade under skadeundersökningsperioden, men det respektive genomsnittliga importpriset låg kvar nära unionsindustrins genomsnittliga pris. Därför anses inverkan av importen från dessa länder på unionsindustrins situation vara begränsad.
6. Ofri marknad
(202)
Efter meddelandet av uppgifter anförde några parter att eftersom vissa PET-tillverkare och konverterare var vertikalt integrerade, såldes en betydande del av PET för ofri användning som inte konkurrerade med importen. Det anfördes också att den ofria marknadens andel var betydande, vilket skulle påverka bedömningen.
(203)
På grundval av uppgifter som samlats in från unionstillverkare i urvalet konstaterades den ofria försäljningens andel vara insignifikant (mindre än 10 %). Det måste framhållas att de ifrågavarande parterna uttryckte PET-tillverkarnas verksamhet i förpackningsbranschen som installerad produktionskapacitet för PET, inte som marknadsandel för förpackningar. Således konstaterades påståendet om en väsentlig andel ofri användning vara obestyrkt. Beträffande prisnivåerna konstaterades priserna för försäljning till närstående och andra köpare ligga inom samma intervall.
(204)
Därför konstaterades att det inte var nödvändigt att göra någon särskild analys av ofri försäljning, och parternas påståenden avvisades.
7. Parternas synpunkter
(205)
Enligt vissa parter hade unionen inte lidit någon skada på grund av importen från Indien under översynsperioden, vilket framgår av unionsindustrins relativa ekonomiska hälsa och vinster. Det bör noteras att ingen fortsatt skada för unionsindustrin har fastställts i detta fall, och parternas argument överensstämmer därför med undersökningsresultaten.
(206)
Vissa parter hävdade att andra faktorer, som exempelvis strukturella brister inom unionsindustrin och bristande investeringar samt säsongsbetonade och konjunkturrelaterade faktorer (som exempelvis dåligt väder och ekonomiska kriser) skulle kunna påverka unionsindustrins situation. Beträffande den första punkten bör det noteras att en omstrukturering av unionsindustrin redan har inletts och att de effektivitetsvinster som gjorts visar att parternas argument är ogrundat. När det gäller konjunkturrelaterade faktorer tycks de berörda effekterna inte längre uppstå, även om den ekonomiska krisen påverkade unionsindustrins situation under 2009, såsom nämns ovan i skäl 171. Beträffande inverkan av dåligt väder kan detta delvis förklara den minskade förbrukningen under översynsperioden, men å ena sidan har dess påstådda inverkan på unionsindustrins situation inte styrkts och å andra sidan tycks den måttliga minskningen under 2011 snarare bero på en tillfällig råvarubrist på grund av utvecklingen på den globala marknaden under 2011. Därför är inget av dessa argument motiverat mot bakgrund av undersökningsresultaten.
(207)
Vidare hävdade vissa parter att det i detta fall är osannolikt att skadan återkommer om åtgärderna skulle löpa ut, eftersom unionsindustrin tack vare sin struktur (koncentration och vertikal integration) skyddas från effekten av import. Det har vidare hävdats att en övergång till importerad PET-plast varken är önskvärd eller möjlig inom den närmaste framtiden, särskilt eftersom inköpskontrakt och inköpspolicyer samt förfarandet för godkännande för stora varumärkesinnehavare (nedströmsanvändare) gör det besvärligt att byta leverantörer av PET-plast. Det bör noteras att enligt resultatet av undersökningen fortsatte unionsindustrin att förlora marknadsandelar till import under skadeundersökningsperioden. Det visar å ena sidan att unionsindustrin inte är skyddad från effekterna av importen och å andra sidan att en övergång till import inte är hypotetisk utan faktiskt redan sker. Dessa argument avvisades därför.
(208)
Efter meddelandet av uppgifter upprepade vissa parter påståendet att unionsindustrin på grund av sin struktur var skyddad från importörernas konkurrens. När det för det första gäller påståendet om dominerande ställning för en tillverkarkoncern i unionen, som kontrollerar fem tillverkare, bör det påpekas att unionsmarknaden är öppen med åtta andra tillverkare som verkar utanför den här koncernen, och med ökande konkurrens från tredjelandsimport från både länder med och utan handelspolitiska åtgärder. För det andra är koncentration kännetecknande för den här typen av råvarubaserad verksamhet som behöver stordriftsfördelar för att vara lönsam. För det tredje befanns ingen aktör vara prisledande på unionsmarknaden. Slutligen upprepade parterna att inverkan av importen från de tre berörda länderna inte hade bedömts i ljuset av att vissa unionstillverkare var vertikalt integrerade med förpackningsföretag eller tillverkare av PTA. Som sägs i skäl 205 hade dessa aspekter i själva verket beaktats och befunnits ogrundande. Kontrollen av de företag som var vertikalt integrerade med råvaruproducenter visade dessutom att den inte fanns någon konkurrensfördel då överlåtelserna skedde till markandspris. Således avvisades påståendet att unionsindustrin skulle vara skyddad från konkurrensen.
(209)
Slutligen hävdade vissa parter att det inte finns något som stöder slutsatsen att Indiens exportkapacitet kan riktas in på unionsmarknaden till ”billiga priser” med tanke på att i) den inhemska efterfrågan i Indien växer och förväntas fortsätta växa; ii) det finns ett överskott av PET-plast jämfört med den inhemska förbrukningen, men konkurrensen på exportmarknaderna har inte lett till export till abnormt låga priser; iii) den ökade produktionskapaciteten i Asien motsvarar den förväntade ökningen av efterfrågan globalt. Det bör noteras att det framgår av resultatet av den aktuella undersökningen att den beräknade tillväxtkapaciteten visar på ett allt större överskott av produktionskapacitet jämfört med den inhemska efterfrågan. Dessutom var de indiska priserna på marknaderna i tredjeländer lägre än de indiska importpriserna till EU. Utifrån de resultat som anges ovan i skälen 189-199 är det sannolikt att den subventionerade indiska importen kommer att inriktas på unionsmarknaden i betydande omfattning till ett pris som är lägre än genomsnittspriset inom unionsindustrin om utjämningsåtgärderna skulle upphöra att gälla. Mot denna bakgrund avvisas parternas argument.
8. Slutsats om återkomst av skada
(210)
Mot bakgrund av ovanstående dras slutsatsen att det är sannolikt att avsevärda volymer subventionerad import från Indien skulle ledas om till unionsmarknaden om utjämningsåtgärderna skulle upphävas. Till följd av den fortsatta subventioneringen skulle priserna på importen högst sannolikt underskrida unionsindustrins priser. Priserna på denna import skulle troligen minska ännu mer om de indiska exporterande tillverkarna försöker öka sina marknadsandelar. Detta skulle med största sannolikhet leda till ett ökat pristryck på unionsindustrin, vilket skulle inverka negativt på dess situation.
(211)
Under skadeundersökningsperioden förbättrades unionsindustrins situation, särskilt dess produktivitet och kapacitetsutnyttjande samt dess vinstmarginaler, som under översynsperioden nådde en nivå nära det vinstmål som fastställdes i den ursprungliga undersökningen. Det kan därför fastslås att unionsindustrin inte lidit någon väsentlig skada under översynsperioden, trots att den fortfarande befinner sig i en bräcklig situation. Med tanke på den sannolika betydande ökningen av subventionerad import från Indien, som troligen kommer att underskrida unionsindustrins försäljningspriser, fastslås det att det är mycket sannolikt att situationen skulle försämras och att den väsentliga skadan skulle återkomma om åtgärderna skulle upphöra att gälla.
G. UNIONENS INTRESSE
(212)
I enlighet med artikel 31 i grundförordningen undersöktes det huruvida ett bibehållande av de gällande utjämningsåtgärderna skulle strida mot unionens intresse som helhet. Unionens intresse fastställdes på grundval av en bedömning av alla berörda intressen. Alla berörda parter gavs tillfälle att lämna synpunkter enligt artikel 31.2 i grundförordningen.
(213)
Det bör erinras om att antagandet av åtgärder inte ansågs strida mot unionens intresse vare sig i den ursprungliga undersökningen eller i den senaste översynen vid giltighetstidens utgång. Analysen vid den senaste översynen vid giltighetstidens utgång gjordes i en situation då åtgärderna redan hade införts och således beaktade bedömningen all negativ inverkan på de berörda parterna av de aktuella åtgärderna.
(214)
Mot denna bakgrund undersöktes det om det, trots slutsatserna om fortsatt subventionering och sannolikhet för återkommande skada, fanns några tvingande skäl att dra slutsatsen att det inte ligger i unionens intresse att bibehålla åtgärderna i detta särskilda fall.
1. Unionsindustrins intresse
(215)
Fortsatta utjämningsåtgärder på import från Indien skulle hjälpa unionsindustrin att fullfölja den pågående omstruktureringen och stärka dess ekonomiska situation, som inte förbättrats förrän på senare tid, eftersom det skulle göra det möjligt att skydda unionsindustrin från subventionerad import från Indien i betydande volymer, vilket unionsindustrin inte skulle kunna hantera. Unionsindustrin skulle därför fortsatt gynnas av att de gällande utjämningsåtgärderna bibehålls.
(216)
Följaktligen fastslås det att det skulle ligga i unionsindustrins intresse att bibehålla utjämningsåtgärderna mot Indien.
2. Icke-närstående unionsimportörers intresse
(217)
Ingen av de icke-närstående importörerna deltog i undersökningen. Trots de gällande åtgärderna fortsatte importen från Indien och fördubblades nästan under skadeundersökningsperioden.
(218)
Uppgifter lämnades även om import från andra tredjeländer för vilka inga åtgärder tillämpas, vilken nådde en betydande marknadsandel under översynsperioden (se skäl 149). Trots att åtgärder tillämpades hade importörerna alltså tillgång till alternativa leveranskällor.
(219)
Med hänsyn till att det inte finns några belägg för att de gällande åtgärderna har haft en avgörande påverkan på importörerna, dras slutsatsen att ett bibehållande av åtgärderna inte kommer att strida mot unionsimportörernas intresse.
3. Unionens råvaruleverantörers intresse
(220)
Råvaran för tillverkningen av den berörda produkten är PTA/MEG. Två av fem kända råvarulevantörer (en leverantör av PTA och en av MEG) deltog i undersökningen genom att lämna in svar på frågeformuläret. Båda råvaruleverantörerna framförde sitt stöd åt fortsatta åtgärder.
(221)
Det framgick av undersökningen att de samarbetsvilliga PTA-tillverkarna stod för en betydande del av de PTA-inköp som gjordes av de unionstillverkare som ingick i urvalet under översynsperioden. Med tanke på att PTA inte har något annat användningsområde inom unionen än tillverkning av PET-plast, är det rimligt att anta att PTA-tillverkarna i hög grad är beroende av PET-industrin.
(222)
Beträffande den samarbetsvilliga MEG-leverantören, stod MEG endast för en relativt liten del av dess totala omsättning under översynsperioden. Beträffande MEG är PET-plast inte dess enda eller främsta användningsområde och MEG-tillverkare är mindre beroende av situationen för PET-industrin. Bedömningen är följaktligen att fortsatt tillämpning av åtgärder mot subventionerad import av PET-plast från Indien skulle ha en positiv inverkan på MEG-leverantörer, även om den sannolikt skulle vara begränsad.
(223)
Det hävdades att råvaruleverantörerna inte är beroende av unionstillverkarna av PET-plast samt att två av fyra unionstillverkare som ingick i urvalet faktiskt importerade råvaran.
(224)
Beträffande detta påstående framgick det av undersökningen att det importerade materialet främst utgjordes av MEG, som kan ha andra användningsområden än tillverkning av PET-plast. Det fanns inget som tydde på en mer än försumbar import av PTA till unionen. Detta påstående påverkar därför inte de slutsatser som dragits om PTA-tillverkarnas beroende av tillverkningen av PET-plast i unionen.
(225)
Följaktligen anses det att en fortsatt tillämpning av åtgärder mot subventionerad import av PET-plast från Indien skulle gynna PTA-tillverkarna, och även MEG-leverantörerna, om än i mindre utsträckning. En fortsatt tillämpning av åtgärder mot import från Indien skulle följaktligen inte strida mot råvaruleverantörernas intresse.
(226)
Efter utlämnandet av uppgifter anförde några parter att PTA exporterades och att PTA-tillverkarna därför inte skulle vara beroende av unionsindustrin. Inga uppgifter till stöd för detta påstående lades fram. Parternas argument avvisades därför såsom obestyrkt.
(227)
Vidare hävdade samma parter att ett upphävande av åtgärderna inte skulle påverka PTA-tillverkarna, då de samarbetsvilliga användarna inte skulle gå över till importvaror utan fortsätta att köpa in PET från unionsindustrin. PTA-förbrukningen i unionen skulle alltså ligga kvar på samma nivå. Enligt undersökningen fortsatte dock unionsindustrin att förlora marknadsandelar till importvarorna under skadeundersökningsperioden. Detta visar att övergången till importvaror inte är teoretisk (se skäl 164). Parternas argument avvisades därför.
4. PET-återvinningsindustrins intresse
(228)
Unionsindustrin hävdade att återvinningsindustrins situation beror på det stabila priset på nytillverkad PET-plast (ej återvunnen PET-plast) på unionsmarknaden. Deras påstående styrktes genom ett pressmeddelande från en sammanslutning av plaståtervinningsföretag i Europa, enligt vilket ett möjligt upphävande av åtgärderna för nytillverkad PET skulle kunna förvärra återvinningsindustrins situation ytterligare.
(229)
Vissa berörda parter ifrågasatte att återvinningsindustrins situation är beroende av det stabila priset på nytillverkad PET-plast på unionsmarknaden och hävdade att priserna på nytillverkad PET-plast och återvunnen PET-plast inte hade något samband. De hävdade att återvunnen PET-plast främst används för tillverkning av polyesterfiber och därför inte kan kopplas till prisutvecklingen för nytillverkad PET-plast. Det noterades vidare att återvunnen PET-plast fullt ut bärs upp av buteljeringsföretagen och att industrin således inte är beroende av tillverkarna av PET-plast. Det noterades slutligen även att återvinningsindustrin inte deltog som en berörd part i den aktuella undersökningen.
(230)
Eftersom återvinningsindustrin inte deltog i denna undersökning, kunde inget av ovannämnda påståenden kontrolleras mot de faktiska uppgifterna. Det anses därför att de gällande åtgärderna i sin helhet inte skulle strida mot unions-återvinningsindustrins intresse.
5. Användarnas intresse
(231)
Den berörda produkten används främst för att tillverka flaskor för vatten och läskedrycker. Dess användning för tillverkning av andra förpackningar (livsmedel, folie m.m.) är fortfarande relativt begränsad. PET-flaskor tillverkas i två steg: i) först tillverkas en förform genom insprutning av PET, och ii) sedan värms förformen upp och blåses till en flaska. Flasktillverkning kan vara en integrerad process (det vill säga att samma företag köper PET-plast, tillverkar en förform och blåser den till flaskor) eller inskränka sig till det andra steget (blåsning av förformen till en flaska). Förformarna kan vara relativt enkla att transportera eftersom de är små och komprimerade, medan tomma flaskor är instabila och på grund av sin storlek mycket dyra att transportera.
(232)
Mot bakgrund av detta har två huvudgrupper av användare nedströms identifierats för att studera inverkan av de gällande åtgärderna: i) konverterare och/eller flasktillverkare, som konverterar PET-flingor till förformar (eller flaskor) och säljer dem för behandling nedströms; och ii) buteljeringsföretag, som fyller (och blåser) flaskorna från förformen; denna grupp omfattar merparten av tillverkarna av mineralvatten och läskedrycker. Buteljeringsföretagen är ofta aktiva inom PET-branschen, antingen via integrerad flasktillverkning eller via så kallade tolling-avtal med underleverantörer som kan vara konverterare och/eller flasktillverkare för vilka de förhandlar om PET-priset med tillverkaren (soft tolling) eller till och med köper PET för egna flaskor (hard tolling).
(233)
Sjutton användare (fem konverterare och tolv buteljeringsföretag) samarbetade i undersökningen och svarade på frågeformuläret. De samarbetsvilliga konverterarna står för 22,7 % och buteljeringsföretagen för 13 % av den totala PET-förbrukningen i unionen. Buteljeringsföretagens svar kom från olika delar av de multinationella företagen (så kallade varumärkesinnehavare).
(234)
Det har fastställts att de samarbetsvilliga användarna främst använder PET-plast från unionstillverkare och endast en liten andel importerad PET-plast. Importen från Indien stod för ungefär hälften av denna import och således för en minimal andel av den införskaffade PET-plasten. PET-plast importerades emellertid också från andra tredjeländer för vilka åtgärder inte tillämpas och denna import nådde en betydande marknadsandel under översynsperioden (se skäl 149). Trots att åtgärder tillämpades hade användarna därför tillgång till alternativa leveranskällor.
6. Användarindustrins argument
(235)
Användarna hävdade att de i hög grad hade påverkats av de betydande prisökningarna på PET-plast under senare år, vilka inte kan föras över på återförsäljarna och konsumenterna i den aktuella ekonomiska situationen. Enligt användarna beror dessa prisökningar på många års samlad tillämpning av handelspolitiska skyddsåtgärder, vilka skyddade unionstillverkarna från konkurrens av import vid den tidpunkt då unionens PET-industri blev mer koncentrerad och integrerad. Användarna hävdade att de gällande åtgärderna, genom sin påstådda inverkan på PET-priset, följaktligen påverkat nedströmsindustrin genom minskad sysselsättning, försämrad forskning och utveckling och minskad konkurrenskraft, vilket har varit mer kännbart för de små och medelstora företagen. Användarna hävdade också att de förlorade arbetstillfällena på grund av de gällande åtgärderna överskred antalet personer som för närvarande är sysselsatta inom unionens PET-industri.
6.1 Användarnas priskänslighet och kostnadsstruktur
(236)
Vad beträffar konverterarnas priskänslighet i fråga om PET-plast, konstaterades PET stå för omkring 80 % av de totala kostnaderna. PET-plast anses därför vara en kritisk kostnadskomponent för denna typ av verksamhet. Konverterarindustrin konstaterades vidare vara tämligen fragmenterad med en relativt svag förhandlingsposition gentemot de stora buteljeringsföretagen och med inneboende strukturella problem som är typiska för den råvarubaserade industrin. Följaktligen uppvisade denna sektor en allt större tendens till vertikal integration med buteljeringsföretagen och till användning av tolling-avtal genom vilka konverteringsavgifterna garanteras och PET-priset i slutänden förhandlas fram och betalas av buteljeringsföretagen. Det uppskattas att en stor andel av PET-inköpen på unionsmarknaden kontrolleras direkt av de stora buteljeringsföretagen. Eftersom kontrakten för förformar ofta omfattar en mekanism för att ta hänsyn till PET-priserna, är konverterarna allt mer neutralt inställda till utvecklingen av PET-priserna.
(237)
Efter meddelandet av uppgifter ifrågasatte några användare slutsatserna om ökad användning av tolling och prisformler. Uppgifterna i akten bekräftade dock tendensen. Påståendet avvisades därför.
(238)
Användarna hävdade att de gällande åtgärderna inte skulle skada konverterarna om liknande åtgärder skulle införas för import på förformar till unionen. De hävdade även att det i områden nära unionens gränser till tredjeländer, där inga åtgärder tillämpas för import av PET-plast från Indien, finns incitament att flytta tillverkningen av förformar och importera dem utan utjämningsåtgärder för PET-plast till unionen. Användarna medgav att det i viss mån finns en ekonomisk logik bakom denna process. Med tanke på transportkostnaden kommer emellertid en förflyttning förmodligen endast att ske inom begränsade områden. De aktuella åtgärdernas negativa inverkan på vissa konverterare anses därför på det hela taget vara marginell.
(239)
Beträffande PET-prisets inverkan på buteljeringsföretagen enligt de rapporterade uppgifterna uppskattas PET-plast på grundval av ett vägt genomsnitt utgöra 9 % av totalkostnaden för buteljerad läskedryck och 12 % av totalkostnaden för tillverkningen av buteljerat mineralvatten. Det visar att PET inte är den största kostnadskomponenten för buteljeringsindustrin.
(240)
Vidare har det i undersökningen fastställts att PET-plast var det paketeringsmaterial som buteljeringsföretagen föredrog, även om det inte var det enda. PET-produkter stod för 75 % av omsättningen av vattenbuteljeringsföretagen och för 50 % av läskedryckstillverkarnas omsättning. Av undersökningen framgick det också att kontrakten mellan många stora buteljeringsföretag (varumärkesinnehavare) och PET-tillverkare utgick från en modell varigenom priset justeras med hänsyn till råvarupriserna för PET-plast. Detta bekräftar den befintliga förhandlingsstyrkan hos de stora och därför mest representativa buteljeringsföretagen i förhållande till PET-tillverkarnas konverteringsmarginal.
(241)
Efter meddelandet av uppgifter upprepade några användare sitt argument att PET är en grundläggande kostnadskomponent för konverterare, läskedrycksföretag och flaskvattenföretag, och att resultaten i detta avseende var felaktiga och inte i överensstämmelse med angivna uppgifter. Det bör påpekas att konverterarnas situation har bedömts separat och att det här argumentet är ogrundat för dem (se skäl 236). Beträffande bedömningen av buteljeringsföretagens situation stämmer det att de kostnadsförhållanden som fastställts i undersökningen bygger på de samarbetsvilliga buteljeringsföretagens uppgifter som uppgetts enligt metoder som varit tillgängliga för alla parter. De fastställda kostnadsförhållandena överensstämde med resultaten i tidigare undersökningar av samma produkt (14). Parternas påståenden avvisades därför som obestyrkta.
(242)
Efter meddelandet av uppgifter gjorde några användare gällande att de väsentligaste aspekterna av de företagsspecifika uppgifter som de lämnat inte återspeglades i bedömningen av unionens intresse. Det kan dock bekräftas att de uppgifter som användes var dem som användarna lämnat i sina besvarande frågeformulär. Beräkningsmetoderna fanns tillgängliga för samtliga berörda parter. Påståendet avvisades därför.
(243)
Av undersökningen framgick det också att den förväntade eller önskvärda sänkning av PET-priserna som de kontrollerade buteljeringsföretagen själva beräknat och som skulle ske om åtgärderna skulle upphävas var försumbar. Utifrån dessa uppskattningar av ett sänkt PET-pris och de fastställda kostnadseffekterna, beräknades den respektive kostnadsminskningen variera mellan 0,3-0,7 % av totalkostnaderna för buteljeringsföretagens PET-relaterade verksamhet.
(244)
Efter meddelandet av uppgifter ifrågasatte några användare denna slutsats, och anförde att alla besparingar skulle bli beaktansvärda. Några användare lämnade nya uppskattningar i sina inlagor utan att lämna någon ny bevisning. Det bör påpekas att alla förutspådda besparingar är teoretiska, vilket också några av användarna själva vitsordat. För konverterarna lämnades inga kvantifierade prognoser om besparingar för detta segment. För buteljeringsföretagen gjordes bedömningen att om PET-priserna faktiskt skulle sjunka kan en besparing på omkring 0,3-0,7 % av totalkostnaderna mot bakgrund av buteljeringsföretagens kostnadsstruktur inte betraktas som signifikant. Eftersom inga nya uppgifter lämnades avvisades påståendet såsom obestyrkt.
(245)
Användarna hävdade att vissa tillverkare av flaskvatten är naturligt sårbara på grund av de rättsliga krav som ställs på källvatten som ska buteljeras vid källan och på grund av begränsade tappningsvolymer. Sektorn domineras av små och medelstora företag, vilket inverkar på de berörda företagens kostnadsstruktur. Variationer har också konstaterats i prisnivåerna för slutprodukter i medlemsstaterna, beroende på lokalbefolkningens köpkraft. Mot den bakgrunden anses inverkan av en eventuell sänkning av PET-priserna, om åtgärderna skulle upphävas, bli större för denna del av buteljeringsindustrin.
6.2 Påstående om högre priser och vinster för unionsindustrin
(246)
Vissa parter nämnde att PET-tillverkarna i unionen tillämpar högre priser och har större marginaler, och hävdade att detta ligger bakom prisökningarna under 2011. Detta påstående styrktes även genom jämförelsen mellan PET-priserna och genom prisskillnaden mellan råvarorna i unionen och på den asiatiska marknaden och i USA. Enligt användarna beror denna situation på de många handelspolitiska åtgärderna.
(247)
Det bör noteras att höjningen av PET-priserna under 2011, samt prissänkningen 2009, var ett globalt fenomen som berodde på utvecklingen av råvarukostnaderna (se skäl 155). Parternas uppgifter visade systematiskt på ett mycket nära samband mellan utvecklingen av PET-priserna i Europa, Asien och USA. Det finns förvisso skillnader mellan PET-priserna i världen av olika orsaker, framför allt den specifika kostnadsstrukturen i varje region. Beträffande argumentet om en befintlig högre marginal i unionen, kan det konstateras att unionsindustrin också under de exceptionella omständigheter som rådde i slutet av 2010 och i början av 2011 nådde en lönsamhet som ansågs rimlig för denna typ av industri. Inga bevis för högre vinster lades fram. Argumentet om befintligheten av högre priser och större marginaler för PET-plast i unionen på grund av de berörda åtgärderna måste därför avvisas.
(248)
Efter meddelandet av uppgifter upprepade några parter sitt argument att priserna i unionen var oförsvarligt höga beroende på den samlade inverkan av antidumpningsåtgärder på en marknad med koncentration bland unionstillverkarna, vertikal integration och begränsad produktion som inte kunde tillgodose efterfrågan. Vidare hävdades att prisuppgifterna visade att de högre priserna i unionen inte återspeglar de högre råvarukostnaderna. Det bör framhållas att argumenten om unionsindustrins koncentration, vertikal integration och produktionskapacitet bemöts i skälen 207 respektive 259. Beträffande dessa faktorers påstådda inverkan på PET-priset i unionen bör det has i åtanke att PET-prisets utveckling styrs av råvarupriserna, som utgör upp till 90 % av kostnaderna för PET (se skäl 173). Dessutom ökade PET-priserna 2010/2011 i hela världen (se skäl 172). Parternas påståenden avvisades därför såsom obestyrkta.
(249)
Beträffande argumentet om skillnaden mellan PET-priset i unionen och priserna i Asien och USA och utöver vad som redan anförts i skäl 244, kunde det konstateras att prisskillnaden mellan priset i unionen och i USA fluktuerade men var måttlig. Unionspriserna var inte, som påståtts, systematiskt högre. Unionsmarknaden och den asiatiska marknaden befanns vara mycket olika i fråga om kostnadsstrukturer, särskilt när det gäller marknadens storlek, stordriftsfördelar, tillgång till råvaror samt kapacitet. Det var därför inte meningsfullt att jämföra medelpriserna mellan dessa två marknader. Parternas argument befanns således obestyrkta.
(250)
Vidare hävdade några parter att priserna i unionen hade större spridning med avseende på råvarukostnaderna än i USA eller Asien. Jämförelsen av prisspridningen följer samma upplägg som jämförelsen av priserna på olika regionala marknader, med den skillnaden att variationer i råvarupriserna på olika regionala marknader har tagits med i beräkningen. De rådande strukturella skillnaderna mellan marknaderna kan dock förklara skillnaderna i konversionsavgifter. De extraordinära vinster som unionsindustrin gjorde årsskiftet 2010/2011 förklaras i skäl 179. Inte i någon av situationerna konstaterades åtgärderna ha betydelse. Därför avvisades parternas påstående.
(251)
Samma parter gjorde också gällande att den största tillverkaren i unionen tog ut högre priser i unionen än på andra marknader och gjorde större vinst 2010 i unionen än på andra håll. I detta sammanhang kan påpekas att det är ekonomiskt förklarligt att ett multinationellt företag har olika kostnadsstrukturer och därigenom olika priser på olika regionala marknader. De exceptionella vinsterna årsskiftet 2010/2011 förklaras i skäl 179. Därför avvisades argumentet.
6.3 Användarnas ekonomiska situation och åtgärdernas påstådda inverkan
(252)
Vidare diskuterades den allt sämre ekonomiska situationen för användarindustrin, i form av nedläggning av anläggningar och minskad sysselsättning. Enligt användarna beror detta på höjningen av PET-priset. Användarna hävdade vidare att konkurrenskraften för Europas ledande varumärken har urholkats, eftersom deras export till tredjeländer står i direkt konkurrens med buteljerade produkter som tillverkas av PET-plast till internationella priser.
(253)
Mot bakgrund av den information som de samarbetsvilliga användarna lämnat, bör det noteras att användarsegmentet inte konstaterades göra förluster även om den totala lönsamheten minskade under översynsperioden. Användarindustrins vinstmarginal, fastställd på grundval av användarnas uppgifter i frågeformulären och beräknad enligt den metod som gjorts tillgänglig för samtliga parter, konstaterades vara liknande den lönsamhet som fastställts för unionsindustrin under översynsperioden. De två kontrollerade företagen (buteljeringsföretag) rapporterade en ny ökning av produktionsvolymer och en ökad lönsamhet under skadeundersökningsperioden. Vissa konverterare konstaterades ha snäva marginaler, och hade i vissa fall strukturella och ekonomiska problem. Inget direkt samband konstaterades dock med de gällande åtgärderna i detta hänseende. På samma sätt kopplades en del av försämringen av buteljeringsföretagens ekonomiska situation till åtstramningen under 2011 på grund av den plötsliga höjningen av PET-priset, som inte kunde föras över till återförsäljarna under den aktuella ekonomiska nedgången. Trots att det har konstaterats att användarindustrins situation i viss mån försämrades under 2011, har kopplingen mellan försämringen och befintligheten av åtgärder inte kunnat visas, särskilt som åtgärderna är i kraft sedan 2000.
(254)
Efter meddelandet av uppgifter ifrågasatte vissa parter slutsatsen att användarindustrin inte gick med förlust. Parterna anförde också att användarnas vinstmarginaler var lägre än unionsindustrins. Beträffande bedömningen av användarindustrins lönsamhet vederlade de samarbetsvilliga användarföretagens uppgifter påståendet. Den metod som använts var tillgänglig för alla parter. Även om vissa samarbetsvilliga användare kunde ha gått med förlust, befanns användarindustrin som helhet vara lönsam. Visserligen konstaterades ökningen av PET-priserna vara en av de faktorer som påverkade användarnas lönsamhet, men inget samband mellan åtgärderna och de aktuella företagens lönsamhet kunde påvisas. Påståendet om jämförelsen av användarnas och unionsindustrins lönsamhet underbyggdes inte. På grund av fluktuationerna i unionsindustrins lönsamhet (se skälen 176-179) kunde inte jämförelsen mellan de två segmenten betraktas som utslagsgivande. Trots allt hade bägge segmenten liknande lönsamhet under översynsperioden (se skäl 253). Därför avvisades parternas påståenden såsom obestyrkta.
(255)
När det gäller den påstådda urholkningen av konkurrenskraften för unionstillverkarnas export av buteljerat mineralvatten/läskedryck, kunde inte heller detta påstående styrkas och inget samband med de gällande åtgärderna kunde konstateras i detta hänseende.
(256)
Efter meddelandet av uppgifter upprepade parterna att de ökande PET-prisena drabbat konkurrenskraften för exportörer av buteljerat vatten. Det vidgås att de stigande PET-priserna är en av de faktorer som kan påverka konkurrenskraften hos exportörer av buteljerat vatten negativt. Dock kunde inget samband påvisas mellan prisökningen på PET och de ifrågavarande åtgärderna, eftersom PET-priserna främst beror på råvarupriserna, varför påståendet om åtgärdernas negativa inverkan på konkurrenskraften måste avvisas.
(257)
Beträffande åtgärdernas påstådda effekt på sysselsättningen, framgick det slutligen av undersökningen att de konstaterade förlorade arbetstillfällena inom användarindustrin främst berodde på produktivitets- och effektivitetsvinster och delvis på en minskning av antalet tillfälligt anställda.
(258)
Efter meddelandet av uppgifter ifrågasatte vissa parter detta konstaterande, då det inte ansågs återspegla hela branschens situation. Förutom de resultat som nämns i skäl 254 bör det noteras att den totala sysselsättning som konverterarna uppgav ökade väsentligt, och att inga av dem uppgav att den minskat. Buteljeringsföretagen uppgav att sysselsättningen minskat på grund av ökande PET-priser. Eftersom PET-priserna ökade i hela världen kunde dock inget samband mellan förlorade arbetstillfällen och prisökningar styrkas. Vidare förlorades 90 % av arbetstillfällena enligt användarnas uppgifter vid tre företag. Ett av dem, ett kontrollerat användarföretag som stod för en väsentlig del av de förlorade arbetstillfällena, ökade sin volym avsevärt under skadeundersökningsperioden varför förlusterna av arbetstillfällen kan kopplas till ökad produktivitet. De andra två företagen befanns ha bland de högsta lönsamhetsmarginalerna av de samarbetsvilliga tillverkarna i sina segment, och över unionsindustrins målvärde på detta område. Påståendena avvisades därför.
6.4 Andra argument
(259)
Efter meddelandet av uppgifter gjorde vissa parter gällande att unionstillverkarna inte hade tillräcklig kapacitet för att möta den befintliga efterfrågan. Det noteras att unionsindustrin utnyttjade 86 % av sin produktionskapacitet under översynsperioden, och hade tillräcklig extra kapacitet för att täcka den totala inhemska PET-förbrukningen. Dessutom fortsätter och ökar importen från andra länder, både med och utan handelspolitiska skyddsåtgärder. De gällande åtgärderna har löpt ut för Sydkorea och har upphävts för import av den berörda produkten från Malaysia och Indonesien. Vidare kan återvinningsindustrin utgöra en ytterligare källa till PET för att möta efterfrågan i unionen. Således ansågs inte användarnas påstådda problem på grund av påstått otillräcklig produktionskapacitet i unionen styrkta.
(260)
Efter meddelandet av uppgifter gjorde vissa parter gällande att inget avseende hade fästs under bedömningen i denna översyn vid den påstådda samlade negativa inverkan av åtgärderna på den berörda produkten. Som svar på detta argument kan anföras att utjämningsåtgärderna enbart upphäver den konstaterade subventioneringens skadliga effekt. Det visades inte att det skulle föreligga någon ”ackumulerad” inverkan. Tvärtom fortsätter importen från länder för vilka åtgärder gäller, trots åtgärderna, och volymen ökade till och med under skadeundersökningsperioden. Dessutom finns importvaror från länder utan åtgärder tillgängliga med en stigande tendens och i väsentlig omfattning. Parternas argument avvisades därför.
7. Slutsats om unionens intresse
(261)
Utökningen av utjämningsåtgärderna till att även omfatta import från Indien skulle sammanfattningsvis utgöra ett tillfälle för unionsindustrin att förbättra och stabilisera sin ekonomiska situation efter de investeringar och konsolideringar som gjorts under senare år.
(262)
Det bedöms även att en förbättrad ekonomisk situation för unionsindustrin skulle kunna gynna PTA-tillverkarna, och i mindre utsträckning även MEG-tillverkarna i unionen.
(263)
Några användares ekonomiska situation har försämrats sedan den senaste översynen; i synnerhet har mindre tillverkare av flaskvatten påverkats negativt av bl.a. den senaste ökningen av PET-priset, eftersom de inte kunde överföra ökningen till återförsäljarna i det aktuella ekonomiska klimatet. Unionsindustrins exceptionella pris- och marginalutveckling under 2011 konstaterades dock vara ett globalt fenomen som främst beror på råvaruprishöjningen. Den påstådda befintligheten av högre priser och större marginaler på grund av de berörda åtgärderna konstaterades därför vara ogrundad. Samtidigt fortsätter unionsmarknaden att vara en öppen marknad med befintliga alternativa leveranskällor från andra tredjeländer för vilka inga åtgärder tillämpas.
(264)
Mot denna bakgrund har inget direkt samband mellan PET-prishöjningen och de gällande åtgärderna konstaterats. Konverterarnas ekonomiska situation befanns vara stabil trots de gällande åtgärderna. PET-plastens andel av buteljeringsföretagens totalkostnad konstaterades vara begränsad. Inte heller kunde något samband mellan PET-prisvariationerna och åtgärderna konstateras. Därför befanns åtgärderna inte ha oproportionerliga följder för användarna.
(265)
Mot bakgrund av alla de faktorer som beskrivits ovan, går det inte att tydligt dra slutsatsen att det inte skulle vara i unionens intresse att bibehålla de gällande utjämningsåtgärderna.
H. UTJÄMNINGSÅTGÄRDER
(266)
Alla berörda parter informerades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för avsikten att rekommendera att de befintliga åtgärderna bibehålls. De beviljades även en tidsfrist inom vilken synpunkter kunde lämnas efter detta meddelande av uppgifter. Alla inlagor och synpunkter beaktades vederbörligt när så var berättigat.
(267)
Mot bakgrund av ovanstående analyser bör de utjämningsåtgärder som tillämpas på import av PET-plast med ursprung i Indien bibehållas i enlighet med artikel 18.1 i grundförordningen. Det erinras om att dessa åtgärder består av specifika tullar.
(268)
De individuella företagsspecifika utjämningstullsatser som anges i den här förordningen gäller endast import av den berörda produkten som tillverkats av dessa företag, det vill säga de specifika rättsliga enheter som nämns. Import av den berörda produkten som tillverkats av något annat företag som inte särskilt nämns med namn och adress i artikel 1.2 i denna förordning, inbegripet enheter som är närstående de särskilt nämnda företagen, kan inte utnyttja dessa satser utan ska i stället omfattas av den tullsats som gäller för ”alla övriga företag”.
(269)
Eventuella ansökningar om tillämpning av de individuella företagsspecifika utjämningstullsatserna (t.ex. till följd av att enhetens namn ändrats eller nya tillverknings- eller försäljningsenheter inrättats) bör snarast inges till kommissionen tillsammans med alla relevanta upplysningar, särskilt om eventuella förändringar av företagets verksamhet i fråga om tillverkning, inhemsk försäljning eller exportförsäljning som hänger samman med t.ex. namnändringen eller de nya tillverknings- eller försäljningsenheterna. Om det är motiverat, kommer förordningen i sådana fall att ändras genom en uppdatering av förteckningen över de företag som omfattas av individuella tullsatser.
(270)
I syfte att säkerställa att utjämningstullen tillämpas korrekt bör nivån för den övriga tullen inte enbart tillämpas på icke-samarbetsvilliga exportörer utan också på de företag som inte exporterade något under översynsperioden. De sistnämnda företagen uppmanas emellertid att, när de uppfyller kraven i artikel 20 i grundförordningen, lämna in en begäran om översyn i enlighet med samma artikel för att få sin situation individuellt granskad.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. En slutgiltig utjämningstull ska införas på import av polyetentereftalat med en viskositetskoefficient på minst 78 ml/g, enligt ISO-standard 1628-5, som klassificeras enligt KN-nummer 3907 60 20 och med ursprung i Indien.
2. Följande slutgiltiga utjämningstull ska tillämpas på den produkt som beskrivs i punkt 1 och som tillverkats av nedanstående företag:
Land
Företag
Utjämningstullsats
(euro/ton)
Taric-tilläggs nummer
Indien
Reliance Industries Ltd
90,4
A181
Indien
Pearl Engineering Polymers Ltd
74,6
A182
Indien
Senpet Ltd
22,0
A183
Indien
Futura Polyesters Ltd
0
A184
Indien
Dhunseri Petrochem & Tea Limited
106,5
A585
Indien
Alla övriga företag
69,4
A999
3. I de fall varor har skadats före övergången till fri omsättning och det pris som faktiskt betalats eller ska betalas därför fördelas vid fastställandet av tullvärdet i enlighet med artikel 145 i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 1993 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (15), ska utjämningstullen, beräknad på grundval av de belopp som anges ovan, minskas med en procentsats som motsvarar fördelningen av det pris som faktiskt betalats eller ska betalas.
4. Trots vad som sägs i punkterna 1 och 2, ska den slutgiltiga utjämningstullen inte tillämpas på import som övergår till fri omsättning enligt artikel 2.
5. Om inget annat anges, ska gällande bestämmelser om tullar tillämpas.
Artikel 2
1. Produkter som importeras skall vara befriade från de utjämningstullar som införs genom artikel 1, förutsatt att de tillverkas och direkt exporteras (dvs. faktureras och sänds) av de företag som namnges i beslut 2000/745/EG, med senare ändringar, till ett företag som agerar som importör i unionen, förutsatt att produkterna deklareras enligt det tillämpliga Taric-tilläggsnumret och att villkoren i punkt 2 är uppfyllda.
2. Vid uppvisandet av begäran om övergång till fri omsättning, ska tullbefrielse beviljas under förutsättning att en giltig åtagandefaktura, som utfärdats av de exporterande företag från vilka åtaganden godtas och innehåller de nödvändiga uppgifter som anges i bilagan, uppvisas för den berörda medlemsstatens tullmyndigheter. Ett villkor för denna tullbefrielse ska också vara att de varor som deklareras och uppvisas för tullen exakt motsvarar varubeskrivningen i åtagandefakturan.
Artikel 3
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 21 maj 2013.