ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2015/494
ze dne 9. července 2014
o opatřeních SA.32715 (2012/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/CP), která provedlo Slovinsko ve prospěch podniku Adria Airways d.d.
(oznámeno pod číslem C(2014) 4543)
(Pouze slovinské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
s ohledem na rozhodnutí Komise zahájit v souvislosti s podporou SA.32715 (2012/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/CP) (1) řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními, a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Oznámením SANI č. 5628 ze dne 11. března 2011, které bylo zaevidováno téhož dne, oznámilo Slovinsko Komisi podporu na záchranu podniku Adria Airways d.d. (dále jen „Adria“ nebo „podnik“) ve formě státní záruky a zvýhodněné půjčky ve výši 6,2 milionu EUR.
(2)
Dopisy ze dne 31. března 2011 a 12. dubna 2011 poskytly slovinské orgány doplňkové informace. Komise si další informace vyžádala dopisem ze dne 29. dubna 2011, na nějž slovinské orgány neodpověděly. Dne 13. července 2011 se uskutečnila schůzka se slovinskými orgány a jejich poradci, během níž bylo Komisi sděleno, že oznámená podpora na záchranu nebude vzhledem k nepříznivé finanční situaci podniku postačovat a že Slovinsko zamýšlí vložit do podniku Adria v hotovosti částku ve výši 50 milionů EUR. Dne 1. srpna 2011 Slovinsko své oznámení podpory na záchranu stáhlo.
(3)
V návaznosti na informace, podle nichž Slovinsko dne 30. září 2011 provedlo výše uvedený vklad v hotovosti, se Komise rozhodla ve svém předběžném šetření z moci úřední pokračovat a vyžádala si další informace dopisy ze dne 12. září 2011, 28. listopadu 2011 a 17. dubna 2012, na něž slovinské orgány odpověděly dopisy ze dne 11. října 2011, 27. prosince 2011, 13. ledna 2012 a 18. května 2012. E-mailem ze dne 7. listopadu 2012 mimoto slovinské orgány poskytly memorandum vyhotovené právními zástupci podniku Adria.
(4)
Na žádost slovinských orgánů se dne 12. července 2012 uskutečnila schůzka za účasti zástupců podniku Adria a holdingové společnosti PDP ve vlastnictví státu (2), která je jedním z akcionářů podniku Adria. Na této schůzce předložily slovinské orgány a zástupci podniku Adria a společnosti PDP vysvětlení a argumenty týkající se posuzovaných opatření.
(5)
Dopisem ze dne 20. listopadu 2012 Komise Slovinsku sdělila, že se s ohledem na podporu rozhodla zahájit řízení (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva“). Slovinsko své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení podalo dopisem ze dne 21. ledna 2013. Komise si od Slovinska vyžádala další informace dopisem ze dne 5. března 2013, na nějž Slovinsko odpovědělo dne 19. dubna 2013. Další informace poskytlo Slovinsko dne 16. září 2013. Komise si od Slovinska vyžádala doplňkové informace dopisem ze dne 6. listopadu 2013, na nějž Slovinsko odpovědělo dne 4. prosince 2013 a 6. a 17. ledna 2014. Dne 25. března a 5. prosince 2013 a 8. ledna 2014 se konaly schůzky se slovinskými orgány a jejich právními zástupci.
(6)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo dne 8. března 2013 zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (3). Komise zúčastněné strany vyzvala, aby se k opatřením vyjádřily.
(7)
Dne 8. dubna 2013 obdržela Komise připomínky od jedné zúčastněné strany, a to společnosti Ryanair. Komise tyto připomínky předala Slovinsku, které mělo možnost se k nim vyjádřit; připomínky Slovinska byly obdrženy dopisem ze dne 13. května 2013.
2. SLOVINSKÝ TRH LETECKÉ DOPRAVY
(8)
Podnik Adria je slovinský národní letecký dopravce a nejdůležitější leteckou společností na lublaňském letišti. V roce 2011 přepravil 73,4 % cestujících, kteří využili lublaňské letiště, poté se v roce 2012 toto číslo snížilo na 71,3 % a v roce 2013 na 69,8 % (4).
(9)
Ačkoli je přítomnost nízkonákladových dopravců ve Slovinsku omezená (společnost easyJet provozuje z Lublaně pouze jednu linku a společnost Wizz Air dvě), v roce 2013 na ně připadalo 12,6 % cestujících ve veřejné dopravě (5). V současnosti létá z Lublaně na svá hlavní uzlová letiště pět dalších konkurentů, a to společnosti Air France, Finnair, Turkish Airlines, Montenegro Airlines a Air Serbia.
3. PŘÍJEMCE
(10)
Adria je velký podnik s přibližně 450 zaměstnanci. V roce 2013 měl obrat ve výši 142,3 milionu EUR a vykázal ztráty ve výši 3 milionů EUR (odhadované údaje). Má jedenáct letadel, převážně regionálních. Vlastníky podniku Adria jsou v současnosti mimo jiné Republika Slovinsko s 69,9 % podílem, společnost Bank Assets Management Company (BAMC) (na niž byla převedena některá aktiva banky Nova Ljubljanska Banka d.d. (6) (dále jen „banka NLB“)) s 19,6 % podílem, ABANKA d.d. s 4,7 % podílem a holdingová společnost PDP s 2,1 % podílem.
(11)
Finanční situace podniku Adria se od roku 2008 trvale zhoršovala a podnik zaznamenal nižší tržby, záporný zisk před zdaněním (EBT) a záporný vlastní kapitál. Další údaje o finanční situaci podniku Adria mezi roky 2007 a 2011 jsou uvedeny v oddíle 7.1.
(12)
Dne 1. srpna 2012 zahájilo Slovinsko společně se společností PDP a bankami NLB, Abanka Vipa d.d., Hypo Alpe-Adria Bank d.d. a Unicredit Bank of Slovenia d.d. proces privatizace podniku Adria a vyžádaly si nabídky na odkup 74,87 % akcií podniku. V týž den zveřejnila slovinská agentura pro správu kapitálových aktiv (AUKN) veřejnou výzvu pro investory k vyjádření nezávazného zájmu o koupi většinového podílu akcií podniku (7). Zdá se však, že tento proces byl zrušen a privatizace podniku Adria začne později nanovo.
4. POPIS OPATŘENÍ A PLÁNU RESTRUKTURALIZACE
4.1. Opatření č. 1: navýšení kapitálu v roce 2007
(13)
K 31. prosinci 2006 vlastnily kapitál podniku Adria tyto subjekty:
Tabulka 1
Vlastnická struktura podniku Adria před navýšením kapitálu v roce 2007
Název
%
KAD
55,0
SOD
20,0
NFD 1 delniški investicijski sklad d.d. (8)
9,7
NFD Holding d.d. (9)
7,2
Infond d.o.o. (10)
4,9
Ostatní (včetně individuálních akcionářů)
3,2
(14)
Dne 19. února 2007 rozhodla valná hromada akcionářů podniku Adria o navýšení základního kapitálu o 10,9 milionu EUR. Fond KAD ve vlastnictví státu upsal přibližně 99,6 % vydaných akcií, zatímco zbytek upsali individuální akcionáři. Všechny akcie byly upsány do 5. dubna 2007.
(15)
Splacený kurz činil 27 EUR za akcii. Ve zprávě o ocenění ze dne […] (11) byla hodnota akcií v září 2006 vyčíslena na […] EUR za akcii.
(16)
Po navýšení kapitálu v roce 2007 vlastnily kapitál podniku Adria tyto subjekty:
Tabulka 2
Vlastnická struktura podniku Adria po navýšení kapitálu v roce 2007
Název
%
KAD
77,3
SOD (12)
10,0
NLB (13)
8,5
Infond d.o.o.
2,4
Ostatní (včetně individuálních akcionářů)
1,8
4.2. Opatření č. 2: navýšení kapitálu v roce 2009
(17)
Dne 13. ledna 2009 se představenstvo podniku Adria rozhodlo navýšit základní kapitál vydáním nových akcií. V důsledku toho se kapitál podniku Adria zvýšil o 2,36 milionu EUR. Fond KAD upsal přibližně 99,5 % vydaných akcií a zbytek upsali individuální akcionáři. Všechny akcie byly upsány do 20. července 2009.
(18)
Splacený kurz činil 22 EUR za akcii. Ve zprávě o ocenění ze dne […] byla hodnota akcií v září 2008 vyčíslena na […] EUR za akcii.
(19)
Po navýšení kapitálu v roce 2009 vlastnily kapitál podniku Adria tyto subjekty:
Tabulka 3
Vlastnická struktura podniku Adria po navýšení kapitálu v roce 2009
Název
%
KAD
78,6
SOD
8,8
NLB
7,5
Infond d.o.o.
2,2
Ostatní (včetně individuálních akcionářů)
2,9
4.3. Opatření č. 3: navýšení kapitálu v roce 2010
(20)
Dne 2. září 2010 rozhodla valná hromada akcionářů podniku Adria o navýšení základního kapitálu o 2,5 milionu EUR. Přibližně 80 % vydaných akcií upsala holdingová společnost PDP (nástupnická společnost fondů KAD a SOD). Zbývajících 20 % vydaných akcií upsaly dvě soukromé cestovní agentury: Kompas d.d. a Palma d.o.o. (každá 10 %). Všechny akcie byly upsány do 1. října 2010.
(21)
Splacený kurz činil 12 EUR za akcii. Ve zprávě o ocenění ze dne […] byla hodnota akcií v červnu 2009 vyčíslena na […] EUR.
(22)
Po navýšení kapitálu v roce 2010 vlastnily kapitál podniku Adria tyto subjekty:
Tabulka 4
Vlastnická struktura podniku Adria po navýšení kapitálu v roce 2010
Název
%
PDP
86,0
NLB
6,1
Kompas d.d.
1,9
Palma d.o.o.
1,9
Infond d.o.o.
1,7
Ostatní (včetně individuálních akcionářů)
2,4
4.4. Opatření č. 4: navýšení kapitálu v roce 2011
(23)
Dne 21. září 2011 rozhodla valná hromada akcionářů podniku Adria o navýšení základního kapitálu o 69,7 milionu EUR. Republika Slovinsko upsala v hotovosti akcie v hodnotě 49,5 milionu EUR a společnost PDP upsala rovněž v hotovosti akcie v hodnotě 0,5 milionu EUR. Zbývající část navýšení kapitálu (tj. 19,7 milionu EUR) měla podobu kapitalizace pohledávek ze strany několika bank: a) 13,83 milionu EUR ze strany banky NLB, b) 3,35 milionu EUR ze strany banky Abanka Vipa d.d., c) 1,24 milionu EUR ze strany banky Unicredit Bank of Slovenia d.d. a d) 1,28 milionu EUR ze strany banky Hypo Alpe-Adria Bank d.d. K navýšení kapitálu došlo dne 30. září 2011.
(24)
Schválený kurz činil 1 EUR za akcii, což je minimální hodnota, kterou připouštějí slovinské právní předpisy. Zpráva o ocenění vyhotovena nebyla.
(25)
Po navýšení kapitálu v roce 2011 vlastnily kapitál podniku Adria tyto subjekty:
Tabulka 5
Vlastnická struktura podniku Adria po navýšení kapitálu v roce 2011
Název
%
Republika Slovinsko
69,9
NLB
19,6
Hypo Alpe-Adria Bank d.d.
1,8
Abanka Vipa d.d.
4,7
Unicredit Bank of Slovenia d.d.
1,8
PDP
2,1
Ostatní (včetně individuálních akcionářů)
0,1
Plán restrukturalizace ze září 2011
(26)
Podle slovinských orgánů se stát, společnost PDP a banky rozhodly podílet na navýšení kapitálu v roce 2011 na základě plánu nazvaného „program finanční a obchodní restrukturalizace“ (dále jen „plán restrukturalizace“) ze září 2011. Tento plán obsahoval potřebná opatření pro finanční a obchodní restrukturalizaci podniku Adria, která umožní obnovení jeho životaschopnosti. Plán byl jednoznačně vyhotoven pro účely oznámení podpory na restrukturalizaci, jelikož odkazuje na pojmy jako „vlastní příspěvek“ a „narušení hospodářské soutěže“, které se obvykle v obchodních plánech nevyskytují.
(27)
Podle plánu restrukturalizace, který byl předložen původně, by podnik Adria dosáhl životaschopnosti v roce 2013 (základní a optimistický scénář) nebo v roce 2014 (pesimistický scénář). Podle původně předloženého plánu restrukturalizace byly potíže podniku Adria způsobeny: a) […].
(28)
Původně předložený plán restrukturalizace stanovil řadu opatření, jejichž cílem byla restrukturalizace podniku Adria a obnovení jeho životaschopnosti: a) […].
(29)
Podle původně předloženého plánu restrukturalizace mělo navýšení kapitálu v roce 2011 o 69,7 milionu EUR pokrýt záporný vlastní kapitál podniku Adria ve výši […], splacení závazků ve výši […] EUR (neuhrazené závazky vůči dodavatelům ve výši […] EUR a včasné splacení bankovních úvěrů ve výši […] EUR) a financování restrukturalizačních opatření s částkou ve výši […] EUR.
(30)
Celkové náklady restrukturalizace by na druhou stranu činily […] EUR, přičemž by byly částečně financovány z částky ve výši 50 milionů EUR, kterou v hotovosti vložily slovinský stát a společnost PDP. Příspěvek podniku Adria na restrukturalizační náklady („vlastní příspěvek“) by činil […] EUR a vyplýval by z kapitalizace pohledávek v souvislosti s bankovními úvěry (19,7 milionu EUR), […]. V původně předloženém plánu restrukturalizace se jako kompenzační opatření zvažoval prodej podniku AAT a zrušení pravidelných leteckých linek.
(31)
Vzhledem k pochybnostem, které Komise uvedla v rozhodnutí o zahájení řízení, předložilo Slovinsko řadu aktualizací plánu restrukturalizace. Plán restrukturalizace v současnosti předpokládá dobu trvání restrukturalizace do roku 2015 a zahrnuje několik dodatečných restrukturalizačních opatření, aby byla zajištěna udržitelnější životaschopnost. K dodatečným restrukturalizačním opatřením (spolu s finančním dopadem v období 2014-2015) patří: a) […].
4.5. Opatření č. 5: akvizice podniku Adria Airways Tehnika d.d. v letech 2010-2011
(32)
Podnik AAT, 100 % dceřiná společnost podniku Adria, byl založen v roce 2010. Do té doby se jednalo o technickou servisní divizi podniku Adria nazývanou SVL. Podnik AAT působí v oblasti údržby letadel a poskytuje služby podniku Adria i jiným zákazníkům.
(33)
V období od listopadu 2010 do března 2011 získaly společnosti PDP a Aerodrom Ljubljana (správce lublaňského letiště, jehož většinovým vlastníkem je stát) od podniku Adria ve dvou fázích podíly v podniku AAT ve výši 52,3 %, resp. 47,7 %. V první fázi odkoupila společnost PDP v podniku AAT 18,24 % podíl ve formě 2 676 346 preferenčních akcií bez hlasovacích práv, a to za cenu 1 EUR za akcii. Společnost Aerodrom Ljubljana současně získala v podniku AAT podíl ve výši 31,16 % (4 570 881 akcií), a to konverzí dluhu ve výši přibližně 4,6 milionu EUR na preferenční akcie bez hlasovacích práv. Ve druhé fázi počátkem roku 2011 prodal podnik Adria své zbývající podíly v podniku AAT takto: společnost PDP získala 5 000 000 kmenových akcií za cenu 1 EUR za akcii a navýšila svůj podíl v podniku na 52,33 %, zatímco společnost Aerodrom Ljubljana navýšila svůj podíl v podniku AAT na 47,67 %, a to kapitalizací pohledávek vůči podniku Adria v hodnotě 2,2 milionu EUR.
(34)
Celková uhrazená cena tudíž činila 14,7 milionu EUR, tj. 1 EUR za akcii. Ve zprávě o ocenění z dubna 2010 byla hodnota podniku AAT jakožto technické servisní divize podniku Adria k prosinci 2009 stanovena v rozmezí od 14,4 milionu EUR do 14,9 milionu EUR.
5. ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(35)
Komise se dne 20. listopadu 2012 rozhodla zahájit formální vyšetřovací řízení. V rozhodnutí o zahájení řízení se Komise předběžně domnívala, že podnik Adria bylo možno v době, kdy byla uvedená opatření provedena, nebo nejpozději od roku 2008 považovat za podnik v obtížích. Komise vyslovila pochybnosti ohledně pěti posuzovaných opatření a dospěla k předběžnému závěru, že všechna tato opatření zahrnovala státní podporu.
(36)
Co se týká opatření č. 1 a 2, Komise v rozhodnutí o zahájení řízení zastávala názor, že se fond KAD nacházel pod jednoznačným a přímým vlivem slovinského státu, a dospěla k předběžnému závaru, že účast fondu KAD na navýšení kapitálu v letech 2007 a 2009 zahrnovala státní prostředky a lze ji přičíst Slovinsku. Ačkoli byla cena akcií, kterou fond KAD skutečně zaplatil, nižší než hodnota stanovená ve dvou zprávách o ocenění, Komise vyslovila ohledně těchto zpráv pochybnosti, jelikož mezi oceněním akcií a navýšením kapitálu uběhla značná doba. Jelikož byl fond KAD v té době většinovým vlastníkem podniku Adria, Komise se domnívala, že cílem navýšení kapitálu v letech 2007 a 2009 bylo financování existující investice fondu KAD v podniku, který bylo možno považovat za podnik v obtížích.
(37)
Při posuzování opatření č. 3 Komise uvedla, že společnost PDP je nástupnickou společností fondů KAD a SOD, jejichž jednání Komise předběžně považovala za přičitatelné státu. Komise mimoto jako prvek přičitatelnosti státu zdůraznila skutečnost, že slovinský stát vlastní ve společnosti PDP nepřímo 100 % podíl (prostřednictvím fondů KAD, SOD a DSU (společnost pro správu majetku, která je zcela ve vlastnictví státu)), a poukázala na některé nepřímé důkazy přičitatelnosti ve smyslu rozsudku ve věci Stardust Marine (14). Obdobně jako v případě opatření č. 1 a 2 byla sice cena akcií, kterou společnost PDP skutečně uhradila, nižší než hodnota stanovená ve zprávě o ocenění, Komise však vyslovila ohledně zprávy pochybnosti, jelikož mezi oceněním akcií a navýšením kapitálu uběhlo 15 měsíců. Komise se rovněž předběžně domnívala, že účast dvou soukromých cestovních agentur (Kompas d.d. a Palma d.o.o.) na navýšení kapitálu v roce 2010 společně se společností PDP sama o sobě nepostačuje k tomu, aby rozptýlila pochybnosti Komise v souvislosti s možným zvýhodněním podniku Adria (15).
(38)
Ve vztahu k opatření č. 4 Komise uvedla, že investice Slovinska jednoznačně zahrnovala státní prostředky, a zopakovala svůj předběžný závěr, že jednání společnosti PDP lze přičíst státu. Komise vyslovila rovněž pochybnosti ohledně účasti banky NLB na opatření č. 4, kterou lze považovat za přičitatelnou státu vzhledem ke skutečnosti, že a) většinovým vlastníkem banky NLB byl v té době stát, b) stát měl většinu hlasů v představenstvu a dozorčí radě banky a c) jednání státem kontrolované banky mohlo být ovlivněno orgány veřejné moci.
(39)
Při posuzování, zda opatření č. 4 zahrnovala nepatřičnou selektivní výhodu pro podnik Adria, Komise v rozhodnutí o zahájení řízení uvedla, že skutečnost, že banky souhlasily s kapitalizací pohledávek pouze v případě, že stát vloží do podniku Adria hotovost, a zejména rozdílná povaha příspěvků státu a společnosti PDP v porovnání s příspěvkem bank (hotovost a konverze dluhu), postačuje k tomu, aby zakládala nikoli nevýznamné pochybnosti ohledně rovnocennosti navýšení kapitálu v roce 2011. Komise rovněž uvedla, že na rozdíl od předchozích navýšení kapitálu došlo k navýšení kapitálu v roce 2011 bez zprávy o ocenění.
(40)
Co se týká tvrzení slovinských orgánů, že se rozhodly podílet na opatření č. 4 na základě plánu restrukturalizace ze září 2011, Komise poznamenala, že plán restrukturalizace v zásadě nepostačoval ke splnění kritérií soukromého investora, jelikož některé odhady v plánu restrukturalizace byly (jak se zdálo) založeny na nejistých nebo nejasných předpokladech. Komise mimoto zdůraznila, že by soukromý investor uvážil riziko toho, že předchozí navýšení kapitálu představovala protiprávní státní podporu, a posoudil by dopad rizika možného příkazu Komise k navrácení podpory na ziskovost investice. Komise rovněž uvedla, že se banky mohly rozhodnout k účasti na navýšení kapitálu kvůli zájmu, který Slovinsko projevilo o podnik Adria, a to mnohem dříve, než bylo rozhodnuto o navýšení kapitálu v roce 2011.
(41)
S ohledem na opatření č. 5 Komise zopakovala svůj předběžný názor, že jednání společnosti PDP lze přičíst státu a že byly použity státní prostředky. Pokud jde o společnost Aerodrom Ljubljana, Komise dospěla k témuž předběžnému závěru, jelikož v době nabytí podniku AAT byl většinovým vlastníkem této společnosti stát. Komise rovněž pokládala za nepravděpodobné, že by se orgány veřejné moci nepodílely na důležitých rozhodnutích společnosti Aerodrom Ljubljana, správce lublaňského letiště, a to kvůli strategickému významu letiště pro zemi jakožto hlavní vstupní brány pro mezinárodní lety.
(42)
Jelikož k první fázi získání akcií podniku AAT došlo bezprostředně po navýšení kapitálu v roce 2010, byla Komise názoru, že by se obě opatření neměla posoudit odděleně, nýbrž jako součást rozsáhlejší akce na podporu podniku Adria. Při posuzování zprávy, která stanovila hodnotu akcií podniku AAT, Komise uvedla, že podnik AAT byl oceněn jako součást technické servisní divize podniku Adria (v té době SVL) a při stanovení hodnoty podniku AAT se přihlíželo k souvisejícím synergiím. Komise se však domnívala, že ve zprávě měla být hodnota divize SLV/podniku AAT vyčíslena jako hodnota samostatného subjektu bez ohledu na vnitroskupinové synergie, jelikož podnik AAT vznikl v roce 2010 odštěpením od podniku Adria a byl prodán jako samostatný subjekt. Komise vyslovila rovněž obavy v souvislosti se značným časovým odstupem mezi oceněním a prodejem akcií podniku AAT.
(43)
Komise vyslovila taktéž pochybnosti ohledně slučitelnosti pěti posuzovaných opatření s vnitřním trhem, zejména kvůli skutečnosti, že slovinské orgány neuvedly žádné možné důvody slučitelnosti.
(44)
Vzhledem k povaze dotyčných opatření a skutečnosti, že podnik Adria bylo možno v době provedení těchto opatření považovat za podnik v obtížích, Komise uvedla, že slučitelnost opatření lze posoudit pouze podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, a zejména na základě pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (16) (dále jen „pokyny pro podporu na záchranu a restrukturalizaci“). Komise za prvé uvedla, že patrně nejsou splněny podmínky podpory na záchranu stanovené v části 3.1 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci. V souvislosti s podporou na restrukturalizaci, která je vymezena v části 3.2 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, Komise zdůraznila, že uvedená opatření byla provedena před jejich oznámením Komisi a bez existence věrohodného plánu restrukturalizace, který by splňoval podmínky stanovené v pokynech pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, což je okolnost, která sama o sobě postačuje k tomu, aby byla vyloučena slučitelnost opatření s vnitřním trhem (17).
(45)
Komise vyslovila rovněž pochybnosti ohledně plánu restrukturalizace, jelikož se zdálo, že není dostatečně důkladný, aby umožnil obnovení dlouhodobé životaschopnosti podniku Adria, poněvadž některé jeho odhady vycházely z nevyčíslených, nejistých nebo nejasných předpokladů. Komise měla také pochybnosti, zda lze kompenzační opatření, která se v plánu restrukturalizace předpokládala, považovat za vhodná a/nebo dostatečná, jelikož se zdálo, že jsou nezbytná k obnovení životaschopnosti podniku Adria. Pokud jde o prodej podniku AAT, k tomu došlo několik měsíců před schválením plánu restrukturalizace, a to v době (konec roku 2010, začátek roku 2011), kdy podnik Adria naléhavě nutně potřeboval financování. Rovněž zrušení pravidelných leteckých linek se nejevilo jako přijatelné kompenzační opatření, jelikož většina těchto tras (27 z celkem 31) byla v plánu restrukturalizace označena jako ztrátová a jejich zrušení by bylo každopádně nezbytné k zajištění životaschopnosti podniku. Komise měla rovněž pochybnosti, zda lze plně přijmout navrhovaný vlastní příspěvek podniku Adria ve výši […] EUR, zejména kvůli tomu, že nebylo jasné, zda lze jako vlastní příspěvek započítat částky vyplývající z prodeje podniku AAT a kapitalizace pohledávek v souvislosti s bankovními úvěry. Jelikož byl podnik Adria v době provedení těchto opatření patrně podnikem v obtížích a podnik v obtížích může obdržet pouze podporu na záchranu a/nebo restrukturalizaci, vyslovila Komise rovněž pochybnosti ohledně toho, zda byla dodržena zásada „jednou a dost“, zejména v souvislosti s navýšením kapitálu v roce 2011.
6. PŘIPOMÍNKY K ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
6.1. Připomínky Slovinska
(46)
Ve svých připomínkách k rozhodnutí Komise o zahájení řízení trvalo Slovinsko na tom, že opatření č. 1, 2 a 3 nezahrnovala státní podporu, jelikož rozhodnutí fondu KAD a společnosti PDP nelze přičíst státu. Slovinsko zejména uvedlo, že 100 % podíl státu nepostačuje k vyvození závěru, že opatření lze přičíst státu. Slovinsko mimoto poznamenalo, že zprávy o ocenění, v nichž byla vyčíslena hodnota akcií, byly adekvátní, byla tudíž dodržena zásada investora v tržním hospodářství, takže zvýhodnění podniku Adria je vyloučeno. Co se týká konkrétně opatření č. 3, Slovinsko tvrdilo, že upsání 20 % akcií dvěma soukromými cestovními agenturami za rovnocenných podmínek spolu se společností PDP bylo významné a prokazovalo, že trh o životaschopnosti podniku Adria nepochybuje, což vylučuje existenci státní podpory.
(47)
V souvislosti s opatřením č. 5 Slovinsko zopakovalo, že jednání společnosti PDP nelze přičíst státu. Co se týká jednání společnosti Aerodrom Ljubljana, Slovinsko se domnívalo, že vliv státu na její rozhodnutí o nabytí podniku AAT nelze odvozovat od skutečnosti, že někteří členové dozorčí rady byli navrženi státem a fondy KAD a SOD. Slovinsko se rovněž domnívalo, že zprávu o ocenění z dubna 2010, která stanovila hodnotu podniku AAT jakožto technické servisní divize podniku Adria v rozmezí od 14,4 milionu EUR do 14,9 milionu EUR, nelze považovat za zastaralou a že neexistují žádné náznaky, že ve zprávě o ocenění byly zohledněny synergie s podnikem Adria. Slovinsko mimoto uvedlo, že zápisy ze zasedání představenstva společností PDP a Aerodrom Ljubljana prokazují, že rozhodnutí o nabytí podniku AAT bylo přijato na základě ekonomicky racionálních úvah. Z těchto důvodů je existence státní podpory v opatření č. 5 vyloučena.
(48)
Slovinsko zpochybnilo rovněž hodnocení podniku Adria jakožto podniku v obtížích a domnívalo se, že podnik Adria byl v obtížích teprve od ledna 2011, tj. v době provedení opatření č. 4.
(49)
Co se týká opatření č. 4, Slovinsko existenci podpory vyloučilo a tvrdilo, že kapitalizaci pohledávky ze strany banky NLB nelze přičíst státu. Slovinsko se rovněž domnívalo, že nesplácené úvěry přeměněné na vlastní kapitál byly plně zajištěny zástavními právy k letadlům a budovám a že jejich konverzí na kapitál převzaly banky nové obchodní riziko. V tomto smyslu odpovídá kapitalizace pohledávek vkladu v hotovosti. Slovinsko také uvedlo, že při rozhodování o investici se banky a stát ovlivnily vzájemně a že toto rozhodnutí bylo (podle názoru Slovinska) založeno na spolehlivém plánu restrukturalizace, a Slovinsko dospělo k závěru, že investiční rozhodnutí byla přijata souběžně, což vylučuje nepatřičnou výhodu pro podnik Adria.
(50)
Jelikož se Slovinsko domnívalo, že opatření č. 1, 2, 3 a 5 nezahrnují státní prostředky, nepředložilo žádné důvody slučitelnosti těchto opatření. Slovinsko však uvedlo důvody slučitelnosti u opatření č. 4, pokud by Komise dospěla k závěru, že toto opatření představuje státní podporu. Jelikož podle Slovinska je podnik Adria v obtížích teprve od ledna 2011 (viz 48. bod odůvodnění), opatření č. 4 představuje na základě předloženého plánu restrukturalizace slučitelnou podporu na restrukturalizaci podle části 3.2 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(51)
Pokud jde o obnovení životaschopnosti, Slovinsko se domnívalo, že plán restrukturalizace zajišťuje dlouhodobou životaschopnost podniku Adria, a zdůraznilo, že v souladu s pokyny pro podporu na záchranu a restrukturalizaci obsahuje plán restrukturalizace průzkum trhu a analýzu příčin, které vedly k potížím podniku, a že předpokládá ukončení činností, které by ze strukturálního hlediska zůstaly i po restrukturalizaci ztrátové. Jak je uvedeno v 31. bodě odůvodnění, Slovinsko předložilo řadu aktualizací plánu restrukturalizace, který v současnosti předpokládá dobu trvání restrukturalizace do roku 2015 a obsahuje několik dodatečných restrukturalizačních opatření, aby byla zajištěna udržitelnější životaschopnost. Slovinsko také zdůraznilo, že aktualizovaný plán restrukturalizace zajišťuje i podle pesimistického scénáře dlouhodobou životaschopnost podniku do konce roku 2015 s návratností vlastního kapitálu (ROE) ve výši […] % v roce 2014 a ve výši […] % v roce 2015, což přesahuje úrovně, které Komise schválila v rozhodnutí týkajícím se společnosti Air Malta (18).
(52)
Slovinsko zastává názor, že snížení kapacity (ve formě zrušení pravidelných leteckých linek) o […] % v zimní sezóně a […] % v letní sezóně, uvolnění letištních časů na určitých letištích, včetně koordinovaných (přetížených) letišť, a prodej podniku AAT představují vhodná a přiměřená kompenzační opatření. Slovinsko také uvedlo,že zrušené trasy byly ve skutečnosti ziskové, a to na základě tzv. „hrubého ziskového rozpětí“ (kladný příspěvek C1), což Komise v rozhodnutích týkajících se společností Air Malta a České aerolinie (19) akceptovala.
(53)
S ohledem na omezení podpory na minimum (vlastní příspěvek) Slovinsko v souladu s tím, co bylo uvedeno výše, tvrdilo, že prodej podniku AAT nezahrnuje státní podporu, a proto by se výnosy z tohoto prodeje ve výši 14,7 milionu EUR měly považovat za vlastní příspěvek. Slovinsko se rovněž domnívalo, že by se za vlastní příspěvek měla v plné výši považovat kapitalizace pohledávek ze strany bank, tj. 19,7 milionu EUR. Slovinsko poskytlo údaje o hodnotě letadel, která byla zastavena v souvislosti s dotyčnými úvěry, spolu s příslušnou zprávou společnosti AVAC (20) prokazující hodnoty těchto letadel. Po připočtení prodeje řady aktiv […] přesáhne vlastní příspěvek podle aktualizovaného plánu restrukturalizace [50-54] %.
(54)
Co se týká zásady „jednou a dost“, Slovinsko se domnívalo, že tato zásada byla dodržena, jelikož opatření č. 1, 2, 3 a 5, která předcházela opatření č. 4, nezahrnovala státní podporu podniku Adria.
6.2. Připomínky zúčastněných stran
(55)
Během formálního vyšetřovacího řízení obdržela Komise připomínky pouze od společnosti Ryanair, která souhlasila s předběžným zjištěním Komise, že opatření, která jsou předmětem posouzení, zahrnovala podporu a nejsou slučitelná s vnitřním trhem.
(56)
Společnost Ryanair však tvrdila, že v rozhodnutí o zahájení řízení nebylo posouzení Komise týkající se zásady investora v tržním hospodářství úplné, jelikož Komise měla uvážit, zda by se soukromý investor nerozhodl podnik Adria zlikvidovat místo toho, aby mu poskytl další kapitál (21). Společnost Ryanair rovněž uvedla, že Komise měla v rozhodnutí o zahájení řízení posoudit, zda nebyla likvidace podniku Adria pro stát výhodnější než poskytnutí dalších finančních prostředků. Ačkoli se společnost Ryanair domnívala, že nemá k dispozici dostatek informací, aby se mohla vyjádřit k plánu restrukturalizace, pochybovala o tom, že podnik Adria bude opět ziskový.
(57)
Společnost Ryanair také tvrdila, že podpora poskytnutá podniku Adria poškozuje její postavení na trhu, jelikož maří snahy společnosti Ryanair o rozvoj trhu a způsobuje jí ztrátu příjmů.
6.3. Vyjádření Slovinska k připomínkám zúčastněných třetích stran
(58)
Slovinsko se podrobně zabývalo tvrzeními, která ve svých připomínkách uvedla společnost Ryanair. Slovinsko zejména uvedlo, že se na kapitálových injekcích ve prospěch podniku Adria nepodílel jen stát, nýbrž i soukromí investoři a subjekty, jejichž jednání nelze podle Slovinska přičíst státu. Slovinsko se mimoto domnívalo, že si společnost Ryanair mylně vyložila judikaturu, když tvrdila, že by stát měl před restrukturalizací a dlouhodobou životaschopností podniku Adria upřednostnit jeho úpadek. Podle Slovinska je test, který uvedla společnost Ryanair, chybný, jelikož by byl použitelný pouze na věřitele podniku Adria, nikoli však na investory: jelikož Slovinsko nemělo vůči podniku žádné pohledávky, nemohlo požadovat jeho likvidaci.
(59)
Slovinsko uvedlo, že se Komise zabývala předpoklady plánu restrukturalizace podniku Adria, a zdůraznilo, že pochybnosti společnosti Ryanair ohledně možného obnovení životaschopnosti podniku Adria jsou nepodložené. Slovinsko rovněž tvrdilo, že údajné poškození tržního postavení společnosti Ryanair nebylo doloženo.
7. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
(60)
Toto rozhodnutí se zabývá nejprve otázkou, zda je podnik Adria podnikem v obtížích ve smyslu pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci (oddíl 7.1). Poté analyzuje, zda posuzovaná opatření zahrnují státní podporu pro podnik Adria ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy (oddíl 7.2) a zda je tato podpora zákonná (oddíl 7.4) a slučitelná s vnitřním trhem (oddíl 7.5).
7.1. Potíže podniku Adria
(61)
Finanční situace podniku Adria se trvale zhoršovala od roku 2008, kdy podnik zaznamenal nižší tržby, záporný zisk před zdaněním (EBT) a záporný vlastní kapitál. Klíčové finanční parametry podniku Adria v období od roku 2007 do roku 2011 podle informací, které poskytly slovinské orgány, byly následující:
Tabulka 6
Klíčové finanční údaje podniku Adria od roku 2007 do června 2011 (v milionech EUR)
2007
2008
2009
2010
červen 2011
Obrat
179,2
205,4
161,4
148,7
71,1
Čistý výsledek
0,4
- 3,2
- 14,0
- 63,1
- 2,2
EBTDA
0,4 (22)
10,9
1,6
- 50,9
1,8
Zapsaný kapitál
6,8
6,8
7,7
9,4
9,4
Vlastní kapitál
41,8
32,5
29,3
- 35,4
- 35,9
Poměr dluhu k vlastnímu kapitálu
2,8
3,7
4,0
- 3,9
- 3,6
Peněžní tok z provozních činností
16,9
18,5
6,1
1,7
- 21,6 (23)
(62)
Podnik Adria uzavřel účetní rok 2011 se ztrátami ve výši 12 milionů EUR (24), zatímco v roce 2012 dosáhly ztráty 10,8 milionu EUR (25). Rovněž se zdá, že v roce 2013 snížil podnik Adria ztráty na 3,1 milionu EUR (26).
(63)
V bodě 10 písm. a) pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je uvedeno, že podnik je považován za podnik v obtížích, pokud „došlo ke ztrátě více než poloviny zapsaného kapitálu a ke ztrátě více než jedné čtvrtiny tohoto kapitálu došlo za posledních 12 měsíců“. Toto ustanovení odráží předpoklad, že podnik, který zaznamenal významnou ztrátu zapsaného kapitálu, není schopen zamezit ztrátě, která by jej v krátkodobém nebo střednědobém výhledu téměř jistě odsoudila k ukončení podnikatelské činnosti (jak je stanoveno v bodě 9 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(64)
Jak je uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, v období od roku 2007 do června 2011 nedošlo ke ztrátě zapsaného kapitálu, nýbrž ve skutečnosti se zapsaný kapitál zvýšil. Komise však podotýká, že vlastní kapitál podniku byl v letech 2010 a 2011 záporný. Podnik současně nepřijal vhodná opatření, aby snížení vlastního kapitálu řešil. V dřívějších případech (27) dospěla Komise k závěru, že pokud má podnik záporný vlastní kapitál, v zásadě se předpokládá, že kritéria uvedená v bodě 10 písm. a) pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci jsou splněna, přičemž v případě podniku Adria tomu tak bylo nejméně od roku 2010. Rovněž Tribunál dospěl v nedávném rozsudku (28) k závěru, že podnik se záporným vlastním kapitálem je podnikem v obtížích.
(65)
Potíže podniku Adria patrně vyvrcholily koncem roku 2010. Tisk v té době zmiňoval možnost, že na podnik Adria bude uvalena nucená správa, nebo že vyhlásí úpadek (29). To lze považovat za signál, že nejpozději v té době splňoval podnik Adria kritéria pro to, aby byl předmětem kolektivního úpadkového řízení podle slovinských právních předpisů ve smyslu bodu 10 písm. c) pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(66)
Z výše uvedených důvodů Komise v souladu s rozhodnutím o zahájení řízení vyvozuje závěr, že v letech 2010 a 2011, tj. v době provedení opatření č. 3, 4 a 5, byl podnik Adria podnikem v obtížích ve smyslu bodu 10 písm. a) a/nebo písm. c) pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(67)
Z tabulky 6 v 61. bodě odůvodnění mimoto vyplývá, že v letech 2010 a 2011 bylo možno podnik Adria považovat za podnik v potížích rovněž ve smyslu bodu 11 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, v němž se uvádí, že podnik může být považován za podnik v obtížích, „kdy jsou patrné typické příznaky […], například narůstající ztráta, klesající obrat, rostoucí skladové zásoby, nadbytečná kapacita, slábnoucí peněžní tok, narůstající dluh, narůstající úroky a klesající nebo nulová hodnota čistých aktiv“.
(68)
Komise se však domnívá, že mezi roky 2007 a 2009 nevykazoval podnik Adria typické příznaky podniku v obtížích podle bodu 11 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci. Co se týká roku 2008, podnik Adria poprvé v posuzovaném období vykázal ztráty ve výši 3,2 milionu EUR. Jak Slovinsko správně podotklo, v roce 2008 se příjmy a peněžní tok podniku Adria v porovnání s předchozím rokem zvýšily (z 179,2 milionu EUR na 205,4 milionu EUR, resp. z 16,9 milionu EUR na 18,5 milionu EUR). Jeho zapsaný kapitál byl stálý a činil 6,8 milionu EUR.
(69)
Komise rovněž uvádí, že v roce 2008 měl podnik Adria čistý zisk před zdaněním (EBT) ve výši 3,2 milionu EUR a v roce 2009 pak ve výši 14 milionů EUR. V těchto letech byl hospodářský výsledek podniku bez odpisů kladný a podnik dosáhl EBTDA ve výši 10,9 milionu EUR, resp. 1,6 milionu EUR (viz tabulka 6 v 61. bodě odůvodnění). Od roku 2010 byl EBTDA podniku Adria záporný. Jelikož o opatření č. 2 bylo rozhodnuto v lednu 2009 a akcie byly zcela upsány v červenci 2009, nemůže Komise dospět s jistotou k závěru, že v té době existovala jednoznačně zjistitelná tendence k záporným výsledkům, která by umožňovala vyvodit závěr, že podnik Adria byl podnikem v obtížích ve smyslu pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(70)
Komise proto zastává názor, že v letech 2007-2009, tj. v době provedení opatření č. 1 a 2, nebyl podnik Adria podnikem v obtížích.
7.2. Existence státní podpory
(71)
V čl. 107 odst. 1 Smlouvy je stanoveno, že podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem.
(72)
Aby bylo možno vyvodit závěr ohledně existence státní podpory, musí Komise posoudit, zda jsou u každého z pěti posuzovaných opatření splněna kumulativní kritéria stanovená v čl. 107 odst. 1 Smlouvy (tj. převod státních prostředků, selektivní výhoda, možné narušení hospodářské soutěže a ovlivnění obchodu uvnitř EU).
7.2.1. Opatření č. 1 a 2: navýšení kapitálu v letech 2007 a 2009
(73)
Komise nejprve analyzuje, zda opatření č. 1 a 2 poskytla podniku Adria nepatřičnou selektivní výhodu.
(74)
V rozhodnutí o zahájení řízení Komise v této souvislosti uvedla, že cena akcií, kterou uhradil fond KAD, byla nižší než hodnota stanovená ve dvou zprávách o ocenění. Fond KAD získal nové akcie podniku Adria v únoru 2007 za cenu ve výši 27 EUR za akcii, což je méně než hodnota stanovená ve zprávě o ocenění, která k […] činila […] EUR za akcii (viz 15. bod odůvodnění). V lednu 2009 získal fond KAD akcie za cenu ve výši 22 EUR za akcii, což je méně než hodnota stanovená ve zprávě o ocenění, která k […] činila […] EUR za akcii (viz 18. bod odůvodnění). Komise však vyslovila pochybnosti ohledně spolehlivosti těchto zpráv, mimo jiné kvůli značnému časovému odstupu mezi navýšením kapitálu (únor 2007, resp. leden 2009) a oceněním akcií podniku ([…], resp. […]).
(75)
Komise posoudila údaje a důkazy, které v souvislosti s těmito zprávami Slovinsko předložilo po zahájení formálního vyšetřovacího řízení. Co se týká opatření č. 1, Slovinsko objasnilo, že údaje, z nichž zpráva vycházela, pocházejí ze dne 30. září 2006 a že v době vyhotovení zprávy odhadcem se jednalo o poslední dostupné údaje. Pokud jde o opatření č. 2, zpráva o ocenění akcií byla zadána ve stejné době, kdy valná hromada akcionářů podniku Adria rozhodla o navýšení kapitálu. Komise nemá důvod domnívat se, že odhadce (P&S Capital) nebyl zcela nezávislý.
(76)
Ačkoli je pravdou, že mezi oceněním akcií podniku a navýšením kapitálu uběhlo […] měsíců, Komise nenašla žádné důkazy, které by prokazovaly, že tento časový odstup měl skutečně dopad na odhadovanou hodnotu akcií podniku Adria.
(77)
Komise poznamenává, že metoda ocenění použitá ve zprávách (čistá současná hodnota očekávaných volných peněžních toků (30)) je v případech akvizic obecně uznávaná. Z podrobné analýzy zpráv o ocenění mimoto vyplývá, že použité vzorce byly pro účely ocenění přiměřené a byly náležitě použity a že předpoklady a odhady týkající se růstu obratu a ziskovosti se jeví jako realistické. Ve zprávě o ocenění akcií pro kapitálovou injekci v roce 2007 (opatření č. 1) byly odhadovaný průměrný růst příjmů a ziskovost v rozmezí, které bylo zaznamenáno v minulosti. Ve zprávě o ocenění akcií pro kapitálovou injekci v roce 2009 (opatření č. 2) byly odhadovaný růst příjmů a ziskovost nižší než v minulosti, a to z těchto důvodů: a) vysoký hospodářský růst v roce 2008 způsobený především slovinským předsednictvím EU; b) pomalý světový hospodářský růst a c) napjatá situace na finančních trzích. Rovněž ostatní předpoklady použité ve zprávách se jevily jako realistické. Komise mimoto bere na vědomí, že fond KAD byl většinovým vlastníkem podniku Adria již před navýšeními kapitálu (31) a že cílem navýšení kapitálu bylo financování existující (ziskové) investice fondu KAD.
(78)
Na základě výše uvedených skutečností Komise uvádí, že navýšení kapitálu v letech 2007 a 2009 byla v souladu s tržními podmínkami a neznamenala pro podnik Adria nepatřičnou výhodu.
(79)
Komise proto vyvozuje závěr, že opatření č. 1 a 2 představovala investice, které by uskutečnil i investor v tržním hospodářství ve srovnatelné situaci (32), existence státní podpory je proto vyloučena, aniž by bylo nutné blíže posoudit splnění ostatních kumulativních podmínek stanovených v čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
7.2.2. Opatření č. 3: navýšení kapitálu v roce 2010
(80)
Jak je uvedeno v 73. bodě odůvodnění, jednou z nezbytných podmínek existence státní podpory je to, že opatření poskytuje příjemci nepatřičnou selektivní výhodu. V následující části Komise posoudí, zda je v případě opatření č. 3 tato podmínka splněna.
(81)
V rozhodnutí o zahájení řízení Komise uvedla, že cena ve výši 12 EUR za akcii, kterou společnost PDP a soukromé cestovní agentury zaplatily za akcie podniku Adria, byla nižší než cena ve výši […] EUR za akcii, která byla stanovena ve zprávě o ocenění. Stejně jako v případě opatření č. 1 a 2 však Komise vyslovila ohledně spolehlivosti této zprávy pochybnosti, a to zejména kvůli skutečnosti, že mezi navýšením kapitálu (září 2010) a oceněním akcií ve zprávě ([…]) uběhlo […] měsíců.
(82)
Informace, které poskytly slovinské orgány, pochybnosti Komise v této souvislosti do jisté míry zmírnily. Komise však připomíná, že na základě týchž informací a ocenění se dvě soukromé cestovní agentury (Kompas d.d. a Palma d.o.o.) na navýšení kapitálu v roce 2010 podílely 20 %, zatímco společnost PDP vložila zbývajících 80 % kapitálu. Soukromé cestovní agentury a společnost PDP se na opatření podílely za stejných podmínek a upsaly akcie k témuž dni. Soukromá účast i příspěvek společnosti PDP měly podobu vkladu v hotovosti. V rozhodnutí o zahájení řízení Komise zdůraznila, že soukromou účast ve výši 20 % lze v zásadě považovat za známku toho, že trh dotyčnou investici podpořil, ačkoli transakci je nutno posoudit v širším kontextu situace podniku Adria v té době a skutečnosti, že opatření č. 3 představovalo třetí navýšení kapitálu v rozmezí přibližně 3,5 roku.
(83)
Komise za prvé uvádí, že Slovinsko předložilo důkazy prokazující, že agentury Kompas d.d. a Palma d.o.o. byly společnosti zcela v soukromém vlastnictví, v nichž stát neměl žádnou kontrolu ani vliv. Jak je uvedeno v 79. bodě odůvodnění, opatření č. 1 a 2 nepředstavovala státní podporu. Vzhledem k tomu nelze mít patrně za to, že rozhodnutí soukromých cestovních agentur investovat do podniku Adria ovlivnila investiční rozhodnutí, která by přijal i soukromý investor. Komise bere rovněž na vědomí, že soukromé cestovní agentury upsaly akcie podniku Adria k témuž dni jako společnost PDP, zaplatily stejnou cenu, jejich investice se uskutečnila za stejných podmínek a navýšení kapitálu ze strany společnosti PDP a soukromých cestovních agentur se uskutečnilo v hotovosti.
(84)
I kdyby Komise dospěla k závěru, že účast společnosti PDP zahrnovala státní prostředky a že ji lze přičíst státu (viz v tomto smyslu 89. až 91. bod odůvodnění), ve smyslu ustálené judikatury (33) nelze 20 % soukromou účast považovat v porovnání s veřejným zásahem za zanedbatelnou. S ohledem na výše uvedené skutečnosti nemůže Komise dospět k závěru, že rozhodnutí soukromých cestovních agentur investovat do podniku Adria bylo skutečně ovlivněno jednáním společnosti PDP. Tento závěr nemění ani skutečnost, že se podnik Adria považoval v roce 2010 za podnik v obtížích (viz oddíl 7.1).
(85)
Z důkazů předložených Slovinskem mimoto nevyplývá, že soukromé cestovní agentury měly při investování do podniku Adria jinou motivaci než dosažení zisku. Komise v této souvislosti odkazuje na zprávu předloženou Slovinskem, která se týkala strategických směrů podniku Adria na období 2009-2014 (a kterou měli investoři zjevně k dispozici v době přijetí investičního rozhodnutí), podle níž se očekávalo, že podnik Adria bude v období od roku 2010 do roku 2014 ziskový, a to na základě kapitálové injekce ve výši přibližně 2,5 milionu EUR a provedení určitých opatření ze strany podniku Adria, včetně zvýšení průměrného výnosu z cestujícího a snížení nákladů. Tuto zprávu lze pokládat za další náznak toho, že soukromé cestovní agentury byly skutečně přesvědčeny o ziskovosti své investice.
(86)
Komise se proto domnívá, že rozhodnutí soukromých cestovních agentur investovat do podniku Adria je rovnocenné rozhodnutí společnosti PDP a že jejich investice byla významná. Komise nemá mimoto důvod pochybovat o tom, že se soukromé cestovní agentury rozhodly investovat do podniku Adria za účelem dosažení zisku. Komise proto vyvozuje závěr, že opatření č. 3 neznamenalo nepatřičnou výhodu pro podnik Adria, existence státní podpory je tudíž vyloučena, aniž by bylo nutné blíže posoudit, zda jsou splněny ostatní kumulativní podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
7.2.3. Opatření č. 4: navýšení kapitálu v roce 2011
(87)
Dne 30. září 2011 upsalo Slovinsko v hotovosti 70 % akcií podniku Adria (49,5 milionu EUR), které byly vydány v rámci navýšení kapitálu v roce 2011. Slovinsko investovalo finanční prostředky prostřednictvím slovinské agentury pro správu kapitálových aktiv (AUKN). Společnost PDP upsala v hotovosti další 1 % akcií (0,5 milionu EUR). Zbývající část navýšení (tj. 19,7 milionu EUR) měla podobu kapitalizace pohledávek ze strany několika bank: 20 % ze strany banky NLB, 5 % ze strany banky Abanka Vipa d.d., 2 % ze strany banky Unicredit Bank of Slovenia d.d. a 2 % ze strany banky Hypo Alpe-Adria Bank d.d.
(88)
Agentura AUKN byla založena zákonem o správě a řízení kapitálových investic Republiky Slovinsko (34), její správní radu jmenovalo Státní shromáždění, agentura byla přímým uživatelem rozpočtu Republiky Slovinsko a její zaměstnanci byli státními úředníky (35). Je tudíž zřejmé, že jednání agentury AUKN lze přičíst státu a že zahrnovalo státní prostředky, což Slovinsko nezpochybnilo. Komise dále vyzdvihuje tiskovou zprávu úřadu předsedy vlády Slovinska ze dne 23. června 2011: „Na dnešním zasedání vláda […] rozhodla, že agentura [AUKN] přispěje na vlastní kapitál podniku Adria Airways, d. d. částkou ve výši 49,5 milionu EUR a akciová společnost [PDP] zaplatí částku ve výši 500 000 EUR […]. Aktivní zapojení do tohoto procesu umožní Republice Slovinsko uspokojovat i v budoucnu její potřeby v oblasti služeb pravidelné letecké dopravy, které poskytuje dopravce se sídlem ve Slovinsku.“ (36)
(89)
S ohledem na společnost PDP se Komise domnívá, že existuje řada ukazatelů ve smyslu rozsudku ve věci Stardust Marine (37), které umožňují vyvodit závěr, že společnost PDP byla založena za účelem provádění politik, o nichž rozhodly slovinské orgány veřejné moci, a že její rozhodnutí investovat v rámci opatření č. 4 lze přičíst státu a zahrnuje státní prostředky. Komise především uvádí, že 100 % podíl ve společnosti PDP vlastní nepřímo slovinský stát (prostřednictvím fondů KAD, SOD a DSU). Komise v tomto smyslu připomíná své rozhodnutí ve věci ELAN (38), v němž dospěla k závěru, že opatření fondů KAD a DSU, dvou vlastníků společnosti PDP, lze přičíst státu. Stát má mimoto veškeré hlasy ve výboru akcionářů, který jmenuje představenstvo společnosti. Podle článku 19 stanov společnosti PDP musí představenstvo schválit nákup cenných papírů, jestliže hodnota transakce přesáhne 500 000 EUR.
(90)
Komise v souladu s rozhodnutím o zahájení řízení připomíná rovněž prohlášení bývalého slovinského ministra financí na konci jeho funkčního období dne 28. října 2011 (tj. po provedení opatření č. 4): „Založením zvláštní restrukturalizační společnosti (PDP) jsme slovinským podnikům poskytli nový zdroj financování, know-how a odborných znalostí založených na osvědčených postupech při restrukturalizaci podniků. Podniky Adria Airways a Unior představují nepochybně největší úspěch.“ (39) Toto tvrzení lze pokládat za nepřímý důkaz přičitatelnosti státu ve smyslu rozsudku ve věci Stardust Marine. Tvrzení Slovinska, že toto prohlášení je nutno posoudit v politickém kontextu konce funkčního období ministra financí a pokládat je za „odvážné a dostatečně jasné [prohlášení], aby je bylo možno úspěšně sdělit prostřednictvím médií“, se nejeví jako přesvědčivé. Jako další nepřímý důkaz uvádí Komise tiskovou zprávu úřadu předsedy vlády Slovinska ze dne 23. června 2011 (viz 88. bod odůvodnění), která prokazuje, že slovinská vláda rozhodla, že společnost PDP přispěje k navýšení kapitálu v roce 2011 částkou ve výši 0,5 milionu EUR.
(91)
Na základě výše uvedených skutečností se Komise domnívá, že účast společnosti PDP na navýšení kapitálu v roce 2010 zahrnovala státní prostředky a že jednání této společnosti lze přičíst státu.
(92)
Co se týká bank, Komise v souladu s rozhodnutím o zahájení řízení poznamenává, že banky Abanka Vipa d.d., Unicredit Bank of Slovenia d.d. a Hypo Alpe-Adria Bank d.d. jsou čistě soukromými subjekty. Pokud jde o banku NLB, v době provedení opatření č. 4 byl jejím většinovým vlastníkem stát, a to buď přímo (45,62 % akcií), nebo nepřímo prostřednictvím fondů SOD (4,07 %) a KAD (4,03 %) (40), zatímco jediným dalším významným akcionářem banka KBC Bank (25 %). Skutečnost, že stát je většinovým vlastníkem banky NLB, což se promítá ve většině hlasů ve správní a dozorčí radě, naznačuje přičitatelnost opatření státu. Ze stanov banky NLB však nemůže Komise s jistotou odvodit, že její rozhodnutí o investici do podniku Adria lze přičíst státu. Rovněž z řídicí struktury banky NLB neodvodila Komise zasahování ze strany orgánů veřejné moci. Komise nenašla v tomto ohledu ani žádné nepřímé důkazy ve smyslu rozsudku ve věci Stardust Marine. Z výše uvedených důvodů se Komise domnívá, že rozhodnutí banky NLB o účasti na opatření č. 4 nelze přičíst Slovinsku.
(93)
Po objasnění, že jednání agentury AUKN a společnosti PDP je přičitatelné státu, musí Komise posoudit, zda toto jednání znamenalo pro podnik Adria nepatřičnou selektivní výhodu.
(94)
Slovinsko uvedlo, že rozhodnutí bank investovat do podniku Adria byla přijata souběžně s rozhodnutím státu, což samo o sobě existenci výhody vylučuje.
(95)
Komise za prvé připomíná svůj závěr, že v roce 2011, v době provedení opatření č. 4, byl podnik Adria podnikem v obtížích (viz 66. bod odůvodnění).
(96)
Komise mimoto uvádí, že účast bank na kapitálové injekci v roce 2011 měla podobu konverze 26 % jejich stávajících pohledávek vůči podniku Adria na kapitál. Stát a společnost PDP vložily na druhou stranu hotovost. Slovinsko tvrdilo, že z celkové částky ve výši 19,7 milionu EUR, která byla předmětem konverze, odpovídá částka ve výši [10-20] milionů EUR vkladu v hotovosti, jelikož tato část úvěrů byla plně zajištěna. Podle Slovinska převzaly banky při konverzi nové riziko, což lze považovat za rovnocenné vložení nových finančních prostředků ve výši [10-20] milionů EUR.
(97)
Komise posoudila informace, které poskytlo Slovinsko, a dospěla k závěru, že částka ve výši [10-20] milionů EUR z celkové částky ve výši 19,7 milionu EUR, která byla předmětem konverze, byla skutečně plně a náležitě zajištěna, a to hlavně zástavními právy k letadlům ve vlastnictví podniku Adria. Ke stanovení hodnoty těchto letadel použil podnik Adria zprávu „Aircraft Value Reference“, kterou v dubnu 2011 zveřejnila nezávislá společnost Aircraft Value Analysis Company (dále jen „AVAC“). Tato zpráva uvádí současné a budoucí hodnoty a nájemné u mnoha typů letadel, a to vždy horní a dolní mez. Při ocenění letadel, která byla dána do zástavy jako jistota, byly použity hodnoty značně nižší než horní mez uvedená společností AVAC. Komise zastává názor, že vzhledem k nezávislosti společnosti AVAC a rozsáhlému využívání této zprávy v odvětví poskytuje zpráva spolehlivý základ pro určení hodnoty letadel.
(98)
Pohledávky ve výši [0-10] milionů EUR, které byly kapitalizovány, však nebyly plně zajištěny. U této části nemůže Komise vyvodit závěr, že je rovnocenná vkladu v hotovosti a že banky převzaly nové riziko. Podmínky zbývajícího dluhu se zlepšily a celková úroveň rizika se významně snížila, jelikož zbývající část dluhů (které se konverze netýkala) měla kolaterál ve stejné výši jako před konverzí. Toto celkové riziko se dále snížilo v důsledku skutečnosti, že jako podmínku kapitalizace pohledávek musel podnik Adria […]. V některých případech mimoto podmínky nesplaceného dluhu (úroková sazba, splátkový kalendář atd.) […].
(99)
Slovinsko převzalo na druhou stranu plně riziko u částky ve výši nejméně 49,5 milionu EUR, jelikož po navýšení kapitálu v roce 2011 se stalo akcionářem podniku Adria. Banky převzaly nové riziko, nikoli však ve stejné výši jako Slovinsko, jelikož se jejich postavení v důsledku konverze dluhu na kapitál zlepšilo. Zdá se tudíž, že při rozhodování o investici do podniku Adria nebyly banky ve srovnatelné situaci jako stát.
(100)
Nelze rovněž vyloučit, že rozhodnutí bank investovat do podniku Adria bylo ovlivněno jednáním státu. Ve výroční zprávě podniku Adria za rok 2011 se uvádí, že „vláda […] Slovinska dne 20. ledna 2011 jednoznačně zformulovala své stanovisko a uznala význam podniku Adria Airways jakožto národního leteckého dopravce pro slovinské hospodářství, slovinské občany a hosty ze zahraničí. Ve svém rozhodnutí objasnila vláda záměr zachovat podnik Adria Airways jakožto slovinského národního leteckého dopravce […]“. Toto rozhodnutí, které bylo vydáno před přijetím plánu restrukturalizace v září 2011, mohlo usnadnit rozhodování bank o investici, jelikož stát již naznačil záměr podpořit podnik Adria (41).
(101)
Na základě výše uvedených tvrzení vylučuje Komise tvrzení Slovinska, že stát a banky investovaly za rovnocenných podmínek.
(102)
Komise však musí analyzovat, zda je investice Slovinska do podniku Adria v souladu s tržními podmínkami. Slovinsko tvrdí, že se rozhodlo podílet na opatření č. 4 na základě plánu restrukturalizace ze září 2011, což by se mělo pokládat za dodržení zásady investora v tržním hospodářství.
(103)
Komise na úvod podotýká, že na rozdíl od předchozích navýšení kapitálu došlo k navýšení kapitálu v roce 2011 bez zprávy o ocenění. Podle judikatury by soukromý investor zvažující rekapitalizaci podniku se značnými dluhy požadoval plán restrukturalizace, který je schopen zajistit jeho životaschopnost (42). V daném případě slovinské orgány uvedly, že se rozhodly podílet na navýšení kapitálu v roce 2011 na základě plánu restrukturalizace ze září 2011.
(104)
Komise však již vyvodila závěr, že podnik Adria byl v roce 2011 podnikem v obtížích (viz 66. bod odůvodnění). To samo o sobě znamená nepravděpodobnost toho, že stát mohl očekávat, že podnik Adria dosáhne v přiměřené lhůtě obvyklé návratnosti investovaného kapitálu. Komise proto trvá na svém názoru uvedeném v rozhodnutí o zahájení řízení, že plán restrukturalizace nelze považovat za dostatečný, pokud jde o odůvodnění navýšení kapitálu v roce 2011 jako opatření, které je v souladu se zásadou investora v tržním hospodářství. Plán restrukturalizace (v původní verzi ze září 2011) za prvé předpokládal obnovení životaschopnosti v roce 2013 s velmi nízkým ziskovým rozpětím (zisk před zdaněním) (realistický scénář předpokládal v roce 2013 ziskové rozpětí ve výši […] %, v roce 2014 ve výši […] % a v roce 2015 ve výši […] %). Nedostatečnou ziskovost pro akcionáře prokazuje rovněž skutečnost, že plán předpokládal v témže období obzvláště nízké úrovně vlastního kapitálu, a to v rozmezí od […] EUR v roce 2011 do […] EUR v roce 2015. To znamená, že by se kapitál vložený v září 2011 (69,7 milionu EUR) během období restrukturalizace značně snížil, a nepřinášel by tudíž žádné skutečné výnosy.
(105)
Slovinsko předložilo řadu průběžných zpráv vyhotovených podniky Airconomy a Adria v období od dubna do září 2011 (tj. před přijetím plánu restrukturalizace ze září 2011), které měly (jak se usuzovalo) obsahovat vyčíslení, jež chybělo v plánu restrukturalizace, a které byly v té době zjevně poskytnuty všem akcionářům podniku Adria a rovněž státu. Komise však podotýká, že se průběžné zprávy týkají období 2011-2012, zatímco plán restrukturalizace obsahoval výhledy do roku 2015, […]. Komise se proto domnívá, že průběžné zprávy neposkytují potřebné chybějící informace, aby plán restrukturalizace splňoval kritérium investora v tržním hospodářství.
(106)
Na základě výše uvedených skutečností vyvozuje Komise závěr, že navýšení kapitálu v roce 2011 poskytlo podniku Adria nepatřičnou výhodu. Tato výhoda je selektivní, jelikož jediným příjemcem byl podnik Adria.
(107)
Komise musí rovněž posoudit, zda mohlo opatření č. 4 narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod mezi členskými státy, jelikož podnik Adria zvýhodnilo v porovnání s jeho konkurenty, kteří veřejnou podporu neobdrželi. Je zřejmé, že opatření č. 4 mohlo ovlivnit obchod uvnitř EU a hospodářskou soutěž, jelikož podnik Adria soutěží s ostatními leteckými společnostmi v EU, zejména od vstupu třetí fáze liberalizace letecké dopravy („třetího balíčku“) v platnost dne 1. ledna 1993. V případě cestování na relativně kratší vzdálenosti v EU mimoto letecká doprava soutěží se silniční a železniční dopravou, a proto mohli být dotčeni i silniční a železniční dopravci.
(108)
Opatření č. 4 tudíž podniku Adria umožnilo pokračovat v činnosti, takže nemusel jako ostatní konkurenti čelit důsledkům, které obvykle vyplývají ze složité finanční situace.
(109)
Na základě výše uvedených tvrzení vyvozuje Komise závěr, že opatření č. 4 zahrnovalo státní podporu ve prospěch podniku Adria ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
7.2.4. Opatření č. 5: prodej podniku AAT v letech 2010-2011
(110)
V rozhodnutí o zahájení řízení dospěla Komise z důvodů uvedených v 41. a 42. bodě odůvodnění k předběžnému závěru, že získání akcií podniku AAT společnostmi PDP a Aerodrom Ljubljana poskytlo podniku Adria nepatřičnou výhodu.
(111)
Vzhledem k rozdílné povaze příspěvků společností PDP a Aerodrom Ljubljana (hotovost v porovnání s kapitalizací pohledávek) a vzhledem k odůvodnění týkajícímu se opatření č. 4 (viz 94. až 101. bod odůvodnění) vyvozuje Komise závěr, že u opatření č. 5 lze přiměřeně vyloučit tvrzení ohledně rovnocennosti.
(112)
Komise však musí posoudit, zda byla investiční rozhodnutí společností PDP a Aerodrom Ljubljana ekonomicky racionální v tom smyslu, že by obezřetný subjekt v tržním hospodářství ve srovnatelné situaci jednal stejně. Komise v této souvislosti nejprve podotýká, že celková cena, kterou uhradily společnosti Aerodrom Ljubljana a PDP, tj. 14,7 milionu EUR, byla v rozmezí, které bylo stanoveno ve zprávě o ocenění podniku AAT. Komise však ohledně zprávy o ocenění vyslovila pochybnosti a uvedla, že hodnota podniku AAT (v té době technické servisní divize podniku Adria nazývané SVL) měla být stanovena jako hodnota samostatného subjektu bez ohledu na vnitroskupinové synergie. Komise rovněž podotkla, že mezi oceněním podniku AAT/SVL ([…]) a jeho prodejem (listopad 2010 - březen 2011) uběhla značná doba.
(113)
Komise musí za prvé uvést, že zprávu o ocenění vyhotovil nezávislý odborník (KPMG) a není důvod domnívat se, že odborník neprovedl tento úkol zcela nezávisle. Co se týká časového odstupu mezi oceněním a prodejem akcií, Slovinsko objasnilo, že zpráva o ocenění vycházela z finanční situace podniku Adria k 31. prosinci 2009, což byly poslední údaje, u nichž byl proveden externí audit. Komise konstatuje, že opatření č. 5 bylo provedeno v listopadu 2010, tj. méně než rok po dni ocenění podniku AAT podle zprávy o ocenění. Ačkoli zpráva o ocenění podniku AAT přihlíží k negativním výhledům podniku Adria, byl v ní podrobně posouzen obchodní segment služeb údržby, oprav a generálních oprav a vyvozen závěr, že se negativní tendence, která byla zaznamenána u podniku Adria, podniku AAT netýká a že podnik AAT je ziskový. Podrobnější posouzení zprávy o ocenění ukazuje, že podnik AAT/SVL byl oceněn jako samostatná obchodní jednotka, aniž byly uváženy možné synergie s podnikem Adria. V této souvislosti se zdá, že zpráva o ocenění byla vyhotovena v době, kdy bylo známo, že podnik AAT začne poskytovat služby v oblasti údržby, oprav a generálních oprav i dalším externím zákazníkům, zejména společnosti Spanair, která případně nahradí podnik Adria jako hlavního zákazníka podniku AAT. Na základě výše uvedených skutečností a vzhledem k tomu, že zpráva o ocenění obsahovala poslední dostupné auditované finanční údaje podniku AAT, byla vyhotovena nezávislým odborníkem a věrohodně vycházela ze všech příslušných obchodních aspektů, je její použití jako referenčního dokumentu u dotyčného opatření přijatelné. Ačkoliv je pravdou, že krize ještě nebyla u konce, rok 2009 byl rokem, kdy bylo slovinské hospodářství zasaženo nejvíce. V listopadu 2010, kdy se společnosti PDP a Aerodrom Ljubljana rozhodly koupit podnik AAT, uváděly odhady růstu HDP v letech 2010, 2011 a 2012 pro Slovinsko opět kladné údaje (1,1 %, 1,9 %, resp. 2,6 %) (43). Za této situace by soukromý investor neprovedl nutně nové ocenění, jelikož mohl předpokládat, že zpráva o ocenění vycházející z údajů za rok 2009 podává o podniku přesnou představu.
(114)
Důležitější však je, že Slovinsko poskytlo důkazy prokazující, že v době provedení opatření č. 5 byl podnik AAT ziskový, neměl žádné dluhy po splatnosti a byl schopen splácet své dluhy ze zisku. Slovinsko předložilo výhledy podniku AAT do roku 2014, podle nichž by podnik AAT dosáhl v roce 2010 zisku po zdanění ve výši […] EUR, načež by byl i nadále ziskový a v roce 2014 by dosáhl zisku ve výši přibližně […] EUR. Zdá se, že při přijímání investičních rozhodnutí měly společnosti PDP a Aerodrom Ljubljana tyto výhledy k dispozici.
(115)
Slovinsko předložilo rovněž důkazy, že společnost Aerodrom Ljubljana rozhodla o investici do podniku AAT na základě ekonomických aspektů. V srpnu a září 2010 posoudily představenstvo a dozorčí rada společnosti Aerodrom Ljubljana možnost získání akcií podniku AAT. Společnost Aerodrom Ljubljana posoudila výhodnost vyrovnání řady nesplacených pohledávek vůči podniku Adria na základě podmínek transakce, které zahrnovaly pevný výnos z preferenčních akcií podniku AAT ve výši 8 %, […]. Ačkoli z jiného ocenění vyplývala nižší cena akcií, dozorčí rada společnosti Aerodrom Ljubljana dospěla k závěru, že podmínky konverze ([…]) odůvodňují vyšší cenu akcií.
(116)
Co se týká druhé fáze prodeje podniku AAT, zápis ze zasedání dozorčí rady společnosti Aerodrom Ljubljana ze dne 21. ledna 2011 naznačuje, že byly projednány výhody a nevýhody jednotlivých cen akcií a zrušení prodejní opce společnosti Aerodrom Ljubljana. Od prodejní opce bylo upuštěno v době nabytí kmenových akcií počátkem roku 2011, dozorčí rada společnosti Aerodrom Ljubljana však dospěla k závěru, že to bylo z ekonomického hlediska racionální, jelikož výměnou za upuštění od prodejní opce se společnosti Aerodrom Ljubljana podařilo docílit rovné účasti na řízení podniku AAT navzdory skutečnosti, že vlastnila menší podíl než společnost PDP. Dozorčí rada mimoto uvedla, že koupě podniku AAT bude mít pro společnost Aerodrom Ljubljana pozitivní dopad: pokud by podnik Adria ukončil činnost, snížily by se odhadované příjmy letiště v roce 2011 o […] %.
(117)
Slovinsko předložilo také důkazy, že vedení společnosti PDP rozhodlo o získání preferenčních a kmenových akcií podniku AAT na základě ekonomicky racionálních důvodů. Zápis ze zasedání vedení společnosti PDP prokazuje, že vedení společnosti provedlo vlastní ocenění podniku AAT, podle něhož byla cena v rozmezí od […] EUR do […] EUR, což je rozpětí stanovené ve zprávě o ocenění zmíněné v 34. bodě odůvodnění. Ačkoli vnitřní návratnost investice společnosti PDP činila […] %, společnosti PDP se podařilo získat od podniku AAT lepší podmínky, včetně pevných dividend ve výši 8 %.
(118)
Komise proto vyvozuje závěr, že rozhodnutí společností PDP a Aerodrom Ljubljana o účasti na opatření č. 5 neznamenala nepatřičnou výhodu pro podnik Adria, jelikož oba investoři jednali jako obezřetné subjekty v tržním hospodářství a jejich investiční rozhodnutí byla z ekonomického hlediska opodstatněná. Není proto nutné posoudit, zda jsou splněny ostatní kumulativní podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
7.3. Závěr ohledně existence podpory
(119)
Z výše uvedených důvodů vyvozuje Komise na straně jedné závěr, že opatření č. 1, 2, 3 a 5 nezahrnovala státní podporu pro podnik Adria.
(120)
Jak je uvedeno v oddíle 7.2.3, Komise se na druhou stranu domnívá, že opatření č. 4 zahrnovalo státní podporu, a posoudí proto jeho zákonnost a slučitelnost s vnitřním trhem.
7.4. Zákonnost podpory - opatření č. 4
(121)
V čl. 108 odst. 3 Smlouvy je stanoveno, že členský stát neprovede zamýšlená opatření podpory, dokud Komise nepřijme konečné rozhodnutí, kterým se toto opatření povoluje. Komise podotýká, že se Slovinsko podílelo na navýšení kapitálu v roce 2011 (opatření č. 4), aniž by je oznámilo Komisi za účelem schválení. Komise vyjadřuje politování nad tím, že Slovinsko nedodrželo povinnost zdržet se jednání, a porušilo tudíž svou povinnost podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy.
7.5. Slučitelnost podpory - opatření č. 4
(122)
Slovinsko se domnívá, že pokud by Komise shledala v opatření č. 4 státní podporu, byla by tato podpora slučitelná s vnitřním trhem na základě čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, konkrétně jako podpora na restrukturalizaci podle pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(123)
Podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy lze povolit podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem. Jak bylo uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, Komise se domnívá, že slučitelnost opatření č. 4 lze posoudit pouze podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, zejména podle ustanovení pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, která se týkají podpory na restrukturalizaci.
7.5.1. Způsobilost
(124)
Podle bodu 33 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci jsou pro podporu na restrukturalizaci způsobilé pouze podniky v obtížích ve smyslu bodů 9 až 13 těchto pokynů. Komise již vyvodila závěr, že podnik Adria byl v roce 2011, tj. v době provedení opatření č. 4, podnikem v obtížích v (viz 66. bod odůvodnění).
(125)
V bodě 12 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je uvedeno, že nově vytvořený podnik není pro podporu na záchranu či restrukturalizaci způsobilý, i když je jeho počáteční finanční situace nejistá. Za nově vytvořený se podnik považuje v zásadě během prvních tří let po zahájení činnosti v příslušné oblasti. Podnik Adria byl založen v roce 1961 a nelze jej považovat za nově vytvořený podnik. Podnik Adria rovněž nepatří do obchodní skupiny ve smyslu bodu 13 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(126)
Komise proto vyvozuje závěr, že podnik Adria je způsobilý pro podporu na restrukturalizaci.
7.5.2. Obnovení dlouhodobé životaschopnosti
(127)
Podle bodu 34 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci musí být poskytnutí podpory na restrukturalizaci podmíněno prováděním plánu restrukturalizace, který musí být ve všech případech jednotlivé podpory schválen Komisí. V bodě 35 je objasněno, že plán restrukturalizace, jehož doba trvání musí být co nejkratší, musí v přiměřené lhůtě a na základě realistických předpokladů ohledně budoucích podmínek fungování podniku obnovit jeho dlouhodobou životaschopnost.
(128)
Podle bodu 36 musí plán popsat okolnosti, které způsobily obtíže podniku, a zohledňovat současnou situaci a budoucí vyhlídky týkající se trhu, a to podle scénáře v nejlepším případě, scénáře v nejhorším případě a základního scénáře.
(129)
Plán musí počítat s přeměnou, která podniku po dokončení restrukturalizace umožní pokrýt všechny její náklady, včetně odpisových a finančních nákladů. Očekávaná kapitálová návratnost musí být dostatečná na to, aby restrukturalizovanému podniku umožnila konkurovat na trhu na základě jeho vlastních předností (bod 37 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(130)
Jak je uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, Komise měla pochybnosti, zda je plán restrukturalizace dostatečně důkladný, aby umožnil obnovit dlouhodobou životaschopnost podniku Adria, jelikož se zdálo, že některé jeho odhady jsou založeny na nevyčíslených, nejistých nebo nejasných předpokladech. Komise si mimoto nebyla jistá, zda podnik skutečně dosáhne životaschopnosti do konce roku 2013, jak bylo stanoveno v původním plánu restrukturalizace.
(131)
Během formálního vyšetřovacího řízení předložilo Slovinsko řadu aktualizací plánu restrukturalizace. Podle aktualizovaného plánu dojde k obnovení životaschopnosti podniku Adria v roce 2014 nebo 2015. Doba trvání restrukturalizace tudíž činí nejvýše pět let v souladu s předchozí rozhodovací praxí v odvětví letecké přepravy cestujících (44). Komise dále podotýká, že zejména v odvětví letecké dopravy je nutno v současné hospodářské situaci dosáhnout stabilizace provozní výkonnosti a výkonnosti služeb, aby byla zajištěna dlouhodobá životaschopnost jako pevný základ pro budoucí růst, a nikoli pouze krátkodobý obrat, což přirozeně trvá několik let.
(132)
Plán restrukturalizace zdůrazňuje, že hlavním účelem procesu restrukturalizace podniku Adria je dlouhodobá životaschopnost a v prvé řadě přijetí jednoznačné strategie a tržní orientace s řadou klíčových cílů: lepší finanční situace a od roku 2013 žádné ztráty, snížení nákladů složitosti a dosažení jasné, konkurenceschopné a udržitelné jedinečné prodejní struktury. Podle plánu podnik dosažením těchto cílů […].
(133)
Plán restrukturalizace popisuje rovněž okolnosti, které vedly k potížím podniku Adria a jež byly způsobeny především světovou hospodářskou krizí, malou velikosti primárního trhu podniku Adria (Slovinsko a sousední země), nízkou kapacitou jeho leteckého parku (především letouny CRJ200), […].
(134)
Plán restrukturalizace obsahuje scénář v nejlepším případě, scénář v nejhorším případě a základní scénář a analýzu rizik, která by mohla mít dopad na restrukturalizaci podniku Adria, jako jsou například změny cen paliva, riziko vyplývající z kolísání směnného kurzu nebo potenciální rizika týkající se leteckého parku. Ve všech případech se očekává, že do konce období restrukturalizace se podnik Adria stane opět životaschopným. Podle základního scénáře má podnik Adria dosáhnout v roce 2014 čistého ziskového rozpětí ve výši […] % a v roce 2015 ve výši […] %, poměru dluhu k vlastnímu kapitálu ve výši […] v roce 2014 a […] v roce 2015 a návratnosti vlastního kapitálu ve výši […] % v roce 2014 a […] % v roce 2015. Podle scénáře v nejhorším případě se čisté ziskové rozpětí v roce 2014 sníží na […] % a v roce 2015 na […] %, poměr dluhu k vlastnímu kapitálu vzroste na […] v roce 2014 a […] v roce 2015, zatímco návratnost vlastního kapitálu bude v roce 2014 činit […] % a v roce 2015 pak […] %.
(135)
Těžištěm plánu je restrukturalizace a zmenšení sítě podniku Adria, která byla ztrátová kvůli nadměrné kapacitě leteckého parku, leteckého personálu a ostatních zaměstnanců. Za tímto účelem plán restrukturalizace předpokládá významné omezení počtu tras a četnosti letů a rovněž menší letecký park s vyšší palivovou efektivitou, který sestává z […] letounů v roce 2015 ([…]), většinou […].
(136)
Plán restrukturalizace předpokládá uzavření […] tras a dodatečné omezení četnosti letů. Významně se sníží rovněž počet pravidelných leteckých linek a v roce 2015 dosáhne […]. Během období restrukturalizace sníží podnik Adria svou kapacitu o [11-14] % z hlediska ASK (45).
(137)
Restrukturalizační opatření, která se plánu předpokládají s ohledem na snížení nákladů (např. […] atd.) a zvýšení příjmů (např. […] atd.), představují další krok správným směrem k dosažení udržitelnější životaschopnosti. Dodatečná restrukturalizační opatření (viz 31. bod odůvodnění) mimoto předpokládají vyšší příjmy a nižší náklady s celkovým pozitivním dopadem ve výši […] EUR v roce 2014 a […] EUR v roce 2015, posílí tudíž obnovení životaschopnosti podniku Adria. Komise se proto domnívá, že iniciativy týkající se snížení nákladů a zvýšení příjmů umožní podniku Adria stát se do roku 2015 opět životaschopným.
(138)
Z důkazů, které Slovinsko předložilo, mimoto vyplývá, že podnik Adria v současnosti směřuje k dosažení většiny cílů stanovených v plánu restrukturalizace, což dále dokládá spolehlivost plánu.
(139)
Pokud jde o obnovení životaschopnosti, na základě aktualizací plánu restrukturalizace, které předložilo Slovinsko, vyvozuje Komise závěr, že dopad jednotlivých restrukturalizačních opatření je náležitě vyčíslen a že se ve všech scénářích předpokládá v celém období restrukturalizace do roku 2014 a 2015 životaschopnost na odpovídajících úrovních. Vzhledem k významným restrukturalizačním opatřením, která byla přijata, a dosavadnímu pokroku se proto Komise domnívá, že plán restrukturalizace umožní podniku Adria v přiměřené lhůtě obnovit jeho dlouhodobou životaschopnost.
7.5.3. Zamezení přílišnému narušení hospodářské soutěže (kompenzační opatření)
(140)
Podle bodu 38 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je třeba přijmout kompenzační opatření s cílem omezit nepříznivý dopad na podmínky obchodování na přijatelnou úroveň. Tato opatření mohou zahrnovat prodej aktiv, snížení kapacity nebo omezení přítomnosti na trhu a omezení vstupních překážek na dotčených trzích (bod 39 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(141)
V této souvislosti nebude ukončení ztrátových činností, které by bylo v každém případě nutné pro obnovení životaschopnosti podniku, za účelem posouzení kompenzačních opatření považováno za snížení kapacity nebo omezení působnosti na trhu (bod 40 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(142)
Slovinsko jako kompenzační opatření pro podnik Adria navrhuje: a) […] pravidelných leteckých linek, b) přenechání letištních časů na řadě letišť, včetně koordinovaných letišť, c) omezení leteckého parku a d) prodej podniku AAT.
(143)
Slovinsko předložilo důkazy, které prokazují, že trasy zrušené podle plánu restrukturalizace byly v souladu s rozhodnutími Komise v předchozích případech (46) z hlediska rozpětí příspěvku C1 ziskové. Rozpětí příspěvku C1 bere v úvahu náklady na let, cestující a distribuci (tj. variabilní náklady), které lze přičíst každé jednotlivé trase. Všechny trasy s kladným příspěvkem C1 proto vytvářejí dostatečné příjmy nejen k pokrytí variabilních nákladů trasy, nýbrž přispívají rovněž k uhrazení fixních nákladů podniku. Z pohledu Komise je rozpětí příspěvku C1 vhodným ukazatelem pro posouzení, zda určitá trasa přispívá k ziskovosti letecké společnosti.
(144)
Co se týká kapacity, plán restrukturalizace uvádí, že celková kapacita podniku v roce 2011 činila […] ASK, zatímco na konci období restrukturalizace v roce 2015 má kapacita podniku Adria podle očekávání činit přibližně […] ASK, to představuje snížení zhruba o [11-14] %. Po vyloučení tras se záporným příspěvkem C1 se tento údaj sníží na [6-8] %.
(145)
Komise mimoto podotýká, že v důsledku změn sítě tras uvolnil podnik Adria řadu letištních časů, některé z nich na koordinovaných (47) letištích, jako je například Dublin a Kodaň. Tyto letištní časy umožní konkurenčním leteckým společnostem provozovat určité trasy a zvýšit kapacitu.
(146)
Pokud jde o omezení leteckého parku, Komise bere na vědomí, že podnik Adria zmenšil svůj letecký park z […] letadel v roce 2011 na […] letadel a tento počet by se podle plánu restrukturalizace neměl do konce období restrukturalizace v roce 2015 změnit. Co se týká prodeje podniku AAT, Komise se domnívá, že toto opatření je jako kompenzační opatření přijatelné, zejména s přihlédnutím k závěru vyvozenému v 118. bodě odůvodnění, že nezahrnuje státní podporu.
(147)
Při posuzování vhodnosti kompenzačních opatření vezme Komise v úvahu strukturu trhu a podmínky hospodářské soutěže, aby bylo možné zajistit, že žádné takové opatření nepovede ke zhoršení struktury trhu (bod 39 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci). Kompenzační opatření musí být úměrná rušivým účinkům podpory a zejména velikosti a relativnímu významu daného podniku na trhu nebo trzích, na nichž působí. Míru snížení kapacity či omezení působnosti na trhu je třeba stanovit případ od případu (bod 40 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(148)
Komise za prvé podotýká, že podnik Adria má z hlediska produktivní kapacity celého odvětví letecké dopravy v Unii a výstupu (z hlediska počtu cestujících) podíl na trhu pouze ve výši 0,15 % (1,17 milionu cestujících v roce 2011). U malého dopravce, jakým je podnik Adria, by další snížení počtu letadel a kapacity mohlo mít negativní dopad na jeho životaschopnost, aniž by poskytlo přiměřené tržní příležitosti jeho konkurentům.
(149)
Co se týká nejdůležitější části kompenzačních opatření, snížení kapacity, Komise považuje omezení ziskových tras přibližně o [6-8] % mezi rokem 2011 a 2015 za dostatečné, zejména v porovnání s jinými případy restrukturalizace leteckých společností (48). Toto snížení kapacity na ziskových trasách je vyšší než v případě společnosti Air Malta. Celkové snížení kapacity o [11-14] % je mimoto podobné 15 % snížení, které bylo schváleno v případě společnosti Austrian Airlines (49).
(150)
Komise rovněž podotýká, že Slovinsko je podporovanou oblastí, která je způsobilá pro regionální investiční podporu pro účely čl. 107 odst. 3 písm. a) Smlouvy (50). V bodě 56 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je stanoveno, že „[v podporovaných oblastech] mohou platit méně přísné podmínky, co se týče provádění kompenzačních opatření a výše příspěvku ze strany příjemce podpory. V případě, že je to v zájmu regionálního rozvoje a pokud je snížení kapacity nebo omezení účasti na trhu považováno za nejvhodnější opatření pro zamezení přílišnému narušení hospodářské soutěže, může být požadované snížení v podporovaných oblastech nižší než v těch, které podporovány nejsou.“
(151)
V tomto kontextu považuje Komise kompenzační opatření, která navrhlo Slovinsko, podle pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci za dostatečná a přiměřená, aby bylo zajištěno, že nepříznivý dopad na podmínky obchodování vyplývající z poskytnutí podpory na restrukturalizaci podniku Adria je omezen na přijatelnou úroveň.
7.5.4. Podpora omezená na minimum (vlastní příspěvek)
(152)
Podle bodu 43 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je k omezení výše podpory na úplné minimum nezbytný významný příspěvek na restrukturalizační náklady poskytnutý z vlastních zdrojů příjemce. To může zahrnovat prodej aktiv, která nejsou nezbytně nutná pro přežití podniku, nebo financování z vnějších zdrojů za tržních podmínek.
(153)
Takové přispění musí být skutečné, tj. opravdové, bez všech očekávaných budoucích výnosů, jako je peněžní tok (bod 43 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci). Vlastní příspěvek nesmí přirozeně obsahovat žádnou další státní podporu. U velkých podniků považuje Komise obvykle za přiměřený příspěvek ve výši alespoň 50 % restrukturalizačních nákladů. Za výjimečných okolností a v případě zvlášť závažných problémů se však Komise může spokojit i s nižším příspěvkem (bod 44 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(154)
Vzhledem k celkovým restrukturalizačním nákladům ve výši […] EUR činí navrhovaný vlastní příspěvek podniku Adria […] EUR, tj. přibližně [50-54] % celkových restrukturalizačních nákladů. Podle plánu restrukturalizace je vlastní příspěvek rozdělen následovně:
a)
[…];
b)
veškeré výnosy z prodeje podniku AAT (tj. 14,7 milionu EUR);
c)
celá kapitalizace pohledávek, kterou provedly banky v rámci opatření č. 4 (19,7 milionu EUR).
(155)
Co se týká podbodu i) 154. bodu odůvodnění, Komise se domnívá, že tato opatření jsou přijatelná jako vlastní příspěvek a jsou odůvodněná. Většina aktiv již byla skutečně prodána, a výnosy z jejich prodeje lze proto jednoznačně započítat jako vlastní příspěvek. Slovinsko mimoto předložilo důkazy, že zbývající aktiva jsou v současnosti předmětem prodeje a jejich hodnota byla stanovena v souladu s externím oceněním, včetně ocenění společností AVAC v případě letadel (viz 97. bod odůvodnění).
(156)
Co se týká podbodu ii) 154. bodu odůvodnění, Komise v 118. bodě odůvodnění dospěla k závěru, že opatření č. 5 nezahrnuje státní podporu, výnosy z prodeje podniku AAT by se proto měly považovat za součást vlastního příspěvku.
(157)
Pokud jde o kapitalizaci pohledávek v podbodu iii) 154. bodu odůvodnění, Slovinsko se domnívá, že by se jako vlastní příspěvek měla započítat celá kapitalizace pohledávek, kterou banky provedly v rámci opatření č. 4. Komise v této souvislosti zastává názor, že konverze nezajištěného dluhu obvykle neprokazuje důvěru trhu ve společnost, jelikož nezajištění věřitelé nepřebírají nová rizika související s prováděním plánu restrukturalizace. V případě podniku Adria však Slovinsko prokázalo, že kapitalizované pohledávky byly do značné míry plně zajištěny, tj. [10-20] milionů EUR z celkové částky ve výši 19,7 milionu EUR (viz 97. bod odůvodnění). Pokud by byl podnik Adria zlikvidován, mohly banky plně zajištěnou částku získat zpět. Z toho vyplývá, že se banky vzdaly plně zajištěné pohledávky, kterou byly schopny získat zpět v plné výši, a nahradily ji vlastním kapitálem podniku Adria ve stejné hodnotě. Konverzí dluhu na kapitál proto banky převzaly nové riziko nejméně s ohledem na částku ve výši [10-20] milionů EUR, jelikož neměly jistotu, zda bude jejich investice do podniku Adria zisková.
(158)
Komise se proto domnívá, že kapitalizace pohledávek souvisejících s plně zajištěnými úvěry, tj. částka ve výši [10-20] milionů EUR, je přijatelná jako vlastní příspěvek.
(159)
S přihlédnutím k výše uvedeným skutečnostem dosáhne výše vlastního příspěvku podniku Adria […] EUR, tj. [46-48] % restrukturalizačních nákladů. U velkých podniků, jako je Adria, by výše vlastního příspěvku měla obvykle činit 50 %. Podle bodu 56 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci však může být Komise méně přísná, pokud jde o výši vlastního příspěvku v podporovaných oblastech, jak tomu bylo v případě Slovinska v době provedení opatření (viz 150. bod odůvodnění). V předchozích případech, například ve věci Air Malta, schválila Komise úroveň vlastního příspěvku ve výši přibližně 45 %.
(160)
Komise se proto domnívá, že požadavky stanovené v bodě 43 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci byly splněny.
7.5.5. Zásada „jednou a dost“
(161)
Podpora musí dodržet rovněž bod 72 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, který stanoví, že podnik, který obdržel podporu na záchranu a restrukturalizaci v posledních deseti letech, není pro takovouto podporu způsobilý (zásada „jednou a dost“).
(162)
Jelikož opatření č. 1, 2, 3 a 5 nezahrnují státní podporu a jelikož se zdá, že podnik Adria neobdržel v minulých deseti letech žádnou podporu na záchranu ani restrukturalizaci, vyvozuje Komise závěr, že s ohledem na opatření č. 4 je zásada „jednou a dost“ dodržena.
7.6. Závěr ohledně opatření č. 4
(163)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem Komise konstatuje, že Slovinsko provedlo v roce 2011 protiprávně kapitálovou injekci ve prospěch podniku Adria v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie. Komise se však domnívá, že opatření a plán restrukturalizace splňují podmínky stanovené v pokynech pro podporu na záchranu a restrukturalizaci. Komise proto považuje tuto podporu za slučitelnou s vnitřním trhem,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Navýšení kapitálu podniku Adria Airways d.d. v letech 2007, 2009 a 2010, která Republika Slovinsko provedla ve prospěch podniku Adria Airways d.d., nepředstavují podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Nabytí podniku Adria Airways Tehnika d.d. společnostmi PDP a Aerodrom Ljubljana d.d. v letech 2010 a 2011 nepředstavuje podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Článek 2
Kapitálová injekce ve výši 50 milionů EUR ve prospěch podniku Adria Airways d.d., kterou Republika Slovinsko provedla v roce 2011, představuje podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Tato podpora je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské unie.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Republice Slovinsko.
V Bruselu dne 9. července 2014.
KOMMISSIONENS BESLUT (EU) 2015/494
av den 9 juli 2014
om de åtgärder SA.32715 (2012/C) (f.d. 2012/NN) (f.d. 2011/CP) som Slovenien har genomfört till förmån för Adria Airways d.d.
[delgivet med nr C(2014) 4543]
(Endast den slovenska texten är giltig)
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 108.2 första stycket,
med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a,
med beaktande av kommissionens beslut om att inleda det förfarande som anges i artikel 108.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt avseende stöd SA.32715 (2012/C) (f.d. 2012/NN) (f.d. 2011/CP) (1),
efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig och med beaktande av dessa synpunkter, och
av följande skäl:
1. FÖRFARANDE
(1)
Genom SANI-anmälan nr 5628 av den 11 mars 2011, som registrerades samma dag, anmälde Slovenien till kommissionen ett undsättningsstöd till Adria Airways d.d. (nedan kallat Adria eller företaget) i form av en statlig garanti och ett lån på 6,2 miljoner euro till låg ränta.
(2)
De slovenska myndigheterna lämnade ytterligare upplysningar genom skrivelser av den 31 mars 2011 och den 12 april 2011. Kommissionen begärde ytterligare upplysningar genom en skrivelse av den 29 april 2011, som de slovenska myndigheterna inte besvarade. Ett möte med de slovenska myndigheterna och deras rådgivare hölls den 13 juli 2011, varvid man förklarade för kommissionen att det anmälda undsättningsstödet inte skulle vara tillräckligt med tanke på företagets ogynnsamma finansiella situation, och att Slovenien planerade ett kapitaltillskott på 50 miljoner euro till Adria. Slovenien återkallade sin anmälan om undsättningsstöd den 1 augusti 2011.
(3)
Efter uppgifter om att Slovenien ändå hade genomfört det ovannämnda kapitaltillskottet den 30 september 2011 beslutade kommissionen att på eget initiativ fortsätta sin preliminära undersökning och bad om ytterligare upplysningar genom skrivelser av den 12 september 2011, den 28 november 2011 och den 17 april 2012, som de slovenska myndigheterna besvarade genom skrivelser av den 11 oktober 2011, den 27 december 2011, den 13 januari 2012 och den 18 maj 2012. De slovenska myndigheterna lämnade dessutom, genom ett e-postmeddelande av den 7 november 2012, en promemoria som sammanställts av Adrias rättsliga företrädare.
(4)
På begäran av de slovenska myndigheterna hölls ett möte den 12 juli 2012 med medverkan av företrädare för Adria och det statligt ägda holdingbolaget PDP (2), en av aktieägarna i Adria. Vid det mötet presenterade de slovenska myndigheterna och företrädarna för Adria och PDP klargöranden och argument gällande de åtgärder som är föremål för granskning.
(5)
Genom en skrivelse av den 20 november 2012 underrättade kommissionen Slovenien om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 108.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget) avseende detta stöd (nedan kallat beslutet om att inleda förfarandet). Slovenien lämnade synpunkter på beslutet om att inleda förfarandet genom en skrivelse av den 21 januari 2013. Kommissionen begärde ytterligare upplysningar från Slovenien genom en skrivelse av den 5 mars 2013, som Slovenien besvarade den 19 april 2013. Slovenien lämnade ytterligare upplysningar den 16 september 2013. Kommissionen begärde ytterligare upplysningar från Slovenien genom en skrivelse av den 6 november 2013, som Slovenien besvarade den 4 december 2013 och den 6 och den 17 januari 2014. Möten med de slovenska myndigheterna och deras rättsliga företrädare hölls den 25 mars och den 5 december 2013 och den 8 januari 2014.
(6)
Kommissionens beslut om att inleda förfarandet har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning (3) av den 8 mars 2013. Kommissionen har uppmanat berörda parter att inkomma med sina synpunkter på åtgärderna i fråga.
(7)
Kommissionen mottog synpunkter från en berörd part, Ryanair, den 8 april 2013. Den har översänt dessa synpunkter till Slovenien som getts tillfälle att bemöta dem. Sloveniens kommentarer mottogs i en skrivelse av den 13 maj 2013.
2. DEN SLOVENSKA LUFTFARTSMARKNADEN
(8)
Adria är det nationella lufttrafikföretaget i Slovenien och det största flygbolaget på Ljubljanas flygplats. Under 2011 transporterade Adria 73,4 % av de passagerare som flög via Ljubljanas flygplats, och siffran har sedan dess minskat till 71,3 % 2012 och 69,8 % 2013 (4).
(9)
Lågprisbolagen har begränsad närvaro i Slovenien (easyJet trafikerar bara en linje från Ljubljana och Wizz Air två linjer) men stod 2013 för 12,6 % av passagerarna i regelbunden trafik (5). Det finns i dag fem andra konkurrenter som flyger från Ljubljana till sina huvudsakliga nav, nämligen Air France, Finnair, Turkish Airlines, Montenegro Airlines och Air Serbia.
3. STÖDMOTTAGAREN
(10)
Adria är ett stort företag med omkring 450 anställda. Företaget hade 2013 en omsättning på 142,3 miljoner euro och gjorde förluster på 3 miljoner euro (uppskattade siffror). Det har en flotta på elva flygplan, främst regionala jetplan. Adria ägs i dag av bl.a. Republiken Slovenien (69,9 %), Bank Assets Management Company (BAMC) (till vilket vissa tillgångar i Nova Ljubljanska Banka d.d. (6) (nedan kallat NLB) överförts) (19,6 %), ABANKA d.d. (4,7 %) och PDP (2,1 %).
(11)
Adrias finansiella situation har stadigt försämrats från 2008, med minskad försäljning, negativt resultat före skatt och negativt eget kapital. Närmare uppgifter om Adrias finansiella situation mellan 2007 och 2011 finns i avsnitt 7.1.
(12)
Den 1 augusti 2012 inledde Slovenien, tillsammans med PDP, NLB, Abanka Vipa d.d., Hypo Alpe-Adria Bank d.d. och UniCredit Banko Slovenija d.d., privatiseringsprocessen för Adria genom att begära in anbud för 74,87 % av företagets aktier. Samma dag offentliggjorde Sloveniens kapitalförvaltningsmyndighet AUKN (Agencija za upravljanje kapitalskih naložb Republike Slovenije) en offentlig inbjudan till investerare att inkomma med icke-bindande intresseanmälningar i samband med försäljningen av en majoritet av aktierna i företaget (7). Den processen tycks dock ha avbrutits, och avsikten tycks vara att privatiseringen av Adria ska återupptas längre fram.
4. BESKRIVNING AV ÅTGÄRDERNA OCH OMSTRUKTURERINGSPLANEN
4.1 Åtgärd 1: 2007 års kapitalökning
(13)
Den 31 december 2006 hade Adrias kapital följande ägarstruktur:
Tabell 1
Adrias ägarstruktur före 2007 års kapitalökning
Namn
%
KAD
55,0
SOD
20,0
NFD 1 delniški investicijski sklad d.d. (8)
9,7
NFD Holding d.d. (9)
7,2
Infond d.o.o. (10)
4,9
Övriga (inkl. enskilda aktieägare)
3,2
(14)
Den 19 februari 2007 beslutades vid Adrias bolagsstämma att öka företagets kapital med 10,9 miljoner euro. Den statligt ägda fonden KAD tecknade sig för omkring 99,6 % av ökningen, och återstoden tecknades av enskilda aktieägare. Alla aktier hade tecknats den 5 april 2007.
(15)
Priset var 27 euro per aktie. I en värdering av den […] (11) angavs aktievärdet till […] euro per aktie i september 2006.
(16)
Efter 2007 års kapitalökning såg kapitalägandet i Adria ut på följande sätt:
Tabell 2
Adrias ägarstruktur efter 2007 års kapitalökning
Namn
%
KAD
77,3
SOD (12)
10,0
NLB (13)
8,5
Infond d.o.o.
2,4
Övriga (inkl. enskilda aktieägare)
1,8
4.2 Åtgärd 2: 2009 års kapitalökning
(17)
Den 13 januari 2009 beslutade Adrias styrelse att öka företagets kapital genom att ge ut nya aktier. Det ledde till att Adrias kapital ökade med 2,36 miljoner euro. KAD tecknade sig för omkring 99,5 % av ökningen, och återstoden tecknades av enskilda aktieägare. Alla aktier hade tecknats den 20 juli 2009.
(18)
Priset var 22 euro per aktie. I en värdering av den […] angavs aktievärdet till […] euro per aktie i september 2008.
(19)
Efter 2009 års kapitalökning såg kapitalägandet i Adria ut på följande sätt:
Tabell 3
Adrias ägarstruktur efter 2009 års kapitalökning
Namn
%
KAD
78,6
SOD
8,8
NLB
7,5
Infond d.o.o.
2,2
Övriga (inkl. enskilda aktieägare)
2,9
4.3 Åtgärd 3: 2010 års kapitalökning
(20)
Den 2 september 2010 beslutades vid Adrias bolagsstämma att öka företagets kapital med 2,5 miljoner euro. Holdingbolaget PDP (efterträdaren till KAD och SOD) tecknade sig för omkring 80 % av ökningen. Två privata resebyråer, Kompas d.d. och Palma d.o.o., tecknade sig för återstående 20 % (10 % vardera). Alla aktier hade tecknats den 1 oktober 2010.
(21)
Priset var 12 euro per aktie. I en värdering av den […] angavs aktievärdet till […] euro per aktie i juni 2009.
(22)
Efter 2010 års kapitalökning såg kapitalägandet i Adria ut på följande sätt:
Tabell 4
Adrias ägarstruktur efter 2010 års kapitalökning
Namn
%
PDP
86,0
NLB
6,1
Kompas d.d.
1,9
Palma d.o.o.
1,9
Infond d.o.o.
1,7
Övriga (inkl. enskilda aktieägare)
2,4
4.4 Åtgärd 4: 2011 års kapitalökning
(23)
Den 21 september 2011 beslutades vid Adrias bolagsstämma att öka företagets kapital med 69,7 miljoner euro. Republiken Slovenien tecknade sig för 49,5 miljoner euro och PDP för 0,5 miljoner euro, och båda betalade kontant. Återstoden av kapitalökningen (dvs. 19,7 miljoner euro) skedde genom att ett antal banker bytte fordringar mot aktier: a) 13,83 miljoner euro från NLB, b) 3,35 miljoner euro från Abanka Vipa d.d., c) 1,24 miljoner euro från UniCredit Banko Slovenija d.d. och d) 1,28 miljoner euro från Hypo Alpe-Adria Bank d.d. Kapitalökningen genomfördes den 30 september 2011.
(24)
Det överenskomna priset var 1 euro per aktie, vilket är det lägsta tillåtna priset enligt slovensk lag. Ingen värdering upprättades.
(25)
Efter 2011 års kapitalökning såg kapitalägandet i Adria ut på följande sätt:
Tabell 5
Adrias ägarstruktur efter 2011 års kapitalökning
Namn
%
Republiken Slovenien
69,9
NLB
19,6
Hypo Alpe-Adria Bank d.d.
1,8
Abanka Vipa d.d.
4,7
UniCredit Banko Slovenija d.d.
1,8
PDP
2,1
Övriga (inkl. enskilda aktieägare)
0,1
Omstruktureringsplanen från september 2011
(26)
Enligt de slovenska myndigheterna beslutade staten, PDP och bankerna att delta i 2011 års kapitalökning på grundval av en plan med titeln Financial and Business Restructuring Program (nedan kallad omstruktureringsplanen) från september 2011. Planen innefattade nödvändiga åtgärder för omstrukturering av Adrias finanser och verksamhet, som skulle göra det möjligt att återställa lönsamheten i företaget. Det står klart att planen utarbetades med tanke på en anmälan av omstruktureringsstöd eftersom det talas om t.ex. ”eget bidrag” och ”snedvridning av konkurrensen”, begrepp som normalt sett inte förekommer i en affärsplan.
(27)
Enligt den ursprungliga omstruktureringsplanen skulle Adria uppnå lönsamhet 2013 (neutralt och optimistiskt scenario) eller 2014 (pessimistiskt scenario). Adrias svårigheter hade, också enligt den ursprungliga omstruktureringsplanen, orsakats av a) […].
(28)
I den ursprungliga omstruktureringsplanen angavs ett antal åtgärder för att omstrukturera Adria och återställa lönsamheten i företaget: a) […].
(29)
Av den ursprungliga omstruktureringsplanen framgick också att 2011 års kapitalökning på 69,7 miljoner euro skulle täcka Adrias negativa egna kapital på […] euro, återbetalning av skulder på […] euro ([…] euro i förfallna leverantörsskulder och […] euro för förtidsåterbetalning av banklån) och finansiering av omstruktureringsåtgärder på […] euro.
(30)
De totala kostnaderna för omstruktureringen skulle å andra sidan uppgå till […] euro, som delvis finansierades med kapitaltillskottet på 50 miljoner euro från den slovenska staten och PDP. Adrias bidrag till sina omstruktureringskostnader (”eget bidrag”) skulle uppgå till […] euro genom utbyte av skulder i form av banklån mot aktier (19,7 miljoner euro), […]. I den ursprungliga omstruktureringsplanen betraktades slutligen försäljningen av AAT och nedläggningen av regelbundna linjer som kompensationsåtgärder.
(31)
Mot bakgrund av de tvivel som kommissionen gett uttryck för i beslutet om att inleda förfarandet lämnade Slovenien ett antal uppdateringar av omstruktureringsplanen. I omstruktureringsplanen förutses för närvarande att omstruktureringen ska pågå till 2015, och planen innefattar ett antal kompletterande omstruktureringsåtgärder för att säkra mer hållbar lönsamhet. De kompletterande omstruktureringsåtgärderna, och deras finansiella effekter 2014-2015, är följande: a) […].
4.5 Åtgärd 5: förvärvet av Adria Airways Tehnika d.d. 2010-2011
(32)
Adrias helägda dotterbolag AAT grundades 2010. Fram till dess hade det varit Adrias interna underhållsenhet, SVL. AAT är verksamt i sektorn för flygplansunderhåll, för Adria och andra kunder.
(33)
Mellan november 2010 och mars 2011 förvärvade PDP och Aerodrom Ljubljana (statlig majoritetsägd infrastrukturförvaltare av Ljubljanas flygplats) 52,3 % respektive 47,7 % av AAT från Adria i två etapper. I den första etappen köpte PDP en andel på 18,24 % i AAT i form av 2 676 346 preferensaktier utan rösträtt för 1 euro per aktie. Samtidigt förvärvade Aerodrom Ljubljana en andel på 31,16 % i AAT (4 570 881 aktier) genom utbyte av skulder mot preferensaktier utan rösträtt för ett belopp på omkring 4,6 miljoner euro. I en andra etapp i början av 2011 sålde Adria sina återstående aktier i AAT enligt följande: PDP förvärvade 5 000 000 stamaktier för 1 euro per aktie och ökade sin andel i företaget till 52,33 %, samtidigt som Aerodrom Ljubljana ökade sin andel i AAT till 47,67 % genom utbyte av 2,2 miljoner euro i fordringar på Adria.
(34)
Det totala priset var således 14,7 miljoner euro, dvs. 1 euro per aktie. I en värdering i april 2010 hade värdet på AAT som Adrias underhållsenhet angetts till mellan 14,4 och 14,9 miljoner euro i december 2009.
5. BESLUTET OM ATT INLEDA FÖRFARANDET
(35)
Den 20 november 2012 beslutade kommissionen att inleda det formella granskningsförfarandet. I beslutet om att inleda förfarandet var kommissionens preliminära ståndpunkt att Adria kunde betraktas som ett företag i svårigheter vid tidpunkten för de identifierade åtgärderna, eller åtminstone sedan 2008. Kommissionen uttryckte också tvivel i fråga om de fem åtgärder som är föremål för granskning och drog den preliminära slutsatsen att samtliga innefattade statligt stöd.
(36)
När det gäller åtgärderna 1 och 2 ansåg kommissionen i beslutet om att inleda förfarandet att den slovenska staten hade haft ett tydligt och direkt inflytande över KAD, och kommissionen slog preliminärt fast att KAD:s deltagande i 2007 och 2009 års kapitalökningar inbegrep statliga medel och kunde tillskrivas Slovenien. Det pris för aktierna som KAD i själva verket betalade var visserligen lägre än det värde som fastställts i två värderingar, men kommissionen ställde sig tvivlande till värderingarna med tanke på den långa tid som förflöt mellan aktievärderingen och kapitaltillskotten. Med tanke på att KAD var majoritetsägare i Adria vid den aktuella tidpunkten ansåg kommissionen att 2007 och 2009 års kapitalökningar syftade till att finansiera en befintlig investering från KAD:s sida i ett företag som skulle kunna anses befinna sig i svårigheter.
(37)
Vid bedömningen av åtgärd 3 noterade kommissionen att PDP är efterträdaren till KAD och SOD, vars åtgärder kommissionen preliminärt ansåg kunde tillskrivas staten. Som faktorer som pekade på att åtgärderna kunde tillskrivas staten framhöll kommissionen dessutom det faktum att den slovenska staten indirekt äger 100 % av PDP (genom KAD, SOD och DSU [statligt helägd tillgångsförvaltare]) samt vissa indirekta bevis enligt rättspraxis i Stardust Marine-målet (14). Det pris för aktierna som KAD i själva verket betalade var visserligen lägre än det värde som fastställts i en värdering, men på samma sätt som för åtgärderna 1 och 2 ställde sig kommissionen tvivlande till värderingen med tanke på att hela 15 månader förflöt mellan aktievärderingen och kapitaltillskotten. Kommissionen ansåg också preliminärt att deltagandet av två privata resebyråer (Kompas d.d. and Palma d.o.o.) i 2010 års kapitaltillskott tillsammans med PDP inte i sig var tillräckligt för att undanröja kommissionens betänkligheter om en eventuell fördel för Adria (15).
(38)
När det gäller åtgärd 4 noterade kommissionen att Sloveniens investering tydligt inbegrep statliga medel, och kommissionen upprepade sin preliminära slutsats att PDP:s åtgärder kunde tillskrivas staten. Kommissionen uttryckte också betänkligheter i fråga om NLB:s deltagande i åtgärd 4, som skulle kunna tillskrivas staten med tanke på att a) NLB vid den aktuella tidpunkten var helägt av staten, b) staten hade en majoritet av rösterna i bankens förvaltningsstyrelse och tillsynsstyrelse, och c) agerandet hos en statligt kontrollerad bank skulle kunna påverkas av de offentliga myndigheterna.
(39)
Vid bedömningen av om åtgärd 4 gav Adria en otillbörlig selektiv fördel noterade kommissionen i beslutet om att inleda förfarandet att det faktum att bankerna samtyckt till att byta ut fordringar mot aktier endast om staten sköt till likvida medel i Adria, och i synnerhet den olikartade karaktären hos statens och PDP:s bidrag jämfört med bankernas (likvida medel kontra utbyte av skulder), var tillräckligt för att ge upphov till rimliga tvivel till att 2011 års kapitalökning skett under jämförbara förhållanden och på liknande villkor. Kommissionen noterade också att 2011 års kapitalökning, i motsats till tidigare kapitalökningar, skedde utan att någon värdering upprättades.
(40)
Vad beträffar de slovenska myndigheternas påstående om att de beslutat att delta i åtgärd 4 på grundval av omstruktureringsplanen från september 2011, noterade kommissionen att omstruktureringsplanen i princip inte var tillräcklig för att uppfylla kriteriet om en privat investerare, eftersom vissa av dess förutsägelser tycktes bygga på osäkra eller oklara antaganden. Kommissionen framhöll dessutom att en privat investerare skulle ha tagit hänsyn till risken för att de tidigare kapitalökningarna utgjort olagligt statligt stöd, och skulle ha bedömt hur risken för ett återbetalningskrav från kommissionen påverkade investeringens lönsamhet. Slutligen noterade kommissionen att bankerna kan ha beslutat att delta i kapitaltillskottet på grund av det intresse som Slovenien visat för Adria långt innan beslutet om 2011 års kapitalökning fattades.
(41)
När det gäller åtgärd 5 upprepade kommissionen sin preliminära uppfattning att PDP:s åtgärder kunde tillskrivas staten och inbegrep statliga medel. Beträffande Aerodrom Ljubljana kom kommissionen fram till samma preliminära slutsats med tanke på att staten var majoritetsägare i företaget redan vid tidpunkten för förvärvet av AAT. Kommissionen såg det också som osannolikt att de offentliga myndigheterna inte medverkat i viktiga beslut som fattats av Aerodrom Ljubljana, infrastrukturförvaltaren av Ljubljanas flygplats, med tanke på flygplatsens strategiska betydelse för landet som huvudflygplats för internationella flygningar.
(42)
Med tanke på att den första etappen i förvärvet av aktier i AAT skedde omedelbart efter 2010 års kapitalökning, ansåg kommissionen att de båda åtgärderna inte borde bedömas var för sig utan som delar i en större insats till stöd för Adria. Vid bedömningen av värderingen av AAT:s aktier noterade kommissionen att AAT betraktades som en del av Adrias underhållsenhet (som vid den aktuella tidpunkten var SVL) och att de synergieffekter det medförde beaktats vid värderingen av AAT. Kommissionen ansåg dock att det i värderingen borde ha gjorts en bedömning av SLV/AAT:s värde som fristående enhet utan hänsyn till koncerninterna synergieffekter, eftersom AAT avknoppades från Adria 2010 och såldes som en separat enhet. Kommissionen uttryckte även betänkligheter i fråga om den långa tid som förflöt mellan värderingen och försäljningen av aktierna i AAT.
(43)
Kommissionen uttryckte också tvivel i fråga om förenligheten med den inre marknaden för de fem åtgärder som är föremål för granskning, i synnerhet eftersom de slovenska myndigheterna inte redovisade några tänkbara grunder för förenlighet.
(44)
Med tanke på de aktuella åtgärdernas karaktär och det faktum att Adria när åtgärderna beviljades kunde betraktas som ett företag i svårigheter, noterade kommissionen att åtgärdernas förenlighet bara kunde bedömas enligt artikel 107.3 c i EUF-fördraget, och i synnerhet med utgångspunkt i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter (16) (nedan kallade riktlinjerna). Kommissionen noterade för det första att villkoren för undsättningsstöd enligt avsnitt 3.1 i riktlinjerna inte verkade vara uppfyllda. När det gäller omstruktureringsstöd enligt avsnitt 3.2 i riktlinjerna påpekade kommissionen att de identifierade åtgärderna hade beviljats före anmälan till kommissionen och utan någon trovärdig omstruktureringsplan som uppfyllde villkoren i riktlinjerna, en omständighet som i sig själv skulle vara tillräcklig för att utesluta åtgärdernas förenlighet med den inre marknaden (17).
(45)
Kommissionen uttryckte också betänkligheter i fråga om omstruktureringsplanen, som inte verkade vara tillräckligt gedigen för att återställa Adrias långsiktiga lönsamhet eftersom en del av dess förutsägelser bygger på icke-kvantifierade, osäkra eller oklara antaganden. Kommissionen ansåg också att det var tveksamt om de kompensationsåtgärder som beskrevs i omstruktureringsplanen kunde anses lämpliga och/eller tillräckliga, med tanke på att de tycktes nödvändiga för att återställa Adrias lönsamhet. När det gäller försäljningen av AAT ägde den rum flera månader innan omstruktureringsplanen godkändes, vid en tidpunkt - i slutet av 2010 och början av 2011 - när Adria uppenbarligen var i trängande behov av finansiering. Nedläggningen av regelbundna linjer framstod inte heller som en godtagbar kompensationsåtgärd, eftersom de flesta av dessa linjer (27 av 31) enligt omstruktureringsplanen var förlustbringande och ändå skulle behöva läggas ned för att säkra företagets lönsamhet. Kommissionen var också tveksam till att det föreslagna egna bidraget från Adria på […] euro kunde godtas i sin helhet, i synnerhet eftersom det är oklart om beloppen från försäljningen av AAT och utbytet av skulder i form av banklån mot aktier kunde räknas som egna bidrag. Med tanke på att Adria verkade befinna sig i svårigheter när åtgärderna beviljades och att företag i svårigheter endast kan få undsättnings- och/eller omstruktureringsstöd, betvivlade kommissionen också att engångsvillkoret var uppfyllt, särskilt med avseende på 2011 års kapitalökning.
6. SYNPUNKTER PÅ BESLUTET OM ATT INLEDA FÖRFARANDET
6.1 Kommentarer från Slovenien
(46)
I sina kommentarer till kommissionens beslut om att inleda förfarandet vidhåller Slovenien att åtgärderna 1, 2 och 3 inte inbegrep statligt stöd eftersom KAD:s och PDP:s beslut inte kan tillskrivas staten. Slovenien noterade i synnerhet att det faktum att staten äger 100 % av aktierna inte är tillräckligt för att slå fast att åtgärderna kan tillskrivas staten. Slovenien noterar dessutom att de värderingar där aktievärdet fastställdes var korrekta och att principen om en privat investerare i en marknadsekonomi därför var uppfylld, vilket utesluter att Adria fått en fördel. När det gäller i synnerhet åtgärd 3 hävdar Slovenien att två privata resebyråers tecknande av 20 % av aktierna, under jämförbara förhållanden och på liknande villkor som PDP, var betydande och visade att marknaden inte tvivlade på Adrias lönsamhet, vilket skulle utesluta förekomsten av statligt stöd.
(47)
När det gäller åtgärd 5 upprepar Slovenien att PDP:s åtgärder inte kan tillskrivas staten. Vad beträffar Aerodrom Ljubljanas åtgärder anser Slovenien att det statliga inflytandet över dess beslut att köpa AAT inte kan härledas från det faktum att vissa ledamöter av tillsynsstyrelsen föreslagits av staten, KAD och SOD. Slovenien anser dessutom att värderingen från april 2010, där värdet av AAT som Adrias underhållsenhet angetts till mellan 14,4 och 14,9 miljoner euro, inte kan anses inaktuell, och att det inte finns något som tyder på att synergieffekterna med Adria beaktats i värderingen. Slovenien hävdar också att protokollen från både PDP:s och Aerodrom Ljubljanas styrelser visar att beslutet att förvärva AAT fattades på grundval av ekonomiskt rationella överväganden. Av dessa skäl skulle förekomst av statligt stöd i samband med åtgärd 5 vara uteslutet.
(48)
Slovenien motsätter sig också att Adria betecknats som ett företag i svårigheter och anser att Adria befann sig i svårigheter först från januari 2011, dvs. vid tiden för åtgärd 4.
(49)
När det gäller åtgärd 4 utesluter Slovenien förekomst av stöd med hänvisning till att NLB:s utbyte av fordringar mot aktier inte kan tillskrivas staten. Slovenien anser dessutom att de utestående lån som byttes ut mot aktier säkrats till fullo genom inteckningar i flygplan och byggnader, och att bankerna tog på sig ny affärsrisk när lånen byttes ut mot aktier. Utbytet av fordringar mot aktier skulle således vara likvärdigt med ett kapitaltillskott. Slovenien noterar också att bankerna och staten påverkade varandra att fatta investeringsbeslutet, som - enligt Sloveniens mening - baserades på en trovärdig omstruktureringsplan, och slår fast att investeringsbesluten fattades samtidigt vilket utesluter en otillbörlig fördel för Adria.
(50)
Eftersom Slovenien anser att åtgärderna 1, 2, 3 och 5 inte inbegrep statliga medel redovisades inte några grunder för förenlighet för de åtgärderna. Däremot anfördes grunder för förenlighet för åtgärd 4, ifall kommissionen skulle komma fram till att den utgör statligt stöd. Eftersom Adria, enligt Slovenien, befann sig i svårigheter först från januari 2011 (se skäl 48), skulle åtgärd 4, enligt den omstruktureringsplan som lämnats, utgöra förenligt omstruktureringsstöd enligt avsnitt 3.2 i riktlinjerna.
(51)
Vad beträffar återgången till lönsamhet anser Slovenien att omstruktureringsplanen säkrar Adrias långsiktiga lönsamhet och framhåller att omstruktureringsplanen, i enlighet med riktlinjerna, inkluderar en marknadsanalys och en analys av orsakerna till företagets svårigheter, samt att den innebär att företaget överger de verksamheter som förblir olönsamma även efter omstruktureringen. Såsom anges i skäl 31 lämnade Slovenien ett antal uppdateringar av omstruktureringsplanen, som för närvarande nämner att omstruktureringen ska pågå till 2015 och innefattar flera kompletterande omstruktureringsåtgärder för att säkra mer hållbar lönsamhet. Slovenien påpekar också att den uppdaterade omstruktureringsplanen säkrar företagets långsiktiga lönsamhet före utgången av 2015 även med det pessimistiska scenariot, med en avkastning på eget kapital på […] % 2014 och […] % 2015, vilket är högre än de nivåer som kommissionen godtog i beslutet om Air Malta (18).
(52)
Slovenien menar att kapacitetsminskningen (i form av nedläggningen av regelbundna linjer) på […] % och […] % under sommar- och vintersäsongen, frigörandet av ankomst- och avgångstider på vissa flygplatser - däribland samordnade (överbelastade) flygplatser - och försäljningen av AAT är lämpliga och proportionerliga kompensationsåtgärder. Slovenien hävdar också att de linjer som lades ned i själva verket var lönsamma på grundval av den så kallade bruttomarginal (positiva C1-täckningsgrad) som kommissionen godtagit i Air Malta- och Czech Airlines-ärendena (19).
(53)
När det gäller att begränsa stödet till ett minimum (eget bidrag), i enlighet med vad som förklaras ovan, menar Slovenien att försäljningen av AAT inte inbegriper stöd och att vinsten på 14,7 miljoner euro därför bör godtas som eget bidrag. Slovenien anser också att bankernas utbyte av fordringar mot aktier, till ett belopp av 19,7 miljoner euro, i sin helhet bör räknas som eget bidrag. Slovenien har även lämnat uppgift om värdet på de flygplan som intecknats för lånen i fråga, tillsammans med den relevanta AVAC-rapport (20) som visar flygplanens värde. Därtill kommer försäljningen av ett antal tillgångar […], och därmed skulle det egna bidraget överstiga [50-54] % enligt den uppdaterade omstruktureringsplanen.
(54)
När det slutligen gäller engångsvillkoret anser Slovenien att det är uppfyllt eftersom åtgärderna 1, 2, 3 och 5 - som kom före åtgärd 4 - inte inbegrep statligt stöd till Adria.
6.2 Synpunkter från berörda parter
(55)
Under det formella granskningsförfarandet mottog kommissionen synpunkter endast från Ryanair, som stöder kommissionens preliminära slutsatser om att de åtgärder som är föremål för granskning inbegrep statligt stöd och var oförenliga med den inre marknaden.
(56)
Ryanair hävdade dock att kommissionens bedömning av principen om en privat investerare i en marknadsekonomi inte var fullständig i beslutet om att inleda förfarandet, eftersom kommissionen borde ha undersökt om en privat investerare skulle ha valt att helt enkelt likvidera Adria i stället för att skjuta till nytt kapital (21). Ryanair hävdar att kommissionen i beslutet om att inleda förfarandet borde ha undersökt om en likvidation av Adria var mer lönsam för staten än ett kapitaltillskott. Ryanair ansåg sig visserligen inte ha tillräckliga uppgifter för att ha synpunkter på omstruktureringsplanen, men man ställde sig tvivlande till att Adria skulle återgå till lönsamhet.
(57)
Ryanair menade också att stöd till Adria skulle skada Ryanairs marknadsställning, eftersom det motverkar Ryanairs insatser för att utveckla sin marknad och leder till att Ryanair förlorar intäkter.
6.3 Kommentarer från Slovenien på synpunkterna från berörda tredje parter
(58)
Slovenien behandlade i detalj de argument som Ryanair framfört i sina synpunkter. Framför allt noterade Slovenien att inte bara staten hade deltagit i kapitaltillskotten till Adria, utan även privata investerare och enheter vars åtgärder, enligt Sloveniens mening, inte kan tillskrivas staten. Slovenien anser dessutom att Ryanair misstolkat rättspraxis när man hävdar att staten skulle ha förordat konkurs framför omstrukturering och långsiktig lönsamhet för Adria. Enligt Slovenien var det test som Ryanair nämnde bristfälligt eftersom det endast kunde tillämpas på Adrias borgenärer och inte på investerare - Slovenien hade inga fordringar på företaget och kunde därför inte kräva dess likvidation.
(59)
Slovenien noterade att kommissionen hade granskat antagandena i Adrias omstruktureringsplan och påpekade att Ryanairs tveksamhet i fråga om Adrias återgång till lönsamhet är ogrundad. Slutligen hävdade Slovenien att den påstådda skadan på Ryanairs marknadsställning inte hade styrkts.
7. BEDÖMNING AV ÅTGÄRDERNA
(60)
I detta beslut behandlas inledningsvis frågan om huruvida Adria är ett företag i svårigheter i den mening som avses i riktlinjerna (avsnitt 7.1). Därefter analyseras om de åtgärder som är föremål för granskning inbegriper statligt stöd till Adria i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget (avsnitt 7.2) och om sådant stöd, ifall det förekommit, är lagligt (avsnitt 7.4) och förenligt med den inre marknaden (avsnitt 7.5).
7.1 Adrias svårigheter
(61)
Adrias finansiella situation har stadigt försämrats från 2008, med minskad försäljning, negativt resultat före skatt och negativt eget kapital. Adrias viktigaste finansiella parametrar 2007-2011 var följande, enligt de uppgifter som lämnats av de slovenska myndigheterna:
Tabell 6
Adrias viktigaste finansiella uppgifter 2007-juni 2011 (miljoner euro)
2007
2008
2009
2010
juni 2011
Omsättning
179,2
205,4
161,4
148,7
71,1
Nettoresultat
0,4
- 3,2
- 14,0
- 63,1
- 2,2
Rörelseresultat före skatter och avskrivningar
0,4 (22)
10,9
1,6
- 50,9
1,8
Aktiekapital
6,8
6,8
7,7
9,4
9,4
Eget kapital
41,8
32,5
29,3
- 35,4
- 35,9
Skuldsättningsgrad
2,8
3,7
4,0
- 3,9
- 3,6
Kassaflöde från driften
16,9
18,5
6,1
1,7
- 21,6 (23)
(62)
Adria avslutade räkenskapsåret 2011 med förluster på 12 miljoner euro (24), och 2012 uppgick förlusterna till 10,8 miljoner euro (25). Adria tycks 2013 ha begränsat förlusterna till 3,1 miljoner euro (26).
(63)
Enligt punkt 10 a i riktlinjerna befinner sig ett företag i svårigheter när ”över hälften av det tecknade kapitalet har förlorats och mer än en fjärdedel av detta kapital förlorats under de senaste tolv månaderna”. Denna bestämmelse återspeglar antagandet att ett företag som förlorar en stor del av sitt aktiekapital inte kommer att kunna hejda förluster som leder till att företaget med största sannolikhet försätts i konkurs på kort eller medellång sikt (enligt punkt 9 i riktlinjerna).
(64)
Såsom anges i beslutet om att inleda förfarandet skedde ingen förlust av aktiekapital mellan 2007 och juni 2011, utan aktiekapitalet ökade i själva verket. Kommissionen noterar dock att företagets egna kapital blev negativt 2010 och 2011. Företaget vidtog emellertid inte lämpliga åtgärder för att hantera minskningen av det egna kapitalet. I tidigare ärenden (27) har kommissionen kommit fram till att det, när ett företag har negativt eget kapital, automatiskt kan antas att kriteriet i punkt 10 a i riktlinjerna är uppfyllt, vilket skulle vara fallet för Adria åtminstone sedan 2010. Tribunalen har också i en dom nyligen (28) slagit fast att ett företag med negativt eget kapital är ett företag i svårigheter.
(65)
Adrias svårigheter tycks dessutom ha kulminerat i slutet av 2010. Vid den tiden nämndes i pressen möjligheten att Adria skulle sättas under tvångsförvaltning eller till och med ansöka om konkurs (29). Det skulle kunna ses som ett tecken på att Adria, åtminstone vid den tiden, uppfyllde villkoren för att vara föremål för ett kollektivt insolvensförfarande enligt slovensk lagstiftning, i enlighet med punkt 10 c i riktlinjerna.
(66)
Av de skäl som anges ovan konstaterar kommissionen, liksom i beslutet om att inleda förfarandet, att Adria 2010 och 2011, dvs. när åtgärderna 3, 4 och 5 beviljades, var ett företag i svårigheter i den mening som avses i punkt 10 a och/eller punkt 10 c i riktlinjerna.
(67)
Dessutom framgår av tabell 6 i skäl 61 att Adria 2010 och 2011 skulle kunna anses befinna sig i svårigheter även i den mening som avses i punkt 11 i riktlinjerna, enligt vilken ett företag kan anses befinna sig i svårigheter ”om de vanliga tecknen […] föreligger, såsom ökande förluster, sjunkande omsättning, växande lager, överkapacitet, minskande kassaflöde, stigande skuldsättningsgrad och finansiella kostnader samt ett sjunkande värde, som kan gå ner till noll, på nettotillgångarna”.
(68)
Kommissionen anser dock att Adria mellan 2007 och 2009 inte uppvisade de vanliga tecknen på att ett företag befinner sig i svårigheter enligt punkt 11 i riktlinjerna. Vad beträffar 2008 gjorde Adria då, för första gången under den period som omfattas av undersökningen, förluster på 3,2 miljoner euro. Som Slovenien helt riktigt påpekar ökade Adrias intäkter och kassaflöde 2008 jämfört med föregående år (från 179,2 miljoner euro till 205,4 miljoner euro respektive från 16,9 miljoner euro till 18,5 miljoner euro). Företagets aktiekapital var dessutom oförändrat och uppgick till 6,8 miljoner euro.
(69)
Kommissionen noterar också att Adria 2008 och 2009 hade ett nettoresultat före skatt på 3,2 miljoner euro respektive 14 miljoner euro. Om avskrivningar undantas var företagets ekonomiska resultat för de åren positivt, med ett rörelseresultat före skatter och avskrivningar på 10,9 miljoner euro respektive 1,6 miljoner euro (se tabell 6 i skäl 61). Från 2010 blev Adrias rörelseresultat före skatter och avskrivningar sedan negativt. Eftersom beslutet om åtgärd 2 fattades i januari 2009 och samtliga aktier tecknats i juli 2009 kan kommissionen inte med säkerhet slå fast att det vid den tiden fanns en tydligt identifierbar tendens till negativa resultat, vilket skulle leda till slutsatsen att Adria var ett företag i svårigheter i den mening som avses i riktlinjerna.
(70)
Kommissionen anser följaktligen att Adria inte kunde betecknas som ett företag i svårigheter 2007-2009, dvs. när åtgärderna 1 och 2 beviljades.
7.2 Förekomst av statligt stöd
(71)
Enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.
(72)
För att slå fast om statligt stöd förekommer måste kommissionen bedöma om de kumulativa kriterierna i artikel 107.1 i EUF-fördraget (dvs. överföring av statliga medel, selektiv fördel, potentiell snedvridning av konkurrensen och påverkan på handeln inom EU) är uppfyllda för var och en av de fem åtgärder som är föremål för granskning.
7.2.1 Åtgärderna 1 och 2: 2007 och 2009 års kapitalökningar
(73)
Kommissionen kommer till att börja med att analysera om åtgärderna 1 och 2 gav Adria en otillbörlig selektiv fördel.
(74)
I beslutet om att inleda förfarandet noterade kommissionen i detta avseende att det pris för aktierna som betalats av KAD låg under det värde som angetts i två värderingar. KAD förvärvade de nya aktierna i Adria i februari 2007 till ett pris av 27 euro per aktie, vilket var under det värde på […] euro per aktie per den […] som fastställts i en värdering (se skäl 15). I januari 2009 förvärvade KAD aktierna till ett pris av 22 euro per aktie, vilket var under det värde på […] euro per aktie per den […] som fastställts i en värdering (se skäl 18). Kommissionen uttryckte dock tvivel i fråga om värderingarnas tillförlitlighet, bl.a. därför att så lång tid förflöt mellan kapitaltillskotten (i februari 2007 respektive januari 2009) och värderingen av företagets aktier ([…] respektive […]).
(75)
Kommissionen har granskat de uppgifter och den bevisning gällande dessa värderingar som lämnats av Slovenien efter inledandet av det formella granskningsförfarandet. När det gäller åtgärd 1 har Slovenien förklarat att de uppgifter som värderingen baserades på härrör från den 30 september 2006 och var de senast tillgängliga uppgifterna när värderingsfirman upprättade värderingen. När det gäller åtgärd 2 visar det sig att värderingen beställdes samtidigt som Adrias bolagsstämma fattade beslut om en kapitalökning. Kommissionen har inget skäl att misstänka att värderingsfirman (P&S Capital) inte var helt och hållet oberoende.
(76)
Vidare har kommissionen, även om […] månader visserligen förflöt mellan aktievärderingen och kapitalökningarna, inte funnit några belägg för att den fördröjningen faktiskt påverkade det uppskattade värdet av aktierna i Adria.
(77)
Kommissionen noterar att den värderingsmetod som användes (nettonuvärde av förväntade fria kassaflöden (30)) är allmänt vedertagen i samband med förvärv. En närmare analys av värderingarna visar dessutom att de formler som användes lämpade sig för syftet och hade tillämpats korrekt, och att antagandena och prognoserna för omsättningens tillväxt och lönsamheten verkade realistiska. Framför allt framgår det av värderingen inför 2007 års kapitaltillskott (åtgärd 1) att de förväntade genomsnittliga siffrorna för intäktsökning och lönsamhet ligger inom samma intervall som de observerade. I värderingen inför 2009 års kapitaltillskott (åtgärd 2) är de förväntade siffrorna för intäktsökning och lönsamhet lägre än de observerade, eftersom a) den höga ekonomiska tillväxten 2008 främst var ett resultat av det slovenska EU-ordförandeskapet, b) den globala ekonomiska tillväxten var långsam och c) situationen på finansmarknaderna var ansträngd. Övriga antaganden i värderingarna framstår också som realistiska. Vidare noterar kommissionen att KAD var majoritetsägare i Adria redan före kapitalökningarna (31), och att syftet med kapitalökningarna var att finansiera en befintlig (och lönsam) investering för KAD.
(78)
Mot denna bakgrund noterar kommissionen att 2007 och 2009 års kapitalökningar kan betraktas som marknadsmässiga och inte gav Adria någon otillbörlig fördel.
(79)
Kommissionen drar därför slutsatsen att åtgärderna 1 och 2 utgjorde investeringar som en privat investerare i en marknadsekonomi skulle ha gjort under jämförbara förhållanden (32), vilket utesluter förekomst av statligt stöd och innebär att det inte är nödvändigt att gå vidare med bedömningen av om övriga kumulativa villkor i artikel 107.1 i EUF-fördraget är uppfyllda.
7.2.2 Åtgärd 3: 2010 års kapitalökning
(80)
Såsom påpekas i skäl 73 är ett av de nödvändiga villkoren för förekomst av statligt stöd att åtgärden ger mottagaren en otillbörlig selektiv fördel. Nedan undersöker kommissionen om detta villkor är uppfyllt när det gäller åtgärd 3.
(81)
I beslutet om att inleda förfarandet noterade kommissionen att det pris på 12 euro per aktie som PDP och de privata resebyråerna betalade för aktierna i Adria låg under det pris på […] euro per aktie som fastställts i en värdering. På samma sätt som för åtgärderna 1 och 2 ställde sig kommissionen tvivlande till värderingens tillförlitlighet, främst därför att hela […] månader förflöt mellan kapitalökningen (i september 2010) och tidpunkten för aktievärderingen ([…]).
(82)
De uppgifter som lämnats av de slovenska myndigheterna har i viss mån skingrat kommissionens tvivel i det avseendet. Kommissionen erinrar emellertid ändå om att två privata resebyråer (Kompas d.d. och Palma d.o.o.) på grundval av samma uppgifter och värdering deltog i 2010 års kapitalökning med 20 %, medan PDP sköt till återstående 80 % av kapitalet. De privata resebyråerna och PDP deltog på samma villkor och tecknade aktierna på samma dag. Både det privata deltagandet och PDP:s bidrag skedde i form av kapitaltillskott. I beslutet om att inleda förfarandet påpekade kommissionen att ett privat deltagande på 20 % i princip kunde ses som ett tecken på att investeringen i fråga stöddes av marknaden, även om åtgärden måste ses mot bakgrund av Adrias sammantagna situation vid den aktuella tidpunkten och det faktum att åtgärd 3 var den tredje kapitalökningen på omkring 3,5 år.
(83)
Kommissionen noterar för det första att Slovenien har lämnat uppgifter som visar att Kompas d.d. och Palma d.o.o. är helt privata företag där staten inte utövar någon kontroll eller något inflytande. Såsom anges i skäl 79 utgjorde åtgärderna 1 och 2 inte heller statligt stöd. Investeringsbeslut som skulle ha fattats av en privat investerare kan därför inte anses ha påverkat de privata resebyråernas beslut att investera i Adria. Kommissionen noterar också att de privata resebyråerna tecknade aktier i Adria samma dag som PDP, betalade samma pris och gjorde investeringen på samma villkor, och kapitalökningen från PDP och de privata resebyråerna gjordes med kontanter.
(84)
Även om kommissionen skulle komma fram till att PDP:s deltagande inbegrep statliga medel och kunde tillskrivas staten (se i detta avseende skälen 89-91), kan inte, enligt etablerad rättspraxis, ett privat deltagande på 20 % anses som försumbart jämfört med det offentliga ingripandet (33). Mot denna bakgrund kan kommissionen inte heller utesluta att de privata resebyråernas beslut att investera i Adria i själva verket påverkades av PDP:s agerande. Det faktum att Adria ansågs befinna sig i svårigheter 2010 (se avsnitt 7.1) ändrar inte denna slutsats.
(85)
Av de uppgifter som Slovenien lämnat framgår inte heller att något annat än vinstmotiv låg bakom de privata resebyråernas investering i Adria. I detta avseende pekar kommissionen på en rapport från Slovenien om Adrias strategiska inriktningar för perioden 2009-2014 - som investerarna uppenbarligen hade tillgång till när de fattade sitt investeringsbeslut - enligt vilken Adria förväntades gå med vinst mellan 2010 och 2014, till följd av ett kapitaltillskott på omkring 2,5 miljoner euro och vissa åtgärder från Adrias sida som bl.a. skulle ge högre genomsnittsinkomst per passagerare och kostnadsminskningar. Denna rapport skulle kunna ses som ett ytterligare tecken på att de privata resebyråerna faktiskt var övertygade om investeringens lönsamhet.
(86)
Kommissionen anser därför att de privata resebyråernas beslut att investera i Adria fattades under jämförbara förhållanden och på liknande villkor som PDP:s beslut, och att deras investering var betydande. Kommissionen hade inte heller någon anledning att betvivla att vinstmotiv låg bakom de privata resebyråernas beslut att investera i Adria. Kommissionen drar därför slutsatsen att åtgärd 3 inte gav Adria någon otillbörlig fördel, vilket utesluter förekomst av statligt stöd och innebär att det inte är nödvändigt att gå vidare med bedömningen av om övriga kumulativa villkor i artikel 107.1 i EUF-fördraget är uppfyllda.
7.2.3 Åtgärd 4: 2011 års kapitalökning
(87)
Den 30 september 2011 tecknade sig Slovenien för 70 % (49,5 miljoner euro) av 2011 års kapitalökning i Adria och betalade kontant. Slovenien investerade pengarna genom Sloveniens kapitalförvaltningsmyndighet AUKN. PDP tecknade sig dessutom för ytterligare 1 % (0,5 miljoner euro) och betalade kontant. Återstoden av kapitalökningen (dvs. 19,7 miljoner euro) skedde genom att flera banker bytte fordringar mot aktier: 20 % från NLB, 5 % från Abanka Vipa d.d., 2 % från UniCredit Banko Slovenija d.d. och 2 % från Hypo Alpe-Adria Bank d.d.
(88)
AUKN, som inrättades genom den slovenska lagen om företagsstyrning av kapitalinvesteringar (34), hade en styrelse som utsetts av nationalförsamlingen, fick medel direkt från Sloveniens statsbudget och hade en personal bestående av offentliga tjänstemän (35). Det står därför klart att AUKN:s åtgärder kunde tillskrivas staten och inbegrep statliga medel, vilket inte heller bestrids av Slovenien. Kommissionen pekar dessutom på ett pressmeddelande av den 23 juni 2011 från den slovenska premiärministerns kansli: ”Vid dagens möte beslutade regeringen […] att [AUKN] ska bidra med 49,5 miljoner euro till det egna kapitalet i Adria Airways, d. d., och att aktiebolaget [PDP] ska betala 500 000 euro […]. Republiken Sloveniens aktiva engagemang i denna process syftar till att även i framtiden tillgodose landets intressen när det gäller regelbunden lufttrafik som bedrivs av ett flygbolag med säte i Slovenien” (36).
(89)
När det gäller PDP anser kommissionen att ett antal omständigheter enligt rättspraxis i Stardust Marine-målet (37) gör att det kan slås fast att PDP inrättades för att genomföra åtgärder som beslutats av de slovenska offentliga myndigheterna, och att dess beslut att investera i åtgärd 4 kan tillskrivas staten och inbegriper statliga medel. För det första noterar kommissionen att den slovenska staten indirekt äger 100 % av PDP (genom KAD, SOD och DSU). I detta avseende erinrar kommissionen om sitt beslut i Elan-ärendet (38), där den kom fram till att de åtgärder som vidtagits av KAD och DSU, två av PDP:s ägare, kunde tillskrivas staten. Staten har dessutom samtliga röster i aktieägarkommittén, som i sin tur utser företagets styrelse. Enligt artikel 19 i PDP:s stadgar ska styrelsen godkänna värdepappersköp när transaktionens värde överstiger 500 000 euro.
(90)
Kommissionen erinrar också, liksom i beslutet om att inleda förfarandet, om uttalandet av den tidigare slovenske finansministern i slutet av hans mandat den 28 oktober 2011 (dvs. efter det att åtgärd 4 genomförts): ”Genom inrättandet av det särskilda omstruktureringsbolaget (PDP) försåg vi slovenska företag med nya finansieringskällor, know-how och expertis baserad på exempel på god praxis vid omstrukturering av företag. Adria Airways och Unior är definitivt de största framgångarna” (39). Detta uttalande kan betraktas som indirekt bevis för att åtgärderna kan tillskrivas staten i den mening som avses i rättspraxis i Stardust Marine-målet. Sloveniens argument att detta, i den politiska situation som kännetecknades av slutet för finansministerns mandat, ska ses som ett uttalande som var ”tillräckligt öppenhjärtigt och enkelt för att framgångsrikt förmedlas via medierna” framstår inte som övertygande. Slutligen hänvisar kommissionen, som ytterligare ett indirekt bevis, till pressmeddelandet av den 23 juni 2011 från den slovenske premiärministerns kansli (se skäl 88), som visar att den slovenska regeringen hade beslutat att PDP skulle bidra med 0,5 miljoner euro till 2011 års kapitalökning.
(91)
Mot denna bakgrund anser kommissionen att PDP:s deltagande i 2010 års kapitalökning inbegrep statliga medel, och att PDP:s åtgärder kan tillskrivas staten.
(92)
När det gäller bankerna noterar kommissionen, i enlighet med beslutet om att inleda förfarandet, att Abanka Vipa d.d., UniCredit Banko Slovenija d.d. och Hypo Alpe-Adria Bank d.d. är helt och hållet privata enheter. NLB var, när åtgärd 4 genomfördes, majoritetsägd av staten, antingen direkt (45,62 % av aktierna) eller indirekt genom SOD (4,07 %) och KAD (4,03 %) (40), med KBC Bank som den enda övriga betydande aktieägaren (25 %). Statens majoritetsägande i NLB, som ger röstmajoritet i förvaltningsstyrelsen och tillsynsstyrelsen, är ett tecken på att åtgärderna kan tillskrivas staten. Kommissionen kan emellertid inte, med utgångspunkt i NLB:s stadgar, med säkerhet slå fast att dess beslut att investera i Adria kunde tillskrivas staten. Kommissionen har inte heller, med utgångspunkt i NLB:s förvaltningsstruktur, kunnat identifiera något ingripande från de offentliga myndigheternas sida. Inte heller kunde kommissionen finna några indirekta bevis enligt rättspraxis i Stardust Marine-målet som pekade på detta. Kommissionen anser därför att NLB:s beslut att delta i åtgärd 4 inte kan tillskrivas staten.
(93)
Sedan det slagits fast att AUKN:s och PDP:s åtgärder kan tillskrivas staten måste kommissionen bedöma om de medförde en otillbörlig selektiv fördel för Adria.
(94)
Slovenien hävdar för det första att bankernas beslut att investera i Adria fattades samtidigt som statens beslut, vilket i sig skulle utesluta att en fördel förekommit.
(95)
Kommissionen erinrar till att börja med om sin slutsats att Adria var ett företag i svårigheter 2011, när åtgärd 4 beviljades (se skäl 66).
(96)
Kommissionen noterar dessutom att bankernas deltagande i 2011 års kapitaltillskott skedde i form av ett utbyte av 26 % de befintliga fordringarna på Adria mot aktier. Statens och PDP:s tillskott, däremot, bestod i kontanter. Slovenien hävdar att [10-20] miljoner euro av de totalt 19,7 miljoner euro som byttes ut mot aktier motsvarade ett kapitaltillskott, eftersom den delen av lånen var helt säkrad. Enligt Slovenien skulle bankerna genom utbytet ha tagit på sig ny risk, vilket skulle kunna anses motsvara ett nytt kapitaltillskott på [10-20] miljoner euro.
(97)
Kommissionen har granskat de uppgifter som lämnats av Slovenien och slår fast att [10-20] miljoner euro av de 19,7 miljoner euro som byttes ut mot aktier säkrats till fullo och tillfredsställande genom inteckningar, främst i flygplan som ägdes av Adria. För att fastställa värdet av dessa flygplan utgick Adria från rapporten Aircraft Value Reference, som offentliggjordes i april 2011 av det oberoende företaget Aircraft Value Analysis Company (AVAC). I rapporten redovisas aktuella och framtida värden och hyror för ett antal flygplanstyper, med gränser för högsta och lägsta värde. Vid bedömningen av de flygplan som intecknats som säkerhet användes värden som låg betydligt under AVAC:s högsta värde. Kommissionen anser att rapporten utgör en tillförlitlig grund för fastställande av flygplanens värde, med tanke på AVAC:s oberoende karaktär och dess omfattande användning i sektorn.
(98)
Fordringar till ett värde av [0-10] miljoner euro som byttes ut mot aktier var dock inte säkrade till fullo. Kommissionen kan inte utesluta att denna del var likvärdig med ett kapitaltillskott och att bankerna tog på sig ny risk. Dessutom förbättrades villkoren för den återstående fordran och den sammanlagda risknivån sjönk avsevärt, eftersom den återstående delen av fordran (som inte bytts ut mot aktier) fortfarande var säkrad på samma nivå som före utbytet. Den sammanlagda risken minskade ytterligare till följd av att Adria, som en förutsättning för utbytet av skulder mot aktier, måste […]. Villkoren för den utestående skulden (ränta, återbetalningsplan osv.) var också i vissa fall […].
(99)
Å andra sidan tog Slovenien på sig hela risken för minst 49,5 miljoner euro, eftersom man blev aktieägare i Adria först i samband med 2011 års kapitaltillskott. Bankerna tog på sig ny risk men inte på samma nivå som Slovenien, eftersom deras ställning förbättrades till följd av utbytet av fordringar mot aktier. När bankerna beslutade att investera i Adria tycktes de därför inte befinna sig i en ställning som var jämförbar med statens.
(100)
Det kan inte heller uteslutas att bankernas beslut att investera i Adria påverkades av statens agerande. I Adrias årsredovisning 2011 konstateras att ”[…] Sloveniens regering avgav ett tydligt yttrande den 20 januari 2011 och tog ställning till Adria Airways betydelse som nationellt lufttrafikföretag för den slovenska ekonomin, Sloveniens medborgare och utländska gäster. I sitt beslut beskriver regeringen sin plan för att Adria Airways ska förbli Sloveniens nationella lufttrafikföretag […].” Detta beslut, som fattades långt innan omstruktureringsplanen antogs i september 2011, kan ha underlättat bankernas investeringsbeslut, eftersom staten redan signalerat sitt starka intresse av att stödja Adria (41).
(101)
Mot bakgrund av ovanstående argument avfärdar kommissionen Sloveniens argument om att staten och bankerna investerade under jämförbara förhållanden och på liknande villkor.
(102)
Kommissionen måste dock undersöka om Sloveniens investering i Adria var marknadsmässig. Slovenien hävdar att man beslutat att delta i åtgärd 4 på grundval av omstruktureringsplanen från september 2011, som bör anses förenlig med principen om en privat investerare i en marknadsekonomi.
(103)
Kommissionen noterar till att börja med att 2011 års kapitalökning, i motsats till tidigare kapitalökningar, skedde utan att någon värdering upprättades. En privat investerare som överväger ett kapitaltillskott i ett företag med betydande skulder skulle dessutom, enligt rättspraxis, ha krävt en omstruktureringsplan ägnad att göra företaget lönsamt (42). I det aktuella ärendet hävdar de slovenska myndigheterna att de beslutade att delta i 2011 års kapitalökning på grundval av omstruktureringsplanen från september 2011.
(104)
Kommissionen har dock redan slagit fast att Adria befann sig i svårigheter 2011 (se skäl 66). Det är därför osannolikt att staten skulle kunna förvänta sig att Adria inom rimlig tid skulle ge en normal avkastning på det investerade kapitalet. Kommissionen vidhåller dessutom sin ståndpunkt i beslutet om att inleda förfarandet att omstruktureringsplanen inte kan anses tillräcklig för att 2011 års kapitalökning ska betraktas som förenlig med principen om en privat investerare i en marknadsekonomi. För det första förutsågs i omstruktureringsplanen (i den ursprungliga versionen från september 2011) lönsamhet 2013 med mycket låga vinstmarginaler (före skatt) (i det realistiska scenariot förutsågs vinstmarginaler på […] % 2013, […] % 2014 och […] % 2015). Den otillräckliga avkastningen för aktieägarna visar sig också i det faktum att planens prognoser tydde på mycket låga nivåer för det egna kapitalet under samma period - mellan […] euro 2011 och […] euro 2015. Det skulle betyda att det kapital som tillfördes i september 2011 - 69,7 miljoner euro - minskade betydligt under omstruktureringsperioden och således inte skulle ge någon egentlig avkastning.
(105)
Slovenien tillhandahöll ett antal interimsrapporter som upprättats av Airconomy och Adria i april-september 2011 (dvs. före omstruktureringsplanen från september 2011), som skulle innehålla de kvantifieringar som saknades i omstruktureringsplanen och uppenbarligen vid den aktuella tidpunkten lämnades till alla aktieägare i Adria och till staten. Kommissionen noterar dock att interimsrapporterna avser perioden 2011-2012, medan omstruktureringsplanen innehåller prognoser fram till 2015, […]. Kommissionen anser därför att interimsrapporterna inte innehöll de nödvändiga uppgifter som saknades för att omstruktureringsplanen skulle vara förenlig med principen om en privat investerare i en marknadsekonomi.
(106)
Kommissionen slår därför fast att 2011 års kapitalökning gav Adria en otillbörlig fördel. Fördelen var selektiv eftersom Adria var den enda mottagaren.
(107)
Slutligen måste kommissionen undersöka om åtgärd 4 hotade att snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna, genom att Adria fick en fördel framför andra konkurrenter som inte fick offentligt stöd. Det verkar uppenbart att åtgärd 4 skulle kunna påverka handeln inom EU och konkurrensen eftersom Adria konkurrerar med andra flygbolag i EU, i synnerhet sedan den tredje etappen i avregleringen av luftfarten (”tredje paketet”) inleddes den 1 januari 1993. När det gäller kortare resor inom EU konkurrerar luftfarten dessutom med transport på väg och järnväg, och även vägtransportföretag och järnvägsföretag skulle därför kunna drabbas.
(108)
Åtgärd 4 gjorde det således möjligt för Adria att fortsätta med verksamheten utan att, som övriga konkurrenter, behöva ta itu med de normala konsekvenserna av sitt svaga finansiella resultat.
(109)
Mot bakgrund av ovanstående argument slår kommissionen fast att åtgärd 4 innefattade statligt stöd till förmån för Adria i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.
7.2.4 Åtgärd 5: försäljningen av AAT 2010-2011
(110)
I beslutet om att inleda förfarandet kom kommissionen, av de orsaker som anges i skälen 41 och 42, preliminärt fram till att PDP:s och Aerodrom Ljubljanas förvärv av aktier i AAT gav Adria en otillbörlig fördel.
(111)
Med tanke på att PDP:s och Aerodrom Ljubljanas bidrag var av olika karaktär (kontanter kontra utbyte av skuld mot aktier), och mot bakgrund av resonemanget kring åtgärd 4 (se skälen 94-101), drar kommissionen slutsatsen att argumenten om jämförbara förhållanden och liknande villkor inte kan tillämpas på åtgärd 5.
(112)
Kommissionen måste dock ändå undersöka om PDP:s och Aerodrom Ljubljanas investeringsbeslut var ekonomiskt rationella såtillvida att en försiktig aktör i en marknadsekonomi skulle ha agerat på samma sätt under jämförbara förhållanden. I det avseendet noterar kommissionen för det första att det totala pris som Aerodrom Ljubljana och PDP betalade, dvs. 14,7 miljoner euro, låg inom det värdeintervall som angetts i värderingen av AAT. Kommissionen hade dock betänkligheter i fråga om värderingen och menade att AAT (vid den aktuella tidpunkten Adrias underhållsenhet SVL) borde ha värderats som en fristående enhet utan hänsyn till koncerninterna synergieffekter. Kommissionen noterade också att lång tid förflöt mellan värderingen av AAT/SVL ([…]) och försäljningen av AAT (november 2010-mars 2011).
(113)
Kommissionen måste först konstatera att värderingen gjordes av en oberoende expert (KPMG) och att det inte finns något skäl att tro att experten inte fullgjorde uppdraget helt oberoende. Vad beträffar den tid som förflöt mellan värderingen och aktieförsäljningen har Slovenien förklarat att värderingen baserades på Adrias finansiella situation per den 31 december 2009, dvs. de senaste externt granskade uppgifterna. Kommissionen konstaterar att genomförandet av åtgärd 5 inleddes i november 2010, dvs. mindre än ett år efter värderingen av AAT. I värderingen av AAT togs visserligen hänsyn till de negativa prognoserna för Adria, men därutöver detaljgranskades underhålls-, reparations- och renoveringssegmentet, och slutsatsen blev att företagets negativa trend inte gällde AAT och att AAT var en lönsam enhet. En närmare granskning av värderingen visar dessutom att AAT/SVL där betraktades som en separat affärsenhet, utan egentlig hänsyn till potentiella synergieffekter med Adria. I detta avseende framgår att värderingen gjordes vid en tidpunkt när det var känt att AAT skulle börja utföra underhåll, reparationer och renovering för andra externa kunder, i synnerhet Spanair, som så småningom skulle ersätta Adria som AAT:s viktigaste kund. Mot denna bakgrund, och med tanke på att värderingen baserades på de senast tillgängliga granskade finansiella uppgifterna om AAT, att den gjordes av en oberoende expert och att den på ett trovärdigt sätt utgick från alla relevanta affärsaspekter, kan det godtas att den fick ligga till grund för åtgärden i fråga. Slutligen stämmer det visserligen att krisen ännu inte var över, men den slovenska ekonomin tycks ha drabbats hårdast 2009. I november 2010, när PDP och Aerodrom Ljubljana beslutade att köpa AAT, var också prognoserna för Sloveniens BNP-tillväxt 2010, 2011 och 2012 på nytt positiva (1,1 %, 1,9 % respektive 2,6 %) (43). Under dessa omständigheter skulle en privat investerare inte nödvändigtvis ha gjort en ny värdering, eftersom det skulle kunna antas att värderingen på grundval av 2009 års siffror gav en riktig bild av företaget.
(114)
Dessutom har Slovenien, vilket är viktigare, lämnat uppgifter som visar att AAT var lönsamt och inte hade några förfallna skulder samt att dess skulder kunde betalas med vinsterna vid tidpunkten för genomförandet av åtgärd 5. Slovenien har dessutom lämnat AAT:s prognoser fram till 2014, som visar att AAT skulle göra vinster efter skatt på […] euro 2010 och därefter förbli lönsamt för att nå vinster på omkring […] euro 2014. PDP och Aerodrom Ljubljana tycks ha haft tillgång till dessa prognoser när de fattade sina investeringsbeslut.
(115)
Slovenien har också lämnat uppgifter som visar att Aerodrom Ljubljana fattade sitt beslut att investera i AAT på grundval av ekonomiska överväganden. I augusti och september 2010 undersökte Aerodrom Ljubljanas förvaltnings- och tillsynsstyrelser möjligheten att förvärva akter i AAT. Aerodrom Ljubljana undersökte om det med hänsyn till villkoren för transaktionen, bl.a. en fast avkastning på 8 % på preferensaktier i AAT, var lämpligt att reglera ett antal utestående fordringar på Adria […]. I en annan värdering föreslogs visserligen ett lägre pris på aktierna, men Aerodrom Ljubljanas tillsynsstyrelse kom fram till att villkoren för utbytet ([…]) motiverade ett högre aktiepris.
(116)
När det gäller andra etappen i försäljningen av AAT visar protokollet från mötet i Aerodrom Ljubljanas tillsynsstyrelse den 21 januari 2011 att fördelarna och nackdelarna med olika aktiepriser diskuterades, liksom hävandet av Aerodrom Ljubljanas säljoption. I samband med förvärvet av stamaktierna i början av 2011 avstod Aerodrom Ljubljana från säljoptionen, men dess tillsynsstyrelse kom ändå fram till att detta var ekonomiskt rationellt eftersom Aerodrom Ljubljana mot att man avstod från säljoptionen lyckades få till stånd jämbördig samstyrning av AAT trots att man hade färre aktier än PDP. Tillsynsstyrelsen konstaterade dessutom att köpet av AAT skulle få positiva effekter för Aerodrom Ljubljana - om Adria skulle upphöra med verksamheten skulle det ha medfört en minskning av flygplatsens beräknade intäkter 2011 med […] %.
(117)
Slovenien har också lagt fram uppgifter som visar att PDP:s ledning fattade beslutet om förvärv av preferensaktierna och stamaktierna i AAT på ekonomiskt rationella grunder. Protokollen från PDP:s ledningsmöten visar att man gjort sin egen värdering av AAT som resulterat i ett pris på mellan […] och […] euro, dvs. inom det intervall som angavs i den värdering som avses i skäl 34. Internräntan för PDP:s investering skulle visserligen uppgå till […] %, men PDP lyckades få bättre villkor av AAT, bl.a. en fast utdelning på 8 %.
(118)
Kommissionen slår därför fast att PDP:s och Aerodrom Ljubljanas beslut att delta i åtgärd 5 inte medför någon otillbörlig fördel för Adria, eftersom båda investerarna agerade som försiktiga marknadsaktörer och fattade sina investeringsbeslut på ekonomiskt sunda grunder. Det är därför inte nödvändigt att undersöka om övriga kumulativa villkor i artikel 107.1 i EUF-fördraget är uppfyllda.
7.3 Slutsats om förekomsten av stöd
(119)
Kommissionen slår å ena sidan fast att åtgärderna 1, 2, 3 och 5, av de skäl som anges ovan, inte inbegrep statligt stöd till Adria.
(120)
Å andra sidan anser kommissionen, såsom förklaras i avsnitt 7.2.3, att åtgärd 4 inbegrep statligt stöd och kommer därför att bedöma dess laglighet och förenlighet med den inre marknaden.
7.4 Stödets laglighet - åtgärd 4
(121)
Enligt artikel 108.3 i EUF-fördraget får en medlemsstat inte genomföra en stödåtgärd förrän kommissionen har antagit ett beslut om godkännande av åtgärden. Kommissionen noterar att Slovenien deltog i 2011 års kapitaltillskott (åtgärd 4) utan att först anmäla åtgärden till kommissionen för godkännande. Kommissionen beklagar att Slovenien inte rättade sig efter genomförandeförbudet och därmed har brutit mot sin skyldighet enligt artikel 108.3 i EUF-fördraget.
7.5 Stödets förenlighet - åtgärd 4
(122)
Slovenien anser, om kommissionen skulle komma fram till att åtgärd 4 inbegrep statligt stöd, att stödet skulle vara förenligt med den inre marknaden enligt artikel 107.3 c i EUF-fördraget, och i synnerhet som omstruktureringsstöd enligt riktlinjerna.
(123)
Enligt artikel 107.3 c i EUF-fördraget kan stöd godkännas när det beviljas för att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter, om det inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. Såsom anges i beslutet om att inleda förfarandet anser kommissionen att förenligheten hos åtgärd 4 endast kan bedömas enligt artikel 107.3 c i EUF-fördraget, i synnerhet i enlighet med riktlinjernas bestämmelser om omstruktureringsstöd.
7.5.1 Stödberättigande
(124)
Enligt punkt 33 i riktlinjerna är endast företag som befinner sig i svårigheter på det sätt som avses i punkterna 9-13 i riktlinjerna berättigade till omstruktureringsstöd. Kommissionen har i detta avseende redan slagit fast att Adria var ett företag i svårigheter 2011, när åtgärd 4 beviljades (se skäl 66).
(125)
Enligt punkt 12 i riktlinjerna har ett nybildat företag inte rätt till undsättnings- eller omstruktureringsstöd ens om dess finansiella ställning inledningsvis är svag. Ett företag betraktas principiellt som nyskapat under de första tre åren efter det att verksamheten inletts på det berörda verksamhetsområdet. Adria grundades 1961 och kan inte betraktas som ett nybildat företag. Adria tillhör inte heller en koncern i den mening som avses i punkt 13 i riktlinjerna.
(126)
Kommissionen slår därför fast att Adria är berättigat till omstruktureringsstöd.
7.5.2 Återställande av den långsiktiga lönsamheten
(127)
Enligt punkt 34 i riktlinjerna beviljas omstruktureringsstöd under förutsättning att en omstruktureringsplan som kommissionen ska ha godkänt för varje enskilt stöd genomförs. Enligt punkt 35 ska omstruktureringsplanen, som ska ha en så kort varaktighet som möjligt, göra det möjligt att återställa företagets långfristiga lönsamhet inom en rimlig tid och på grundval av realistiska antaganden om de framtida villkoren för verksamheten.
(128)
Enligt punkt 36 i riktlinjerna ska planen innehålla en beskrivning av de omständigheter som lett till att företaget hamnat i svårigheter och beakta den nuvarande situationen och den väntade marknadsutvecklingen baserat på optimistiska, pessimistiska och neutrala antaganden.
(129)
Omstruktureringsplanen ska medföra en omvandling av företaget så att det, när omstruktureringen väl är genomförd, kan bära alla sina kostnader, inbegripet avskrivningar och finansiella kostnader. Den nuvärdesberäknade avkastningen på eget kapital i det omstrukturerade företaget måste vara tillräcklig för att företaget ska vara i stånd att konkurrera på marknaden av egen kraft (punkt 37 i riktlinjerna).
(130)
Såsom anges i beslutet om att inleda förfarandet betvivlade kommissionen att omstruktureringsplanen var tillräckligt gedigen för att återställa Adrias långsiktiga lönsamhet, eftersom en del av dess förutsägelser tycktes bygga på icke-kvantifierade, osäkra eller oklara antaganden. Kommissionen var också tveksam till att företaget skulle kunna uppnå lönsamhet före utgången av 2013, såsom anges i den ursprungliga omstruktureringsplanen.
(131)
Under det formella granskningsförfarandet har Slovenien lämnat ett antal uppdateringar av omstruktureringsplanen. Enligt den uppdaterade planen kommer Adria att återgå till lönsamhet under 2014 eller 2015. Omstruktureringen ska således pågå i högst fem år, i överensstämmelse med tidigare beslutspraxis i sektorn för persontransport med flyg (44). Vidare noterar kommissionen att det, särskilt inom luftfartssektorn under de nuvarande ekonomiska omständigheterna, krävs en stabilisering av drift- och tjänsteprestationer för att man ska kunna garantera långsiktig lönsamhet som en solid grund för framtida tillväxt och inte bara en kortsiktig nystart, något som normalt sett tar flera år.
(132)
I omstruktureringsplanen framhålls att det huvudsakliga målet för Adrias omstruktureringsprocess är långsiktig lönsamhet, med det främsta syftet att anta en tydlig strategi och marknadsinriktning med flera nyckelmål: ökad finansiell styrka och inga förluster från 2013, sänkta komplexitetskostnader och uppnående av ett tydligt, konkurrenskraftigt och hållbart unikt säljförslag. Enligt planen ska företaget, genom att nå dessa mål, […].
(133)
I omstruktureringsplanen beskrivs också de omständigheter som lett till Adrias svårigheter, som främst orsakats av den globala krisen, den ringa storleken på Adrias primärmarknad (Slovenien och angränsande länder), flottans låga kapacitet (huvudsakligen CRJ200-flygplan), […].
(134)
Omstruktureringsplanen innehåller dessutom optimistiska, pessimistiska och neutrala scenarier, liksom en analys av de risker som skulle kunna påverka omstruktureringen av Adria, t.ex. förändringar i bränslepriset, risk till följd av valutakursförändringar eller potentiella risker med avseende på flottan. Adria förväntas i samtliga scenarier återgå till lönsamhet före omstruktureringsperiodens utgång. I det neutrala scenariot förväntas Adria nå en nettovinstmarginal på […] % 2014 och […] % 2015, en skuldsättningsgrad på […] 2014 och […] 2015 och en avkastning på eget kapital på […] % 2014 och […] % 2015. I det pessimistiska scenariot minskar nettovinstmarginalerna till […] % 2014 och […] % 2015, skuldsättningsgraden ökar till […] 2014 och […] 2015, och avkastningen på eget kapital ligger på […] % 2014 och […] % 2015.
(135)
Planen syftar främst till att omstrukturera och begränsa Adrias nät, som varit förlustbringande på grund av överkapacitet med avseende på flotta, flygande personal och övrig personal. För att detta ska kunna åstadkommas förutses i omstruktureringsplanen en väsentlig minskning av turtätheten och antalet linjer, liksom en mer bränsleeffektiv flotta bestående av […] flygplan 2015 ([…]), mest […].
(136)
Enligt omstruktureringsplanen ska […] linjer läggas ned och turtätheten minskas ytterligare. Antalet regelbundna linjer skulle också minska avsevärt, till […] 2015. Sammantaget skulle Adria under omstruktureringsperioden ha minskat sin kapacitet med [11-14] % uttryckt i ASK (45).
(137)
De omstruktureringsåtgärder som förutses i planen med avseende på kostnadsminskningar (t.ex. […] etc.) och intäktsökningar (t.ex. […] etc.) är ytterligare steg i rätt riktning för att uppnå mer hållbar lönsamhet. De kompletterande omstruktureringsåtgärderna (se skäl 31) väntas dessutom ge ökade intäkter och minskade kostander med en sammanlagd positiv effekt på […] euro 2014 och […] euro 2015, vilket stärker Adrias återgång till lönsamhet. Kommissionen anser därför att initiativen avseende kostnadsminskningar och intäktsökningar kan göra det möjligt för Adria att återgå till långsiktig lönsamhet under 2015.
(138)
De uppgifter som lämnats av Slovenien visar dessutom att Adria är på väg att nå de flesta av målen i omstruktureringsplanen, vilket också tyder på att planen är trovärdig.
(139)
När det gäller återgången till lönsamhet konstaterar kommissionen, på grundval av de uppdateringar av omstruktureringsplanen som lämnats av Slovenien, att effekten av de olika omstruktureringsåtgärderna kvantifierats på lämpligt sätt, och att en tillräcklig lönsamhet förutses i samtliga scenarier för hela omstruktureringsperioden fram till 2014 och 2015. Med tanke på de betydande omstruktureringsåtgärder som genomförts och de framsteg som hittills gjorts anser kommissionen därför att omstruktureringsplanen kommer att göra det möjligt för Adria att återställa sin långsiktiga lönsamhet inom rimlig tid.
7.5.3 Förhindra otillbörlig snedvridning av konkurrensen (kompensationsåtgärder)
(140)
Enligt punkt 38 i riktlinjerna måste kompenserande åtgärder vidtas för att säkerställa att de negativa effekterna på handelsvillkoren minimeras så mycket som möjligt. Dessa åtgärder kan omfatta avyttring av tillgångar, kapacitetsminskningar eller neddragen marknadsnärvaro och sänkning av inträdeshindren på de berörda marknaderna (punkt 39 i riktlinjerna).
(141)
I detta sammanhang kommer nedläggning av förlustbringande verksamhet som under alla omständigheter är nödvändig för att återställa lönsamheten inte att bedömas som en minskning av kapaciteten eller marknadsnärvaron vid bedömningen av kompensationsåtgärderna (punkt 40 i riktlinjerna).
(142)
Slovenien föreslår följande kompensationsåtgärder för Adria: a) […] regelbundna linjer, b) avstående från ankomst- och avgångstider vid flera flygplatser, däribland samordnade flygplatser, c) minskning av flottan och d) försäljning av AAT.
(143)
Slovenien har lämnat uppgifter som visar att de linjer som lades ned till följd av omstruktureringsplanen var lönsamma sett till C1-täckningsgrad, med tillämpning av kommissionens praxis i tidigare ärenden (46). C1-täckningsgraden tar hänsyn till de kostnader för flygningar, passagerare och distribution (dvs. rörliga kostnader) som kan härledas till varje enskild flyglinje. Alla linjer som har en positiv C1-täckningsgrad genererar därför tillräckliga intäkter för att inte bara täcka linjens rörliga kostnader utan även bidra till flygbolagets fasta kostnader. Ur kommissionens synvinkel verkar C1-täckningsgraden vara en lämplig siffra för bedömning av om en viss linje bidrar till flygbolagets lönsamhet.
(144)
Vad kapaciteten beträffar anges i omstruktureringsplanen att Adrias totala kapacitet var […] ASK 2011, medan kapaciteten vid slutet av omstruktureringsperioden 2015 förväntas vara omkring […] ASK, dvs. en minskning med omkring [11-14] %. Om linjer med negativ C1-täckningsgrad undantas sjunker siffran till [6-8] %.
(145)
Kommissionen noterar vidare att Adria, till följd av ändringarna av linjenätet, har frigjort ett antal ankomst- och avgångstider, varav några vid samordnade flygplatser (47) som exempelvis Dublin och Köpenhamn. Dessa ankomst- och avgångstider gör det möjligt för konkurrerande flygbolag att trafikera vissa linjer och öka sin kapacitet.
(146)
När det slutligen gäller minskningen av flottan noterar kommissionen att Adria reducerat sin flotta från […] flygplan 2011 till […] flygplan, en siffra som enligt omstruktureringsplanen bör förbli oförändrad till och med slutet av omstruktureringsperioden 2015. När det gäller försäljningen av AAT anser kommissionen att den åtgärden är godtagbar som kompensationsåtgärd, särskilt med tanke på slutsatsen i skäl 118 att den inte inbegriper statligt stöd.
(147)
Vid bedömningen av kompensationsåtgärdernas lämplighet kommer kommissionen att ta hänsyn till marknadsstrukturen och konkurrensvillkoren för att säkerställa att sådana åtgärder inte leder till en försämring av marknadsstrukturen (punkt 39 i riktlinjerna). Kompensationsåtgärderna ska stå i proportion till de snedvridande effekterna av stödet och i synnerhet till företagets storlek och dess relativa inflytande på den eller de marknader där det verkar. Minskningstakten måste avgöras från fall till fall (punkt 40 i riktlinjerna).
(148)
Kommissionen konstaterar för det första att Adrias andel av den totala luftfartskapaciteten i EU (sett till antalet passagerare) bara är 0,15 % (1,17 miljoner passagerare 2011). För ett litet flygbolag som Adria skulle ytterligare minskningar av flottan och kapaciteten kunna inverka negativt på lönsamheten, utan att ge konkurrenterna några betydande marknadsfördelar.
(149)
När det gäller den viktigaste delen av kompensationsåtgärderna, kapacitetsminskningen, anser kommissionen att en minskning av lönsamma linjer med omkring [6-8] % mellan 2011 och 2015 är tillräcklig, särskilt vid en jämförelse med andra ärenden som gäller omstrukturering av flygbolag (48). Denna kapacitetsminskning på lönsamma linjer är högre än i Air Malta-ärendet. Den totala kapacitetsminskningen på [11-14] % ligger nära den minskning på 15 % som godtogs i Austrian Airlines-ärendet (49).
(150)
Slutligen noterar kommissionen att Slovenien är ett stödområde som är berättigat till regionalt investeringsstöd enligt artikel 107.3 a i EUF-fördraget (50). Enligt punkt 56 i riktlinjerna ”kan villkoren för att bevilja stöd [i stödområden] […] vara mindre strikta vad beträffar genomförandet av kompensationsåtgärder och storleken på bidragstagarens insats. Om den regionala utvecklingen motiverar det, i de fall där en minskning av kapaciteten eller marknadsnärvaron förefaller vara den lämpligaste åtgärden för att undvika en otillbörlig snedvridning av konkurrensen, kommer den minskning som krävs att vara mindre inom stödområden än i områden som inte får stöd.”
(151)
Mot denna bakgrund anser kommissionen att de kompensationsåtgärder som föreslagits av Slovenien i enlighet med riktlinjerna är tillräckliga och proportionerliga för att säkerställa att de negativa effekterna på handelsvillkoren av beviljandet av omstruktureringsstöd till Adria minimeras så mycket som möjligt.
7.5.4 Stöd begränsat till ett minimum (eget bidrag)
(152)
För att begränsa stödnivån till vad som är absolut nödvändigt för att möjliggöra en omstrukturering ska, enligt punkt 43 i riktlinjerna, stödmottagaren i väsentlig utsträckning bidra till omstruktureringen med egna medel. Detta kan inbegripa försäljning av tillgångar som inte är oundgängliga för företagets överlevnad, eller extern finansiering på marknadsmässiga villkor.
(153)
Det egna bidraget ska vara reellt, dvs. faktiskt, exklusive alla väntade vinster såsom kassaflöden (punkt 43 i riktlinjerna). Det egna bidraget får således inte inbegripa ytterligare statligt stöd. För stora företag anser kommissionen vanligen att ett bidrag på minst 50 % av omstruktureringskostnaderna är lämpligt. I undantagsfall och i samband med särskilt svåra omständigheter kan kommissionen dock godkänna ett mindre bidrag (punkt 44 i riktlinjerna).
(154)
Med hänsyn till att de totala omstruktureringskostnaderna uppgår till […] euro utgörs Adrias eget bidrag av […] euro, dvs. omkring [50-54] % av de totala omstruktureringskostnaderna. Det egna bidraget fördelar sig enligt omstruktureringsplanen på följande sätt:
a)
[…].
b)
Försäljningen av AAT i sin helhet (dvs. 14,7 miljoner euro).
c)
Bankernas utbyte av skuld mot aktier inom ramen för åtgärd 4 i sin helhet (19,7 miljoner euro).
(155)
Vad beträffar led a i skäl 154 anser kommissionen att dessa åtgärder är godtagbara och verkar kunna betecknas som eget bidrag. Merparten av tillgångarna har i själva verket sålts, och vinsten från försäljningen kan därför helt klart räknas som eget bidrag. Slovenien har dessutom lämnat uppgifter som visar att övriga tillgångar håller på att säljas, och deras värde har fastställts i enlighet med externa värderingar, bl.a. AVAC-värderingen när det gäller flygplan (se skäl 97).
(156)
När det gäller led b i skäl 154 framstår det, eftersom kommissionen i skäl 118 har slagit fast att åtgärd 5 inte inbegriper statligt stöd, som rimligt att betrakta vinsterna från försäljningen av AAT som en del av det egna bidraget.
(157)
När det slutligen gäller det utbyte av skulder mot aktier som avses i led c i skäl 154, anser Slovenien att bankernas utbyte av skulder mot aktier inom ramen för åtgärd 4 i sin helhet bör räknas som eget bidrag. Kommissionen anser i detta avseende att utbyte av skulder utan säkerhet inte normalt sett skulle tyda på att marknaden har förtroende för företaget, eftersom de oprioriterade fordringsägarna inte tar på sig nya risker i anslutning till genomförandet av omstruktureringsplanen. I Adrias fall har dock Slovenien visat att de skulder som byttes ut mot aktier i betydande omfattning säkrats till fullo, nämligen [10-20] miljoner euro av totalt 19,7 miljoner euro (se skäl 97). Om Adria hade likviderats skulle bankerna alltså ha kunnat återkräva det till fullo säkrade beloppet. Det betyder att bankerna avstod från en helt säkrad fordran som de i annat fall hade kunna återkräva i dess helhet, och ersatte den med aktier i Adria till samma värde. Bankerna tog följaktligen på sig ny risk genom att byta ut fordringar på minst [10-20] miljoner euro mot aktier, eftersom de inte kan vara säkra på att investeringen i Adria kommer att bli lönsam.
(158)
Kommissionen anser därför att utbytet av skulder i form av helt säkrade lån mot aktier, till ett värde av [10-20] miljoner euro, kan godtas som eget bidrag.
(159)
Mot denna bakgrund skulle Adrias egna bidrag uppgå till […] euro, eller [46-48] % av omstruktureringskostnaderna. För ett stort företag som Adria ska det egna bidraget normalt vara 50 %. Enligt punkt 56 i riktlinjerna får dock kommissionen vara mindre strikt vad beträffar storleken på det egna bidraget i stödområden, vilket gällde Slovenien när åtgärderna genomfördes (se skäl 150). I tidigare ärenden, t.ex. Air Malta, har kommissionen godtagit ett eget bidrag på omkring 45 %.
(160)
Kommissionen anser därför att kraven i punkt 43 i riktlinjerna har uppfyllts.
7.5.5 Engångsvillkoret
(161)
Slutligen måste stödet vara förenligt med punkt 72 i riktlinjerna, enligt vilken ett företag som har mottagit undsättnings- eller omstruktureringsstöd under de senaste tio åren inte är berättigat till undsättnings- eller omstruktureringsstöd (det så kallade engångsvillkoret).
(162)
Eftersom åtgärderna 1, 2, 3 och 5 inte inbegriper statligt stöd, och eftersom Adria inte tycks ha mottagit undsättnings- eller omstruktureringsstöd under de senaste tio åren, slår kommissionen fast att engångsvillkoret är uppfyllt med avseende på åtgärd 4.
7.6 Slutsats om åtgärd 4
(163)
Mot ovanstående bakgrund konstaterar kommissionen att Slovenien 2011 olagligen genomförde ett kapitaltillskott till förmån för Adria, i strid med artikel 108.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Kommissionen anser dock att åtgärden och omstruktureringsplanen uppfyller villkoren i riktlinjerna. Kommissionen anser således att stödet är förenligt med den inre marknaden.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Kapitalökningarna i Adria Airways d.d. 2007, 2009 och 2010, som Republiken Slovenien har genomfört till förmån för Adria Airways d.d., utgör inte ett stöd som omfattas av artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.
PDP:s och Aerodrom Ljubljana d.d.:s förvärv av Adria Airways Tehnika d.d. 2010 och 2011 utgör inte ett stöd som omfattas av artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.
Artikel 2
Det kapitaltillskott på 50 miljoner euro till förmån för Adria Airways d.d. som Republiken Slovenien genomförde 2011 utgör ett stöd som omfattas av artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.
Detta stöd är förenligt med den inre marknaden enligt artikel 107.3 c i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.
Artikel 3
Detta beslut riktar sig till Republiken Slovenien.
Utfärdat i Bryssel den 9 juli 2014.