NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 662/2014
ze dne 15. května 2014,
kterým se mění nařízení (EU) č. 525/2013, pokud jde o technické provádění Kjótského protokolu k Rámcové úmluvě OSN o změně klimatu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 8. prosince 2012, na svém osmém zasedání, konference smluvních stran Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu (dále jen „úmluva“), jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu, přijala dodatek dohodnutý v Dohá, kterým se zavádí druhé kontrolní období Kjótského protokolu, jež začíná dne 1. ledna 2013 a končí dne 31. prosince 2020 (dále jen „změna z Dohá“).
(2)
Článek 4 Kjótského protokolu stanoví možnost, aby smluvní strany plnily své závazky podle článku 3 Kjótského protokolu společně. Při přijímání dodatku z Dohá Unie a její členské státy spolu s Chorvatskem a Islandem prohlásily, že kvantifikované závazky na omezení a snížení emisí pro Unii, její členské státy, Chorvatsko a Island pro druhé kontrolní období podle Kjótského protokolu vycházejí z dohody, že tyto závazky budou v souladu s článkem 4 Kjótského protokolu plněny společně. Toto prohlášení je zohledněno ve zprávě konference a dne 17. prosince 2012 je potvrdila Rada.
(3)
Kjótský protokol vyžaduje, aby smluvní strany, jež se dohodly na společném plnění svých závazků podle článku 3 Kjótského protokolu, v dané dohodě stanovily příslušnou úroveň emisí stanovenou pro každou ze smluvních stran. Kjótský protokol vyžaduje, aby smluvní strany dohody o společném plnění v den uložení svých listin o přijetí informovaly sekretariát úmluvy o podmínkách této dohody.
(4)
Uzavření dodatku z Dohá, provádění doprovodných rozhodnutí konference smluvních stran úmluvy UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu a dohoda o společném plnění budou vyžadovat zavedení pravidel pro zajištění technického provádění druhého kontrolního období Kjótského protokolu v Unii, včetně přechodu z prvního do druhého kontrolního období, aby bylo umožněno účinné fungování dohody o společném plnění a zajištěno, že je v souladu s fungováním systému Unie pro obchodování s emisemi (dále jen „EU ETS“), zřízeného směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (3) a rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady 406/2009/ES (4).
(5)
Během prvního kontrolního období Kjótského protokolu se mezinárodně dohodnuté požadavky na započítávání a správu emisí a jednotek, jakož i společné plnění ze strany Unie a jejích členských států, prováděly podle rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady 280/2004/ES (5), nařízení Komise (ES) č. 2216/2004 (6) a nařízení Komise (EU) č. 920/2010 (7). Nařízení (ES) č. 2216/2004 a (EU) č. 920/2010 byly nahrazeny nařízením Komise (EU) č. 389/2013 (8), které nyní obsahuje ustanovení o správě jednotek týkající se provádění a fungování systému EU pro obchodování s emisemi, a rozhodnutím č. 406/2009/ES. Nově přijaté nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 (9), kterým se zrušilo a nahradilo rozhodnutí č. 280/2004/ES, neobsahuje požadovaný právní základ, který by Komisi umožnil přijmout nezbytná pravidla týkající se technického provádění pro druhé kontrolní období Kjótského protokolu v souladu s podmínkami dodatku z Dohá, rozhodnutími konference smluvních stran úmluvy UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu a dohodou o společném plnění.
(6)
Jestliže je členský stát vážně znevýhodněn konkrétní mimořádnou situací, mimo jiné v případě účetních nesrovnalostí při zajišťování toho, aby provádění právních předpisů Unie bylo ve shodě s pravidly dohodnutými podle Kjótského protokolu, aniž je přitom dotčeno plnění závazků členských států podle rozhodnutí č. 406/2009/ES, Komise by měla, s výhradou dostupnosti jednotek na konci druhého kontrolního období Kjótského protokolu, přijmout opatření za účelem řešení takové situace, a to prostřednictvím převodu ověřeného snížení emisí (CER), jednotek snížení emisí (ERU) nebo jednotek přiděleného množství (AAU) zaznamenaných v registru Unie do registru daného členského státu.
(7)
S cílem zajistit jednotné podmínky provádění čl. 10 odst. 7 nařízení (EU) č. 525/2013 by Komisi měly být svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (10).
(8)
Rozhodnutí 1/CMP.8 konference smluvních stran úmluvy UNFCCC, jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu (dále jen „rozhodnutí 1/CMP.8“) mění pravidla pro určení způsobilosti k účasti v pružných mechanismech během druhého kontrolního období Kjótského protokolu. Rovněž stanoví limity pro přesuny jednotek z prvního do druhého kontrolního období a zahrnuje požadavek týkající se všech smluvních stran zřídit účet pro rezervu přebytku z předcházejícího období. Kromě toho se v uvedeném rozhodnutí stanoví odvod ve výši 2 % podílu na zisku z prvních mezinárodních převodů jednotek AAU a z vydávání jednotek ERU na účely projektů společného provádění ihned po konverzi jednotek AAU nebo jednotek propadů (RMU) doposud v držení smluvních stran na jednotky ERU. V současné době probíhají jednání o dalších pravidlech provádění druhého kontrolního období Kjótského protokolu.
(9)
V aktech v přenesené pravomoci, které budou přijaty podle tohoto nařízení, by Komise měla stanovit proces zúčtování na konci druhého kontrolního období Kjótského protokolu, jehož prostřednictvím bude po všech čistých převodech ročních emisních přídělů podle rozhodnutí č. 406/2009/ES a veškerých čistých převodech povolenek se třetími zeměmi účastnícími se systému EU ETS, které nejsou smluvními stranami dohody o společném plnění s Unií a jejími členskými státy, následovat převod odpovídajícího počtu jednotek AAU.
(10)
Příslušná mezinárodní pravidla pro započítávání emisí a pokrok v plnění závazků by měla být přijata na příští konferenci o klimatu v Limě v prosinci roku 2014. Unie a její členské státy by v zájmu přispění k tomuto cíli měly spolupracovat se třetími zeměmi.
(11)
Podle rozhodnutí 1/CMP.8, které vyžaduje, aby smluvní strany nejpozději v roce 2014 přezkoumaly své závazky pro druhé kontrolní období, by bylo možné zvážit zrušení určitého počtu jednotek AAU, CER a ERU s cílem zvýšit ambicióznost jejich závazků.
(12)
S cílem stanovit jednotná pravidla k zabezpečení technického provádění druhého kontrolního období Kjótského protokolu v Unii, včetně přechodu z prvního do druhého kontrolního období, umožnit účinné fungování společného plnění závazků Unie, jejích členských států a Islandu pro druhé kontrolní období a zajistit jeho soulad s fungováním EU ETS a s rozhodnutím č. 406/2009/ES by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, a to ode dne uzavření dodatku z Dohá Unií až do skončení dodatečného období pro plnění závazků podle druhého kontrolního období Kjótského protokolu. Obzvláště je důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla náležité konzultace, a to i na odborné úrovni. Komise by při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci měla zajistit, aby příslušné dokumenty byly současně, včas a vhodným způsobem předány Evropskému parlamentu a Radě, a měla by rovněž zabezpečit jejich soulad s mezinárodně dohodnutými požadavky na započítávání, dohodou o společném plnění uzavřenou mezi Unií, jejími členskými státy a třetími zeměmi podle článků 3 a 4 Kjótského protokolu a příslušnými právními předpisy Unie.
(13)
V závěrech Rady ze dne 9. března 2012 se uvádí, že kvantifikovaný cíl omezení nebo snížení emisí v průběhu druhého kontrolního období pro Unii se stanoví na základě celkového objemu povolenek na emise skleníkových plynů v Unii určených pro období let 2013-2020 v souladu s legislativním balíčkem Unie týkajícím se klimatu a energetiky, čímž se zohlední jednostranný závazek EU dosáhnout 20 % snížení do roku 2020, a v této souvislosti se v uvedených závěrech potvrzuje, že v rámci tohoto přístupu by závazky na snížení emisí přijaté jednotlivými členskými státy neměly překročit jejich závazky dohodnuté v právních předpisech Unie.
(14)
Měl by být zajištěn soulad s limity stanovenými příslušnými rozhodnutími orgánů UNFCCC nebo Kjótského protokolu o přesunu ERU a CER z prvního do druhého kontrolního období,
(15)
Nařízení (EU) č. 525/2013 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 525/2013 se mění takto:
1)
V článku 3 se vkládají nové body, které znějí:
„13a)
„rezervou kontrolního období“ neboli „CPR“ rezerva zřízená na základě přílohy rozhodnutí 11/CMP.1 nebo jiných příslušných rozhodnutí orgánů UNFCCC nebo Kjótského protokolu;
13b)
„rezervou přebytku z předcházejícího období“ neboli „PPSR“ účet zřízený na základě rozhodnutí 1/CMP.8 konference smluvních stran úmluvy UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu (dále jen „rozhodnutí 1/CMP.8“) nebo jiných příslušných rozhodnutí orgánů UNFCCC nebo Kjótského protokolu;
13c)
„dohodou o společném plnění“ podmínky dohody podle článku 4 Kjótského protokolu mezi Unií, jejími členskými státy a jakoukoli třetí zemí o společném plnění závazků podle článku 3 Kjótského protokolu pro druhé kontrolní období;“.
2)
Článek 10 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Unie a členské státy ve svých příslušných registrech vytvořených podle prvního pododstavce započítávají množství, která jim byla přidělena ve druhém kontrolním období Kjótského protokolu, a provádějí transakce uvedené v prvním pododstavci v souladu s rozhodnutím 1/CMP.8 nebo jinými příslušnými rozhodnutími orgánů UNFCCC nebo Kjótského protokolu a s dohodou o společném plnění. Za tímto účelem Unie a všechny členské státy ve svých příslušných registrech:
-
zavedou a spravují účty smluvní strany, včetně vkladního účtu, a do uvedených účtů smluvních stran vydají počet AAU odpovídající množství, které jim bylo přiděleno na druhé kontrolní období Kjótského protokolu,
-
započítávají vydání, držení, převod, nabytí, zrušení, odebrání, nahrazení nebo případně změny doby skončení platnosti AAU, RMU, ERU, CER, tCER a lCER zaznamenaných ve svých příslušných registrech pro druhé kontrolní období Kjótského protokolu,
-
vytvoří a uchovávají rezervu kontrolního období,
-
přesunou AAU, CER a ERU zaznamenané ve svých příslušných registrech z prvního do druhého kontrolního období Kjótského protokolu, vytvoří rezervu přebytku z předcházejícího období a spravují AAU v ní zaznamenané,
-
započítávají převody AAU nebo ERU jako podíl na zisku po vydání ERU a při prvním mezinárodním převodu AAU.“;
b)
doplňují se odstavce, které znějí:
„5. Komise se rovněž zmocňuje k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 25, aby bylo prostřednictvím registrů Unie a členských států zajištěno potřebné technické provádění Kjótského protokolu podle rozhodnutí 1/CMP.8 nebo jiných příslušných rozhodnutí orgánů UNFCCC nebo Kjótského protokolu a dohody o společném plnění, v souladu s odstavcem 1.
6. Komisi se rovněž zmocňuje k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 25, aby bylo zajištěno, že:
-
po všech čistých převodech ročních emisních přídělů podle rozhodnutí č. 406/2009/ES a veškerých čistých převodech povolenek se třetími zeměmi účastnícími se systému Unie pro obchodování s emisemi skleníkových plynů vytvořeného směrnicí 2003/87/ES, které nejsou smluvními stranami dohody o společném plnění, bude následovat převod odpovídajícího počtu AAU prostřednictvím procesu zúčtování na konci druhého kontrolního období Kjótského protokolu,
-
prováděny jsou ty transakce, které jsou nutné pro harmonizaci uplatňování limitů stanovených rozhodnutími orgánů UNFCCC nebo Kjótského protokolu o přesunu ERU a CER z prvního do druhého kontrolního období Kjótského protokolu s prováděním článku 11a směrnice 2003/87/ES; těmito transakcemi není dotčena možnost členských států přesouvat další ERU a CER z prvního do druhého kontrolního období pro jiné účely za podmínky, že nebudou překročeny limity pro přesun ERU a CER z prvního do druhého kontrolního období Kjótského protokolu.
7. Jestliže je členský stát vážně znevýhodněn konkrétní mimořádnou situací, mimo jiné v případě účetních nesrovnalostí při zajišťování toho, aby provádění právních předpisů Unie bylo ve shodě s pravidly dohodnutými podle Kjótského protokolu, Komise může, s výhradou dostupnosti jednotek na konci druhého kontrolního období Kjótského protokolu, přijmout opatření za účelem řešení takové situace. Za tímto účelem je Komise zmocněna přijímat prováděcí akty s cílem převést CER, ERU nebo AAU zaznamenané v registru Unie do registru daného členského státu. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 26 odst. 2. Pravomoc přijímat tyto prováděcí akty je Komisi svěřena ode dne uzavření dodatku ke Kjótskému protokolu dohodnutého v Dohá Unií.
8. Při přijímání aktů v přenesené pravomoci podle odstavců 5 a 6 Komise zajistí soulad se směrnicí 2003/87/ES a rozhodnutím 406/2009/ES a konzistentní provádění mezinárodně dohodnutých požadavků na započítávání, optimalizuje transparentnost a zabezpečí přesnost započítávání AAU, RMU, ERU, CER, tCER a lCER Unií a členskými státy, přičemž v rámci možností zamezí vzniku administrativní zátěže a nákladů, mimo jiné i pokud jde o podíl na zisku a vývoj a údržbu informačních technologií. Je obzvlášť důležité, aby Komise před přijetím těchto aktů v přenesené pravomoci postupovala v souladu s obvyklou praxí a vedla konzultace s odborníky, včetně odborníků z členských států.“
3)
V článku 11 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„3. Unie a členské státy na konci druhého kontrolního období podle Kjótského protokolu a v souladu s rozhodnutím 1/CMP.8 a jinými příslušnými rozhodnutími orgánů UNFCCC nebo Kjótského protokolu a dohodou o společném plnění vyjmou ze svých příslušných registrů AAU, RMU, ERU, CER, tCER nebo lCER odpovídající emisím skleníkových plynů ze zdrojů a pohlcení pomocí propadů, na něž se vztahují množství, která jim byla přidělena.“
4)
Článek 25 se mění takto:
a)
v odstavci 2 se první věta nahrazuje větou, která zní:
„Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článcích 6 a 7 a v čl. 10 odst. 4 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 8. července 2013.“;
b)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„2a. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 10 odst. 5 a 6 je svěřena Komisi ode dne uzavření dodatku ke Kjótskému protokolu dohodnutého v Dohá Unií až do skončení dodatečného období pro plnění závazků podle druhého kontrolního období Kjótského protokolu.“
5)
V článku 26 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„3. Pokud jde o čl. 10 odst. 7, jestliže výbor nevydá stanovisko, Komise návrh prováděcího aktu nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém svém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. května 2014.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 662/2014
av den 15 maj 2014
om ändring av förordning (EU) nr 525/2013 vad gäller det tekniska genomförandet av Kyotoprotokollet till Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar
(Text av betydelse för EES)
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 192.1,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
efter att ha hört Regionkommittén,
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och
av följande skäl:
(1)
Den 8 december 2012, vid sitt åttonde sammanträde, antog partskonferensen för Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar (nedan kallad UNFCCC), i dess funktion som Kyotoprotokollets partsmöte, Dohaändringen där man fastställde en andra åtagandeperiod under Kyotoprotokollet, vilken inleddes den 1 januari 2013 och avslutas den 31 december 2020 (nedan kallad Dohaändringen).
(2)
I artikel 4 i Kyotoprotokollet fastställs möjligheten för parterna att fullgöra sina åtaganden enligt artikel 3 i Kyotoprotokollet gemensamt. Vid tidpunkten för antagandet av Dohaändringen konstaterade unionen och dess medlemsstater tillsammans med Kroatien och Island att de kvantifierade åtagandena om begränsning och minskning av utsläpp för unionen, dess medlemsstater, Kroatien och Island för Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod bygger på förutsättningen att dessa ska fullgöras gemensamt i enlighet med artikel 4 i Kyotoprotokollet. Detta konstaterande återspeglas i konferensrapporten och bekräftades av rådet den 17 december 2012.
(3)
Enligt Kyotoprotokollet ska parter som träffat en överenskommelse om att gemensamt fullgöra sina åtaganden enligt artikel 3 i Kyotoprotokollet i den överenskommelsen ange den utsläppsnivå som tilldelats var och en. Enligt Kyotoprotokollet ska parterna som träffat en överenskommelse om gemensamt fullgörande till sekretariatet för UNFCCC anmäla bestämmelserna i den överenskommelsen den dag som de deponerar sina godtagandeinstrument.
(4)
Ingåendet av Dohaändringen, genomförandet av åtföljande beslut av partskonferensen för UNFCCC i dess funktion som Kyotoprotokollets partsmöte liksom en överenskommelse om gemensamt fullgörande förutsätter att det fastställs regler för att säkerställa det tekniska genomförandet av Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod i unionen, inbegripet övergången från den första till den andra åtagandeperioden, för att möjliggöra att en överenskommelse om gemensamt fullgörande kan genomföras på ett verkningsfullt sätt samt för att säkerställa en anpassning till unionens utsläppshandelssystem, som inrättats genom Europaparlamentets och rådet direktiv 2003/87/EG (3) och Europaparlamentets och rådets beslut nr 406/2009/EG (4).
(5)
Under Kyotoprotokollets första åtagandeperiod genomfördes de internationellt överenskomna kraven för redovisning och administration av utsläpp och enheter liksom unionens och dess medlemsstaters gemensamma fullgörande enligt Europaparlamentets och rådets beslut nr 280/2004/EG (5), kommissionens förordning (EG) nr 2216/2004 (6) och kommissionens förordning nr (EU) 920/2010 (7). Förordningarna (EG) nr 2216/2004 och (EU) 920/2010 har ersatts av kommissionens förordning (EU) nr 389/2013 (8), som nu innehåller bestämmelser för administration av enheter i samband med genomförandet och driften av EU:s utsläppshandelssystem och beslut nr 406/2009/EG. Europaparlamentets och rådets nyligen antagna förordning (EU) nr 525/2013 (9), som upphävde och ersatte beslut nr 280/2004/EG, innehåller inte den rättsliga grund som krävs för att kommissionen ska kunna anta de nödvändiga tekniska genomförandereglerna för Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod i överensstämmelse med bestämmelserna i Dohaändringen, beslut av partskonferensen för UNFCCC i dess funktion som Kyotoprotokollets partsmöte samt en överenskommelse om gemensamt fullgörande.
(6)
Om en medlemsstat missgynnas allvarligt med anledning av en särskild och exceptionell situation, inbegripet inkonsekvenser i redovisningsförfarandet vid anpassningen av genomförandet av unionslagstiftning till Kyotoprotokollets bestämmelser bör kommissionen, utan att det påverkar uppfyllandet av medlemsstaternas skyldigheter enligt beslut nr 406/2009/EG, beroende på tillgången på enheter i slutet av Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod, anta åtgärder för att ta itu med situationen genom att överföra certifierade utsläppsminskningar (CER), utsläppsminskningsenheter (ERU) eller tilldelade utsläppsenheter (AAU) från unionsregistret till den medlemsstatens register.
(7)
För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av artikel 10.7 i förordning (EU) nr 525/2013 bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (10).
(8)
Genom beslut 1/CMP.8 från partskonferensen i dess funktion som Kyotoprotokollets partsmöte (nedan kallat beslut 1/CMP.8) ändras reglerna för fastställande av rätten att delta i de flexibla mekanismerna under Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod. I beslutet anges även begränsningar för överföring av enheter från den första till den andra åtagandeperioden samt ett krav på att varje part ska upprätta ett konto för reserven av föregående periods överskott. Dessutom fastställs i det beslutet att en avgift på 2 % ska tas ut för de första internationella överföringarna av AAU och för utfärdandet av ERU för projekt som bygger på gemensamt genomförande, omedelbart efter det att AAU eller sänkkrediter (RMU) som tidigare innehades av parterna har omvandlats till ERU. Ytterligare regler för genomförandet av Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod håller för närvarande på att förhandlas fram.
(9)
I de delegerade akter som ska antas i enlighet med denna förordning bör kommissionen föreskriva ett clearingförfarande i slutet av Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod, varigenom eventuella nettoöverföringar av årliga utsläppstilldelningar i enlighet med beslut 406/2009/EG och eventuella nettoöverföringar av rättigheter till och från tredjeländer som deltar i EU:s system för handel med utsläppsrätter och som inte är parter i en överenskommelse om gemensamt fullgörande med unionen och dess medlemsstater, följs av en överföring av ett motsvarande antal AAU.
(10)
De relevanta internationella bestämmelserna för redovisning av utsläpp och framsteg mot uppnåendet av åtagandena förväntas bli antagna vid nästa klimatkonferens som ska hållas i Lima i december 2014. Unionen och dess medlemsstater förväntas samarbeta med tredjeländer för att bidra till detta.
(11)
Enligt beslut 1/CMP.8, som kräver att parterna ser över sina åtaganden för den andra åtagandeperioden senast 2014, kan parterna överväga att annullera ett antal AAU, CER och ERU för att öka ambitionsnivån för sitt åtagande.
(12)
För att fastställa samstämmiga regler för att säkerställa det tekniska genomförandet av Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod i unionen, inbegripet övergången från den första till den andra åtagandeperioden, för att möjliggöra ett effektivt gemensamt fullgörande av unionens, dess medlemsstaters och Islands åtaganden för den andra åtagandeperioden och för att säkerställa en anpassning till unionens utsläppshandelssystem och beslut nr 406/2009/EG bör kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt från och med den dag då unionen ingår Dohaändringen till och med utgången av tilläggsperioden för uppfyllande av åtaganden under Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt, och att de är förenliga med internationellt överenskomna redovisningskrav, en överenskommelse om gemensamt fullgörande som träffats mellan unionen, dess medlemsstater och tredjeländer enligt artiklarna 3 och 4 i Kyotoprotokollet samt tillämplig unionslagstiftning.
(13)
I rådets slutsatser av den 9 mars 2012 anges att unionens kvantifierade åtaganden om begränsning och minskning av utsläpp för den andra åtagandeperioden fastställs på grundval av den totala mängd utsläpp av växthusgaser som tillåts i unionen under perioden 2013-2020 i enlighet med unionens lagstiftningspaket om klimat och energi varigenom de återspeglar unionens ensidiga åtagande om en minskning på 20 % senast 2020, och i detta sammanhang bekräftas att genom detta tillvägagångssätt bör enskilda medlemsstaters skyldigheter att minska utsläppen inte gå utöver deras skyldigheter enligt unionslagstiftningen.
(14)
Efterlevnad av de begränsningar som fastställts genom relevanta beslut av organ som avses i UNFCCC eller Kyotoprotokollet om överföring av CER och ERU från den första till den andra åtagandeperioden bör säkerställas.
(15)
Förordning (EU) nr 525/2013 bör därför ändras i enlighet med detta.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Förordning (EU) nr 525/2013 ska ändras på följande sätt:
1.
I artikel 3 ska följande led läggas till:
”13a. reserv för åtagandeperioden (CPR): den reserv som upprättats enligt bilagan till beslut 11/CMP.1 eller andra relevanta beslut av organ som avses i UNFCCC eller Kyotoprotokollet,
13b. reserv av överskott från föregående period (PPSR): det konto som upprättats enligt beslut 1/CMP.8 från partskonferensen i dess funktion som Kyotoprotokollets partsmöte (nedan kallat beslut 1/CMP.8) eller andra relevanta beslut av organ som avses under UNFCCC eller Kyotoprotokollet,
13c. överenskommelse om gemensamt fullgörande: bestämmelser i en överenskommelse enligt artikel 4 i Kyotoprotokollet mellan unionen, dess medlemsstater och ett tredjeland om att fullgöra sina åtaganden enligt artikel 3 i Kyotoprotokollet för den andra åtagandeperioden gemensamt,”
2.
Artikel 10 ska ändras på följande sätt:
a)
I artikel 10.1 ska följande stycken läggas till:
”Unionen och medlemsstaterna ska var och en, i sina respektive register upprättade enligt första stycket, redovisa sina respektive tilldelade mängder för Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod och utföra de transaktioner som avses i första stycket enligt beslut 1/CMP.8 eller andra relevanta beslut av organ som avses under UNFCCC eller Kyotoprotokollet och enligt en överenskommelse om gemensamt fullgörande. Unionen och varje medlemsstat ska därför i sina respektive register
-
upprätta och förvalta partsdepåkonton, inbegripet ett depositionskonto, samt utfärda så många AAU som motsvarar deras respektive tilldelade mängd för Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod till dessa partsdepåkonton,
-
när så är tillämpligt redovisa utfärdande, innehav, överföring, förvärv, annullering, återlösen och ersättning av, eller ändrat sista giltighetsdatum för, de AAU, RMU, ERU, CER, tCER och ICER som finns i deras respektive register för Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod,
-
upprätta och upprätthålla en reserv för åtagandeperioden,
-
flytta över AAU, CER och ERU från sina respektive register från Kyotoprotokollets första till andra åtagandeperiod samt upprätta en reserv av överskott från föregående period och förvalta däri befintliga AAU som finns i den reserven,
-
redovisa överföringen av AAU eller ERU som en avgift, efter utfärdandet av ERU och vid den första internationella överföringen av AAU.”
b)
I artikel 10 ska följande punkter läggas till:
”5. Kommissionen ska även ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 25 för att, genom unionens och medlemsstaternas register, verkställa det nödvändiga tekniska genomförandet av Kyotoprotokollet enligt beslut 1/CMP.8 eller andra relevanta beslut av organ under UNFCCC eller Kyotoprotokollet samt en överenskommelse om gemensamt fullgörande i enlighet med punkt 1.
6. Kommissionen ska även ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 25 för att säkerställa att
-
eventuella nettoöverföringar av årliga utsläppstilldelningar enligt beslut nr 406/2009/EG och eventuella nettoöverföringar av rättigheter till och från tredjeländer som deltar i systemet för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom unionen genom direktiv 2003/87/EG och som inte är parter i en överenskommelse om gemensamt fullgörande följs av en överföring av ett motsvarande antal AAU genom ett clearingförfarande vid slutet av den andra åtagandeperioden för Kyotoprotokollet,
-
sådana transaktioner som är nödvändiga för att tillämpningen av de begränsningar som anges i beslut av organ under UNFCCC eller Kyotoprotokollet om överföring av ERU och CER från Kyotoprotokollets första till andra åtagandeperiod ska ligga i linje med genomförandet av artikel 11a i direktiv 2003/87/EG genomförs; sådana transaktioner ska inte påverka möjligheten för medlemsstater att föra över ytterligare ERU och CER från den första till den andra åtagandeperioden för andra syften, under förutsättning att begränsningarna för överföring av ERU och CER från den första till den andra åtagandeperioden för Kyotoprotokollet inte överskrids.
7. Om en medlemsstat missgynnas allvarligt med anledning av en särskild och exceptionell situation, inbegripet inkonsekvenser i redovisningsförfarandet vid anpassningen av genomförandet av unionslagstiftning till Kyotoprotokollets bestämmelser får kommissionen beroende på tillgången på enheter vid slutet av Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod anta åtgärder för att ta itu med situationen. I detta syfte ska kommissionen ges befogenhet att anta genomförandeakter för att föra över CER, ERU och AAU i unionens register till den medlemsstatens register. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 26.2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta dessa genomförandeakter från och med det datum då unionen ingår Dohaändringen till Kyotoprotokollet.
8. När kommissionen antar delegerade akter enligt punkterna 5 och 6 ska den säkerställa överensstämmelse med direktiv 2003/87/EG och beslut nr 406/2009/EG och ett konsekvent genomförande av internationellt överenskomna redovisningskrav, optimera transparensen och säkerställa att unionens och medlemsstaternas redovisning av AAU, RMU, ERU, CER, tCER och ICER är korrekt och samtidigt i möjligaste mån undvika administrativa bördor och kostnader, inbegripet vad avser avgifter, it-utveckling och underhåll. Det är av särskild betydelse att kommissionen följer sin praxis och genomför samråd med experter, inbegripet experter från medlemsstaterna, innan dessa delegerade akter antas.”
3.
I artikel 11 ska följande punkt läggas till:
”3. Unionen och dess medlemsstater ska var och en, vid slutet av den andra åtagandeperioden för Kyotoprotokollet och i enlighet med beslut 1/CMP.8 eller andra relevanta beslut av organ under UNFCCC eller Kyotoprotokollet samt en överenskommelse om gemensamt fullgörande, återlösa från sina respektive register AAU, RMU, ERU, CER, tCER eller ICER som motsvarar växthusgasutsläppen från källor och upptag i sänkor som ryms inom deras respektive tilldelade mängder.”
4.
Artikel 25 ska ändras på följande sätt:
a)
I punkt 2 ska den första meningen ersättas med följande:
”Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 6, 7 och 10.4 ska ges till kommissionen för en period av fem år från och med den 8 juli 2013.”
b)
Följande punkt ska införas:
”2a. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 10.5 och 10.6 ska ges till kommissionen från och med dagen för unionens ingående av Dohaändringen till Kyotoprotokollet till och med slutet av tilläggsperioden för att uppfylla åtaganden under Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod.”
5.
I artikel 26 ska följande punkt läggas till:
”3. När det gäller artikel 10.7 ska kommissionen, om kommittén inte avger något yttrande, inte anta utkastet till genomförandeakt och artikel 5.4 tredje stycket i förordning (EU) nr 182/2011 ska tillämpas.”
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 15 maj 2014.