PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 14. října 2014
o určení třetí země, kterou Komise považuje za nespolupracující třetí zemi podle nařízení Rady (ES) č. 1005/2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu
(2014/715/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 ze dne 29. září 2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu, mění nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1936/2001 a (ES) č. 601/2004 a zrušují nařízení (ES) č. 1093/94 a (ES) č. 1447/1999 (1), a zejména na článek 31 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ÚVOD
(1)
Nařízením (ES) č. 1005/2008 (dále jen „nařízení o rybolovu NNN“) se zavádí systém Evropské unie pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu (dále jen „rybolov NNN“).
(2)
Kapitola VI nařízení o rybolovu NNN stanoví postup určení nespolupracujících třetích zemí, oznámení zemím určeným jako nespolupracující třetí země, vytvoření seznamu nespolupracujících zemí, vyškrtnutí ze seznamu nespolupracujících zemí, zveřejnění seznamu nespolupracujících zemí a veškerá mimořádná opatření.
(3)
Podle článku 31 nařízení o rybolovu NNN může Evropská komise určit třetí země, které považuje za nespolupracující země v boji proti rybolovu NNN. Třetí země může být určena jako nespolupracující třetí země, pokud neplní povinnosti, které jsou jí uloženy v rámci mezinárodního práva jako státu vlajky, státu přístavu, pobřežnímu státu nebo státu trhu, týkající se přijetí opatření pro předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN.
(4)
Určení nespolupracujících třetích zemí je založeno na přezkumu všech informací ve smyslu čl. 31 odst. 2 nařízení o rybolovu NNN.
(5)
V souladu s článkem 33 nařízení o rybolovu NNN může Rada stanovit seznam nespolupracujících zemí. Vůči těmto zemím se uplatní opatření stanovená v článku 38 nařízení o rybolovu NNN.
(6)
V souladu s čl. 20 odst. 1 nařízení o rybolovu NNN jsou státy vlajky, které jsou třetími zeměmi, povinné oznámit Komisi svá opatřeních pro provádění, kontrolu a vymáhání právních a správních předpisů a opatření pro zachování a řízení zdrojů, která musí rybářská plavidla dodržovat.
(7)
V souladu s čl. 20 odst. 4 nařízení o rybolovu NNN Komise administrativně spolupracuje s třetími zeměmi v oblastech týkajících se provádění ustanovení tohoto nařízení o osvědčení o úlovku.
(8)
V souladu s článkem 32 nařízení o rybolovu NNN oznámila Komise rozhodnutím ze dne 15. listopadu 2012 (2) (rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012) osmi třetím zemím, že zvažuje možnost, že budou určeny jako nespolupracující třetí země na základě nařízení o rybolovu NNN.
(9)
Ve svém rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 Komise uvedla informace o základních skutečnostech a faktorech, z nichž toto předběžné určení vychází.
(10)
Dne 15. listopadu 2012 Komise v samostatných dopisech rovněž oznámila osmi třetím zemím skutečnost, že zvažuje možnost, že budou určeny jako nespolupracující třetí země. K těmto dopisům bylo připojeno rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012.
(11)
Komise v těchto dopisech zdůraznila, že s cílem zabránit, aby byly dotčené třetí země určeny a navrženy pro oficiální zařazení na seznam jako nespolupracující třetí země podle článků 31 a 33 nařízení o rybolovu NNN, se tyto země vyzývají, aby v úzké spolupráci s Komisí vypracovaly a provedly akční plán k nápravě nedostatků uvedených v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012. Včasným a účinným prováděním akčního plánu mohou dotčené země předejít situaci, kdy budou určeny jako nespolupracující třetí země a kdy bude předložen návrh na jejich zařazení na konečný seznam.
(12)
V důsledku toho Komise vyzvala osm dotčených třetích zemí, aby: i) přijaly všechna opatření nezbytná k provedení opatření uvedených v akčních plánech, které Komise navrhla, ii) vyhodnotily provádění opatření uvedených v akčních plánech, které Komise navrhla, iii) zasílaly Komisi každých šest měsíců podrobné zprávy s hodnocením provádění každého opatření, mimo jiné z hlediska jejich individuální a/nebo celkové účinnosti při zajišťování plně vyhovujícího systému pro kontrolu rybolovu.
(13)
Osm dotčených třetích zemí dostalo možnost odpovědět písemně na otázky výslovně uvedené v rozhodnutí Komise, stejně jako na další relevantní informace. To umožnilo uvedeným zemím předložit doklady k vyvrácení nebo doplnění skutečností uvedených v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 nebo případně přijmout akční plán ke zlepšení stavu a opatření k nápravě této situace. Těmto osmi zemím bylo zaručeno právo na vyžádání nebo poskytnutí dodatečných informací.
(14)
Komise proto prostřednictvím svého rozhodnutí a dopisů ze dne 15. listopadu 2012 zahájila s těmito osmi třetími zeměmi dialog a uvedla, že za dostatečné období, aby se v této záležitosti v zásadě dosáhlo dohody, považuje období šesti měsíců.
(15)
Komise nadále vyhledávala a ověřovala všechny informace, které považovala za nezbytné. Ústní a písemné připomínky předložené těmito osmi třetími zeměmi v návaznosti na rozhodnutí Komise ze dne 15. listopadu 2012 byly zváženy a zohledněny. Uvedených osm zemí bylo o úvahách Komise průběžně informováno buď ústně, nebo písemně.
(16)
Šrílanské demokratické socialistické republice (dále jen „Šrí Lanka“) se nepodařilo vyvrátit skutečnosti uvedené Komisí ani realizovat akční plán k nápravě dané situace.
(17)
Toto prováděcí rozhodnutí Komise, které určuje Šrí Lanku jako třetí zemi, kterou Komise považuje za nespolupracující v boji proti rybolovu NNN, je výsledkem šetření a dialogu, které proběhly v souvislosti s prováděním nařízení o rybolovu NNN. Tento proces probíhal v souladu s hmotněprávními a procesními požadavky stanovenými v tomto nařízení, které se týkámimo jiné povinností třetí země, které pro ně jakožto státy vlajky, přístavu, trhu nebo pobřežní státy vyplývají z mezinárodního práva v oblasti předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN.
(18)
Z prováděcího rozhodnutí Komise, které určuje Šrí Lanku jako třetí zemi, kterou Komise považuje za nespolupracující v boji proti rybolovu NNN, vyplývají důsledky uvedené v čl. 18 odst. 1 písm. g) nařízení o rybolovu NNN.
2. POSTUP VŮČI ŠRÍ LANCE
(19)
Dne 15. listopadu 2012 oznámila podle článku 32 nařízení NNN Komise Šrí Lance, že zvažuje možnost určit Šrí Lanku jako nespolupracující třetí zemi (3).
(20)
Komise vyzvala Šrí Lanku, aby v úzké spolupráci s jejími útvary vypracovala akční plán k nápravě nedostatků uvedených v rozhodnutí Komise ze dne 15. listopadu 2012.
921)
Hlavní nedostatky, které Komise v navrhovaném akčním plánu shledala, souvisely s několika případy nesplnění povinností vyplývajících z mezinárodního práva, které se týkaly zejména přijetí vhodného právního rámce, absence přiměřeného a účinného sledování, pozorovacího programu, odrazujícího sankčního systému a řádného provádění systému osvědčování úlovků. Další zjištěné nedostatky se obecněji vztahují k dodržování mezinárodních závazků, včetně doporučení a usnesení regionálních organizací pro řízení rybolovu. Bylo rovněž zjištěno nedodržování doporučení a usnesení příslušných orgánů, např. Mezinárodního akčního plánu Organizace spojených národů proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu (IPOA-NNN). Nedodržování nezávazných doporučení a usnesení však bylo považováno pouze za podpůrný důkaz, a nikoli za základ pro určení.
(22)
Podáním ze dne 14. prosince 2012 informovala Šrí Lanka Komisi o institucionálních opatřeních přijatých k odstranění nedostatků uvedených v navrhovaném akčním plánu.
(23)
Šrí Lanka předložila písemné připomínky dne 31. prosince 2012 a 4. ledna 2013.
(24)
Dopisem ze dne 7. února 2013 požádala Komise Šrí Lanku, aby poskytla aktualizované informace o klíčových oblastech navrhovaného akčního plánu.
(25)
Dne 13. března 2013 předložily šrílanské orgány tyto dokumenty: i) průvodní dopis a vysvětlující dopis; ii) aktualizované údaje o časovém harmonogramu všech opatření, která má Šrí Lanka přijmout; iii) aktualizované informace o klíčových oblastech navrhovaného akčního plánu; iv) národní akční plán pro boj proti rybolovu NNN na rok 2013; v) aktualizace administrativních postupů a pokynů pro používání osvědčení o úlovku; vi) rozpočtové prostředky na rok 2013 pro zřízení pobočky divize kontroly kvality ministerstva rybolovu a rozvoje vodních zdrojů; vii) návrhy znění revidovaných právních předpisů týkající se plnění právních povinností, sledování zámořského loďstva a odrazujících sankcí; viii) programy na zvýšení informovanosti provozovatelů o systému osvědčování úlovků; xi) kontrolní systém a x) pokyny pro postupy k prošetření činností NNN na volném moři.
(26)
Technické konzultace mezi Komisí a Šrí Lankou se uskutečnily dne 17. dubna 2013 v Bruselu. Během tohoto setkání orgány Šrí Lanky předložily Komisi svůj nový národní akční plán pro boj proti rybolovu NNN stejně jako plánovaná opatření na zlepšení křížové kontroly údajů uvedených v osvědčení o úlovku a zahájily revizi právního rámce.
(27)
Ve svém podání ze dne 30. května 2013 a ze dne 3. června 2013 Šrí Lanka zdůraznila své odhodlání včasně provádět cestovní mapu, kterou vypracovala, a zároveň přijala legislativní změny k posílení opatření k zákazu rybolovu NNN a zahájila postup zadávání veřejných zakázek na systém sledování plavidel (VMS).
(28)
Na základě pokroku zjištěného v období od listopadu 2012 do začátku června 2013 informovala Komise v dopise ze dne 11. června 2013 Šrí Lanku, že za účelem dosažení konkrétních výsledků při řešení nedostatků uvedených v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a za účelem dokončení potřebných opatření prodlouží Komise dialog se Šrí Lankou o dalších devět měsíců - do 28. února 2014. Po tomto dopise Komise dne 20. června 2013 zaslala aktualizovaný návrh akčního plánu.
(29)
Šrí Lanka předložila dne 22. srpna 2013 zprávu o pokroku za období od 31. května 2013 do 15. srpna 2013, po které dne 28. října 2013 následovalo podání s informacemi o postupu přijímání novelizovaných právních předpisů.
(30)
Komise navštívila dotčené šrílanské orgány ve dnech 28.-30. ledna 2014. Tyto orgány byly informovány o vývoji situace v souladu s rozhodnutím ze dne 15. listopadu 2012 a navrhovaným akčním plánem. Během návštěvy Komise měly šrílanské orgány možnost učinit prohlášení a poskytnout příslušnou dokumentaci v reakci na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a informovat Komisi o nejnovějším vývoji, pokud jde o pokrok akčního plánu.
(31)
Šrí Lanka podala další zprávu o pokroku dne 27. března 2014 za období 16. srpna 2013 až 21. března 2014, v jejímž rámci předložila tyto dokumenty: i) aktualizované informace o klíčových oblastech navrhovaného akčního plánu; ii) aktualizovaný harmonogram provádění národního akčního plánu boje proti rybolovu NNN; iii) dopisy ministerstva rybolovu a rozvoje vodních zdrojů ministerstvu zahraničních věcí se žádostí o přistoupení k dohodě FAO o dodržování opatření a šetření státních příslušníků podílejících se na rybolovné činnosti NNN pod vlajkami jiných států; iv) žádost o financování systému VMS a doklad o požadavku na transpondér; v) informace o zvyšování povědomí a vi) vzorky revidovaného deníku rybolovu na rok 2014 a plán kontroly v přístavech zaměřené na rybářská plavidla pro hlubinný rybolov a rybolov na volném moři. Informace se rovněž týkaly přijetí revidovaného zákona o rybolovu šrílanským parlamentem dne 5. listopadu 2013. Šrí Lanka podala dne 1. srpna 2014 dodatečnou zprávu o pokroku, která se vztahovala na období do července 2014 a která kromě aktualizovaných informací o klíčových oblastech navrhovaného akčního plánu a aktualizovaného harmonogramu provádění národního akčního plánu boje proti rybolovu NNN obsahovala též dopis ministerstva zahraničních věcí ministerstvu rybolovu a rozvoje vodních zdrojů, v němž bylo uvedeno, že opis listiny o přijetí pro přistoupení k dohodě FAO o dodržování opatření bude předložen po přistoupení; a zpráva dále zahrnovala žádost určenou generálnímu prokurátorovi na zavedení větších sankcí do stávajících právních předpisů, dva dopisy od navrhovatelů právních předpisů obsahující revidované návrhy předpisů o rybolovných operacích na volném moři a o shromažďování údajů o úlovku, jakož i shrnutí programů na zvyšování informovanosti kapitánů na volném moři a prováděcí zprávu pro IOTC o regionálním programu pozorovatelů. Dne 29. srpna 2014 poskytla Šrí Lanka dodatečné informace, v nichž vysvětlila, jaký posun učinila ve vztahu ke zjištěným nedostatkům (jednalo se o návrhy předpisů o rybolovných operacích na volném moři a o shromažďování údajů o úlovku, informační oběžník o sankcích, informace o programech pozorovatelů a o kontrolních programech, jakož i o informace o pokroku při nápravě zjištěných nedostatků). Ve dnech 18. a 19. září 2014 poskytla Šrí Lanka nové informace, které potvrzovaly přijetí předpisů o rybolovných operacích na volném moři a o shromažďování údajů o úlovku, úvahy ve vnitřní činnosti za účelem vypracování kabinetního memoranda o odrazujícím sankčním systému, úvahy za účelem splnění povinností vůči IOTC, informace o lodním deníku, výskytu kontrol a pozorovatelů a informace o možném částečném postupném zavádění transpondérů VMS na paluby šrílanských rybářských plavidel v období od ledna 2015 do srpna 2015 (ačkoliv smlouva s dodavatelem nebyla dosud podepsána ani provedena).
(32)
Komise nadále vyhledávala a ověřovala všechny informace, které považovala za nezbytné. Byly zváženy a zohledněny ústní a písemné připomínky předložené Šrí Lankou v návaznosti na rozhodnutí Komise ze dne 15. listopadu 2012 a Šrí Lanka byla zároveň průběžně informována buď ústně, nebo písemně o úvahách Komise.
(33)
S ohledem na získané poznatky, jak je uvedeno v 34. až 67. bodě odůvodnění, je Komise přesvědčena, že oblasti, které byly v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 popsány jako problematické a nedostatečné, Šrí Lanka nevyřešila uspokojivým způsobem. Šrí Lanka rovněž neprovedla v plném rozsahu opatření navrhovaná v průvodním akčním plánu.
3. URČENÍ ŠRÍ LANKY JAKO NESPOLUPRACUJÍCÍ TŘETÍ ZEMĚ
(34)
V souladu s čl. 31 odst. 3 nařízení o rybolovu NNN Komise přezkoumala, zda Šrí Lanka dodržovala své mezinárodní závazky jakožto stát vlajky, přístavu, trhu nebo pobřežního státu v souladu se zjištěními uvedenými v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a příslušnými informacemi, které poskytla Šrí Lanka, s navrhovaným akčním plánem, stejně jako s opatřeními, která byla přijata k nápravě situace. Pro účel tohoto přezkumu Komise vzala v úvahu parametry uvedené v čl. 31 odst. 4 až 7 nařízení o rybolovu NNN.
3.1. Opakující se rybolov NNN (čl. 31 odst. 4 písm. a) nařízení o rybolovu NNN)
(35)
Jak bylo uvedeno v 292. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, Komise zjistila, že Šrí Lanka nemá právní předpisy umožňující vydávání povolení k rybolovu na volném moři.
(36)
Jak je uvedeno v 296. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, třináct plavidel Šrí Lanky bylo zařazeno do návrhu seznamu plavidel provádějících rybolov NNN vedeného Komisí pro tuňáky Indického oceánu (IOTC), protože byla zachycena při rybolovu v rozporu s opatřeními pro zachování a řízení zdrojů IOTC. Od rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 Šrí Lanka nezakázala svým plavidlům provádět nezákonný rybolov na volném moři ani bezodkladně nepřijala právní předpisy umožňující rybolov na volném moři a vydávání povolení k rybolovu na volném moři, aby tak zabránila nezákonnému rybolovu svými rybářskými plavidly. Šrí Lanka místo toho 5. listopadu 2013 konečně přijala revidovaný zákon o rybolovu umožňující rybolov na volném moři. Byly vypracovány prováděcí právní předpisy pro vydávání povolení pro plavidla na volném moři, jež byly přijaty v září 2014, ovšem (podle podání příslušných orgánů) nebyly dosud provedeny. Šrí Lanka rovněž omezila počet plavidel působících v IOTC z 3 307 na 1 758, tato plavidla však stále provádí rybolov na základě správního povolení pro rybolov na volném moři, a nikoli na základě zákonného povolení. V tomto ohledu je třeba připomenout, že v souladu s čl. 18 odst. 3 písm. b) bodem ii) Dohody Organizace spojených národů o rybích populacích (4) (UNFSA) musí stát vlajky přijmout opatření zakazující jeho plavidlům rybolov na volném moři, pokud nemají řádné povolení nebo schválení k provádění rybolovu. Uvedená situace jednoznačně dokládá, že Šrí Lanka nepostupuje v souladu se svou mezinárodní právní odpovědností jakožto státu vlajky.
(37)
Od vydání rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 byla podle informací získaných IOTC (5) v roce 2013 pobřežními státy zachycena tři plavidla plující pod šrílanskou vlajkou - Malshiri No. 1, Gold Marine 5 a Lakpriya 2, která pravděpodobně prováděla rybolov NNN. Připomíná se, že podle čl. 18 odst. 1 a 2 dohody UNFSA je stát vlajky odpovědný za svá plavidla provozovaná na volném moři. Kromě toho v souladu s článkem 118 Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu (UNCLOS) musí státy spolupracovat na zachování a řízení živých zdrojů; tuto povinnost jednoznačně narušuje přítomnost loďstva v IOTC bez zákonného povolení k rybolovu, které tak provádí rybolov NNN ve smyslu definice v článku 2 nařízení o rybolovu NNN.
(38)
V roce 2013 bylo navíc během kontroly při tranzitu přes území výlučné ekonomické zóny (EEZ) pobřežního státu zjištěno, že 13 dalších šrílanských plavidel nesplňuje opatření pro zachování a řízení živých zdrojů IOTC. Komise se domnívá, že pokračující rybolov prováděný plavidly Šrí Lanky, který je v rozporu s opatřeními pro zachování a řízení IOTC, představuje jednoznačný doklad, že Šrí Lanka neplní své povinnosti, které pro ni jako pro stát vlajky vyplývají z mezinárodního práva, jak je uvedeno v 37. bodě odůvodnění.
(39)
Situace rovněž dokládá neschopnost Šrí Lanky zajistit, aby se rybářská plavidla oprávněná plout pod její vlajkou nezapojovala do rybolovu NNN ani tento rybolov nepodporovala, což je v rozporu s bodem 34 IPOA-NNN, ve kterém se stanoví, že státy by měly zajistit, aby se rybářská plavidla oprávněná plout pod jejich vlajkou nezapojovala do rybolovu NNN ani tento rybolov nepodporovala. Kromě toho je existence plavidel plujících pod šrílanskou vlajkou, jak je uvedeno v 36. až 38. bodě odůvodnění, rovněž známkou nesplnění povinností ze strany Šrí Lanky vyplývajících z čl. 19 odst. 1 a 2 dohody UNFSA, kde se stanoví, že stát vlajky musí zajistit, aby plavidla plující pod jeho vlajkou dodržovala předpisy pro zachování a řízení zdrojů regionálních organizací pro řízení rybolovu.
(40)
Komise rovněž zjistila, že Šrí Lanka nemůže přijmout vhodná opatření k zabránění opakujícímu se rybolovu NNN kvůli nedostatkům ve svém právním rámci. Komise proto v rámci akčního plánu navrhla, aby byl proveden přezkum právního rámce pro zajištění dodržování mezinárodních závazků ve vztahu k volnému moři, a to za účelem odstranění nedostatku příslušných provozních prostředků určených k účinnému sledování šrílanského zámořského loďstva a vytvoření odrazujícího sankčního systému.
(41)
Jak již bylo uvedeno v 36. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, Šrí Lanka přijala v listopadu 2013 revidovaný zákon o rybolovu umožňující jejím plavidlům provádět rybolov mimo výlučnou ekonomickou zónu Šrí Lanky. Avšak zákon potřebný pro provádění systému udělování povolení pro rybolov na volném moři je stále ve fázi návrhu, a proto není použitelný. Povolení jsou v současné době vydávána na základě správních rozhodnutí, bez předchozího vymezení postupů a nesystémovým způsobem. Kromě toho revidovaný zákon o rybolovu rovněž stanoví větší sankce za rybolov NNN, které by mohly být považovány za odrazující, pouze pro část šrílanského zámořského loďstva (zejména pro malé lodě, které loví mimo šrílanskou výlučnou ekonomickou zónu a pro které by mohly být sankce považovány za vhodné vzhledem k omezené rybolovné kapacitě těchto plavidel). Avšak šrílanská flotila větších plavidel (o délce větší než 24 m) se v letech 2013 a 2014 rozrostla a výši sankcí, které stanoví nový zákon o rybolovu pro tuto část flotily, nelze již považovat za odrazující; rybolovná kapacita těchto plavidel je 10-20krát větší než u menších plavidel. Současné právní předpisy (6) počítají s maximální pokutou ve výši 8 429 EUR (1 500 000 LKR (7)), kterou nelze považovat za účinnou z hlediska zajištění dodržování opatření a odrazování od jejich dalšího porušování a která nepřipraví pachatele o výhody vyplývající z jejich nezákonné činnosti. Výši těchto sankcí nelze pokládat za splňující požadavky čl. 19 odst. 2 dohody UNFSA, v němž se mimo jiné stanoví, že sankce by měly být dostatečně přísné a měly by připravovat pachatele o zisky vyplývající z jejich nezákonné činnosti. Komise se proto domnívá, že sankční systém zavedený Šrí Lankou je zjevně nepřiměřený a jednoznačně neodpovídá závažnosti možných porušení pravidel, možnému dopadu porušení pravidel na zdroje a případnému prospěchu, který může z takové nezákonné činnosti vyplývat.
(42)
Opatření přijatá Šrí Lankou jsou proto s ohledem na její povinnosti státu vlajky nedostatečná pro dosažení souladu s článkem 118 úmluvy UNCLOS a s články 18, 19 a 20 dohody UNFSA.
(43)
Vzhledem k 292. až 299. bodu odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a vzhledem k vývoji po 15. listopadu 2012 zastává Komise názor, že na základě ustanovení čl. 31 odst. 3 a čl. 31 odst. 4 písm. a) nařízení o rybolovu NNN neplní Šrí Lanka povinnosti, které pro ni jako pro stát vlajky vyplývají z mezinárodního práva ohledně plavidel provádějících rybolov NNN a rybolovu NNN prováděného rybářskými plavidly plujícími pod její vlajkou nebo jejími státními příslušníky, a nepřijala dostatečná opatření, aby čelila doloženému a opakujícímu se rybolovu NNN prováděnému plavidly, která dříve plula pod její vlajkou.
3.2. Špatná spolupráce a nepřijetí donucovacích opatření (čl. 31 odst. 5 písm. b), c) a d) nařízení o rybolovu NNN)
(44)
Jak je popsáno v 302. až 311. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, Komise provedla analýzu toho, zda Šrí Lanka účinně spolupracuje s Komisí na vyšetřování rybolovu NNN a s ním spojených činností.
(45)
Pokud jde o plavidla uvedená v 293. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, Šrí Lanka byla - jak vyplývá z 296. bodu odůvodnění uvedeného rozhodnutí - povinna podávat každý měsíc zprávy o opatřeních přijatých vůči těmto plavidlům. Tyto zprávy byly předloženy pouze v 9 z 12 měsíců v roce 2013 a pouze ve 2 ze 4 měsíců v roce 2014. V rozporu s ustanoveními článku 20 dohody UNFSA, podle kterého musí státy spolupracovat buď přímo, nebo prostřednictvím regionálních organizací pro řízení rybolovu, aby zajistily dodržování opatření pro zachování a řízení zdrojů přijatá regionálními organizacemi pro řízení rybolovu a jejich vymáhání, Šrí Lanka nesplnila své povinnosti vyplývající z mezinárodního práva, pokud jde o mezinárodní spolupráci a donucování.
(46)
Jak je uvedeno v 302. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a výše v 45. bodě odůvodnění, Šrí Lanka nesplnila své povinnosti vůči IOTC měsíčně podávat zprávy v souvislosti s 13 šrílanskými plavidly, u nichž se předpokládá, že jsou zapojena do rybolovu NNN, která však nejsou zařazena na seznam IOTC. Šrí Lanka proto neprokázala splnění podmínek čl. 94 odst. 2 písm. b) úmluvy UNCLOS, v němž se stanoví, že stát vlajky přejímá pod svou jurisdikci v rámci svých vnitrostátních právních předpisů každé plavidlo plující pod jeho vlajkou, jeho velitele, důstojníky i posádku.
(47)
Komise dále zkoumala, jak je uvedeno v 306. až 307. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, zda Šrí Lanka přijala účinná donucovací opatření vůči provozovatelům plavidel odpovědným za provádění rybolovu NNN a zda byly použity dostatečně přísné sankce, aby připravily pachatele o zisky vyplývající z tohoto rybolovu.
(48)
Jak bylo vysvětleno v 41. bodě odůvodnění v návaznosti na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, na Šrí Lance nebyl zaveden odrazující sankční systém pro segment velkých plavidel šrílanské flotily. Stávající soubor sankcí není v souladu s požadavky čl. 19 odst. 2 dohody UNFSA, v němž se mimo jiné stanoví, že sankce by měly být dostatečně přísné a měly by připravovat pachatele o zisky vyplývající z jejich nezákonné činnosti.
(49)
Dostupné důkazy stále potvrzují, že Šrí Lanka neplní své povinnosti podle mezinárodního práva, co se týče účinných donucovacích opatření. V tomto ohledu, jak bylo vysvětleno v 36. až 38. bodě odůvodnění, pokračující rybolov prováděný plavidly Šrí Lanky, který je v rozporu s opatřeními pro zachování a řízení IOTC, svědčí o tom, že Šrí Lanka neplní povinnosti vůči svým plavidlům provádějícím činnost na volném moři, jak je stanoveno v čl. 18 odst. 1 a 2 dohody UNFSA.
(50)
Jak bylo zdůrazněno v 309. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, úroveň rozvoje Šrí Lanky nelze považovat za činitel narušující schopnost příslušných orgánů spolupracovat s ostatními zeměmi a usilovat o vymáhání. Vyhodnocení konkrétních překážek rozvoje je dále uvedeno v 65. až 67. bodě odůvodnění.
(51)
Opatření přijatá Šrí Lankou jsou proto s ohledem na její povinnosti státu vlajky nedostatečná pro dosažení souladu s čl. 94 odst. 2 písm. b) úmluvy UNCLOS a s články 18 a 19 dohody UNFSA.
(52)
S ohledem na 302. až 311. bod odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a vývoj po 15. listopadu 2012 se Komise domnívá, že v souladu s čl. 31 odst. 3 a čl. 31 odst. 5 písm. b), c) a d) nařízení o rybolovu NNN Šrí Lanka neplní povinnosti, které jsou jí uloženy v rámci mezinárodního práva jako státu vlajky v souvislosti se spoluprací a donucovacími opatřeními.
3.3. Nedodržování mezinárodních pravidel (čl. 31 odst. 6 nařízení o rybolovu NNN)
(53)
Jak je popsáno v 314. až 334. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, Komise provedla analýzu veškerých důležitých informací týkajících se statusu Šrí Lanky jako smluvní strany IOTC. Komise proto provedla analýzu veškerých informací, které považovala za důležité ve vztahu k dohodě Šrí Lanky o uplatňování opatření na zachování a řízení přijatých komisí IOTC v návaznosti na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012.
(54)
Připomíná se, že od rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 vydala komise IOTC výroční zprávy o plnění požadavků pro léta 2013 (8) a 2014 (9), z nichž vyplývá, že v letech 2012 a 2013 Šrí Lanka požadavky stále neplnila nebo je plnila jen částečně.
(55)
Pokud jde o zprávu o plnění požadavků pro rok 2013, Šrí Lanka nepředložila některé z požadovaných informací v oblasti statistiky a některých opatření pro zachování a řízení.
(56)
Zejména, pokud jde o usnesení IOTC 10/08 (10) o seznamu aktivních plavidel, Šrí Lanka neposkytla informace o mezinárodní rádiové volací značce pro každé plavidlo. Pokud jde o usnesení IOTC č. 06/03 (11) o přijetí systému sledování plavidel (VMS), Šrí Lanka nevybavila svá plavidla o celkové délce větší než 15 metrů systémy VMS a nevybudovala středisko pro sledování rybolovu (FMC). Šrí Lanka rovněž nepředložila povinnou zprávu o pokroku systému VMS. Pokud jde o usnesení IOTC 10/02 (12) o povinných statistických požadavcích, Šrí Lanka neposkytla údaje o četnosti a velikosti pro pobřežní rybolov a údaje o nominálních odlovech, údaje o úlovku a intenzitě rybolovu a četnosti a velikosti podle normy požadované tímto usnesením pro pobřežní rybolov, hladinný lov a rybolov pomocí dlouhých lovných šňůr. Pokud jde o usnesení IOTC 05/05 (13) o předkládání údajů týkajících se žraloků, tyto požadavky splnila Šrí Lanka jen částečně, protože údaje o úlovcích pro tenatové sítě a dlouhé lovné šňůry jsou uvedeny společně.Pokud jde o usnesení IOTC 12/05 (14) o překládkách v přístavu, nepředložila Šrí Lanka povinnou zprávu.Pokud jde o usnesení IOTC 11/04 o pozorovatelích (15), Šrí Lanka neprovedla regionální programy pozorovatelů, jak požaduje toto usnesení. Šrí Lanka zejména nevytvořila program pozorovatelů v povinném rozsahu 5 % na moři pro plavidla delší než 24 metrů a neplní povinnosti pozorovatelů podávat zprávy.
(57)
Pokud jde o zprávu o plnění požadavků pro rok 2014, Šrí Lanka nepředložila některé z požadovaných informací v oblasti statistiky a některých opatření pro zachování a řízení.
(58)
Zejména, pokud jde o usnesení IOTC 13/02 (16),Šrí Lanka nepřijala právní a správní předpisy, které by stanovily povinné označování vybavení. Pokud jde o usnesení IOTC 13/08 (17), Šrí Lanka nepředložila plán řízení pro lovná zařízení s uzavíracím mechanismem (FAD) ani nebyla přijata žádná právní a správní opatření pro osm plavidel lovících košelkovými nevody v souladu s požadavky usnesení IOTC 12/13 (18). V roce 2014 opět ve vztahu k usnesení 06/03 (19) Šrí Lanka nevybavila svá plavidla o celkové délce větší než 15 metrů systémy VMS a nevybudovala středisko pro sledování rybolovu (FMC) ani nepředložila povinnou zprávu o pokroku systému sledování plavidel (VMS).Pokud jde o usnesení IOTC 10/02 o povinných statistických údajích, neoznámila Šrí Lanka údaje o nominálních odlovech, údaje o úlovku a intenzitě rybolovu a četnosti a velikosti podle normy požadované tímto usnesením.Pokud jde o usnesení IOTC 13/06 (20) a 12/04 (21), Šrí Lanka neprovedla zákaz lovu žraloka dlouhoploutvého ani nezavedla pro plavidla lovící košelkovými nevody povinné vybavení podběráky a pro plavidla používající dlouhé lovné šňůry povinné vybavení nástroji na odříznutí lovné šňůry a vyjmutí háčku. V roce 2014 Šrí Lanka opět ve vztahu k usnesení 11/04 (22) neprovedla programy pozorovatelů, jak požaduje toto usnesení.Šrí Lanka zejména nevytvořila program pozorovatelů v povinném rozsahu 5 % na moři pro plavidla delší než 24 metrů a neplní povinnosti pozorovatelů podávat zprávy. Pokud jde o usnesení IOTC 10/10 (23), Šrí Lanka neposkytla zprávu o dovozu, vykládce a překládce tuňáka a produktů z příbuzných druhů ryb v přístavech.
(59)
Neposkytnutí informací, které požaduje IOTC, a nesplnění povinností IOTC podle 56. a 58. bodu odůvodnění ze strany Šrí Lanky je dokladem toho, že Šrí Lanka nesplnila povinnosti státu vlajky stanovené v úmluvě UNCLOS a v dohodě UNFSA. Zejména neposkytnutí včasných statistických informací, informací o systému VMS, o úlovku a intenzitě, překládkách v přístavu, programu pozorovatelů oslabuje schopnost Šrí Lanky plnit své povinnosti v souladu s články 117 a 118 úmluvy UNCLOS. Tyto články stanoví povinnosti státu přijmout pro své státní příslušníky opatření na zachování živých zdrojů na volném moři a spolupracovat na opatřeních pro zachování a řízení živých zdrojů v oblasti volného moře.
(60)
Jak je uvedeno v 322. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, během návštěvy Komise na Šrí Lance v listopadu 2010 byla zjištěna řada dalších skutečností, a to zejména pokud jde o chybějící systém VMS a právní předpisy pro podávání zpráv o úlovcích. V 319. a 321. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 jsou v důsledku zpráv o plnění požadavků IOTC pro léta 2011 a 2012 uvedeny další skutečnosti týkající se například chybějícího programu pozorovatelů a špatného podávání zpráv o plavidlech a státních příslušnících, u nichž bylo zjištěno zapojení do rybolovu NNN.V tomto ohledu z informací předložených šrílanskými orgány ve vztahu k právním předpisům v oblasti rybolovu na volném moři, vytvoření funkčního systému VMS, spolehlivého programu pozorovatelů a k evidenci úlovků a podávání zpráv o úlovcích vyplynulo, že orgány nezajistily účinnou a účelnou kontrolu a sledování plavidel plujících pod vlajkou Šrí Lanky v souladu s mezinárodními závazky. Šrí Lanka, jak je uvedeno v 36., 40. a 41. bodě odůvodnění, byla především vyzvána, aby vypracovala podrobný právní rámec umožňující rybolov na volném moři společně s povoleními k rybolovu na volném moři a aby splnila usnesení IOTC, a to zejména pokud jde o sledování, kontrolu a dohled nad vlastní flotilou, včetně systému VMS, lodního deníku a systému podávání zpráv o úlovcích a programu pozorovatelů.Pokud jde o právní předpisy v oblasti rybolovu na volném moři, byl změněn zákon o rybolovu, aby umožňoval rybolov na volném moři, a bylo navrženo prováděcí nařízení k vydávání povolení, jež bylo nakonec přijato v září 2014. Jelikož však bylo dané prováděcí nařízení přijato až v září 2014 a nedostává se informací o tom, jak bude provedeno, jsou v současnosti vydávána pouze administrativní povolení, přičemž šrílanská plavidla jsou provozována bez systému VMS. Pokud jde o regionální program pozorovatelů, z dokumentů poskytnutých šrílanskými orgány vyplynulo, že i přes výběr a přijetí několika inspektorů nebude velká část loďstva pokryta z důvodu malého počtu inspektorů (45) v poměru k velkému počtu plavidel (1 758 v rejstříku plavidel IOTC). Šrí Lanka však nepředložila žádné návrhy na řešení tohoto vážného problému v kontextu IOTC, v důsledku kterého není odpovídajícím způsobem zajištěno pokrytí loďstva plujícího pod šrílanskou vlajkou na volném moři kvůli nedostatečným prostředkům pro inspekci.V tomto ohledu je třeba připomenout, že Šrí Lanka má vážné problémy při vykazování údajů pro IOTC, což ohrožuje schopnost země vykonávat povinnosti státu vlajky.
(61)
Pokud jde o systém VMS, jak je uvedeno v 316., 321. a 322. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a v 60. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, Komise připomíná různé problémy, na které upozorňuje IOTC. V návaznosti na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 Šrí Lanka uvedla, že se nachází v procesu zavádění systému VMS. Předložila Komisi právní předpisy prokazující požadavek na transpondér na palubě od 1. listopadu 2011 a uvedla, že už byl vybrán poskytovatel služeb. Nebylo však zajištěno financování a jednání mezi šrílanskými orgány a příslušnými finančními institucemi probíhají už déle než 18 měsíců. Jednání se týkají podmínek úvěru na nákup a instalaci FMC a poskytování finanční pomoci provozovatelům při instalaci a provozování systému VMS v přiměřené lhůtě pro celou flotilu provádějící rybolov na volném moři. V důsledku toho není na Šrí Lance zřízeno středisko FMC. Systém VMS je navíc stále ve vývoji a nebyl dosud uveden do provozu. Komise během své návštěvy v lednu 2014 zjistila, jak potvrzuje následné podání Šrí Lanky a zprávy o plnění požadavků IOTC pro léta 2013 a 2014, že rybářská plavidla Šrí Lanky stále nejsou vybavena systémem VMS. Pokud jde o soulad s požadavky IOTC na systém VMS, existují rozpory mezi zprávami o plnění požadavků IOTC pro léta 2013 a 2014 a kroky Šrí Lanky. Zprávy o plnění požadavků uvádějí údaje o částečném plnění, zatímco z informací poskytnutých Šrí Lankou jednoznačně vyplývá, že nedošlo k žádné skutečné realizaci systému VMS. Šrí Lanka proto nesplňuje podmínky stanovené v čl. 18 odst. 3 písm. g) dohody UNFSA s ohledem na údaje o schopnosti šrílanských orgánů v oblasti sledování, kontroly a dohledu, zejména provozní schopnosti řídit vlastní flotilu a schopnosti vývoje a realizace funkčního systému VMS.
(62)
Ze skutečností uvedených v oddílu 3.3 vyplývá, že Šrí Lanka porušuje podmínky čl. 18 odst. 3 dohody UNFSA.
(63)
Šrí Lanka proto s ohledem na své povinnosti státu vlajky nesplňuje dostatečně podmínky článku 117, 118 úmluvy UNCLOS a čl. 18 odst. 3 dohody UNFSA.
(64)
S ohledem na 314. až 334. bod odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a vývoj po přijetí tohoto rozhodnutí se Komise domnívá, že v souladu s čl. 31 odst. 3 a 6 nařízení o rybolovu NNN Šrí Lanka neplní své povinnosti, které má podle mezinárodního práva, co se týče mezinárodních pravidel, předpisů a opatření pro zachování a řízení zdrojů.
3.4. Zvláštní omezení rozvojových zemí
(65)
Připomíná se, že podle ukazatele lidského rozvoje zavedeného OSN (24) je Šrí Lanka považována za zemi na středním stupni lidského rozvoje (92. místo ze 186 zemí). Potvrzuje to i příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1905/2006 (25), kde je Šrí Lanka uvedena v kategorii zemí s nižšími středními příjmy.
(66)
Jak je uvedeno v 337. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, nebylo možno zjistit žádný průkazný důvod, který by naznačoval, že skutečnost, že Šrí Lanka neplní povinnosti vyplývající pro ni z mezinárodního práva, je důsledkem nedostatečného rozvoje. Po 15. listopadu 2012 nebyl předložen žádný další konkrétní důkaz, který by prokazoval, že zjištěné nedostatky jsou důsledkem nedostatečné kapacity a správní infrastruktury.
(67)
S ohledem na 336. až 337. bod odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a vývoj po 15. listopadu 2012 se Komise domnívá, že v souladu s čl. 31 odst. 7 nařízení o rybolovu NNN stav rozvoje a celková výkonnost Šrí Lanky v oblasti rybolovu nejsou nepříznivě ovlivněny její úrovní rozvoje.
4. ZÁVĚR TÝKAJÍCÍ SE URČENÍ NESPOLUPRACUJÍCÍ TŘETÍ ZEMĚ
(68)
S ohledem na závěry týkající se skutečnosti, že Šrí Lanka neplní povinnosti vyplývající z mezinárodního práva pro stát vlajky, stát přístavu, pobřežní stát nebo stát trhu a nepřijímá kroky směřující k předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN, měla by být v souladu s článkem 31 nařízení o rybolovu NNN určena jako země, kterou Komise považuje za nespolupracující třetí zemi v boji proti rybolovu NNN.
(69)
Podle čl. 18 odst. 1 písm. g) nařízení o rybolovu NNN jsou příslušné orgány členských států povinny odmítnout dovoz produktů rybolovu do Unie, aniž by musely žádat dodatečné důkazy nebo posílat žádost o pomoc státu vlajky, pokud si jsou vědomy, že osvědčení o úlovku potvrdily orgány státu vlajky určeného v souladu s článkem 31 uvedeného nařízení jako nespolupracující stát. Nepříznivý dopad na obchod by měl nastávat pokud možno co nejpozvolněji s cílem usnadnit - během období mezi dnem vstupu tohoto prováděcího rozhodnutí Komise v platnost a případnými opatřeními přijatými Radou - přizpůsobení dotčených stran nové situaci a s cílem poskytnout hospodářským subjektům, mimo jiné i malým a středním podnikům, vzhledem ke zvláštním vlastnostem produktů rybolovu ze Šrí Lanky a ke zvláštním vlastnostem dodavatelů na Šrí Lance, dostatek času na přizpůsobení. V důsledku toho by uplatňování tohoto rozhodnutí mělo být odloženo o tři měsíce. Tento odklad by neměl mít žádný dopad na potřebu rychlých opatření ze strany Rady pro urychlené řešení situace na Šrí Lance v souvislosti s rybolovem NNN.
(70)
Je třeba prohlásit, že určení Šrí Lanky jako země, kterou Komise pro účely tohoto rozhodnutí považuje za nespolupracující, nebrání tomu, aby Komise nebo Rada učinily jakýkoli následný krok za účelem vypracování seznamu nespolupracujících zemí.
(71)
V případě, že Rada zařadí Šrí Lanku na seznam nespolupracujících zemí podle článku 33 nařízení o NNN, toto předcházející rozhodnutí o určení se stane zastaralým.
5. POSTUP PROJEDNÁVÁNÍ VE VÝBORU
(72)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro rybolov a akvakulturu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Šrílanská demokratická socialistická republika je určena jako třetí země, kterou Komise považuje za nespolupracující třetí zemi v boji proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 14. ledna 2015.
V Bruselu dne 14. října 2014.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT
av den 14 oktober 2014
om identifiering av ett tredjeland som kommissionen anser vara ett icke-samarbetande tredjeland enligt rådets förordning (EG) nr 1005/2008 om upprättande av ett gemenskapssystem för att förebygga, motverka och undanröja olagligt, orapporterat och oreglerat fiske
(2014/715/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR BESLUTAT FÖLJANDE
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1005/2008 av den 29 september 2008 om upprättande av ett gemenskapssystem för att förebygga, motverka och undanröja olagligt, orapporterat och oreglerat fiske och om ändring av förordningarna (EEG) nr 2847/93, (EG) nr 1936/2001 och (EG) nr 601/2004 samt om upphävande av förordningarna (EG) nr 1093/94 och (EG) nr 1447/1999 (1), särskilt artikel 31, och
av följande skäl:
1. INLEDNING
(1)
Genom förordning (EG) nr 1005/2008 (nedan kallad IUU-förordningen) upprättas ett unionssystem för att förebygga, motverka och undanröja olagligt, orapporterat och oreglerat fiske (nedan kallat IUU-fiske).
(2)
I kapitel VI i IUU-förordningen fastställs förfarandet för identifiering av icke-samarbetande tredjeländer, åtgärder i fråga om länder som identifieras som icke-samarbetande tredjeländer, upprättande av en förteckning över icke-samarbetande tredjeländer, avförande av länder från förteckningen över icke-samarbetande tredjeländer, offentliggörande av förteckningen över icke-samarbetande tredjeländer och nödåtgärder.
(3)
Enligt artikel 31 i IUU-förordningen får Europeiska kommissionen identifiera de länder den anser vara icke-samarbetande tredjeländer när det gäller bekämpning av IUU-fiske. Ett tredjeland kan identifieras som ett icke-samarbetande tredjeland om det inte fullgör sina skyldigheter enligt internationell rätt att som flagg-, hamn-, kust- eller marknadsstat vidta åtgärder i syfte att förebygga, motverka och undanröja IUU-fiske.
(4)
Identifieringen av icke-samarbetande tredjeländer ska grunda sig på en översyn av all information i enlighet med artikel 31.2 i IUU-förordningen.
(5)
I enlighet med artikel 33 i IUU-förordningen får rådet upprätta en förteckning över icke-samarbetande länder. I artikel 38 i IUU-förordningen anges vilka åtgärder som gäller för dessa länder.
(6)
Flaggstater som är tredjeländer måste enligt artikel 20.1 i IUU-förordningen meddela kommissionen de förfaranden för genomförande, kontroll och tillsyn av lagar, förordningar och bevarande- och förvaltningsåtgärder som deras fiskefartyg måste följa.
(7)
Enligt artikel 20.4 i IUU-förordningen ska kommissionen samarbeta administrativt med tredjeländer när det gäller genomförandet av bestämmelserna om fångstintyg i den förordningen.
(8)
I enlighet med artikel 32 i IUU-förordningen meddelande kommissionen, genom sitt beslut av den 15 november 2012 (2) (nedan kallat beslutet av den 15 november 2012), åtta tredjeländer om att de riskerade att komma att identifieras som icke-samarbetande tredjeländer enligt IUU-förordningen.
(9)
I sitt beslut av den 15 november 2012 redogjorde kommissionen för de huvudsakliga faktauppgifterna och motiveringarna bakom den preliminära identifieringen.
(10)
Samma datum, den 15 november 2012, meddelade kommissionen de åtta tredjeländerna genom separata skrivelser det faktum att den övervägde möjligheten att identifiera dem som icke-samarbetande tredjeländer. Beslutet av den 15 november 2012 bifogades dessa skrivelser.
(11)
I dessa skrivelser framhöll kommissionen särskilt att de berörda länderna, för att undvika att identifieras och formellt upptas i förteckningen över icke-samarbetande tredjeländer enligt artikel 31 respektive artikel 33 i IUU-förordningen, uppmanades att i nära samarbete med kommissionen upprätta och genomföra en handlingsplan för att rätta till de brister som identifierats i beslutet av den 15 november 2012. Om de berörda länderna planenligt och effektivt genomförde handlingsplanen skulle de kunna undgå att identifieras som icke-samarbetande tredjeländer och inte vara ett bland länderna på förslag att föras upp i förteckningen.
(12)
Kommissionen uppmanade därför de åtta länderna att i) vidta alla nödvändiga åtgärder för att genomföra de åtgärder som ingår i de handlingsplaner som kommissionen föreslagit, ii) bedöma genomförandet av åtgärderna i de handlingsplaner som kommissionen föreslagit, samt att iii) var sjätte månad skicka detaljerade rapporter till kommissionen med en bedömning av genomförandet av varje enskild åtgärd med avseende på bland annat hur effektivt de enskilt och/eller sammantaget bidrar till att säkerställa ett kontrollsystem för fisket som till fullo överensstämmer med reglerna.
(13)
De åtta tredjeländerna gavs möjlighet att skriftligen kommentera de problem som uttryckligen togs upp i kommissionens beslut liksom annan relevant information. Länderna gavs också möjlighet att lämna in bevis för att motbevisa eller komplettera de faktauppgifter som åberopades i beslutet av den 15 november 2012 eller att, i förekommande fall, anta en handlingsplan och åtgärder för att förbättra och rätta till situationen. De åtta länderna informerades om sina rättigheter att begära eller lämna ytterligare information.
(14)
Genom sitt beslut och sina skrivelser av den 15 november 2012 inledde kommissionen följaktligen en dialog med de åtta tredjeländerna och angav att den ansåg att en period på sex månader i princip skulle räcka för att nå en överenskommelse.
(15)
Kommissionen fortsatte att inhämta och kontrollera alla uppgifter som ansågs nödvändiga. De muntliga och skriftliga synpunkter som de åtta tredjeländerna lämnat till följd av beslutet av den 15 november 2012 övervägdes och beaktades. De åtta länderna informerades antingen muntligen eller skriftligen om kommissionens överväganden.
(16)
Demokratiska socialistiska republiken Sri Lanka (nedan kallad Sri Lanka) har inte motbevisat de faktauppgifter som kommissionen åberopade eller genomfört den handlingsplan som skulle rätta till situationen.
(17)
Detta kommissionens genomförandebeslut om identifiering av Sri Lanka som ett tredjeland som kommissionen anser vara icke-samarbetande i kampen mot IUU-fiske är resultatet av ett utrednings- och dialogförfarande inom ramen för genomförandet av IUU-förordningen. Förfarandet överensstämde med de materiella och formella krav som anges i den förordningen, och som bland annat avser tredjelandets skyldigheter enligt internationell rätt att som flagg-, hamn-, kust- eller marknadsstat förebygga, motverka och undanröja IUU-fiske.
(18)
Kommissionens genomförandebeslut om identifiering av Sri Lanka som ett tredjeland som kommissionen anser vara ett icke-samarbetande tredjeland vad gäller bekämpning av IUU-fiske får konsekvenser enligt artikel 18.1 g i IUU-förordningen.
2. FÖRFARANDE FÖR SRI LANKA
(19)
Den 15 november 2012 meddelade kommissionen Sri Lanka i enlighet med artikel 32 i IUU-förordningen att den övervägde möjligheten att identifiera Sri Lanka som ett icke-samarbetande tredjeland (3).
(20)
Kommissionen uppmanade Sri Lanka att i nära samarbete med kommissionens avdelningar upprätta en handlingsplan för att rätta till de brister som identifierades i kommissionens beslut av den 15 november 2012.
(21)
Den största brist som kommissionen identifierade i den förslagna handlingsplanen gällde flera underlåtelser att fullgöra skyldigheter enligt internationell rätt, främst antagandet av en lämplig rättslig ram, bristen på lämplig och effektiv övervakning, avsaknad av observationssystem, avsaknad av ett avskräckande sanktionssystem och felaktigt genomförande av fångstcertifieringssystemet. Andra identifierade brister gäller mer allmänt efterlevnaden av internationella skyldigheter, bland annat rekommendationer och resolutioner från regionala fiskeriförvaltningsorganisationer. Bristande efterlevnad av rekommendationer och resolutioner från relevanta organ, t.ex. av FN:s internationella handlingsplan mot olagligt, orapporterat och oreglerat fiske (IPOA-FN), identifierades också. Den bristande efterlevnaden av icke-bindande rekommendationer och resolutioner har dock endast beaktats som stödjande material och inte som grund för identifieringen.
(22)
Genom sin inlaga av den 14 december 2012 underrättade Sri Lanka kommissionen om de institutionella arrangemang som inrättats för att åtgärda de brister som identifierats i den föreslagna handlingsplanen.
(23)
Sri Lanka lämnade skriftliga synpunkter den 31 december 2012 och den 4 januari 2013.
(24)
Genom sin skrivelse av den 7 februari 2013 krävde kommissionen att Sri Lanka skulle tillhandahålla uppdaterad information om de viktigaste områdena i den föreslagna handlingsplanen.
(25)
Den 13 mars 2013 lämnade de srilankesiska myndigheterna in följande handlingar: i) Ett följebrev och en förklarande skrivelse. ii) En uppdatering av Sri Lankas tidsplan för alla de åtgärder som skulle vidtas. iii) Uppdaterad information om de viktigaste områdena i den föreslagna handlingsplanen. iv) 2013 års nationella plan för bekämpning av IUU-fiske. v) En uppdatering av administrativa förfaranden och riktlinjer för användningen av fångstintyg. vi) Budgetanslagen 2013 för inrättandet av ett underkontor på flygplatsen till avdelningen för kvalitetskontroll vid ministeriet för fiske och utveckling av vattenbruk. vii) Utkast till reviderad lagstiftning rörande uppfyllande av rättsliga förpliktelser, övervakning av fjärrfiske och avskräckande sanktioner. viii) Informationsprogram för aktörer om fångstcertifieringssystemet. xi) Inspektionsprogram. x) Riktlinjer för förfaranden för att utreda IUU-verksamhet på det fria havet.
(26)
Tekniska samråd mellan kommissionen och Sri Lanka ägde rum i Bryssel den 17 april 2013. Vid detta möte redogjorde de srilankesiska myndigheterna för sin nya nationella handlingsplan för att bekämpa IUU-fiske för kommissionen och för de planerade åtgärderna för att förbättra dubbelkontrollerna av uppgifter i fångstintygen och den påbörjade översynen av den rättsliga ramen.
(27)
Genom sina inlagor av den 30 maj 2013 och den 3 juni 2013 framhöll Sri Lanka sitt åtagande att planenligt genomföra en färdplan, som utarbetats av Sri Lanka, och att parallellt införa lagändringar för att skärpa straffåtgärderna för IUU-fiske och inleda ett upphandlingsförfarande om ett kontrollsystem för fartyg (VMS).
(28)
På grundval av de framsteg som noterats under perioden från november 2012 till början av juni 2013 underrättade kommissionen Sri Lanka genom en skrivelse av den 11 juni 2013 om att kommissionen, i syfte att uppnå konkreta resultat i arbetet med att åtgärda de brister som togs upp i beslutet av den 15 november 2012 och slutföra nödvändiga åtgärder, skulle komma att fortsätta dialogen med Sri Lanka i ytterligare nio månader, till och med den 28 februari 2014. Denna skrivelse följdes av ett uppdaterat förslag till handlingsplan från kommissionen den 20 juni 2013.
(29)
Sri Lanka lämnade en lägesrapport den 22 augusti 2013 för perioden 31 maj 2013-15 augusti 2013, följt av en inlaga den 28 oktober 2013 med information om antagningsförfarandet för den ändrade lagstiftningen.
(30)
Kommissionen besökte de berörda srilankesiska myndigheterna den 28-30 januari 2014. Dessa myndigheter hade hållits underrättade om utvecklingen av situationen i enlighet med beslutet av den 15 november 2012 och den föreslagna handlingsplanen. Under kommissionens besök hade de srilankesiska myndigheterna möjlighet att avge förklaringar och lämna relevanta handlingar som svar på beslutet av den 15 november 2012 och att informera kommissionen om den senaste utvecklingen i fråga om handlingsplanen.
(31)
Sri Lanka lämnade ytterligare en lägesrapport den 27 mars 2014 som omfattade perioden den 16 augusti 2013-21 mars 2014 tillsammans med följande handlingar: i) Uppdaterad information om viktiga områden i den föreslagna handlingsplanen. ii) En uppdaterad tidsplan för genomförandet av den nationella handlingsplanen för bekämpning av IUU-fiske. iii) Skrivelser från ministeriet för fiske och utveckling av marina resurser till utrikesministeriet med en begäran om anslutning till FAO-avtalet om att främja fiskefartygens iakttagande av internationella bevarande- och förvaltningsåtgärder på det fria havet (nedan kallat FAO-avtalet) och göra utredningar av medborgare som deltagit i IUU-fiske under andra staters flagg. iv) En begäran om finansiering av VMS och belägg för att transponderkravet är uppfyllt. v) Information om utbildning för att öka medvetenheten. vi) Exemplar av den reviderade fiskeloggboken för 2014 och en plan för inspektioner i hamn av fiskefartyg som bedriver djuphavsfiske och fiske på det fria havet. Det ingick även uppgifter om det srilankesiska parlamentets antagande av den reviderade fiskelagen den 5 november 2013. Sri Lanka lämnade ytterligare en lägesrapport den 1 augusti 2014 för perioden fram till juli 2014, vilken utöver uppdaterad information om de viktigaste områdena i den föreslagna handlingsplanen och en uppdaterad tidsplan för genomförandet av den nationella planen för bekämpning av IUU-fiske även innehöll följande: En skrivelse från ministeriet för fiske och utveckling av marina resurser om att en kopia av godtagandeinstrumentet för anslutningen till FAO-avtalet kommer att lämnas in när anslutningen ägt rum; en begäran till Attorney General om att införa strängare sanktioner i den gällande lagstiftningen; två skrivelser från författare till lagutkast (Legal Draftsmen) med de reviderade utkasten till förordningar om fiske på det fria havet respektive insamling av fångstuppgifter samt en sammanfattning av informationsprogrammen för befälhavare på det fria havet och genomföranderapporten till IOTC om ett regionalt observatörsprogram. Sri Lanka inkom med kompletterande uppgifter den 29 augusti 2014, i vilka man beskriver vilka framsteg som har gjorts avseende de konstaterade bristerna (t.ex. utkast till bestämmelser om fiske på det fria havet och om insamling av fångstuppgifter, ett informationscirkulär om påföljder, information om observatörs- och inspektionsprogram samt information om de framsteg som gjorts avseende de konstaterade bristerna). Sri Lanka inkom med nya inlagor den 18 och 19 september 2014 som bekräftade antagande av bestämmelser om fiske på det fria havet och om insamling av fångstuppgifter, överväganden om internt arbete med att ta fram en kabinettspromemoria om ett avskräckande sanktionssystem, överväganden om uppfyllande av IOTC:s krav, information om täckning i fråga om loggbok, inspektioner och observatörer och information om ett möjligt, partiellt införande steg för steg av VMS-transpondrar på landets fiskefartyg för perioden från januari 2015 till augusti 2015 (även om inget avtal med uppdragstagare ännu var undertecknat och genomfört).
(32)
Kommissionen fortsatte att begära in och kontrollera alla uppgifter som den ansåg nödvändiga. De muntliga och skriftliga synpunkter som överlämnades av Sri Lanka till följd av beslutet av den 15 november 2012 övervägdes och togs i beaktande och Sri Lanka hölls informerat muntligen eller skriftligen om kommissionens överväganden.
(33)
På grundval av den information som samlats in, se skälen 34-67, anser kommissionen att Sri Lanka inte har gjort tillräckligt för att åtgärda de problemområden och brister som beskrivs i beslutet av den 15 november 2012. Sri Lanka har inte heller fullt ut genomfört de åtgärder som föreslagits i den åtföljande handlingsplanen.
3. IDENTIFIERING AV SRI LANKA SOM ETT ICKE-SAMARBETANDE TREDJELAND
(34)
I enlighet med artikel 31.3 i IUU-förordningen granskade kommissionen om Sri Lanka fullgjort sina internationella skyldigheter som flagg-, hamn-, kust- eller marknadsstat i överensstämmelse med slutsatserna i beslutet av den 15 november 2012 och med den relevanta information som Sri Lanka lämnat, den föreslagna handlingsplanen samt de åtgärder som vidtagits för att rätta till situationen. Vid denna granskning beaktade kommissionen de parametrar som anges i artikel 31.4-31.7 i IUU-förordningen.
3.1 Återkommande IUU-fiske (artikel 31.4 a i IUU-förordningen)
(35)
Så som anges i skäl 292 i beslutet av den 15 november 2012 konstaterade kommissionen att Sri Lanka inte hade någon lagstiftning som föreskriver licenser för fiske på det fria havet.
(36)
Såsom nämns i skäl 296 i beslutet av den 15 november 2012 hade 13 srilankesiska fartyg förts upp på IOTC:s preliminära förteckning över IUU-fartyg, eftersom de hade ertappats med att fiska i strid med IOTC:s bevarande- och förvaltningsåtgärder. Sedan beslutet av den 15 november 2012 har Sri Lanka inte har förbjudit sina fartyg att fiska olagligt på det fria havet och inte heller omedelbart antagit lagstiftning om fiske på det fria havet eller lagstiftning om utfärdande av licenser för sådant fiske för att motverka att landets fiskefartyg bedriver olagligt fiske. I stället antog Sri Lanka slutligen en reviderad fiskelag den 5 november 2013 för fiske på det fria havet. Sri Lanka har utarbetat utkast till genomförandelagstiftning för licensiering av fartyg på det fria havet. Denna lagstiftning har antagits i september 2014 (enligt inlämnad information från myndigheter), men ännu inte genomförts. Sri Lanka har också minskat antalet fartyg som fiskar i IOTC:s område från 3 307 till 1 758, men dessa fartyg fortsätter att fiska med en administrativ licens för det fria havet och inte med en laglig licens. I detta avseende erinras om att en flaggstat enligt artikel 18.3 b ii i Förenta nationernas avtal om fiskbestånd (4) (Unfsa) måste vidta åtgärder för att förbjuda fiske på det fria havet för fartyg som inte har rätt licens eller tillstånd att fiska. Den nu rådande situationen visar tydligt att Sri Lanka inte agerar i enlighet med sina internationella skyldigheter som flaggstat.
(37)
Sedan beslutet av den 15 november 2012 har tre Sri Lanka-flaggade fartyg, Malshiri No. 1, Gold Marine 5 och Lakpriya 2, enligt information från IOTC (5), ertappats av kuststater under 2013 för förmodad inblandning i IUU-verksamheter. Det erinras om att flaggstaten enligt artikel 18.1 och 18.2 i Unfsa ansvarar för sina fartyg som fiskar på det fria havet. Dessutom måste en flaggstat, enligt artikel 118 i Förenta nationernas havsrättskonvention, samarbeta för att bevara och förvalta levande tillgångar vilka tydligt urholkas av närvaron av landets flotta som fiskar i IOTC utan lagliga fiskelicenser och som därmed bedriver IUU-verksamhet enligt definitionerna i artikel 2 i IUU-förordningen.
(38)
Vidare konstaterades under 2013 att 13 andra srilankesiska fartyg, som inspekterades under transitering genom en kuststats exklusiva ekonomiska zon (EEZ), bröt mot IOTC:s bevarande- och förvaltningsåtgärder. Kommissionen anser att de srilankesiska fartygens fortsatta fiske i strid med IOTC:s bevarande- och förvaltningsåtgärder är ett tydligt tecken på att Sri Lanka har misslyckats med att uppfylla sina skyldigheter som flaggstat enligt internationell rätt såsom anges i skäl 37.
(39)
Det visar också att Sri Lanka misslyckats med att se till att fiskefartyg, som har rätt att föra landets flagg, inte deltar i eller stöder IUU-fiske, vilket strider mot punkt 34 i den internationella handlingsplanen mot IUU-fiske där det anges att staterna ska se till att fiskefartyg som för deras flagg inte deltar i eller stöder IUU-fiske. Dessutom belyser förekomsten av de Sri Lanka-flaggade fartyg som avses i skälen 36-38 även Sri Lankas misslyckande med att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 19.1 och 19.2 i Unfsa enligt vilken en flaggstat ska se till att fartyg som för dess flagg följer de regionala fiskeriförvaltningsorganisationernas bevarande- och förvaltningsregler.
(40)
Kommissionen konstaterade också att Sri Lanka i praktiken inte kunde vidta lämpliga åtgärder i fråga om det återkommande IUU-fisket på grund av bristerna i den rättsliga ramen. I handlingsplanen föreslås därför en översyn av den rättsliga ramen för att säkerställa överensstämmelse med internationella skyldigheter med avseende på det fria havet, åtgärda bristen på tillräckliga resurser för att effektivt övervaka det srilankesiska fjärrfisket och inrätta ett avskräckande sanktionssystem.
(41)
Såsom anges i skäl 36 i detta beslut antog Sri Lanka i november 2013 en reviderad fiskerilag som tillåter sina fartyg att fiska utanför landets exklusiva ekonomiska zon. Den rättsakt som krävs för genomförandet av licensieringssystemet för fiske på det fria havet föreligger än så länge bara som utkast och kan följaktligen inte tillämpas. Licenser utfärdas för närvarande av myndigheterna utan något på förhand fastställt förfarande och utan systematik. Dessutom föreskrivs i den ändrade fiskerilagen skärpta sanktioner mot IUU-överträdelser, vilket kan betraktas som avskräckande endast för en del av Sri Lankas flotta för fjärrfiske (mer specifikt för små båtar som fiskar utanför Sri Lankas exklusiva ekonomiska zon, för vilka sanktioner som kan anses lämpliga med tanke på dessa fartygs begränsade kapacitet). Den srilankesiska flottan av stora fartyg (längre än 24 meter) har ökat under 2013 och 2014, och den sanktionsnivå som föreskrivs i den nya fiskerilagen och som är tillämplig på denna del av fiskeflottan kan inte anses vara avskräckande, eftersom dessa fartyg har en fiskekapacitet som är 10 till 20 gånger större än för mindre fartyg. Enligt nu gällande lagstiftning (6) är det maximala bötesbeloppet 8 429 euro (1 500 000 srilankesiska rupier (7)) vilket inte kan anses ändamålsenligt för att garantera efterlevnad, avskräcka från överträdelser och se till att lagöverträdarna berövas den vinning som härrör från deras illegala verksamhet. En sådan sanktionsnivå kan följaktligen inte anses överensstämma med artikel 19.2 i Unfsa där det bland annat anges att sanktionerna bör vara tillräckligt stränga och beröva lagöverträdarna den vinning som härrör från dessas illegala verksamhet. Kommissionen anser därför att det sanktionssystem som Sri Lanka infört är uppenbart otillräckligt och helt klart inte står i proportion till allvaret i eventuella överträdelser, den potentiella effekten av överträdelserna och den potentiella vinst som kan härröra från sådan illegal verksamhet.
(42)
Följaktligen är de åtgärder som Sri Lanka vidtagit med avseende på dess skyldigheter som flaggstat otillräckliga för att uppfylla bestämmelserna i artikel 118 i Förenta nationernas havsrättskonvention och artiklarna 18, 19 och 20 i Unfsa.
(43)
Mot bakgrund av skälen 292-299 i beslutet av den 15 november 2012 och utvecklingen efter den 15 november 2012 anser kommissionen i enlighet med artikel 31.3 och 31.4 a i IUU-förordningen, att Sri Lanka inte har fullgjort sina skyldigheter enligt internationell rätt som flaggstat med avseende på IUU-fartyg och IUU-fiske som bedrivs eller stöds av fiskefartyg som för landets flagg eller av dess medborgare, och inte har vidtagit tillräckliga åtgärder för att motverka dokumenterat och återkommande IUU-fiske av fartyg som tidigare fört dess flagg.
3.2 Underlåtenhet att samarbeta och sköta tillsyn (artikel 31.5 b, c och d i IUU-förordningen)
(44)
Som anges i skälen 302-311 i beslutet av den 15 november 2012 har kommissionen analyserat om Sri Lanka samarbetat effektivt med kommissionen i utredningar och därmed sammanhängande verksamhet.
(45)
Vad gäller de fartyg som avses i skäl 293 i beslutet av den 15 november 2012 var Sri Lanka, enligt skäl 296 i det beslutet, skyldigt att varje månad rapportera om åtgärder som vidtagits mot dessa fartyg. Rapportering skedde endast för nio av tolv månader under 2013 och för två av fyra månader under 2014. I strid med bestämmelserna i artikel 20 i Unfsa, där det anges att staterna är skyldiga att göra utredningar och samarbeta antingen direkt eller genom regionala fiskeriförvaltningsorganisationer för att se till att fiskeriförvaltningsorganisationernas bevarande- och förvaltningsåtgärder efterlevs, har Sri Lanka följaktligen underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt internationell rätt i fråga om internationellt samarbete och tillsyn.
(46)
Såsom anges i skäl 302 i beslutet av den 15 november 2012 samt i skäl 45 har Sri Lanka inte fullgjort sin skyldighet gentemot IOTC att varje månad rapportera om de 13 srilankesiska fartygen som förmodades vara inblandade i IUU-verksamhet men som inte fördes upp på förteckningen av IOTC. Följaktligen har Sri Lanka inte lyckats visa att det uppfyller villkoren i artikel 94.2 b i havsrättskonventionen, där det föreskrivs att en flaggstat är rättsligt ansvarig under internationell rätt för alla fartyg som för dess flagg och deras kapten, befäl och besättning.
(47)
Dessutom, såsom anges i skälen 306-307 i beslutet av den 15 november 2012, analyserade kommissionen om Sri Lanka vidtagit effektiva tillsynsåtgärder med avseende på de operatörer som är skyldiga till IUU-fiske och om man tillämpat tillräckligt hårda sanktioner för att beröva lagöverträdarna den vinning som härrör från IUU-fisket.
(48)
Såsom förklaras i skäl 41 har Sri Lanka efter antagandet av beslutet av den 15 november 2012 inte infört något avskräckande sanktionssystem vad gäller stora fartyg i landets flotta. Den nuvarande uppsättningen sanktioner överensstämmer inte med artikel 19.2 i Unfsa där det bland annat anges att sanktionerna bör vara tillräckligt hårda och beröva lagöverträdarna den vinning som härrör från deras illegala verksamhet.
(49)
Det tillgängliga bevismaterialet bekräftar att Sri Lanka inte har uppfyllt sina skyldigheter enligt internationell rätt med avseende på effektiva tillsynsåtgärder. Såsom förklarats i skälen 36-38 visar det faktum att det fortfarande finns fartyg som fiskar i strid med IOTC:s bevarande- och förvaltningsåtgärder att Sri Lanka inte tar ansvar för sina fartyg som fiskar på det fria havet enligt vad som föreskrivs i artikel 18.1 och 18.2 i Unfsa.
(50)
Utvecklingsnivån i Sri Lanka kan inte anses vara en faktor som undergräver de behöriga myndigheternas kapacitet att samarbeta med andra länder och genomföra tillsynsåtgärder, vilket belyses i skäl 309 i beslutet av den 15 november 2012. Utvärderingen av de särskilda begränsningarna för utveckling beskrivs närmare i skälen 65-67.
(51)
Följaktligen är de åtgärder som Sri Lanka vidtagit med avseende på dess skyldigheter som flaggstat otillräckliga för att uppfylla bestämmelserna i artikel 94.2 b i havsrättskonventionen och i artiklarna 18 och 19 i Unfsa.
(52)
Mot bakgrund av skälen 302-311 i beslutet av den 15 november 2012 och utvecklingen efter den 15 november 2012 anser kommissionen, i enlighet med artikel 31.3 och 31.5 b, c och d i IUU-förordningen, att Sri Lanka inte har fullgjort sina skyldigheter enligt internationell rätt som flaggstat när det gäller samarbete och tillsyn.
3.3 Underlåtenhet att tillämpa internationella regler (artikel 31.6 i IUU-förordningen)
(53)
Såsom anges i skälen 314-334 i beslutet av den 15 november 2012 analyserade kommissionen all information den bedömde vara relevant med avseende på Sri Lankas status som avtalsslutande part i IOTC. Kommissionen har därför analyserat all information den bedömde vara relevant med avseende på Sri Lankas samtycke till att tillämpa de bevarande- och förvaltningsåtgärder som antagits av IOTC till följd av beslutet av den 15 november 2012.
(54)
Det erinras om att IOTC sedan beslutet av den 15 november 2012 gett ut årliga rapporter om överensstämmelse för 2013 (8) och 2014 (9), av vilka framgår att Sri Lanka fortfarande inte, eller endast delvis, uppfyllde kraven under 2012 och 2013.
(55)
När det gäller rapporten om överensstämmelse för 2013 lämnade Sri Lanka inte in alla nödvändiga uppgifter om statistik och om vissa bevarande- och förvaltningsåtgärder.
(56)
Framför allt, vad gäller IOTC:s resolution 10/08 (10) om förteckningen över aktiva fartyg, tillhandahöll Sri Lanka inte uppgifter om varje enskilt fartygs internationella radioanropssignal. Vad gäller IOTC:s resolution 06/03 (11) om antagande av ett övervakningssystem för fartyg (VMS) har Sri Lanka inte utrustat fartyg med en totallängd på över 15 meter med VMS och inte byggt upp ett centrum för fiskerikontroll. Sri Lanka har inte heller lämnat in den obligatoriska rapporten om utvecklingen av VMS. Vad gäller IOTC:s resolution 10/02 (12) om obligatoriska statistikkrav har Sri Lanka inte rapporterat storleksfördelningen för kustfisket och inte heller rapporterat uppgifter om nominell fångst, fångst, fiskeansträngning och storleksfördelning i den standard som krävs enligt den resolutionen för kustfiske, ytfiske och fiske med långrev. Vad gäller IOTC:s resolution 05/05 (13) om inlämning av uppgifter om hajar har Sri Lanka endast delvis uppfyllt kraven, eftersom fångstuppgifter för nät och långrev rapporteras tillsammans. När det gäller IOTC:s resolution 12/05 (14) om omlastning i hamn har Sri Lanka inte lämnat in den obligatoriska rapporten. Vad gäller resolution 11/04 om observatörer (15) har Sri Lanka inte infört det regionala observatörsprogram som krävs i denna resolution. Sri Lanka har framför allt inte inrättat observatörsprogrammet för de obligatoriska inspektionerna till havs för 5 % av alla fartyg längre än 24 meter och uppfyller inte rapporteringsskyldigheten för observatörer.
(57)
Vad gäller rapporten om överensstämmelse för 2014 lämnade Sri Lanka inte in alla nödvändiga uppgifter om statistik och om vissa bevarande- och förvaltningsåtgärder.
(58)
Framför allt när det gäller IOTC:s resolution 13/02 (16) har Sri Lanka inte antagit lagstiftning som gör det obligatoriskt att märka redskap. Vad gäller IOTC:s resolution 13/08 (17) har Sri Lanka inte har lämnat någon förvaltningsplan för anordningar som samlar fisk, och inte vidtagit några rättsliga och administrativa åtgärder för de åtta notfartygen enligt kraven i IOTC:s resolution 12/13 (18). Vad gäller IOTC:s resolution 06/03 (19) har Sri Lanka inte heller under 2014 utrustat sina fartyg med en totallängd på över 15 meter med VMS, inte byggt upp något centrum för fiskerikontroll och inte lämnat in den obligatoriska rapporten om utvecklingen av VMS. Vad gäller IOTC:s resolution 10/02 om obligatoriska statistikkrav har Sri Lanka inte rapporterat uppgifter om nominell fångst, fångst, fiskeansträngning och storleksfördelning i den standard som krävs enligt den resolutionen. Vad gäller IOTC:s resolutioner 13/06 (20) och 12/04 (21) har Sri Lanka inte införlivat förbudet som gäller årfenshajar och inte tillämpat skyldigheterna för notfartyg att medföra håvar och för fartyg som bedriver fiske med bottenlinor att medföra redskap för linkapning och avkrokning. Vad gäller resolution 11/04 (22) har Sri Lanka inte heller under 2014 inrättat något observatörsprogram enligt kraven. Sri Lanka har framför allt inte något observatörsprogramför de obligatoriska inspektionerna till havs för 5 % av alla fartyg längre än 24 meter och uppfyller inte rapporteringsskyldigheten för observatörer. Vad gäller IOTC:s resolution 10/10 (23) har Sri Lanka inte lämnat in rapporten om import, landning och omlastning av tonfisk och tonfiskliknande fiskprodukter i hamnar.
(59)
Det faktum att Sri Lanka inte har tillhandahållit IOTC den information som krävdes och uppfyllt de IOTC-skyldigheter som redovisas i skälen 56 och 58 visar att Sri Lanka inte har uppfyllt sina skyldigheter som flaggstat enligt FN:s havsrättskonvention och Unfsa. I synnerhet undergräver underlåtenheten att lämna uppgifter i tid om statistik, VMS, fångst och fiskeansträngning, omlastning i hamn och observatörsprogrammet Sri Lankas förmåga att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 117 och 118 i havsrättskonventionen. I de artiklarna fastställs en stats skyldighet att vidta åtgärder med avseende på sina medborgare för bevarande av de levande tillgångarna i det fria havet och att samarbeta för bevarande och förvaltning av de levande tillgångarna i det fria havet.
(60)
Såsom anges i skäl 322 i beslutet av den 15 november 2012 upptäcktes ett antal omständigheter under kommissionens besök i Sri Lanka i november 2010, särskilt avsaknad av VMS och avsaknad av en lag för fångstrapportering. Andra omständigheter som ger anledning till oro, t.ex. att det inte finns något observatörsprogram och den knapphändiga rapporteringen om fartyg och medborgare som fastställts vara inblandade i IUU-fiske, belystes i skälen 319 och 321 i beslutet av den 15 november 2012 till följd av IOTC:s rapporter om överensstämmelse för 2011 och 2012. I detta avseende visade de uppgifter som Sri Lankas myndigheter lämnat angående lagstiftningen om fiske på det fria havet, inrättande av ett fungerande VMS-system, ett tillförlitligt observatörsprogram och ett tillförlitligt system för registrering och rapportering av fångster att myndigheterna inte har säkerställt någon effektiv och ändamålsenlig kontroll och övervakning av Sri Lanka-flaggade fartyg i överensstämmelse med internationella skyldigheter. I synnerhet uppmanades Sri Lanka, som anges i skälen 36, 40 och 41, att utarbeta en stabil rättslig ram för fiske på det fria havet med licenser för detta och att uppfylla IOTC:s resolutioner, särskilt när det gäller övervakning och kontroll av den egna flottan, inbegripet VMS, ett system för loggböcker och fångstrapportering samt ett observatörsprogram. Vad gäller lagstiftningen om fiske på det fria havet ändrades fiskerilagen för att tillåta fiske på det fria havet och ett förslag till genomförandeförordning för utfärdande av licenser utarbetades. Genomförandeförordningen antogs dock inte, endast administrativa licenser utfärdas och srilankesiska fartyg bedriver fiske utan VMS. Vad gäller det regionala observatörsprogrammet framgick av de dokument som de srilankesiska myndigheterna tillhandahållit att en stor del av flottan inte kommer att täckas, trots urvalsförfaranden och rekrytering av inspektörer, på grund av det låga antalet inspektörer (45) jämfört med det stora antalet fartyg (1 758 i IOTC:s fartygsregister). Sri Lanka har trots detta inte lagt fram några förslag för att ta itu med detta allvarliga problem inom ramen för IOTC, vilket betyder att det inte finns någon egentlig täckning av den flotta under Sri Lankas flagg som fiskar på det fria havet på grund av otillräckliga inspektionsresurser. I detta sammanhang erinras det också om att Sri Lanka har haft allvarliga problem i samband med rapporteringen av uppgifter till IOTC, vilket undergräver landets kapacitet att uppfylla sina skyldigheter som flaggstat.
(61)
Vad gäller VMS, såsom anges i skälen 316, 321 och 322 i beslutet av den 15 november 2012 och i skäl 60 i detta beslut, erinrar kommissionen om olika problem som lyftes fram av IOTC. Efter beslutet av den 15 november 2012 uppgav Sri Lanka att landet höll på att uppgradera sitt VMS-system. Sri Lanka lämnade in lagstiftning till kommissionen av vilken det framgick att det från och med den 1 november 2011 var krav på att en transponder ska finnas ombord och uppgav att en tjänsteleverantör redan hade valts ut. Finansieringen var dock inte klar och förhandlingarna mellan de srilankesiska myndigheterna och det berörda finansinstitutet har pågått i över 18 månader. Förhandlingarna gäller villkoren för ett lån för förvärv och inrättande av ett centrum för fiskerikontroll och tillhandahållande av finansiellt stöd till operatörer för att inom en rimlig tid installera och ta i drift VMS för hela den flotta som fiskar på det fria havet. Följaktligen har Sri Lanka inget centrum för fiskerikontroll. Dessutom befinner sig VMS fortfarande i utvecklingsfasen och har aldrig tagits i drift. Kommissionen konstaterade under sitt besök i januari 2014 att srilankesiska fartyg ännu inte utrustats med VMS, vilket bekräftades av Sri Lankas inlagor och IOTC:s rapporter om överensstämmelse från 2013 och 2014. Vad gäller överensstämmelsen med IOTC:s VMS-krav finns det skiljaktigheter mellan IOTC:s rapporter om överensstämmelse för 2013 och 2014 och Sri Lankas åtgärder. Rapporterna om överensstämmelse pekar på partiell överensstämmelse, men av de uppgifter som Sri Lanka tillhandahållit framgår tydligt att VMS i praktiken inte har införts. Därför uppfyller inte Sri Lanka villkoren i artikel 18.3 g i Unfsa med hänsyn till den information som samlats in om de srilankesiska myndigheternas övervaknings- och kontrollkapacitet, i synnerhet om landets operativa kapacitet att förvalta sin flotta och utveckla och införa ett fungerande VMS.
(62)
De fakta som redovisas i avsnitt 3.3 visar att Sri Lanka bryter mot artikel 18.3 i Unfsa.
(63)
Följaktligen har Sri Lanka med avseende på dess skyldigheter som flaggstat inte i tillräcklig grad följt artiklarna 117 och 118 i FN:s havsrättskonvention och i artikel 18.3 i Unfsa.
(64)
Mot bakgrund av skälen 314-334 i beslutet av den 15 november 2012 och utvecklingen efter det beslutet anser kommissionen, i enlighet med artikel 31.3 och 31.6 i IUU-förordningen, att Sri Lanka inte har fullgjort sina skyldigheter enligt internationell rätt som flaggstat i fråga om internationella bestämmelser, förordningar och bevarande- och förvaltningsåtgärder.
3.4 Särskilda begränsningar för utvecklingsländer
(65)
Det erinras om att Sri Lanka enligt FN:s index för mänsklig utveckling (24) anses vara ett land med medelhög mänsklig utveckling (plats 92 av 186 länder). Detta bekräftas också i bilaga II till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1905/2006 (25) där Sri Lanka finns med i kategorin lägre medelinkomstländer.
(66)
Såsom beskrivs i skäl 337 i beslutet av den 15 november 2012 finns det inga bevis som styrker att Sri Lanka har misslyckats med att uppfylla sina skyldigheter enligt internationell rätt på grund av bristande utvecklingsnivå. Inga ytterligare konkreta bevis har lagts fram efter den 15 november 2012 för att visa att de konstaterade bristerna beror på bristande kapacitet och bristande administrativ infrastruktur.
(67)
Med hänsyn till skälen 336-337 i beslutet av den 15 november 2012 och utvecklingen efter detta datum anser kommissionen, i enlighet med artikel 31.7 i IUU-förordningen, att Sri Lankas utvecklingsstatus och samlade agerande i fråga om fisket inte har satts ned av landets utvecklingsnivå.
4. SLUTSATS OM IDENTIFIERING AV ETT TREDJELAND SOM ICKE-SAMARBETANDE
(68)
Mot bakgrund av slutsatserna om hur Sri Lanka misslyckats med att uppfylla sina skyldigheter enligt internationell rätt som flagg-, hamn-, kust- eller marknadsstat och att vidta åtgärder för att förebygga, motverka och undanröja IUU-fiske, bör detta land, i enlighet med artikel 31 i IUU-förordningen, identifieras som ett land som kommissionen anser vara ett icke-samarbetande tredjeland i kampen mot IUU-fisket.
(69)
Med beaktande av 18.1 g i IUU-förordningen ska de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna vägra import av fiskeriprodukter till unionen utan att behöva be om några ytterligare bevis eller skicka en begäran om hjälp till flaggstaten om de får kännedom om att fångstintyget har godkänts av myndigheterna i en flaggstat som identifierats som en icke-samarbetande stat i enlighet med artikel 31 i den förordningen. Den negativa inverkan på handeln bör i möjligaste mån fasas in gradvis för att underlätta för parterna att under perioden mellan ikraftträdandet av detta kommissionens genomförandebeslut och de eventuella åtgärder som vidtas av rådet, anpassa sig till den nya situationen och för att ge ekonomiska aktörer tillräckligt med tid att göra anpassningar mot bakgrund av de särskilda egenskaperna för fiskeriprodukter från Sri Lanka och srilankesiska leverantörer, bland annat att de utgörs av små och medelstora företag. Tillämpningen av detta beslut bör skjutas upp i tre månader. Denna senareläggning bör inte inverka på behovet av snabba åtgärder från rådet för att utan dröjsmål åtgärda situationen i Sri Lanka vad gäller IUU-fiske.
(70)
Det bör påpekas att identifieringen av Sri Lanka som ett land som kommissionen anser vara icke-samarbetande enligt detta beslut inte utesluter att kommissionen eller rådet kan vidta ytterligare åtgärder i syfte att upprätta en förteckning över icke-samarbetande länder.
(71)
Om rådet för upp Sri Lanka på förteckningen över icke-samarbetande tredjeländer i enlighet med bestämmelserna i artikel 33 i IUU-förordningen blir detta beslut om identifiering obsolet.
5. KOMMITTÉFÖRFARANDE
(72)
De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från kommittén för fiske och vattenbruk.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Demokratiska socialistiska republiken Sri Lanka identifieras som ett tredjeland som kommissionen anser vara icke-samarbetande när det gäller bekämpning av olagligt, orapporterat och oreglerat fiske.
Artikel 2
Detta beslut träder i kraft den 14 januari 2015.
Utfärdat i Bryssel den 14 oktober 2014.