PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 471/2014
ze dne 13. května 2014
o uložení konečného vyrovnávacího cla na dovoz solárního skla pocházejícího z Čínské lidové republiky
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení řízení
(1)
Dne 27. dubna 2013 Evropská komise (dále jen „Komise“) zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie oznámení (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) (2), kterým informovala o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu solárního skla pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „Čína“) do Evropské unie.
(2)
Řízení zahájila Komise na základě podnětu, který podala dne 14. března 2013 společnost EU ProSun Glass (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby solárního skla v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování solárního skla a o tím způsobené podstatné újmě, což Komise považovala za dostačující pro zahájení šetření.
(3)
V souladu s čl. 10 odst. 7 nařízení (ES) č. 597/2009 (dále jen „základní nařízení“) Komise před zahájením řízení oznámila vládě Čínské lidové republiky (dále jen „čínská vláda“), že obdržela podnět s náležitými podklady, podle nějž subvencovaný dovoz solárního skla pocházejícího z ČLR způsobuje výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Komise vyzvala čínskou vládu ke konzultacím s cílem vyjasnit situaci ohledně obsahu podnětu a dosáhnout řešení na základě vzájemní dohody.
(4)
Čínská vláda přijala nabídku ke konzultacím, jež pak následně proběhly. Řešení na základě vzájemné dohody se v rámci těchto konzultací nedosáhlo. Komise však řádně přihlédla ke stanoviskům, jež čínská vláda předložila ohledně režimů uvedených v podnětu. V návaznosti na konzultace byla obdržena podání ze strany čínské vlády.
2. Souběžné antidumpingové řízení
(5)
Dne 28. února 2013 Komise zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie oznámení (3), kterým informovala o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu solárního skla pocházejícího z ČLR.
(6)
Dne 27. listopadu 2013 Komise nařízením Komise (EU) č. 1205/2013 (4) uložila prozatímní antidumpingové clo na dovoz solárního skla pocházejícího z ČLR.
(7)
Analýza újmy provedená v rámci tohoto antisubvenčního šetření a analýza újmy provedená v rámci souběžně probíhajícího antidumpingového šetření vycházejí ze stejné definice výrobního odvětví Unie, stejných reprezentativních výrobců v Unii a stejného období šetření a přinášejí stejné závěry, není-li uvedeno jinak. Tento přístup byl považován za vhodný pro zefektivnění analýzy újmy a dosažení odpovídajícího zjištění v obou řízeních. Z tohoto důvodu byly stanoviska týkající se aspektů újmy předložená v jednom z těchto řízení zohledněna v obou řízeních.
3. Strany dotčené řízením
(8)
O zahájení šetření Komise oficiálně informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce v ČLR, známé dovozce, dodavatele, distributory, uživatele a sdružení, o nichž bylo známo, že se jich šetření týká, jakož i orgány ČLR. V oznámení o zahájení řízení byly všechny strany, jichž se šetření týkalo, vyzvány, aby se obrátily na Komisi a přihlásily se.
(9)
Účastníci řízení měli možnost písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(10)
Žadatelé, vyvážející výrobci v ČLR, dovozci a orgány ČLR předložili svá stanoviska. Všichni účastníci řízení, kteří o to požádali a kteří prokázali, že mají konkrétní důvody ke slyšení, byli vyslechnuti.
3.1 Výběr vzorku
(11)
Komise v oznámení o zahájení řízení uvedla, že by mohla omezit řízení na přiměřený počet vyvážejících výrobců v ČLR, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii, jichž se bude šetření týkat, a to prostřednictvím výběru vzorku v souladu s článkem 27 základního nařízení.
3.2 Výběr vzorku výrobců v Unii
(12)
Komise sestavila vzorek pěti společností z osmi výrobců, kteří se přihlásili, na základě největšího reprezentativního objemu prodeje obdobného výrobku v průběhu období šetření.
(13)
Po inspekcích na místě se Komise rozhodla vyjmout jednu z pěti společností zařazených do vzorku, neboť tato společnost nebyla shledána reprezentativní pro výrobní odvětví Unie, jelikož to byl jediný z osmi výrobců, jež se přihlásili, který byl v zahajovací fázi. Z tohoto důvodu spatřovala Komise nebezpečí v tom, že v případě jeho zahrnutí by ukazatele újmy, zejména pokud jde o ziskovost, nemusely poskytovat věrohodný obrázek o situaci výrobního odvětví Unie.
(14)
V důsledku toho zahrnoval konečný vzorek čtyři výrobce v Unii. Jejich výroba představovala 79 % objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie v průběhu období šetření. Vzorek byl tudíž považován za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
(15)
Na základě článku 29 základního nařízení tři výrobci v Unii požádali, aby jejich totožnost nebyla odhalena. Tvrdili, že odhalení totožnosti by mohlo vést k vážným nepříznivým důsledkům pro jejich podnikatelskou činnost. Komise prozkoumala předložené důvody a jejich žádosti vyhověla. Vzhledem k omezenému počtu výrobců v Unii nebyla v obecném informačním dokumentu zveřejněna žádná další jména, jelikož by to umožnilo identifikaci společností požadujících zachování anonymity.
(16)
Totožnost společnosti Interfloat Corporation/GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH (dále jen „GMB/IF“) však již byla veřejně známá, poněvadž tato společnost prohlásila, že je jednou ze společností, které podnět podporují. V obecném informačním dokumentu proto byla tato společnost jmenována.
(17)
V nedůvěrné verzi svých stanovisek k poskytnutým informacím také žadatel jmenoval tři výrobce v Unii, kteří ukončili činnost (Guardian, AGC a Centrosolar Glass), a čtvrtou společnost, která výrazně omezila výrobu (Saint Gobain).
3.3 Výběr vzorku vyvážejících výrobců v ČLR
(18)
V oznámení o zahájení řízení byli všichni vyvážející výrobci v ČLR požádáni, aby se Komisi přihlásili a v dané lhůtě poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(19)
Devět vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců poskytlo požadované informace a souhlasilo se svým zařazením do vzorku. Spolupracující společnosti zahrnovaly téměř 100 % vykázaného vývozu solárního skla do Unie v průběhu roku 2012.
(20)
Podle článku 27 základního nařízení vybrala Komise vzorek čtyř vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců založený na největším reprezentativním objemu vývozu dotčeného výrobku, který mohl být v době, která byla k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Vybraný vzorek představoval 76 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie v období šetření.
(21)
Komise v souladu s čl. 27 odst. 2 základního nařízení informovala všechny dotčené strany o vybraném vzorku a vyzvala je, aby se s němu vyjádřily. Komise žádná stanoviska neobdržela.
3.4 Individuální zjišťování
(22)
Žádný vyvážející výrobce v ČLR nepožádal o individuální zjišťování podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení.
3.5 Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení, a uživatelů
(23)
Na formulář pro výběr vzorku, který byl přiložen k oznámení o zahájení řízení, odpověděli čtyři dovozci, kteří nejsou ve spojení, a na dotazník odpověděli dva dovozci a dvanáct uživatelů. Vzhledem k nízkému počtu spolupracujících dovozců nebyl výběr vzorku nutný.
4. Odpovědi na dotazník a inspekce na místě
(24)
Dotazníky byly zaslány čínské vládě, vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, všem dovozcům, kteří se přihlásili, a všem uživatelům, kteří se přihlásili. Čínské vládě byl také zaslán dodatek k dotazníku, který jí byl zaslán, a čínská vláda byla požádána, aby jej předala komerčním bankám ve státním vlastnictví v ČLR, které v průběhu období šetření půjčily prostředky společnostem zařazených do vzorku. Čínská vláda uvedla, že dodatek dotčeným bankám předala, avšak zatím žádné odpovědi neobdržela.
(25)
Odpovědi na dotazníky došly od čtyř čínských vyvážejících výrobců, od všech výrobců v Unii zařazených do vzorku, od dvou dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, a od 12 uživatelů.
(26)
Komise si zjistila a ověřila všechny informace, které účastníci řízení poskytli a které považovala za nezbytné pro konečné zjištění subvencování, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě byly provedeny takto:
a)
vyvážející výrobci v ČLR:
-
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd, Flat Solar Glass Group Co., Ltd, Shanghai Flat Glass Co., Ltd, Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd. („Flat Solar Group“),
-
Henan Yuhua Photovoltaic New Material Co., Ltd,
-
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd. („Xinyi PV“);
b)
vláda ČLR:
-
ministerstvo obchodu, Peking,
-
čínská komise pro bankovní dohled, Peking;
c)
výrobci v Unii:
-
GMB/IF, Německo,
-
[důvěrné],
-
[důvěrné],
-
[důvěrné],
-
[důvěrné];
d)
dovozci, kteří nejsou ve spojení
-
Vetrad NV, Nizozemsko,
e)
uživatelé:
-
Sunerg Solar SRL, Itálie,
-
Viessmann Faulquemont SAS, Francie.
(27)
Všem účastníkům řízení byl zaslán informační dokument, který obsahoval základní skutečnosti a úvahy, na jejichž základě Komise navrhla uložit vyrovnávací cla na solární sklo pocházející z Čínské lidové republiky. Všem stranám byla sdělena lhůta, během níž se mohly k poskytnutým informacím vyjádřit.
(28)
Stanoviska předložená účastníky řízení byla zvážena a případně vzata v úvahu.
(29)
Čínská vláda tvrdila, že tento informační dokument nesplňoval normy stanovené v článcích 22.3 a 22.5 Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, protože neobsahoval dostatečně podrobná zjištění a závěry vyšetřujícího orgánu. Čínská vláda však neposkytla žádný konkrétní příklad tohoto údajného selhání. Komise dokument důkladně přezkoumala a domnívá se, že obsahuje dostatečné informace k tomu, aby čínská vláda mohla uplatňovat svá práva na obhajobu.
(30)
Některé informace nemohly být v informačním dokumentu zahrnuty, jelikož se jednalo důvěrné obchodní informace, a proto byly poskytnuty pouze dotčeným vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku. Vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku byly zaslány důvěrné konkrétní informace obsahující výpočty a údaje týkající se jednotlivých vyrovnávaných režimů a výhod, a byla jim dána 25denní lhůta k poskytnutí stanovisek.
5. Období šetření
(31)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2012 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(32)
Výrobkem, který je předmětem šetření, je solární sklo složené z tvrzeného plochého sodnovápenatého skla s obsahem železa menším než 300 ppm, solární propustností větší než 88 % (měřeno podle AM1,5 300-2 500 nm), protitepelnou odolností až do 250 °C (měřeno dle EN 12150), odolností proti teplotním šokům z Δ 150 K (měřeno podle normy EN 12150) a minimální mechanickou pevností 90 N/mm2 nebo vyšší (měřeno podle normy EN 1288-3) (dále jen „dotčený výrobek“, běžně označovaný jako „solární sklo“). Dotčený výrobek spadá v současnosti pod kód KN ex 7007 19 80.
2. Obdobný výrobek
(33)
Z šetření vyplynulo, že dotčený výrobek, tedy výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu ČLR, a výrobek vyráběný a prodávaný v Unii výrobním odvětvím Unie mají podobné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a použití. Proto se považují za obdobné výrobky ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. Definice výrobku
(34)
Jeden dovozce, který není ve spojení, požádal o vyloučení zahradnického skla používaného na stavbu skleníků z působnosti šetření, přičemž argumentoval tím, že k takovým stavbám jsou zapotřebí skleněné tabule mnoha různých velikostí, zatímco solární sklo se vyrábí pouze v určitých přesně stanovených velikostech. Tento dovozce také předložil osvědčení o tom, že část jeho dovozu tvoří sklo s obsahem železa vyšším než 300 ppm. V důsledku toho tento dovoz nespadá do definice výrobku. Pokud jde o zbývající část jeho dovozu, Komise je toho názoru, že navzdory rozdílu ve velikosti mohou být uvedené skleněné tabule použity také jako solární sklo. Dovozci by za účelem obcházení cla mohli objednat větší skleněné tabule, než potřebují, a pak sklo oříznout až v Unii. Zahradnické sklo s obsahem železa nižším než 300 ppm proto spadá do definice dotčeného výrobku.
(35)
Další dovozce, který není ve spojení, tvrdil, že jím dovážené sklo pro nábytkářský průmysl (používané pro skleněné poličky, výplně, stolní desky, posuvné dveře, svrchní díly výrobků atd.) má stejné nebo velmi podobné technické vlastnosti jako solární sklo, ale požádal o jeho vyloučení z působnosti šetření, protože má odlišné konečné užití.
(36)
Na základě poskytnutých důkazů se však zdá, že většina skla dováženého uvedeným výrobcem, který není ve spojení, nemá všechny technické vlastnosti solárního skla, jak jsou uvedeny výše. Konkrétně šest typů dováženého skla má obsah železa mnohem vyšší než 300 ppm a jeden druh dováženého skla má obsah železa nižší než 300 ppm, ale propustnost sluneční energie je u nich výrazně nižší než minimálních 88 % nutných k tomu, aby sklo bylo definováno jako solární.
(37)
Dovozce namítal, že i když tyto typy skla nesplňují jednu z technických vlastností solárního skla, jak jsou uvedeny výše, jsou přesto v souladu s primární klasifikací solárního skla, tj. „tvrzené ploché sodnovápenaté sklo“. Komise však zastává názor, že pouze ty druhy skla, které splňují všechny technické vlastnosti solárního skla, spadají do působnosti tohoto šetření. Všechny výše uvedené typy skla dovážené tímto konkrétním dovozcem jsou proto mimo oblast působnosti tohoto šetření.
(38)
Z důvodu právní jistoty je třeba objasnit, že jakýkoli typ zahradnického a nábytkářského skla, které splňuje technické vlastnosti uvedené v 32. bodě odůvodnění, spadá i nadále do definice dotčeného výrobku, neboť může být používáno jako solární sklo.
(39)
Po poskytnutí informací tentýž dovozce namítal, že jelikož solární sklo, které lze též použít jako nábytkářské sklo, nebylo z působnosti vyloučeno, znamená to pro společnosti administrativní zátěž a zpoždění. To je údajně způsobeno skutečností, že společnosti jsou povinny zasílat zkušební protokoly celním orgánům v Unii pokaždé, když se celní orgány dotazují, zda se na dovážené zboží vztahují opatření.
(40)
Komise se domnívá, že tyto druhy skla by neměly být vyloučeny z oblasti působnosti šetření, protože solární sklo lze potenciálně používat i v zahradnictví a nábytkářství. K zajištění náležité ochrany výrobního odvětví Unie proti poškozujícímu účinku subvencí, které jsou vyrovnávány, je třeba zabránit mezerám, které mohou umožnit obcházení. Pozitivní účinek odpovídající ochrany převažuje nad negativním účinkem dodatečné administrativní zátěže pravděpodobně způsobené dotčenému dovozci.
(41)
Tentýž dovozce rovněž tvrdil, že z definice dotčeného výrobku by mělo být vyloučeno plavené sklo, protože proces jeho výroby se liší od výrobního procesu válcovaného skla, které dovozce chápe jako jediný typ solárního skla. Dovozce uvedl, že výrobky z plaveného skla určené pro bytové zařízení nelze použít jako solární sklo, a proto by měly být vyloučeny z působnosti šetření. Plavené sklo však nemůže být vyloučeno z působnosti šetření, neboť splňuje všechny technické vlastnosti uvedené výše. Z důvěrných dokumentů, které Komisi poskytli během šetření účastníci řízení, vyplývá, že plavené sklo lze použít jako solární sklo a vyrábí jej jak výrobní odvětví v Unii, tak čínští vývozci. Tuto skutečnost potvrzují informace veřejně dostupné na internetu (5). Plavené sklo proto zůstává v působnosti šetření.
C. SUBVENCE
1. Úvod
(42)
Žadatel uvedl, že ČLR subvencuje své odvětví výroby solárního skla. Podnět obsahuje důkazy prima facie týkající se několika praktik subvencování zahrnutých jak v právních předpisech, tak i v řadě politických a plánovacích dokumentů, na nichž je státní podpora v daném odvětví založena.
(43)
Komise přezkoumala a analyzovala dokumenty uvedené v podnětu, jakož i další dokumenty předložené v průběhu šetření čínskou vládou a vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku a zjistila, že mnoho z těchto dokumentů skutečně dokazuje, že odvětví výroby solárního skla v ČLR využívá v mnoha oblastech preferenčního zacházení.
(44)
Čínská vláda zahrnula odvětví výroby solárního skla mezi „klíčová“ výrobní odvětví ve svém 12. pětiletém plánu (6). Čínská vláda rovněž vydala zvláštní politický dokument „12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví“, ve kterém se klade důraz na sklo jako hlavní pomocný materiál pro fotovoltaické odvětví, u něhož je vyžadována domácí výroba. V souladu s tímto plánem má vláda podporovat průmyslový vývoj a technologické inovace a přilákat finanční prostředky pro toto odvětví.
(45)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila způsob, jakým Komise citovala z 12. pětiletého plánu v kontextu solárního skla. To bylo zamítnuto, jelikož uvedený plán konkrétně zmiňuje solární sklo, a to v kapitole 9 sloupci 6 týkajícím se „Klíčových oblastí rozvoje výroby“. 12. pětiletý plán jasně stanoví priority čínské vlády pro období, na které se vztahuje, přičemž jednou z těchto priorit je výroba solárního skla.
(46)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila způsob, jakým Komise interpretovala „12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví“, přičemž uvedla, že se závěry Komise nesouhlasí. Nicméně tato výhrada byla odmítnuta, neboť jasně odporuje informacím obdrženým od jiných orgánů čínské vlády. Během návštěvy u čínské vlády ministerstvo průmyslu a informačních technologií vysvětlilo, že solární sklo je zahrnuto v tomto plánu, který se silně zaměřuje na zvyšování kvality, jelikož dobrá kvalita solárního skla je nezbytná k podpoře solárního fotovoltaického odvětví.
(47)
O významu inovací a nových materiálů obecně pojednává dokument „12. pětiletý program průmyslových technologických inovací“ (7), který je určen k provádění pětiletého plánu a také „dlouhodobého plánu vědeckotechnického rozvoje“ (8). Jeho silné zaměření na technologické inovace zahrnuje vývoj nových materiálů. V této souvislosti se také konkrétně zmiňuje solární sklo.
(48)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila závěry Komise, přičemž uvedla, že v žádném z uvedených dokumentů nebylo solární sklo zmíněno. Komise konstatuje, že oba tyto dokumenty jsou určeny k tomu, aby poskytovaly zvláštní pomoc technologicky vyspělým podnikům, jak je uvedeno v 401. a 402. bodě odůvodnění prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1239/2013 (dále jen „nařízení o solárních panelech“), kde čínská vláda uvedla tytéž argumenty. (9) Oba dokumenty provádějí 12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví a pomáhají technologicky vyspělým podnikům, které zahrnují mnoho výrobců solárního skla.
(49)
„Rozhodnutí Státní rady č. 40 o vyhlášení a provedení „dočasných pravidel o podpoře průmyslové restrukturalizace““, (které se společně s přiloženými „dočasnými pravidly o podpoře průmyslové restrukturalizace“ označuje jako „rozhodnutí č. 40“) uvádí, že čínská vláda bude aktivně podporovat rozvoj nových odvětví energetiky a urychlí rozvoj odvětví solární energie (10); vyzývá všechny finanční instituce, aby poskytly úvěrovou pomoc pouze podporovaným projektům (kategorie, do níž patří projekty týkající se solárního skla) a slibuje provádění „dalších preferenčních politik na podporované projekty“ (11).
(50)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila výklad Komise, pokud jde o článek 5 a článek 17 „dočasných pravidel o podpoře průmyslové restrukturalizace“. Čínská vláda uvedla, že článek 5 nezmiňuje solární sklo. Jelikož však zmiňuje podporu solární energetiky, k níž je solární sklo zapotřebí, Komise je toho názoru, že solární sklo spadá do oblasti působnosti dočasných pravidel.
(51)
Čínská vláda pak zpochybnila výklad Komise, pokud jde o článek 17, který sice stanoví, že pouze podporovaná odvětví by měla obdržet úvěrovou pomoc, avšak nařizuje, aby se tak dělo spíše „podle úvěrových zásad“ než na preferenčním základě.
(52)
Při kontrole společností zařazených do vzorku ani při návštěvě u čínské vlády nebyly zjištěny žádné důkazy, že toto ustanovení bylo dodržováno. Dotčené banky při šetření nespolupracovaly tak, aby bylo možné toto ustanovení vyzkoušet nebo ověřit. Šetření ve skutečnosti ukázalo, že některé podniky preferenční úvěrové politiky využívají. Komise proto odmítá tvrzení čínské vlády, že poskytování úvěrů odvětví výroby solárního skla bylo prováděno „podle úvěrových zásad“. Klíčovým bodem zůstává, že všechny finanční instituce poskytují úvěry podporovaným odvětvím, která zahrnují výrobu solárního skla, a že tato podpora je poskytována de facto za preferenčních podmínek.
(53)
Národní komise pro rozvoj a reformy v roce 2011 vydala Státní radě doporučení, aby přezkoumala program v rozhodnutí č. 40. Státní rada vydala „Rozhodnutí Státní rady č. 9 o vyhlášení a provedení katalogu pokynů pro průmyslovou restrukturalizaci“ (dále jen „rozhodnutí č. 9“). Tento dokument „aktivně vyzývá“ čínskou vládu a veřejné orgány, aby „vedly rozvoj příslušných odvětví a optimalizovaly průmyslovou restrukturalizaci“. Ustanovení čl. 12 odst. 2 rozhodnutí č. 9 konkrétně zmiňuje podporu výroby „ultra čirého plaveného skla pro odvětví solární energie“.
(54)
Národní plán pro střednědobý a dlouhodobý rozvoj v oblasti vědy a technologie (2006-2020), přijatý čínskou vládou, slibuje, že „politika financování bude na prvním místě“, že „podpoří finanční instituce, aby poskytovaly preferenční úvěrovou pomoc hlavním národním projektům v oblasti vědecké a technologické industrializace“, „podpoří finanční instituce, aby zlepšily a posílily finanční služby poskytované podnikům působícím v oblasti špičkových technologií“ a „zavede preferenční daňovou politiku v zájmu rozvoje podniků působících v oblasti špičkových technologií“.
(55)
Výroba solárního skla spadá pod popis technologicky vyspělého podniku, jak dokazuje řada výrobců se statusem podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií, a je novým odvětvím jak v Číně, tak i v Unii. V této souvislosti Komise rovněž poznamenává, že jedna ze společností zařazených do vzorku obdržela zvláštní grant od Národní komise pro rozvoj a reformy jako ocenění za její inovace v oblasti solárního skla, což jednoznačně dokazuje zájem čínské vlády v tomto odvětví vyspělých technologií.
(56)
Žadatel uvedl, že údajné subvence sestávaly z režimů uvedených v oddílu C bodě 2. Po kontrole společností zařazených do vzorku v ČLR a návštěvě u čínské vlády Komise tyto režimy analyzovala, pokud z nich společnosti zařazené do vzorku získaly výhodu v průběhu období šetření.
2. Další zjištěné režimy subvencí
(57)
Během kontroly společností zařazených do vzorku vyšly při analýze jejich vnitřních záznamů najevo subvence od správních orgánů na úrovni provincií, měst, obvodů nebo okresů. Tyto subvence žadatel ve svém podnětu konkrétně neuváděl. Na základě informací, které má Komise k dispozici, není jasné, zda se jedná o subvence ad hoc nebo o místní subvenční programy. Nicméně v důsledku místní povahy těchto režimů nelze očekávat, že by žadatelé byli o podrobnostech uvedených subvencí informováni, a proto nejsou uvedené subvence v podnětu přímo zmíněny.
(58)
Komise nabídla další konzultace s čínskou vládou týkající se těchto jiných subvencí, které jsou specifické pro určité společnosti nebo umístění, jež byly zjištěny v záznamech společností zařazených do vzorku v průběhu inspekcí na místě a nebyly zmíněny v podnětu. Tyto konzultace Komise nabídla za účelem zajištění náležitého postupu v průběhu šetření. Čínská vláda tuto nabídku odmítla, přičemž uvedla, že by taková nabídka nebyla v souladu s Dohodou o subvencích a vyrovnávacích opatřeních.
(59)
Komise se domnívá, že tyto jiné subvence jsou úzce spojeny s druhy opatření a postupů, o kterých pojednává podnět a oznámení o zahájení řízení. Tato opatření zahrnují stejný druh finančního příspěvku a výhod, pokud jde o dotčený výrobek, a proto se na ně vztahuje definice „subvenční praktiky nebo praktik, které mají být předmětem šetření“, jež mají být podle čl. 22 odst. 2 písm. iii) Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních uvedeny v oznámení o zahájení řízení. Seznam režimů uvedených v oznámení o zahájení řízení není vyčerpávající, což je patrné z formulace „Subvence spočívají mimo jiné v...“ v oddílu 3. Komise proto dospěla k závěru, že tyto další subvence spadají do oblasti působnosti tohoto řízení.
(60)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila výklad Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních ze strany Komise a uvedla, že podle jejího názoru neměla Komise žádný právní základ pro vyrovnávání zvláštní subvence poskytnuté jednomu z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, i kdyby tato subvence byla přímo spojena se subvenční praktikou zjištěnou žadateli. Komise nesouhlasí s výkladem Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních ze strany čínské vlády v tomto bodě. Pokud žadatelé zjistili subvenční praktiku a v rámci stejné subvenční praktiky jsou společně s příklady vnitrostátních režimů zjištěny místní výhody, Komise má za to, že má právo vyrovnávat veškeré zjištěné výhody. To platí zejména v případě, kdy jsou působení, povaha a účinky zjištěných výhod stejné jako u jiných režimů, které jsou již uvedeny v podnětu i oznámení o zahájení řízení.
3. Nedostatečná spolupráce a využití dostupných údajů
(61)
Komise oznámila čínské vládě dne 18. prosince 2013, že zváží použití dostupných údajů, a to v důsledku nedostatečné reakce komerčních bank ve státním vlastnictví, kterým čínská vláda zaslala dodatek, který jí byl poskytnut.
(62)
Dne 26. prosince 2013 čínská vláda odpověděla a vyjádřila nesouhlas s navrhovaným použitím článku 28 proti „údajně státem vlastněným bankám“, avšak nezpochybnila skutečnost, že banky odpověď na dotazník nepředložily. Čínská vláda rovněž nezpochybnila skutečnost, že jsou uvedené banky ve vlastnictví státu. Proto neměla Komise jinou možnost, než využít nejlepší dostupné údaje, pokud jde o údaje, které měly poskytnout komerční banky ve státním vlastnictví.
(63)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila použití článku 28 pro nahrazení informací, které byly požadovány v dodatku zaslaném komerčním bankám ve státním vlastnictví. Komise nepopírá, že čínská vláda předložila v tomto šetření informace, které Komise analyzovala a v nezbytné míře zohlednila. Jelikož však ani čínská vláda, ani komerční banky ve státním vlastnictví nebyly schopny poskytnout některé informace, například o úvěruschopnosti, musela Komise využít „dostupné údaje“ podle článku 28 základního nařízení.
(64)
Pokud jde o jiné subvence, které nebyly výslovně uvedeny v oznámení o zahájení řízení s odkazem na konkrétní program a byly zjištěny během inspekcí na místě u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, Komise k dosažení svých závěrů využila veškeré důkazy, které měla k dispozici. Tyto zjištěné subvence náležely k typům opatření a postupů popsaným v oznámení o zahájení řízení a Komise nabídla čínské vládě další konzultace ohledně těchto subvencí, nicméně tato nabídka nebyla přijata. Komise se domnívá, že uvedené subvence jsou úzce spojeny s druhy opatření a postupů, o kterých pojednává podnět a oznámení o zahájení řízení.
(65)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila závěry Komise, pokud jde o subvence zjištěné v průběhu kontrol provedených u společností zařazených do vzorku a všechny ostatní body týkající se režimů subvencí. Komise by ráda objasnila, že v těchto případech článek 28 nepoužila. V případě, že byla spolupráce dobrá, avšak informace jednoduše nebylo možné poskytnout - například pokud jde o přesný právní základ pro jednorázovou platbu subvence - byly důkazy poskytnuté dotčenou společností použity pro dosažení závěru, zda se jednalo o napadnutelnou subvenci či nikoli.
(66)
Čínská vláda též tvrdila, že Komise neposkytla dostatečné informace, když použila nejlepší dostupné údaje podle článku 28 základního nařízení. Toto tvrzení se ve skutečnosti týká použití závěrů z předchozích šetření, kdy byla šetřena tatáž subvence. V takových případech Komise odkazuje na příslušné body odůvodnění dotčeného nařízení a shrnuje zjištěné argumenty.
(67)
Čínská vláda poznamenává, že informační dokument nepopisuje podrobně u společností zařazených do vzorku žádné zjištěné konkrétní jednorázové subvence. Takto bylo učiněno výslovně za účelem ochrany důvěrných obchodních informací poskytnutých Komisi společnostmi zařazenými do vzorku a žádný další výtah, který nemá důvěrnou povahu, není možný. Úplné důvěrné informace byly poskytnuty každému jednotlivému vyvážejícímu výrobci zařazenému do vzorku. Pokud právní základ poskytl vyvážející výrobce zařazený do vzorku, pak to bylo poznamenáno v informacích, které byly poskytnuty zpět společnosti. V každém případě, když byly čínské vládě v souvislosti s uvedenými subvencemi nabídnuty konzultace, byla jí rovněž dána příležitost poskytnout další podstatné informace, což neučinila.
4. Šetřené režimy
(68)
Komise zaslala čínské vládě a vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku dotazník a vyžádala si informace týkající se těchto režimů, v jejichž rámci byly údajně poskytovány subvence odvětví výroby solárního skla:
-
preferenční úvěry odvětví výroby solárního skla:
-
úvěrové linky a půjčky se zvýhodněnou úrokovou sazbou poskytnuté komerčními bankami ve státním vlastnictví a veřejnými rozvojovými bankami (12),
-
subvenční programy vývozních úvěrů,
-
vývozní záruky,
-
státem financované pojištění pro zelené technologie („Green express“),
-
finanční výhody z poskytnutí přístupu k offshore holdingovým společnostem,
-
splátky úvěru vládou;
-
grantové programy:
-
subvence „známých značek“ a programu „China World Top Brands“,
-
fondy pro vnější expanzi průmyslu v provincii Guandong;
-
dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou:
-
poskytování antimonu,
-
dodávání elektrické energie,
-
poskytování práv k užívání pozemků;
-
programy osvobození od přímých daní a jejich snížení:
-
programy osvobození od přímých daní nebo jejich snížení v rámci programu „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“
-
snížení daně z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi na základě zeměpisné polohy,
-
osvobození od daně a snížení daně z příjmů pro „produktivní podniky se zahraničními investicemi“,
-
snížení daně z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v Číně,
-
zápočet daně u výzkumných a vývojových činností podniků se zahraničními investicemi,
-
preferenční daň z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi, které jsou uznávány jako podniky využívající nejnovější a špičkové technologie,
-
snížení daní pro podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií a zapojené v určených projektech,
-
preferenční politika, pokud jde o daně z příjmu pro podniky v severovýchodním regionu,
-
daňové programy v provincii Guandong,
-
osvobození od daně z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky,
-
programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla:
-
osvobození od DPH při využívání dovezeného zařízení,
-
odpočty DPH pro podniky se zahraničními investicemi na nákup zařízení vyrobeného v Číně,
-
osvobození od DPH a od cla na nákupy fixních aktiv rámci programu na rozvoj zahraničního obchodu
-
jiné subvence a jiné subvenční programy (včetně programů správních orgánů na úrovni provincií, měst, obvodů nebo okresů).
5. Politika preferenčních úvěrů, jiné financování, záruky a pojištění
5.1 Zvýhodněné úvěry
a) Úvod
(69)
Komise zaslala čínské vládě dodatek, který měl být předán komerčním bankám ve státním vlastnictví, veřejným rozvojovým bankám a soukromým finančním institucím, které půjčily v průběhu období šetření finanční prostředky společnostem zařazeným do vzorku. Čínská vláda sdělila Komisi, že tak učinila, avšak zatím žádné odpovědi neobdržela. Jak bylo uvedeno výše, Komise proto oznámila čínské vládě, že kvůli této nedostatečné spolupráci použije článek 28 a k dosažení závěrů ohledně tohoto bodu využije dostupné údaje.
b) Právní základ
(70)
Preferenční úvěry v Číně upravují tyto právní předpisy: Zákon ČLR o komerčním bankovnictví (dále jen „zákon o bankovnictví“), obecná pravidla týkající se půjček vyhlášená Čínskou lidovou bankou dne 28. června 1996 a rozhodnutí č. 40 Státní rady, jak je uvedeno výše.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(71)
Předchozí antisubvenční šetření proti ČLR dospěla k závěru, že v bankovním systému v Číně převládají banky vlastněné státem nebo banky, ve kterých má stát vliv prostřednictvím držby akcií. Obojí se souhrnně označuje jako „komerční banky ve státním vlastnictví“. Komise rovněž zjistila, že komerční banky ve státním vlastnictví vykonávají vládní moc. Komise neshledala žádné důkazy, že se situace změnila. Jak je uvedeno ve 161. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech, které se týká posledního šetření v této záležitosti, pět největších komerčních bank ve státním vlastnictví (Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank, Bank of Communications a ICBC) představuje více než 50 % bankovního sektoru z hlediska bilanční sumy.
(72)
Na základě využití dostupných údajů, včetně skutečností stanovených v nařízení o solárních panelech, platí i nadále závěr, že komerční banky ve státním vlastnictví jsou veřejnoprávní subjekty ve smyslu čl. 2 písm. b) základního nařízení, jak bylo podrobně uvedeno ve 158. až 168. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech.
(73)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila tento závěr, přičemž uvedla, že Komise neuvedla důvody, proč považovala komerční banky ve státním vlastnictví za veřejnoprávní subjekty. Komise toto tvrzení odmítá, jelikož důvody, proč jsou komerční banky ve státním vlastnictví veřejnoprávními subjekty, jsou uvedeny ve 158. až 168. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech a čínská vláda neposkytla žádné informace, které by byly s uvedenými nejlepšími dostupnými údaji v rozporu. Zde je jejich shrnutí:
a)
komerční banky ve státním vlastnictví drží největší tržní podíl a jsou převládajícími aktéry na trhu v ČLR;
b)
z dostupných údajů vyplývá, že komerční banky ve státním vlastnictví podléhají vládnímu dozoru prostřednictvím vlastnictví a správní kontroly jejich obchodního chování, včetně mezí pro úrokové sazby, které mohou nabízet;
c)
zákon o bankovnictví a ostatní právní předpisy vyžadují, aby banky půjčovaly v souladu s potřebami národního hospodářství, poskytovaly úvěrovou pomoc podporovaným projektům a upřednostňovaly podniky působící v oblasti nových a špičkových technologií.
(74)
Závěry v těchto bodech odůvodnění jsou nedávné, jelikož byly zveřejněny až na konci roku 2013, a byly zveřejněny s plným vědomím změny, která v červenci 2013 nastala v oblasti politiky týkající se spodních hranic pro úrokové sazby v Číně.
(75)
Stejně jako v předchozích šetřeních se Komise pokusila ověřit úlohu, kterou sehrává čínská vláda a zejména centrální banka, Čínská lidová banka, na finančních trzích a v bankovním sektoru, pokud jde o poskytování úvěrů pro odvětví výroby solárního skla. Zatímco spolupráce ze strany čínské vlády a Čínské lidové banky byla obecně uspokojivá, Čínská lidová banka neposkytla úplné znění „oběžníku Čínské lidové banky o otázkách úpravy úrokových sazeb u vkladů a úvěrů“ (YinFa (2004) 251), který stanoví spodní hranice a stropy úrokových sazeb pro úvěry a vklady. Pro úvěry komerčních bank (komerční banky ve státním vlastnictví i soukromé komerční banky) a úvěry veřejných rozvojových bank oběžník pouze stanovuje spodní hranici. V případě preferenčních úvěrů a úvěrů, pro něž čínská vláda přijala zvláštní předpisy, oběžník stanoví, že se úrokové sazby nesmějí pohybovat směrem nahoru. Přesná horní mez pro uvedené úvěry se stanoví ve zvláštních předpisech.
(76)
V průběhu inspekce Komise na místě Čínská lidová banka uvedla, že zmíněný dokument nelze poskytnout, jelikož nebyl veřejně k dispozici na jejích internetových stránkách. Vyhledáváním na internetu však byla nalezena kopie oběžníku a jeho překlad do angličtiny, a to v balíčku dokumentů, které čínská vláda před několika lety poskytla australským orgánům. (13) Vzhledem k neexistenci úřední kopie přímo od čínské vlády považovala Komise tuto verzi za pravdivou a úplnou kopii dotčeného oběžníku.
(77)
Z oběžníku vyplývá, že Čínská lidová banka ovlivňovala stanovování úrokových sazeb pro úvěry, které v období šetření v ČLR poskytovaly komerční banky ve státním vlastnictví. Čínská vláda vysvětlila, že v červenci 2013 Čínská lidová banka zrušila jak spodní hranici, tak strop pro úrokové sazby úvěrů. Tato skutečnost byla vzata na vědomí, nicméně jelikož k ní došlo po konci období šetření, nemá vliv na zde uvedené závěry. V každém případě spodní hranice pro úrokové sazby, která byla běžná v průběhu období šetření, není jediným argumentem, proč Komise považuje komerční banky ve státním vlastnictví za veřejnoprávní subjekty. Bez ohledu na to závěry uvedené v 158. až 168. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech stále platí.
(78)
Po poskytnutí informací čínská vláda učinila několik připomínek týkajících se oběžníku „YinFa (2004) 251“, aniž by poskytla vysvětlení, proč úplné znění tohoto oběžníku nebylo Komisi poskytnuto a aniž by potvrdila, zda je znění, které bylo poskytnuto australským orgánům a které Komise nalezla, správné. Jak bylo dříve zjištěno v šetření týkajícím se solárních panelů, tento oběžník jasně stanoví pokyny Čínské lidové banky ohledně poskytování úvěrů určené bankám. Jak bylo uvedeno v předchozích šetřeních, obsah tohoto oběžníku je důležitý pro porozumění toho, jakou úlohu čínská vláda a Čínská lidová banka sehrávají ve směřování bank a poskytování úvěrů.
(79)
I nadále platí závěr Komise, který byl již uveden v nařízení o solárních panelech, totiž že zaprvé článek 34 zákona o bankovnictví ukládá bankám povinnost vykonávat svou úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství. Potřeby národního hospodářství jsou stanoveny v 12. pětiletém plánu.
(80)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila výklad článku 34 zákona o bankovnictví ze strany Komise, přičemž uvedla, že „tato věta je nejednoznačná a nedává bankám žádný výslovný pokyn, aby jednaly určitým způsobem. Žádný dokument nepopisuje potřeby národního hospodářství, ať se jedná o 12. pětiletý plán nebo jiné nařízení/rozhodnutí“.
(81)
To se odlišuje od výkladu článku 34 ze strany čínské vlády v šetření týkajícím se solárních panelů, kde byl popsán jako „neutrální“. Komise s tímto posouzením ze strany čínské vlády nesouhlasí. Komise je toho názoru, že politiky týkající se národního hospodářství jsou stanovené v 12. pětiletém plánu a zvláštním plánu pro fotovoltaické odvětví a že finanční ústavy jsou vyzývány k poskytování úvěrů podporovaným odvětvím, jako je odvětví výroby solárního skla, a čínská vláda neprokázala, že tomu tak není.
(82)
Čínská vláda upozornila Komisi na jiné články zákona o bankovnictví, zejména na články 4, 5 a 7, které by měly zajistit, aby byly úvěry poskytovány bez zásahů a po příslušném posouzení. Komise uznává, že tyto články existují, avšak poznamenává, že čínská vláda, banky a také dotčené společnosti zařazené do vzorku nebyly schopny prokázat, že úvěry byly poskytnuty bez zásahů - vzhledem k preferenčním úvěrům pro odvětví výroby solárního skla - a s posouzením úvěru -, jelikož navzdory žádostem nebyly žádné úvěrové dohody ani posouzení rizik, včetně úvěrových ratingů, poskytnuty jako věcné důkazy, ani nebylo shledáno jejich spojení s jakýmkoli úvěrem poskytnutým jakémukoli vyvážejícímu výrobci zařazenému do vzorku.
(83)
Zadruhé se od bank vyžaduje, aby poskytovaly úvěrovou pomoc podporovaným odvětvím podle rozhodnutí č. 40 a č. 9, které mají právní sílu zákona. Čínská vláda potvrdila během kontroly na ministerstvu obchodu, že solární sklo je podporovaným odvětvím. To je v souladu s katalogem pokynů pro průmyslovou restrukturalizaci z roku 2011, který poskytla čínská vláda ve své odpovědi na dotazník, a v němž je solární sklo klasifikováno v podporované kategorii.
(84)
Rozhodnutí č. 40 stanoví instrukce pro všechny finanční instituce v podobě závazných pokynů ohledně propagace a pomoci týkající se podporovaných odvětví, přičemž odvětví výroby solárního skla je podporovaným odvětvím.
(85)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila posouzení Komise, pokud jde o dopad rozhodnutí č. 40 a připojených nařízení, a rozhodnutí č. 9. Komise potvrzuje, že podle jejího posouzení jak rozhodnutí č. 40, tak připojená nařízení stanoví potřeny národního hospodářství. Stanoví strategii pro vládu a pro finanční sektor a zejména stanoví poskytování přímých úvěrů podporovaným odvětvím, jako je odvětví výroby solárního skla.
(86)
Čínská vláda byla požádána, aby objasnila právní status rozhodnutí Státní rady, jako je rozhodnutí č. 40. Ta však pouze odpověděla, že se jedná o nařízení vydané Státní radou, které není součástí čínských právních předpisů. Na podporu tohoto tvrzení však neposkytla žádné důkazy. Postoj, který čínská vláda zaujala, je v rozporu s veřejně dostupnými informacemi, které popisují Státní radu jako nejvyšší správní orgán, který má správní legislativní pravomoc. Podle těchto zdrojů jsou rozhodnutí Státní rady právně závaznými předpisy. (14) Na základě dostupných údajů Komise tedy zastává názor, že rozhodnutí č. 40 a prováděcí rozhodnutí připojená k uvedenému rozhodnutí, jako například rozhodnutí č. 9, jsou správní předpisy, a proto jsou součástí čínských právních předpisů.
(87)
Komise proto potvrzuje analýzu uvedenou ve 191. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech, v němž dospěla k závěru, rozhodnutí č. 40 a rozhodnutí č. 9 jsou právně závazná pro ostatní veřejnoprávní a hospodářské subjekty.
(88)
Komise rovněž zjišťovala, zda jsou soukromé banky v Číně pověřeny a/nebo řízeny čínskou vládou, aby výrobcům solárního skla nabízely preferenční úvěry ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(89)
Článek 34 zákona o bankovnictví je použitelný také pro soukromé banky v Číně. Čínská vláda a účastníci řízení nepředložili žádný důkaz, že závěr týkající se právní situace, jehož bylo dosaženo ve 174. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech, totiž že jim čínská vláda dává pokyny stejně jako bankám ve vlastnictví státu, přestává platit. Článek 34 zákona o bankovnictví stanoví, že je bankám nařízeno „vykonávat úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a sociálního rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky“ (15). Za těchto okolností, jak je uvedeno v 188. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech, o strategii komerčních bank ve státním vlastnictví i soukromých bank, pokud jde o poskytování úvěrů jak, rozhoduje čínská vláda.
(90)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila závěr, že pověřuje nebo řídí soukromé banky v ČLR a napadla zejména váhu, jakou Komise přikládá článku 34 zákona o bankovnictví, přičemž uvedla, že „pokud jde o“„potřeby národního hospodářství“, lze je vykládat různě a výklad se evidentně liší v závislosti na osobě/subjektu, která/který uvedené ustanovení zkoumá“.
(91)
Je pozoruhodné, že čínská vláda vyjádřila nesouhlas s výkladem Komise, nicméně nepředložila vlastní výklad vlastního právního předpisu.
(92)
Komisi však postačí odkázat na zjištění z předchozích šetření a v tomto případě na dostupné údaje, aby zopakovala závěr, že potřeby národního hospodářství jsou stanoveny v plánech a nařízeních vydaných ČLR a že článek 34 vyžaduje, aby banky poskytovaly úvěry v souladu s těmito popisy národního hospodářství, což zahrnuje podporu výroby solárního skla.
(93)
Zjištění, že čínská vláda pověřuje a řídí soukromé banky, aby v souladu s článkem 34 zákona o bankovnictví poskytovaly úvěry podporovaným odvětvím, proto zůstává zachováno.
(94)
Komise proto dospěla k závěru, že v případě úvěrů poskytnutých komerčními bankami ve státním vlastnictví v ČLR se jedná o finanční příspěvek výrobcům solárního skla ve formě přímého převodu peněžních prostředků vládou ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení.
(95)
Stejné důkazy také ukazují, že komerční banky ve státním vlastnictví (jakož i soukromé banky) jsou pověřeny nebo řízeny vládou, což v důsledku znamená, že existuje finanční příspěvek stanovený v čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(96)
Pokud jde o specifičnost, Komise poznamenává, že čínská vláda nařizuje poskytovat preferenční úvěry omezenému počtu odvětví a že odvětví výroby solárního skla, jakožto součást fotovoltaického odvětví, je jedním z nich, jak je podrobně uvedeno v 172. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech. Čínská vláda zahrnula odvětví výroby solárního skla mezi „klíčová“ výrobní odvětví ve svém 12. pětiletém plánu. Rozhodnutí č. 40 uvádí, že čínská vláda aktivně podpoří rozvoj nových odvětví energetiky a urychlí rozvoj odvětví solární energie. Všem finančním institucím je dán pokyn, aby poskytly úvěrovou pomoc pouze podporovaným projektům, což je kategorie, do níž patří projekty týkající se solárního skla. Rozhodnutí rovněž slibuje provádění „dalších preferenčních politik na podporované projekty“.
(97)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila zjištění o specifičnosti a zejména způsob, jakým Komise interpretovala 12. pětiletý plán, přičemž uvedla, že „nemá žádnou právní hodnotu a není závazným dokumentem“. Komise nesouhlasí s tímto prohlášením, a poznamenává, že čínská vláda uvedla v předchozích šetřeních stejná tvrzení, která rovněž nebyla přijata. 12. pětiletý plán uvádí, že byl „projednán a schválen Všečínským shromážděním lidových zástupců a má sílu zákona.“
(98)
Komise proto dospěla k závěru, že subvence v podobě preferenčních úvěrů nejsou poskytovány obecně, a jsou tudíž specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení.
(99)
V míře, v níž jsou vládní půjčky nebo půjčky od soukromých subjektů pověřených nebo řízených vládou poskytovány za podmínek výhodnějších, než jaké by mohli jejich příjemci skutečně získat na trhu, je těmto poskytována výhoda.
(100)
Stejně jako v předchozích šetřeních se Komise pokusila ověřit posouzení úvěrového rizika vypracovaná bankami, které v průběhu období šetření půjčily finanční prostředky společnostem zařazeným do vzorku. Společnosti nepředložily žádné důkazy týkající se jejich úvěrového ratingu a banky při šetření nespolupracovaly. Komise proto neměla k dispozici žádný důkaz, že úvěry pro společnosti v odvětví výroby solárního skla byly založeny na posouzení rizik a že stanovená úroková sazba je výsledkem tohoto posouzení.
(101)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda, vyvážející výrobci ani banky neposkytly žádné informace, Komise využila dostupných údajů ke stanovení, zda preferenční úvěry v ČLR ve skutečnosti přinesly výhody vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, kteří měly úvěry od bank v ČLR.
(102)
Komise, stejně jako v šetření týkajícím se solárních panelů, začala s úředně zveřejněnými úrokovými sazbami centrální banky z Čínské lidové banky pro úvěry v juan renminbi („CNY“). Průměrná úroková sazba za období šetření činila 6,26 %.
(103)
Komise poté upravila úrokovou sazbu Čínské lidové banky s ohledem na úvěrové riziko dotčených společností. Ty však neposkytly žádné nezávislé úvěrové ratingy ani podobné informace, které by Komisi umožnily výpočet úvěrového ratingu. Komise nicméně v předchozích šetřeních zjistila, že úvěrové ratingy čínských firem jsou narušené vládní podporou a že neexistují žádné důkazy o jakémkoli smysluplném posouzení rizika příjemců úvěrů. Komise proto použila stejnou metodiku jako v šetření týkajícím se solárních panelů a považovala všechny dotčené společnosti za společnosti s neinvestičním stupněm „BB“, jak je definuje úvěrová ratingová společnost Bloomberg.
(104)
Prémie u dluhopisů vydávaných společnostmi s ratingy BB proti dluhopisům vydávaným společnostmi s ratingy AAA (které má ČLR u dluhopisů), jak ji zaznamenala společnost Bloomberg, pak byla přičtena k průměrné úvěrové úrokové sazbě Čínské lidové banky v průběhu období šetření. Výsledkem byla referenční úroková sazba pro období šetření za úvěry poskytnuté společnostem zařazeným do vzorku v CNY, ve výši 10,37 %.
(105)
Srovnáním této referenční úrokové sazby se skutečnou úrokovou sazbou účtovanou během období šetření dotčeným společnostem Komise dospěla k závěru, že úvěry byly odvětví výroby solárního skla poskytnuty za podmínek, které jsou příznivější než tržní podmínky.
(106)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila volbu referenční hodnoty ze strany Komise a závěry, které Komise učinila na základě srovnání referenční hodnoty a skutečně placeného úroku.
(107)
Srovnání mezi referenčním a skutečně zaplaceným úrokem jasně ukazuje, že vyvážející výrobci, kteří si půjčovali od čínských bank, v CNY, platili méně, než běžné komerční úrokové sazby pro společnosti v jejich finančním postavení.
(108)
Za druhé, Komise si byla vědoma toho, že Čínská lidová banka v červenci 2013 zrušila spodní hranici, a tuto skutečnost uvedla v informačním dokumentu. To však nic nemění na závěru, že čínská vláda zasahuje do chování bank v Číně, pokud jde o poskytování úvěrů, zejména prováděním rozhodnutí č. 40 a přiložených nařízení, a ustanovení článku 34 zákona o bankovnictví.
(109)
Za třetí Komise vypočítala referenční hodnotu pouze pro úvěry poskytnuté v CNY, jelikož vyvážející výrobci zařazení do vzorku neměli u čínských bank úvěry v EUR nebo USD.
(110)
Čínská vláda dále požadovala podrobnější informace o tom, proč Komise měla za to, že vyvážející výrobci zařazení do vzorku by měli mít úvěrový rating BB. Důvodem, proč byl zvolen rating BB, byla skutečnost, že Komise neobdržela žádné důkazy, že byl úvěrový rating vypočten pro kteréhokoli vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku z důvodu nespolupráce dotčených bank. Úvěrový rating BB navíc není nepříznivý úsudek a ve skutečnosti je pro společnosti zařazené do vzorku výhodný, jelikož je nejlepším neinvestičním stupněm na finančních trzích.
(111)
Podle článku 28 musela Komise využít nejlepších dostupných údajů, které byly převzaty ze závěrů nařízení o solárních panelech, kde byl pro společnosti zařazené do vzorku v uvedeném nařízení použit úvěrový rating BB. To bylo v tomto případě považováno za přiměřené a po poskytnutí informací nebyly obdrženy žádné důkazy, že by společnostem zařazeným do vzorku udělily dotčené banky jiný úvěrový rating.
d) Závěr
(112)
Na základě zjištění v rámci šetření dospěla Komise k závěru, že odvětví výroby solárního skla v Číně byly v průběhu období šetření poskytovány preferenční úvěry, a to jak ze strany bank ve vlastnictví státu, tak ze strany soukromých bank. Financování odvětví výroby solárního skla je subvencí ve smyslu základního nařízení, jelikož
a)
existuje finanční příspěvek vlády podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i);
b)
existuje pověření a řízení vládou podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) a
c)
a je tím příjemci poskytnuta výhoda, jak vyžaduje čl. 3 odst. 2.
(113)
Vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhodě vzniklé vyvážejícím výrobcům a specifičnosti by tato subvence měla být pokládána za napadnutelnou.
(114)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila použití zjištění z předchozích šetření za účelem dosažení závěrů ohledně subvencování v tomto případě, a zejména tvrdila, že Komise příliš spoléhala na zjištění v nařízení o solárních panelech.
(115)
Toto tvrzení bylo odmítnuto. Jak již bylo poznamenáno výše, vzhledem k nespolupráci ze strany bank v ČLR byla Komise nucena použít ustanovení článku 28 a využít nejlepší dostupné údaje. Šetření v oblasti solárních panelů je nejnovější a obsahuje nejaktuálnější zjištění o subvencování v Číně. Solární panely nejsou stejný výrobek jako solární sklo, ale oba tyto výrobky se používají v témže novém energetické odvětví a vztahují se na ně tytéž plánovací dokumenty vlády. Vzhledem k tomu, že jiné informace nebyly k dispozici, je využití zjištění uvedených v nařízení o solárních panelech jakožto „nejlepších dostupných údajů“ vhodné. Čínská vláda dále tvrdila, že mezi šetřením týkajícím se solárních panelů a tímto šetřením došlo k významným změnám, zejména ke zrušení spodní hranice úrokových sazeb Čínskou lidovou bankou v červenci 2013. Toto tvrzení bylo odmítnuto, neboť závěry z šetření týkajícího se solárních panelů odkazují na uvedené období šetření, stejně jako toto šetření odkazuje na své vlastní období šetření. V obou případech se zrušení spodní hranice uskutečnilo po skončení období šetření, a proto nemá vliv na použití článku 28 a zjištění z šetření týkajícího se solárních panelů jakožto nejlepších dostupných údajů.
(116)
Všem společnostem zařazeným do vzorku, kromě jedné, poskytly úvěry komerční banky ve státním vlastnictví a soukromé banky. Jedna společnost byla financována výhradně prostřednictvím své offshore mateřské společnosti a žádné úvěry od bank se sídlem v ČLR nezískala.
(117)
Po poskytnutí informací jedna ze společností zařazených do vzorku zpochybnila závěr Komise, a uvedla, že ji Komise nepožádala, aby poskytla svůj nezávislý úvěrový rating. Komise však uvedenou společnost požádala, aby poskytla veškeré informace týkající se úvěrů, které získala, avšak společnost neposkytla nezávislý úvěrový rating. Pokud společnost tyto informace měla, pak je vzhledem k tvrzením uvedeným v podnětu a informacím požadovaným v dotazníku měla poskytnout. A zejména vzhledem k informacím v informačním dokumentu, pokud měla nezávislý úvěrový rating, měla jej poskytnout neprodleně. Tento argument se proto odmítá.
e) Výpočet výše subvence
(118)
Ustanovení čl. 6 písm. b) základního nařízení stanoví, že výhoda u preferenčních půjček by se měla vypočítat jako rozdíl mezi částkou zaplacených úroků a částkou, která by byla zaplacena za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by společnost mohla získat na trhu. Jak již bylo uvedeno, vzhledem k neexistenci smysluplného posouzení rizik Komise pro srovnatelné obchodní půjčky vytvořila tržní referenční hodnotu.
(119)
Výhoda byla vypočtena pro období šetření jako rozdíl mezi úroky skutečně placenými v průběhu období šetření a úrokem, který by byl zaplacen při použití referenční hodnoty.
(120)
Subvenční rozpětí vypočtená pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku, založená na této metodice, jsou:
Preferenční půjčky
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
6,2 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
2,5 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
4,8 %
5.2 Další režimy preferenčních půjček
(121)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku nezískali v průběhu období šetření žádné výhody na základě subvenčních programů vývozních úvěrů, úvěrových linek, vývozních záruk, programu „Green Express“ nebo jako výhody prostřednictvím poskytnutí přístupu k offshore holdingovým společnostem.
6. Grantové programy
(122)
Společnosti zařazené do vzorku nezískaly v průběhu období šetření žádné výhody z programů „známé značky“ nebo „China World Top Brands“.
6.1 Zvláštní grantové programy a granty
a) Úvod
(123)
Společnosti zařazené do vzorku obdržely značné jednorázové granty od různých vládních orgánů na mnoha úrovních, v důsledku čehož získaly v průběhu období šetření výhodu. Tyto skutečnosti byly zjištěny v průběhu inspekcí dotčených společností a nebyly uvedeny v odpovědích na dotazník dotčených společností ani nebyly uvedeny v odpovědi čínské vlády na dotazník, jak bylo požadováno. Žadatel tvrdil, že výrobci solárního skla obdrželi uvedené jednorázové granty od orgánů správy provincie nebo místní samosprávy a že tyto granty přinesly výhodu, protože byly finanční prostředky obdrženy bez odpovídajícího zohlednění. (16) Oznámení o zahájení řízení rovněž stanoví, že „grantové programy“ jsou subvence používané na podporu odvětví výroby solárního skla.
b) Právní základ
(124)
Tyto granty společnostem poskytly orgány na úrovni provincií, měst, správních obvodů nebo okresů a všechny se zdály být specifické pro dotčené společnosti nebo specifické, pokud jde o umístění a druh výrobního odvětví. Úroveň právní podrobnosti pro příslušný zákon, na jehož základě byly tyto výhody uděleny, pokud pro ně vůbec nějaký právní základ existoval, obvykle nebyla Komisi sdělena, přestože byla Komisi často, ne však vždy, předána kopie dokumentu vydaného vládním orgánem, který udělení finančních prostředků doprovázel.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(125)
Jedna společnost zařazená do vzorku obdržela v průběhu období šetření granty od zóny hospodářského rozvoje, v níž se nacházela. Uvedené granty vypočítala zóna hospodářského rozvoje na úrovni 20 % veškerých daní, které společnost odvedla místním daňovým orgánům a které zahrnovaly mimo jiné daň z příjmu právnických osob, daň z užívání pozemků a daň z výnosů z dividend.
(126)
Další společnost zařazená do vzorku obdržela v období šetření velký grant od místní samosprávy na pokrytí poplatků potřebných k připojení společnosti k elektrické síti, které by jinak společnost musela zaplatit sama. Ten byl udělen společnosti „na podporu velkých společností sídlících v regionu“.
(127)
Další společnost zařazená do vzorku obdržela přímý grant ve výši 25 milionů CNY z fondu pro přizpůsobování průmyslu pro výrobu technicky vyspělého solárního skla Národní komise pro rozvoj a reformy. Tento přímý grant od státu byl obdržen v roce 2006 a uvedená společnost si jej rovnoměrně rozdělila po 10 % na následujících 10 let. Za výhodu v průběhu období šetření bylo tedy považováno 2,5 milionu CNY.
(128)
Tatáž společnost rovněž zaevidovala ve svém účetnictví za rok 2012 další granty od místních finančních úřadů a jiných vládních subjektů. Společnost uvedla, že většina těchto grantů nebyly ve skutečnosti přímé převody finančních prostředků od uvedených subjektů určené uvedené společnosti, nýbrž náhrady částek, které uvedená společnost předtím zaplatila vládě. Jelikož nebyl poskytnut žádný uspokojivý důkaz, nemůže Komise toto vysvětlení přijmout.
(129)
Jiná společnost zařazená do vzorku obdržela přímý grant ve výši 15 milionů CNY před obdobím šetření od místní vlády a tato společnost si jej rovnoměrně rozdělila po 10 % na následujících 10 let. Grant byl vyplacen společnosti na vývoj fotovoltaického odvětví (jež zahrnuje odvětví výroby solárního skla), urychlené vybudování pokročilé výrobní základny v místní průmyslové zóně a bezproblémové provádění velkých projektů.
(130)
Stejná společnost rovněž obdržela několik dalších grantů před obdobím šetření, a určitý podíl grantu si přidělila do období šetření. Společnost však neposkytla žádné podrobné údaje o povaze uvedených grantů a vhledem k tomu, že tyto informace nebyly k dispozici, byly k dosažení závěrů využity dostupné údaje. Komise dospěla k závěru, že vzhledem k tomu, že jiné dostupné údaje nebyly k dispozici, jsou uvedené granty specifické pro uvedenou společnost a že výše grantu přiděleného v období šetření by měla být považována za výhodu.
d) Závěr
(131)
Čínská vláda byla vyzvána, aby podala další informace a zahájila konzultace ohledně těchto grantů, což však odmítla. Na základě shromážděných důkazů ohledně obdržení těchto grantů společnostmi zařazenými do vzorku a vzhledem k tomu, že žádné jiné informace nebyly k dispozici, má Komise za to, že uvedené granty jsou subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, jelikož čínská vláda převedla finanční prostředky v podobě grantů výrobcům dotčeného výrobku, a že tím byla příjemci poskytnuta výhoda.
(132)
Tyto granty jsou rovněž specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 3 základního nařízení, jelikož se zdají být omezeny na některé společnosti nebo specifické projekty v určitých regionech a jsou udělovány ke splnění jednorázových požadavků společností zařazených do vzorku. Tyto granty nesplňují požadavky čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení týkající se nespecifičnosti, jelikož podmínky pro vznik nároku a skutečná výběrová kritéria pro podniky nejsou transparentní, nejsou objektivní a nepoužijí se automaticky. Kromě toho neexistují žádné důkazy, že uvedené granty patří do zastřešujícího subvenčního programu.
(133)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila pravomoc Komise vyšetřovat uvedené granty a analýzu Komise týkající se částečných informací, které měla k dispozici. Komise však pečlivě analyzovala důvěrné obchodní informace poskytnuté dotčenými společnostmi, a pokud existují důkazy, že se jedná o výhodu a že grant je specifický, byla ve vztahu k uvedenému grantu uplatněna vyrovnávací opatření.
(134)
Ve všech případech společnosti poskytly informace ohledně výše grantu, a informace o tom, kdo grant poskytl, i když v některých případech neměla daná společnost žádný dokument, kterým by prokázala právní základ, z něhož subjekt udělující grant vycházel. Dotčené společnosti rovněž většinou tento příjem zaznamenávaly ve svém účetnictví jako „příjem ze subvencí“, přičemž toto účetnictví bylo ověřeno nezávislým auditem. Tato skutečnost byla považována za skutečný důkaz subvence, která přinesla napadnutelnou výhodu.
(135)
Jedna společnost zařazená do vzorku ze stejných důvodů rovněž zpochybnila pravomoc Komise vyšetřovat a vyrovnávat uvedené granty specifické pro jednotlivé společnosti. Ze stejných důvodů Komise odmítá jejich argument a opakuje svůj postoj, že má pravomoc vyšetřovat tyto granty a vyrovnávat je, pokud je to vhodné.
e) Výpočet výše subvence
(136)
Níže uvedená tabulka obsahuje výpočet výhody pro tyto výše uvedené granty, přičemž se za výhodu považuje částka obdržená v průběhu období šetření nebo zaúčtovaná v uvedeném období, pokud byla uvedená částka dotčenou společností odepisována.
Ostatní grantové programy
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
1,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
2,9 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
1,1 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
3,0 %
7. Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
7.1 Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ pro podniky se zahraničními investicemi
a) Úvod
(137)
Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ opravňuje podniky se zahraničními investicemi k tomu, aby první dva roky neplatily žádnou daň z příjmu právnických osob a tři následující roky platily pouze 12,5 % místo 25 %.
b) Právní základ
(138)
Právním základem tohoto programu je článek 8 zákona Čínské lidové republiky o dani z příjmů podniků se zahraničními investicemi a zahraničních podniků (dále jen „zákon o dani týkající se podniků se zahraničními investicemi“) a článek 72 prováděcích pravidel k zákonu Čínské lidové republiky o dani z příjmů podniků se zahraničními investicemi a zahraničních podniků. Podle čínské vlády byl tento program ukončen podle článku 57 zákona o dani z příjmů podniků z roku 2008 s přechodným obdobím do konce roku 2012. Uvedený zákon tedy objasňuje, že v rámci tohoto režimu bude existovat výhoda v daňovém roce 2012.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(139)
Uvedený režim „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ přinesl výhody podnikům v průběhu účetního roku 2012, načež byl podle čínské vlády uvedený režim zrušen.
(140)
Jedna ze společností zařazených do vzorku byla podnikem se zahraničním vlastníkem, který uvedený daňový režim využíval v průběhu období šetření. Uvedená společnost získala místo plné sazby ve výši 25 % sazbu daně z příjmu právnických osob ve výši 12,5 %, což bylo uvedeno v jejím přiznání k dani z příjmu právnických osob za rok 2012 a v její roční účetní závěrce.
(141)
Komise o těchto zjištěních informovala účastníky řízení a obdržela stanoviska čínské vlády, která uvedla, že podle oznámení o přechodu (17) budou všechny výhody z tohoto režimu ukončeny v roce 2012. Čínská vláda uvedla, že v případě, že budou uložena vyrovnávací cla, nelze je uložit v případě výhody získané z tohoto režimu jednou společností zařazenou do vzorku v průběhu období šetření. Uvedené tvrzení se přijímá, jelikož pro tuto společnost zařazenou do vzorku, za zvláštních okolností tohoto případu, nemá Komise důkazy o žádné trvající výhodě.
d) Závěr
(142)
Ačkoliv byl režim „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ v předchozích nařízeních vyrovnáván, Komise pro tuto jednu společnost zařazenou do vzorku neukládá clo na vyrovnání výhody zjištěné v průběhu období šetření, jelikož nemá žádné důkazy o tom, že pro tuto jednu společnost zařazenou do vzorku byl ke dni uložení cel v platnosti uvedený režim nebo jakákoli jeho varianta.
7.2 Podniky využívající nejnovější a špičkové technologie
a) Úvod
(143)
Na základě tohoto programu mohou společnosti, které jsou schopny prokázat splnění určitého souboru kritérií k získání statusu „podniku využívajícího nejnovější a špičkové technologie“, využívat sníženou sazbu u daně z příjmů právnických osob ve výši 15 % v porovnání s běžnou sazbou 25 %.
b) Právní základ
(144)
Právní základ tohoto programu je čl. 28 odst. 2 zákona o dani z příjmů podniků z roku 2008 (dále jen „zákon o dani z příjmů podniků“), společně se „správními opatřeními pro označení podniků využívajících nejnovější a špičkové technologie“ (Guo Ke Fa Huo [2008] No. 172) a článek 93 nařízení, kterými se provádí zákon o dani z příjmu podniků, společně s Oznámením státní daňové správy o otázkách úhrady daně z příjmů podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií (Guo Shui Han [2008] č. 985).
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(145)
Tento režim se použije pro podniky, které byly za podniky využívající nejnovější a špičkové technologie uznány čínskou vládou. Aby byly podniky pro tento režim způsobilé, musí mít základní nezávislá práva duševního vlastnictví a musí splňovat následující požadavky, které jsou stanoveny v uvedeném právním základě a shrnují se takto:
a)
jejich výroba je zahrnuta do oblasti působnosti výrobků v „odvětvích špičkových technologií s klíčovou státní podporou“;
b)
jejich celkové výdaje na výzkum a vývoj tvoří 3-6 % celkového příjmu z prodeje;
c)
jejich příjem z výrobků v oblasti špičkových a nových technologií činí více než 60 % celkového příjmu z prodeje;
d)
pracovníci zapojení do výzkumu a vývoje představují 10 % z celkového počtu zaměstnanců;
e)
ostatní požadavky stanovené „správními opatřeními pro podniky využívající špičkové a nové technologie z roku 2008“ jsou splněny.
(146)
Bylo zjištěno, že některé, nikoli však všechny, společnosti zařazené do vzorku tento režim využívají, a tedy platí daň z příjmu právnických osob pouze ve výši 15 % a nikoli 25 %. Tyto společnosti požádaly o status podniků využívajících nové a špičkové technologie a obdržely úřední oznámení, že splnily kritéria režimu, a proto byly způsobilé k tomu, aby svá přiznání k dani právnických osob vyplnily odpovídajícím způsobem.
d) Závěr
(147)
Stejně jako v 322. až 326. bodě odůvodnění šetření týkajícího se solárních panelů je Komise toho názoru, že tento režim je subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, neboť existuje finanční příspěvek v podobě ušlých příjmů čínské vlády, čímž získávají dotčené společnosti výhodu. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře.
(148)
Tato subvence je specifická, jak je definováno v čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož je omezena na podniky, které získaly osvědčení podniků využívajících špičkové a nové technologie a splňujících všechny požadavky správních opatření z roku 2008. Společnosti zařazené do vzorku toto osvědčení získaly. Způsobilost není automatická a právní předpisy ani orgán poskytující subvenci nestanovily žádná objektivní kritéria.
(149)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila závěry Komise, přičemž tvrdila, že kritéria způsobilosti byla objektivní a platila stejně pro všechny společnosti v ČLR. Komise nesouhlasí s výkladem zákonů a prováděcích opatření ze strany čínské vlády, ze kterých vyplývá, že je uvedený program omezen na některá odvětví a podniky podporované čínskou vládou na základě kritérií, které se nezdají být objektivní či neutrální, jako například, že je jejich výroba zahrnuta v rozsahu výrobků v „oblasti špičkových technologií s klíčovou státní podporou“.
(150)
Způsobilost rovněž není automatická, ale závisí na udělení osvědčení podniku působícímu v oblasti špičkových a nových technologií, které vydá příslušný orgán na základě vlastního uvážení.
(151)
Komise proto tuto subvenci považuje za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(152)
Komise vypočítala výši napadnutelné subvence jako rozdíl mezi výší daně běžně placené v průběhu období šetření a výší daně, kterou v období šetření skutečně zaplatily dotčené společnosti.
Podniky využívající nejnovější a špičkové technologie
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
0,4 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
1,8 %
7.3 Osvobození od daně z výnosů z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky
a) Úvod
(153)
Podnět uváděl, že vyvážející výrobci solárního skla dostávali subvence z jiného režimu přímého osvobození od daně, totiž osvobození od daně z výnosů z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky (18). To spadá pod obecné subvenční praktiky osvobození od přímé daně z příjmu a/nebo jejího snížení, jak stanoví oznámení o zahájení řízení.
b) Právní základ
(154)
Právní základy těchto osvobození od daně z výnosů z dividend jsou články 25-26 zákona o dani z příjmu podniků a článek 83 nařízení, kterými se provádí zákon o dani z příjmu podniků.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(155)
Komise zjistila, že jedna společnost zařazená do vzorku získala osvobození od daně z výnosu z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky. Tato společnost požádala přímo místní finanční úřad o odečtení dividend získaných z kapitálových investic ze zdanitelného příjmu.
d) Závěr
(156)
Komise je toho názoru, že se jedná o subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, neboť existuje finanční příspěvek v podobě ušlých příjmů čínské vlády, čímž získává dotčená společnost výhodu. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře.
(157)
V informačním dokumentu Komise uvedla, že je tento režim subvencí specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož právní předpisy omezují přístup k tomuto režimu na určité podniky, které sídlí v Čínské lidové republice a které investovaly do jiných tuzemských podniků.
(158)
Po poskytnutí informací čínská vláda tyto závěry zpochybnila, přičemž uvedla, že osvobození od daně z výnosů z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky nelze považovat za specifické, jelikož čl. 26 odst. 3 zákona o dani z příjmů podniků stanoví, že uvedené osvobození od daně z výnosů z dividend je k dispozici i jiným než tuzemským podnikům. Kromě toho čínská vláda uvádí, že kritéria způsobilosti jsou objektivní a vztahují se na všechny tuzemské podniky bez ohledu na odvětví, výrobek nebo zeměpisnou polohu.
(159)
Třebaže je pravdou, že zákon o dani z příjmů podniků předložený čínskou vládou v předchozím řízení ve svém čl. 26 odst. 3 stanoví, že uvedené osvobození od daně z výnosů z dividend je k dispozici i jiným než tuzemským podnikům, Komise je i nadále toho názoru, že je tento režim subvencí specifický. Článek 25 zákona o dani z příjmů podniků totiž potvrzuje, že toto osvobození od daně je vyhrazeno odvětvím a projektům, které podporuje stát. Přístup k tomuto režimu mají proto pouze podporovaná odvětví a projekty. Jak je vysvětleno v oddíle 5.1 písm. c), je odvětví výroby solárního skla podporovaným odvětvím.
e) Výpočet výše subvence
(160)
Komise vypočítala výši subvence jako rozdíl mezi výší daně běžně vybírané v průběhu období šetření a výší daně, kterou skutečně zaplatila dotčená společnost.
Režimy daně z výnosů z dividend
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
5,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0 %
7.4 Jiné režimy osvobození od přímých daní a programy jejich snížení
a) Úvod
(161)
Kromě režimů posuzovaných v bodech 7.1-7.3 neshledala Komise žádné důkazy, že by společnostem zařazeným do vzorku byla poskytnuta výhoda prostřednictvím jiných režimů osvobození od přímých daní a programů jejich snížení uvedených výše v oddílu C bodě 4. Nicméně během svých kontrol Komise zjistila dva další režimy daně z příjmů právnických osob, které byly zahrnuty v účetnictví jedné ze společností zařazených do vzorku, konkrétně zápočet výdajů na výzkumné a vývojové činnosti a vracení daně z nemovitostí a daně z užívání pozemků. Ty také spadají pod „režimy osvobození od přímých daní a jejich snížení“ uvedené v oznámení o zahájení řízení, jakožto opatření, prostřednictvím kterých daňový orgán snížil placenou daň z příjmu právnických osob nebo vrátil daň z příjmu právnických osob, která již byla zaplacena. Zápočet daňových výdajů na výzkumné a vývojové činnosti je také spojen s „zápočtem daně u výzkumných a vývojových činností podniků se zahraničními investicemi“ uvedeným v oddílu C bodě 4.
b) Právní základ
(162)
Právním základem pro zápočet daňových výdajů na výzkumné a vývojové činnosti je článek 30 čínského zákona o dani z příjmů podniků.
(163)
Komisi nebyl sdělen konkrétní zákon pro vracení daně z nemovitostí a daně z užívání pozemků, nicméně byla Komisi poskytnuta kopie oběžníku vydaného správním orgánem provincie, který osvobození od daně doprovázel.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(164)
Komise zjistila, že jedné společnosti zařazené do vzorku byly započteny výdaje a vrácena daň z nemovitostí a daň z užívání pozemků. Dokument vydaný správním orgánem provincie omezuje vracení na podniky využívající špičkové a nové technologie.
d) Závěr
(165)
Pokud jde o zápočet výdajů na výzkumné a vývojové činnosti, Komise se domnívá, že je tento subvenční režim specifický, jelikož článek 30 je nutno vykládat společně s článkem 25 zákona o dani z příjmů podniků, v němž se uvádí, že toto osvobození od daně je vyhrazeno odvětvím a projektům, které podporuje stát. Přístup k tomuto režimu mají proto pouze podporovaná odvětví a projekty. Jak je vysvětleno v oddíle 5.1 písm. c), je odvětví výroby solárního skla podporovaným odvětvím.
(166)
Vrácení daně z nemovitostí a daně z užívání pozemků bylo specifické z hlediska umístění nebo druhu odvětví. Čínská vláda byla vyzvána, aby poskytla více informací o těchto daňových režimech v žádosti o další konzultace, což však odmítla. Komise proto postupovala na základě shromážděných důkazů, pokud jde o uplatňování uvedených režimů pro společnost zařazenou do vzorku, a také proto, že žádné další údaje nebyly k dispozici.
(167)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila zjištění Komise, přičemž uvedla, že Komise neuvedla v informačním dokumentu žádné skutečné důkazy ohledně specifičnosti těchto režimů. Podrobné informace o specifičnosti těchto režimů byly poskytnuty pouze uvedené společnosti a od uvedené společnosti nebyla obdržena žádná stanoviska. Komise též uvedla další informace o specifičnosti uvedených režimů ve výše uvedených bodech odůvodnění.
(168)
Komise je toho názoru, že tyto režimy jsou subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, neboť existuje finanční příspěvek v podobě ušlých příjmů čínské vlády, čímž získává dotčená společnost výhodu. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře.
e) Výpočet výše subvence
(169)
Komise vypočítala výši subvence jako rozdíl mezi výší daně běžně vybírané v průběhu období šetření a výší daně, kterou skutečně zaplatila dotčená společnost.
Režimy daně z příjmu právnických osob
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
0,7 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0 %
8. Programy nepřímých daní a dovozního cla
(170)
Komise nezjistila žádnou výhodu, kterou by získala jakákoli společnost zařazená do vzorku v rámci programů nepřímých daní a dovozního cla uvedených v oddílu C bodě 4.
9. Dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou
9.1 Poskytování antimonu, dodávání elektřiny
(171)
Nebyla zjištěna žádná výhoda spojená s nákupem antimonu nebo elektřiny, kterou by společnosti zařazené do vzorku získaly v průběhu období šetření.
9.2 Poskytování práv k užívání pozemků
a) Úvod
(172)
Jak je rovněž uvedeno v 354. až 370. bodu odůvodnění nařízení o solárních panelech, společnosti nemohou v ČLR přímo nakupovat pozemky, nýbrž pouze od místních orgánů kupují právo k užívání pozemků.
b) Právní základ
(173)
Zákon o správě půdy ČLR uvádí, že veškerá půda patří lidu a nelze ji kupovat či prodávat, ale stanoví podmínky, za kterých lze prodávat práva k užívání pozemků podnikům, a to na základě výzvy k podávání nabídek, cenových odhadů či dražby.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(174)
Systém dražby by v zásadě umožnil trhu posoudit cenu konkrétního práva k užívaní pozemků, a cena by tedy byla stanovena nezávisle. Nicméně v průběhu návštěvy Komise čínská vláda uvedla, že v každém případě stanoví spodní hranice cen pro každý stupeň pozemku (pozemky jsou ohodnoceny stupněm od 1 do 15 na základě kvality parcely), pod které nemůže cena práva k užívání pozemku klesnout.
(175)
Čínská vláda rovněž řídí nabídku pozemků tím, že stanoví kvótu, omezuje plochu, pro kterou lze prodávat práva k užívání pozemků pro průmyslové účely nebo pro účely bydlení, pro jednotlivé provincie a jednotlivé roky.
(176)
V každém případě, u žádného nákupu práva k užívání pozemku vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku Komise neshledala žádné důkazy dražebního procesu, který by nezávisle stanovil cenu práva k užívání pozemků. Společnost, která pozemky získala, buď nabídla vyvolávací cenu, nebo o 5 CNY za metr čtvereční více, než činila vyvolávací cena, a jelikož byla jediným zájemcem, právo k užívání pozemku získala.
(177)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila zjištění Komise a prohlásila, že práva k užívání pozemků byla výrobním odvětvím v ČLR prodávána skutečným dražebním postupem.
(178)
Čínská vláda nejprve tvrdila, že existoval skutečný dražební systém, protože jediné, co vláda dělala, bylo, stejně jako u každého dražitele, stanovení vyvolávací ceny. Tento argument je odmítnut, jelikož dražba obvykle zahrnuje stanovení vyvolávací ceny nezávislým dražebníkem po nezávislém ocenění, k čemuž v tomto případě nedošlo, jelikož vlastník práva k užívání pozemků je rovněž dražebníkem.
(179)
Čínská vláda poté uvedla, že spodní hranice cen se obvykle používají k zajištění toho, aby konečná cena neklesla pod „základní tržní hodnotu“ práva k užívání pozemků. Žádný důkaz nebyl poskytnut na podporu tohoto argumentu, protože se jedná o argumentaci kruhem, jelikož částka zaplacená za právo k užívání pozemků (kterou vláda stanovila) má být tržní cena (na základě které se pak stanoví spodní hranice).
(180)
Čínská vláda pak uvedla, že skutečnost, že žádní další uchazeči se dražby neúčastnili, „nemůže být základem pro předpoklad, že právo k užívání pozemků nebylo ve skutečnosti vydraženo“. Závěr založený na tomto důkazu je ve skutečnosti přesně opačný. Čínská vláda, navzdory žádostem, neposkytla důkaz jediného práva k užívání pozemků, jehož cena by byla stanovena soutěžní dražbou, a proto je důsledkem tohoto postupu skutečnost, že vláda stanoví cenu a tuto cenu pak společnost zaplatí. Větší počet uchazečů sice nemusí být v každém jednotlivém případě absolutním požadavkem nezbytným pro zajištění existence tržního systému, avšak naprostá neexistence většího počtu uchazečů, která byly zjištěna v případě všech společností zařazených do vzorku, je jasným důkazem neexistence skutečných tržních cen.
(181)
V případě, kdy jedna společnost zařazená do vzorku zaplatila o 5 CNY za metr čtvereční více, než činila cena stanovena vládou, společnost Komisi sdělila, že jim příslušný orgán jednoduše sdělil, že tak mají učinit, aby vznikl dojem, že k dražbě došlo. Komise tudíž nemůže přijmout tuto skutečnost za skutečný důkaz, že v ČLR existuje trh pro prodej práv k užívání pozemků.
(182)
Ve skutečnosti tedy společnosti zařazené do vzorku zaplatily cenu stanovenou čínskou vládou. Jak též uvádí nařízení o solárních panelech (v 361. až 370. bodě odůvodnění), právo k užívání pozemků se poskytuje za cenu nižší než přiměřenou v porovnání s referenční tržní hodnotou, která je uvedena v písmeni e) níže.
d) Závěr
(183)
Komise dospěla k závěru, že poskytování práv k užívání pozemků čínskou vládou je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě dodání zboží, kterým získávají společnosti výhodu. Jelikož šetření neprokázalo existenci fungujícího trhu pro prodej práv k užívání pozemků v ČLR, použití vnější referenční hodnoty (viz písmeno e) níže) ukazuje, že částka, kterou vývozci zařazení do vzorku zaplatili za práva k užívání pozemků, je nižší než tržní sazba.
(184)
Subvence je specifická podle čl. 4 odst. 2 písm. a) a c) základního nařízení, protože rozhodnutí Státní rady č. 40 ukládá veřejným orgánům povinnost zajistit, aby byly pozemky poskytovány podporovaným odvětvím, k nimž patří i odvětví solárního skla. Článek 18 rozhodnutí č. 40 objasňuje, že odvětví, která jsou „omezená“, nebudou mít k právům k užívání pozemků přístup.
(185)
Situaci týkající se pozemků v ČLR rozebírá rovněž pracovní dokument MMF, který potvrzuje, že při poskytování práv k užívání pozemků čínským podnikům nejsou dodržovány tržní podmínky (19).
(186)
Čínská vláda zpochybnila zjištění o specifičnosti, přičemž uvedla, že omezení v rozhodnutí č. 40 nemohou být použita k prokázání specifického poskytnutí výhody. Tento argument se odmítá, jelikož se v důsledku rozhodnutí č. 40 poskytují práva k užívání pozemků podporovaným odvětvím. Výroba solárního skla je podporovaným odvětvím, a proto je poskytování práv k užívání pozemků pro výrobce solárního skla zahrnuto v ustanoveních rozhodnutí č. 40.
(187)
Jedna společnost zařazená do vzorku rovněž zpochybnila zjištění Komise, a uvedla, že v Číně existuje fungující trh s právy k užívání pozemků. Nicméně její posouzení postupu týkajícího se práv k užívání pozemků v Číně nevede k uvedenému závěru. Společnost nebyla stále schopna prokázat, že práva k užívání pozemků jsou nezávisle oceněna, že se prodávají prostřednictvím nezávislé dražby, že cena práva k užívání pozemků je výsledkem postupu podávání konkurenčních nabídek a že žádná cena není narušena podporou ze strany vlády.
(188)
Společnost zařazená do vzorku poté prohlásila, že navzdory skutečnosti, že Komise měla shledat, že trh funguje, a že tedy neexistují žádné subvence, Komise by měla porovnat cenu práva k užívání pozemku dané společnosti s referenční hodnotou, konkrétně s cenami práva k užívání pozemků v provincii, ve které se společnost nachází. Vzhledem k tomu, že Komise zjistila, že v uvedené provincii neexistuje žádná vhodná tržní referenční hodnota, byl tento argument odmítnut.
e) Výpočet subvenčního rozpětí
(189)
Výhodu tedy představuje rozdíl mezi cenou zaplacenou za právo k využívání pozemků a vhodnou vnější referenční hodnotou. Stejně jako v nařízení o solárních panelech je touto referenční hodnotou tržní cena za pozemky v samostatném celním územím Tchaj-wan, Penghu, Kinmen a Matsu (dále jen „Čínská Tchaj-pej“).
(190)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila použití Čínské Tchaj-peje jako referenční hodnoty a požadovala další informace o tom, proč je Čínská Tchaj-pej vhodná. Jak bylo vysvětleno v 467. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech, Komise považuje Čínskou Tchaj-pej za vhodný referenční základ z těchto důvodů:
a)
srovnatelná úroveň hospodářského rozvoje, HDP a hospodářské struktury v Čínské Tchaj-peji a většině provincií a měst v ČLR, kde sídlí spolupracující vyvážející výrobci zařazení do vzorku;
b)
fyzická blízkost ČLR a Čínské Tchaj-peje;
c)
vysoký stupeň rozvoje průmyslové infrastruktury v Čínské Tchaj-peji i v mnoha provinciích v ČLR;
d)
silné hospodářské vazby a přeshraniční obchod mezi Čínskou Tchaj-pejí a ČLR;
e)
vysoká hustota obyvatelstva v mnoha provinciích ČLR a v Čínské Tchaj-peji;
f)
podobný typ pozemků a obchodních transakcí použitých pro stanovení relevantního referenčního základu Čínské Tchaj-peji a v ČLR a
g)
společné demografické, jazykové a kulturní charakteristiky Čínské Tchaj-peje a ČLR.
(191)
Vzhledem ke všem těmto faktorům dospěla Komise k závěru, že ceny práv k užívání pozemků v ČLR, pokud by na trhu převládaly tržní podmínky, by pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku byly velmi podobné cenám pozemků v Čínské Tchaj-peji.
(192)
Jedna společnost uvedla, že pokud je třeba použít vnější referenční základ, pak by měl být vzat v úvahu HDP provincie, v níž se společnost nachází, a referenčním základem by měly být „současné ceny pozemků v Egyptě, Arménii, Guatemale, Kongu, Mongolsku nebo Indonésii“, jelikož tyto země mají „podobný stupeň rozvoje“. Tento argument byl odmítnut z těchto důvodů:
a)
úroveň hospodářského rozvoje není jediným výše uvedeným faktorem, proč je Čínská Tchaj-pej vhodným referenčním základem;
b)
společnost odkazovala na provincii, ve které se nachází, a ne na město, které má mnohem vyšší HDP na obyvatele než uvedená provincie, které je obklopuje, a
c)
nepředložila žádné argumenty jiné než HDP, proč by byl kterýkoli z jiných vnějších referenčních základů vhodnější než Čínská Tchaj-pej.
(193)
Další společnost zařazená do vzorku po poskytnutí informací uvedla, že Čínská Tchaj-pej není vhodná s ohledem na hospodářské podmínky v dané provincii, ve které se společnost nachází, nicméně nenavrhla žádné jiné řešení. Vzhledem k tomu, že jiné návrhy řešení referenční hodnoty nebyly předloženy, použití Čínské Tchaj-peje se potvrzuje.
(194)
Průměrné ceny pozemků v Čínské Tchaj-peji pro rok 2012 byly převzaty z odboru průmyslu ministerstva hospodářství a upraveny zpětně o inflaci a růst HDP za účelem stanovení referenční ceny pro pozemky v každém kalendářním roce. Vzhledem k tomu, že práva k užívání pozemků platí 50 let a odepisují se na tomto základě, výhoda v období šetření bude 1/50 rozdílu mezi referenční cenou a skutečně hrazenou cenou.
(195)
Subvenční sazba zjištěná pro poskytování pozemků za cenu nižší než přiměřenou je:
Poskytování půdy za cenu nižší než přiměřenou
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
2,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
8,0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
2,3 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
7,1 %
10. Závěr ohledně subvencování
(196)
Komise vypočítala výše napadnutelných subvencí v souladu s ustanoveními základního nařízení u šetřených společností pro jednotlivé režimy, a sečtením těchto údajů vypočítala celkovou výši subvence pro celou společnost za období šetření.
(197)
Pro výpočet níže uvedených celkových subvenčních rozpětí Komise nejprve vypočítala procento subvencování, což je podíl výše subvence na celkovém obratu společnosti. Tato procentuální hodnota pak byla použita k výpočtu subvence přiřazené k vývozu dotčeného výrobku do Unie v období šetření.
(198)
Dále byla vypočítána výše subvence na metr čtvereční dotčeného výrobku vyváženého do Unie v průběhu období šetření a níže uvedená rozpětí byla vypočítána jako procento hodnoty CIF stejného dovozu na metr čtvereční.
(199)
Po poskytnutí informací čínská vláda uvedla, že Komise při zveřejňování subvenčních rozpětí v době poskytnutí informací nevzala v úvahu dumpingová rozpětí vypočítaná v souběžném antidumpingovém řízení a že Komise se při výpočtu cla, jež má být uloženo, zabývala pouze otázkou „dvojího započítání“.
(200)
Čínská vláda žádala, aby v případě zjištění, že subvencování způsobilo dumping, byla tato skutečnost zohledněna při výpočtech rozpětí, jakož i při výpočtech cla.
(201)
Jelikož v tomto případě jsou opatření omezena rozpětím újmy, takový zásah by skutečná uložená cla nezměnil. Komise proto nepovažovala za nezbytné zabývat se obsahem těchto tvrzení.
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
D. ÚJMA
1. Definice výrobního odvětví Unie a výroba v Unii
(202)
Po zahájení řízení se přihlásilo osm výrobců, kteří vyráběli v Unii obdobný výrobek v průběhu období šetření. Komisi není znám žádný jiný výrobce obdobného výrobku v Unii. Komise se proto domnívá, že těchto osm výrobců představuje výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 9 odst. 1 základního nařízení, a proto budou uvedení výrobci označováni jako „výrobní odvětví Unie“.
(203)
K určení celkové výroby v Unii během období šetření byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, včetně informací poskytnutých žadatelem, makroekonomické údaje poskytnuté sdružením výrobního odvětví Unie (Glass for Europe) a odpovědi na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku. Údaje týkající se výrobců v Unii zařazených do vzorku byly porovnány s odpověďmi na dotazník. Na tomto základě bylo odhadnuto, že celková výroba v Unii činila během období šetření asi 21 734 000 metrů čtverečních.
(204)
Po poskytnutí informací si čínská vláda povšimla rozdílů mezi údaji uvedenými v informačním dokumentu a údaji obsaženými v podnětu, které se týkaly odvětví Unie. Dále uvedla, že to svědčí o neexistenci objektivních a věrohodných důkazů a zpochybňuje závěry, k nimž Komise dospěla.
(205)
Rozdíly mezi údaji uvedenými v podnětu a v informačním dokumentu zjištěné čínskou vládou jsou způsobeny tím, že všechny údaje týkající se výrobců v Unii zařazených do vzorku byly ověřeny na místě a v případě potřeby aktualizovány. Jelikož vzorek představuje 79 % celkového prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie, Komise nemůže přijmout argument, že použité důkazy nebyly objektivním a věrohodným základem pro závěry, k nimž dospěla.
2. Určení příslušného trhu Unie
(206)
Výroba žádného výrobce v Unii zařazeného do vzorku nebyla určena pro vlastní spotřebu. Proto nebylo nutné provést zvláštní analýzu závislého prodeje.
3. Spotřeba v Unii
(207)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemu celkového prodeje všech výrobců v Unii na trhu Unie po odečtení jejich vývozu a přičtení dovozu z ČLR a z dalších třetích zemí. Stanovení spotřeby v Unii bylo založeno na údajích poskytnutých žadatelem a sdružením Glass for Europe, které byly pokud možno porovnány s odpověďmi na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(208)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka č. 1
Spotřeba v Unii (1 000 m2)
2009
2010
2011
Období šetření
Celková spotřeba v Unii
16 596
28 239
33 993
27 412
Index
100
170
205
165
Zdroj: Glass for Europe, žadatel a odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(209)
V posuzovaném období mezi roky 2009 a 2011 se celková spotřeba v Unii zvýšila o 65 %, ale v období šetření se oproti roku 2011 snížila. Spotřeba v roce 2012 však zůstala výrazně nad úrovní z roku 2009. Bylo to způsobeno především vyšší spotřebou konečných produktů, zejména solárních modulů (viz oddíl E bod 2.3).
4. Dovoz z dotčené země
4.1 Objem a podíl subvencovaného dovozu z dotčené země na trhu
(210)
Jelikož se solární sklo dováží do Unie pod kódem KN 7007 19 80 - Ostatní - Vrstvené bezpečnostní sklo, jež zahrnuje i jiné výrobky, které nejsou předmětem tohoto šetření, nemohly být k určení objemu dovozu a hodnoty použity údaje Eurostatu. Objem a hodnota dovozu vycházely z údajů, které poskytli žadatel a Glass for Europe. Subvencovaný dovoz z dotčené země do Unie se vyvíjel takto:
Tabulka č. 2
Objem dovozu (1 000 m2) a podíl na trhu
2009
2010
2011
Období šetření
Objem dovozu z ČLR (1 000 m2)
1 200
2 050
6 150
8 350
Index
100
171
513
696
Podíl na trhu
7,2 %
7,3 %
18,1 %
30,5 %
Index
100
100
250
421
Zdroj: Glass for Europe a podnět.
(211)
Objem subvencovaného dovozu dotčeného výrobku do Unie v posuzovaném období výrazně vzrostl o 596 %. To vedlo k významnému zvýšení tržního podíl dovozu dotčeného výrobku z ČLR na trhu Unie (zvýšení z 7,2 % na 30,5 %).
(212)
Spotřeba v Unii se rovněž zvýšila do roku 2012. V roce 2012, když se trh Unie zmenšil, dokázali čínští vyvážející výrobci přesto zvýšit svůj celkový objem dovozu.
(213)
Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že Komise použila značně přehnané údaje, zatímco čínské statistiky vývozu pravděpodobně vykázaly mnohem nižší vývoz v období šetření ve srovnání s objemem dovozu podle informačního dokumentu a požádala o vysvětlení, jak tyto objemy byly vypočteny.
(214)
Komise nejprve poznamenává, že vývozní statistiky předložené čínskou vládou - včetně všech druhů z tvrzeného skla - jsou více než 2,5krát nižší než statistiky Eurostatu pro celý kód KN ex 7007 19 80 pro rok 2012. V důsledku toho je nelze považovat za dostatečně spolehlivé.
(215)
Komise své výpočty založila na informacích, které poskytli žadatel a sdružení Glass for Europe. Tyto údaje jsou k dispozici v nedůvěrném spisu. Komise tyto informace porovnala s ověřenými údaji, které poskytli vyvážející výrobci zařazení do vzorku a ostatní spolupracující vyvážející výrobci. Jako je uvedeno v oddíle A bodě 3.3, spolupracující vyvážející výrobci zahrnovali téměř 100 % vykázaného vývozu solárního skla do Unie v průběhu roku 2012. Komise proto nemá důvod se domnívat, že informace, na nichž se její zjištění zakládá, jsou nesprávné. Kromě toho čínská vláda neposkytla na podporu svého tvrzení žádné důkazy.
4.2 Ceny subvencovaného dovozu z dotčené země a cenové podbízení
(216)
Průměrná cena subvencovaného dovozu z dotčené země do Unie se vyvíjela takto:
Tabulka č. 3
Dovozní ceny (EUR/m2)
2009
2010
2011
Období šetření
ČLR
6,02
6,10
4,96
4,38
Index
100
101
82
73
Zdroj: žadatel a odpovědi čínských vyvážejících výrobců na dotazník.
(217)
Průměrná dovozní cena dotčeného výrobku v posuzovaném období klesla. Průměrná dovozní cena poklesla o 27,2 % z 6,02 EUR/m2 v roce 2009 na 4,38 EUR/m2 v období šetření.
(218)
S cílem určit cenové podbízení během období šetření byly porovnány vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých typů výrobku prodávaných výrobci v Unii zařazenými do vzorku, účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, a upravené na úroveň cen ze závodu s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dovozu čínských výrobců zařazených do vzorku, účtovaných prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, zjištěné na základě cen CIF s příslušnou úpravou směrem nahoru, tj. o náklady na celní odbavení, manipulaci a nakládku ve výši 0,40 EUR/m2 a dovozní clo 3 %. Tyto úpravy zvýšily cenu o 7 až 15 %, tj. o vážený průměr 11 %, v závislosti na kontrolním čísle výrobku.
(219)
Porovnání cen bylo provedeno podle typu výrobku u transakcí na stejné úrovni obchodní činnosti s náležitou úpravou, jak je uvedeno v bodě odůvodnění výše, a po odečtení rabatů a slev. Výsledkem porovnání vyjádřeném v procentech obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření bylo vážené průměrné rozpětí cenového podbízení na společnost mezi 10,6 % a 26,7 % cen výrobců v Unii zařazených do vzorku ze subvencovaného dovozu dotčeného výrobku.
5. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(220)
V souladu s čl. 8 odst. 5 základního nařízení byly v rámci posouzení účinků subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie posouzeny všechny hospodářské činitele a ukazatele, které v posuzovaném období ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie.
(221)
Jak je vysvětleno v oddílu A bodu 3.2, byl za účelem posouzení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie proveden výběr vzorku.
(222)
Pro účely analýzy újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Komise analyzovala makroekonomické ukazatele za posuzované období na základě údajů poskytnutých sdružením Glass for Europe a žadatelem a vztahujících se na všechny výrobce v Unii. Mikroekonomické ukazatele analyzovala Komise na základě odpovědí na dotazník, které zaslali výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(223)
Za účelem tohoto šetření byly posouzeny tyto makroekonomické ukazatele: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, velikost subvenčního rozpětí a překonání účinků dřívější subvence.
(224)
Rovněž byly posouzeny tyto mikroekonomické ukazatele: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, náklady práce, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál.
(225)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že Komise neprovedla analýzu újmy v souladu s čl. 8 odst. 1 a 4 základního nařízení, protože analýzu újmy provedla na základě dvou samostatných a údajně rozporuplných souborů údajů, a to makroekonomických a mikroekonomických ukazatelů újmy. Dále tvrdí, že údajná rozporuplnost analýzy založené na dvou souborech údajů vyvolává vážné pochybnosti o vhodnosti, spravedlivosti a objektivitě celkového obrazu o újmě.
(226)
Tentýž účastník citoval řadu předchozích šetření, kde orgány Unie údajně definovaly nejednotným způsobem různé soubory údajů jako makroekonomické nebo mikroekonomické údaje.
(227)
Komise nemůže toto tvrzení přijmout. Jedná se o metodiku, jež se používá v případech výběru vzorku za účelem analýzy situace ve výrobním odvětví unie a s ohledem na vývoj, který vykazuje nejen vzorek, nýbrž i výrobní odvětví Unie jako celek. Při analýze byly zohledněny všechny činitele uvedené v čl. 8 odst. 4 základního nařízení. Závěr o újmě je též vypracován na základě všech těchto činitelů. Analýza újmy byla tedy provedena v souladu s čl. 8 odst. 1 a 4 základního nařízení.
6. Makroekonomické ukazatele
6.1 Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(228)
Celková výroba, výrobní kapacita a využití kapacity v Unii se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka č. 4
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2009
2010
2011
Období šetření
Výrobní kapacita (1 000 m2)
39 000
44 611
48 511
54 615
Index 2009
100
114
124
140
objem výroby (1 000 m2)
17 540
29 245
31 245
21 734
Index
100
167
178
124
Využití kapacity
45 %
66 %
64 %
40 %
Index
100
146
143
88
Zdroj: žadatel a odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(229)
Výroba výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období zvyšovala v souladu se spotřebou. Již na začátku posuzovaného období mělo výrobní odvětví Unie nadbytečnou výrobní kapacitu. V důsledku rychlého růstu spotřeby v Unii uvedená nadbytečná kapacita klesala do roku 2011, neboť výrobní kapacita v Unii sice rostla, nicméně pomaleji než spotřeba v Unii. Výrobní kapacita v roce 2012 dále rostla, avšak spotřeba v Unii klesala. Výroba rostla od roku 2009 do roku 2011 a poté v období šetření klesla o 30 %. V důsledku stávajících kapacit bylo výrobní odvětví Unie schopno rozšířit výrobu, aby vycházelo vstříc silnému růstu poptávky v Unii do roku 2011. V reakci na růst pozorovaný od roku 2009 do roku 2011 výrobní odvětví Unie zároveň přidalo další kapacitu, která začala vyrábět částečně až v období šetření. To vedlo k prudkému poklesu využití kapacity v období šetření ve srovnání s předchozími roky.
(230)
Ačkoli v posuzovaném období výrobní odvětví Unie rozšířilo svou kapacitu v reakci na zvýšenou spotřebu, úroveň výroby výrobního odvětví Unie narostla méně než spotřeba a využití kapacity po značném nárůstu v prvních třech letech posuzovaného období klesalo během období šetření, což se časově shodovalo s růstem podílu na trhu subvencovaného dovozu z dotčené země a nekalou soutěží, se kterou se setkávali hlavní odběratelé výrobního odvětví Unie v sektoru solárních panelů v důsledku čínského dumpingu a také zjištěného subvencování v uvedeném odvětví.
6.2 Objem prodeje a podíl na trhu
(231)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu se v průběhu posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka č. 5
Objem prodeje a podíl na trhu
2009
2010
2011
Období šetření
Objem prodeje (1 000 m2)
14 696
25 303
26 556
18 039
Index
100
172
181
123
Podíl na trhu
88,6 %
89,6 %
78,1 %
65,8 %
Index
100
101
88
74
Zdroj: Glass for Europe, žadatel a odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(232)
Během posuzovaného období vzrostl objem prodeje výrobního odvětví Unie o 22,7 %. V souvislosti s růstem spotřeby v Unii o 65 % se to však projevilo poklesem podílu výrobního odvětví Unie na trhu z 88,6 % v roce 2009 na 65,8 % v období šetření, tj. poklesem o 25,7 % v posuzovaném období. Prodej výrobního odvětví Unie se zvýšil mnohem méně než subvencovaný dovoz z dotčené země. Z toho vyplývá, že výrobci v Unii nebyli s to plně využít rostoucí spotřeby, a jejich podíl na trhu se proto v průběhu posuzovaného období snížil.
6.3 Růst
(233)
Růst výrobního odvětví Unie se odráží v objemových ukazatelích, jako je výroba, prodej, a v jeho podílu na trhu ve srovnání s vývojem spotřeby. I přes vzrůst spotřeby během posuzovaného období nerostl podíl výrobců v Unii na trhu v souladu se spotřebou. Podíl výrobního odvětví Unie na trhu v posuzovaném období klesal. Ve stejném období se podíl dovozu z ČLR zvýšil o 321 %. Skutečnost, že výrobní odvětví Unie nemohlo růst v souladu s růstem trhu, měla celkový nepříznivý dopad na jeho hospodářskou situaci.
6.4 Zaměstnanost a produktivita
(234)
Zaměstnanost a produktivita se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 6
Zaměstnanost a produktivita
2009
2010
2011
Období šetření
Zaměstnanost - ekvivalent plného úvazku (FTE)
565
792
932
857
Index
100
140
165
152
Produktivita (1 000 m2/FTE)
31
37
34
25
Index
100
119
108
82
Zdroj: žadatel a odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(235)
Od roku 2009 do období šetření se zaměstnanost celkově zvýšila o 52 %. Ke zvýšení však došlo v období do roku 2011, kdy dosáhla nejvyšší hodnoty ve výši 932 plných úvazků (FTE) a následně poklesla na 857 FTE během období šetření. Produktivita se v letech 2010 a 2011 ve srovnání s rokem 2009 zvýšila pouze mírně. Částečně to bylo způsobeno tím, že výroba obdobného výrobku je vysoce automatizovaná a vyžaduje malý počet pracovních sil. V období šetření ovšem klesla o 24,4 % oproti roku 2011. Příčinou byl pokles výroby během stejného období o přibližně 30 %, což nepříznivě ovlivnilo míru využití kapacity.
(236)
Zaměstnanost tedy během období šetření poklesla, reagujíc tak na vývoj výroby obdobného výrobku v Unii během období šetření.
6.5 Velikost subvenčního rozpětí a překonání účinků dřívější subvence
(237)
Všechna subvenční rozpětí jsou podstatně vyšší než nepatrná. S ohledem na objem a ceny dovozu z dotčené země lze dopad skutečných subvenčních rozpětí tohoto rozměru na výrobní odvětví Unie považovat za podstatný.
(238)
Jelikož se jedná o první antisubvenční šetření ohledně dotčeného výrobku, není překonání účinků dřívější subvence pro toto posouzení relevantní.
7. Mikroekonomické ukazatele
(239)
Jak je uvedeno výše, mikroekonomické ukazatele byly analyzovány na základě odpovědí na dotazník, které poskytli výrobci v Unii zařazení do vzorku. Většina výrobců v Unii zařazených do vzorku učinila počáteční investice a zahájila výrobu obdobného výrobku v roce 2009. Ačkoli se většina výrobců v Unii zařazených do vzorku již obchodování se sklem věnovala dříve, musely všechny společnosti investovat do specializovaných zařízení pro solární sklo, která jsou zcela nezávislá na výrobě běžného skla, jelikož čistota skla a obsah železa ve skle se velmi liší, stejně jako jeho celková kvalita. Kromě toho musí být solární sklo tvrzeno, což se u obyčejného skla neprovádí. Dále se také na sklo nanáší povlak. Proto jsou všechny níže analyzované ukazatele výrazně ovlivněny touto počáteční fázi v roce 2009. Aby se ukázal vývoj bez rušivého vlivu počáteční fáze společností zařazených do vzorku, jsou i indexy prezentovány od roku 2010.
7.1 Ceny a faktory ovlivňující ceny
(240)
Průměrné prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka č. 7
Průměrné prodejní ceny v Unii
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrná prodejní jednotková cena na trhu Unie (EUR/m2)
10,64
9,07
8,91
8,20
Index 2009
100
85
84
77
Index 2010
117
100
98
90
Jednotkové výrobní náklady (EUR/m2)
13,13
8,38
8,44
9,34
Index 2009
100
64
64
71
Index 2010
157
100
101
112
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(241)
Po celé posuzované období prodejní jednotkové ceny klesaly, ale pád cen byl nejvýraznější v období šetření, kdy se snížily o 7,9 % oproti roku 2011, o 9,5 % ve srovnání s rokem 2010 a o 23 % proti roku 2009. Pokles prodejních cen výrobců v Unii byl pomalejší než trend pozorovaný u prodejních cen dovážených výrobků z dotčené země. Například pokles čínských cen mezi roky 2011 a 2012 činil 11 %, zatímco ceny v Unii klesly během stejného období o 8 %.
(242)
Navzdory velkému rozdílu mezi průměrnou prodejní jednotkovou cenou výrobního odvětví Unie a cenou čínského dovozu (jak je vysvětleno v oddílu D bodě 4.2) bylo skutečné cenové podbízení v období šetření na základě porovnání jednotlivých typů výrobku mnohem menší, tj. mezi 10,6 % a 26,7 %. To je způsobeno tím, že ne všechny typy výrobku, které byly vyráběny výrobním odvětvím Unie, vyváželi čínští výrobci zařazení do vzorku.
(243)
Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že Komise nevzala při posuzování průměrných čínských cen v úvahu rozdíl mezi typy výrobku vyváženými čínskými vyvážejícími výrobci a typy výrobku prodávanými výrobci v Unii. Zmínka o tom, že mezi průměrnou prodejní cenou výrobního odvětví v Unii a průměrnou prodejní cenou čínských vyvážejících výrobců byl velký rozdíl, údajně vedla ke zkreslené prezentaci skutečností z důvodu rozdílu mezi prodejními cenami v Unii a čínskými dovozními cenami.
(244)
Jak je uvedeno výše, Komise provedla podrobné srovnání u jednotlivých typů výrobku pro účely cenového podbízení, což je nepopiratelně součástí analýzy újmy. Navíc jasně označila příčinu uvedených rozdílů - skutečnost, že ne všechny typy výrobku, které byly vyráběny výrobním odvětvím Unie, vyráběli čínští vyvážející výrobci. V důsledku toho nelze tvrdit, že Komise prezentovala skutečnosti zavádějícím a zkreslujícím způsobem.
(245)
Jednotkové výrobní náklady se mezi rokem 2011 a obdobím šetření zvýšily o více než 10 %, zatímco mezi roky 2010 a 2011 zůstaly relativně stabilní. Výrobní náklady obecně sledovaly trend prodejních cen mezi roky 2009 a 2011. Zvýšení jednotkových výrobních nákladů v roce 2012 bylo způsobeno snížením objemu výroby.
(246)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že snížení průměrné jednotkové prodejní ceny během posuzovaného období bylo způsobeno mimo jiné zvýšením efektivity výroby. Zvýšení jednotkových výrobních nákladů v roce 2012 navíc pravděpodobně nebylo způsobeno snížením objemu výroby, ale zvýšením výrobní kapacity.
(247)
Zvýšení efektivity v období 2009-2011 vedlo ke snížení jednotkových výrobních nákladů, a tím přispělo ke snížení jednotkové prodejní ceny. Komise však zjistila, že v průběhu období šetření průměrná prodejní cena klesla výrazně pod úroveň průměrných jednotkových výrobních nákladů, a tudíž pokrývala pouze 88 % těchto nákladů. Zvýšení výrobní kapacity společností zařazených do vzorku nemohlo ve stejnou dobu způsobit zvýšení jejich jednotkových výrobních nákladů. Jejich výrobní kapacita se mezi roky 2011 a 2012 zvýšila pouze o 2,6 %, zatímco jejich průměrné jednotkové výrobní náklady se během stejného období zvýšily o 10,6 %. Tato tvrzení byla proto odmítnuta.
7.2 Náklady práce
(248)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka č. 8
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrné náklady na zaměstnance (v EUR)
45 232
44 503
48 288
50 615
Index 2009
100
98
107
112
Index 2010
102
100
109
114
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(249)
Mezi rokem 2009 a obdobím šetření průměrné náklady práce na zaměstnance průběžně vzrostly celkem o 12 %. Nicméně mezi rokem 2011 a obdobím šetření došlo ke značnému nárůstu, a to o 4,8 %. Celkový nárůst nákladů práce lze částečně vysvětlit náklady vynaloženými některými výrobci v Unii v souvislosti s nevyužitím kapacity závodů mezi rokem 2011 a obdobím šetření, jinak řečeno nutností platit zaměstnance bez ohledu na to, že ve skutečnosti nepracovali.
7.3 Zásoby
(250)
Úroveň zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka č. 9
Zásoby
2009
2010
2011
Období šetření
Stav zásob na konci období (1 000 m2)
1 540
1 875
1 657
1 778
Index 2009
100
122
108
115
Index 2010
82
100
88
95
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(251)
Mezi rokem 2011 a obdobím šetření se zásoby zvýšily o 7,3 % a mezi rokem 2009 a obdobím šetření vzrostly o 15 %, zatímco v období 2010-2011 meziročně klesly o 11,6 %.
(252)
Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že trendy týkající se zásob nejsou relevantní, jelikož jejich nárůst v absolutních a relativních hodnotách byl velmi nízký.
(253)
Vzhledem ke zjištěnému cenovému vývoji, není pro výrobce racionální udržovat velké zásoby, protože jejich hodnota rychle klesá. Proto by bylo možno očekávat, že výrobci v Unii budou udržovat omezené zásoby obdobného výrobku. Růst zásob obdobného výrobku mezi roky 2011 a obdobím šetření je proto sice omezeným, nicméně významným ukazatelem pro určení toho, zda byla výrobnímu odvětví Unie způsobena podstatná újma. Na vysoký objem zásob v absolutních hodnotách v roce 2010 je třeba nahlížet v kontextu prodeje, který byl v uvedeném roce mnohem větší v než v období šetření.
7.4 Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(254)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka č. 10
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2009
2010
2011
Období šetření
Ziskovost
-20,3 %
8,3 %
8,2 %
-14,5 %
Index 2009
100
241
240
129
Index 2010
- 244
100
99
- 174
Peněžní tok (v tis. EUR)
-21 550
29 574
33 425
6 200
Index 2009
100
337
355
229
Index 2010
-73
100
113
21
Investice (v tis. EUR)
46 087
18 230
7 633
10 712
Index 2009
100
40
17
23
Index 2010
253
100
42
59
Návratnost investic
-6,9 %
9,6 %
13,3 %
-11,5 %
Index 2009
100
339
393
66
Index 2010
-72
100
139
- 120
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(255)
Ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku byla stanovena tak, že čistý zisk z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, před zdaněním, byl vyjádřen jako procentní podíl na obratu tohoto prodeje.
(256)
Jak je vysvětleno v oddílu D bodě 7, v roce 2009 zaznamenala většina výrobců v Unii zařazených do vzorku ztráty způsobené zejména tím, že v té době zahajovala výrobu obdobného výrobku. Již v roce 2010 však průměrný zisk činil 8,31 %. Následně ziskovost v roce 2011 mírně klesla, když se začal zvyšovat subvencovaný dovoz. A konečně, toto odvětví utrpělo značné ztráty během období šetření, zejména pokles o 276,6 % v porovnání s rokem 2011.
(257)
Vývoj čistého peněžního toku, což je schopnost výrobců v Unii zařazených do vzorku samofinancovat svoji činnost, zaznamenal mezi rokem 2011 a obdobím šetření výrazný propad o 81 %. Od roku 2010 postupně rostl a za posuzované období se celkově zvýšil.
(258)
Návratnost investic byla vyjádřena jako zisk v procentech vztažený k čisté účetní hodnotě investic.
(259)
Z tabulky 10 vyplývá, že po počáteční fázi v roce 2009, kdy výrobní odvětví značně investovalo do obdobného výrobku, investice v letech 2009 až 2011 postupně klesaly a poté se v období šetření zvýšily. V období šetření však investice zůstaly na nízké úrovni ve srovnání s rokem 2009. Investice učiněné v období šetření směřovaly hlavně do výzkumu a vývoje a do zlepšování a údržby výrobní technologie a výrobního procesu s cílem zlepšit efektivitu. Výrobní odvětví ve stejném období investovalo zejména do nových typů výrobku, které se z ČLR nedováží, a které jsou náročné na výzkum a inovace.
(260)
Naopak návratnost investic v letech 2009 až 2012 klesla o 34 %. Před obdobím šetření však neustále rostla, a to v letech 2009 až 2011 o 293 %, ale v období šetření klesla ve srovnání s rokem 2011 o 186 %. Propad v roce 2012 je logickým důsledkem skutečnosti, že výrobní odvětví Unie utrpělo v průběhu období šetření ztrátu.
(261)
Co se týče schopnosti opatřit si kapitál, byla zjištěna trvale klesající schopnost výrobního odvětví Unie vytvářet hotovost pro výrobu obdobného výrobku, a v důsledku toho zhoršování jeho finanční situace.
8. Závěr ohledně újmy
(262)
Analýza situace ve výrobním odvětví Unie odhalila u většiny ukazatelů újmy jednoznačně klesající vývoj. Díky celkově rostoucí spotřebě celková výroba v posuzovaném období vzrostla. Ačkoli se objem prodeje zvýšil, podíl výrobního odvětví Unie na trhu se v posuzovaném období v důsledku silnějšího růstu spotřeby během uvedeného období zmenšil. Průměrná prodejní cena během posuzovaného období prudce klesala, což mělo nepříznivý vliv na všechny ukazatele finanční výkonnosti, jako je ziskovost, peněžní tok, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál.
(263)
V posuzovaném období se zvýšil celkový objem prodeje výrobního odvětví Unie. Růst objemu prodeje výrobního odvětví Unie však byl doprovázen výrazným snížením průměrné prodejní ceny, jakož i zmenšením podílu výrobního odvětví Unie na trhu.
(264)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti šetření zejména potvrdilo, že prodejní ceny výrobního odvětví Unie nedosahují ani výrobních nákladů v průběhu období šetření, což se nepříznivě projevuje na ziskovosti výrobního odvětví Unie, která během období šetření vykazovala výrazně záporné hodnoty.
(265)
Výrobní kapacita se však mezi rokem 2009 a obdobím šetření vyvíjela příznivě. Kromě toho, ačkoli investice mezi rokem 2009 a obdobím šetření klesly, od roku 2011 do období šetření se opět zvýšily. Jak je vysvětleno v oddíle D bodě 7.4, příčina je v tom, že společnosti zařazené do vzorku i nadále investovaly do obdobného výrobku a přitom se zaměřily mimo jiné na ty typy výrobku, které vyplňovaly mezery na trhu, kam se ještě nedostal vývoz těchto konkrétních typů výrobku z dotčené země, které byly náročné na výzkum a inovace. Zároveň je zřejmé, že výrobní odvětví Unie musí být rovněž schopno vyrábět a prodávat vysoké objemy více základních typů výrobku (které v současnosti soutěží se subvencovaným dovozem z ČLR), aby se tak více rozptýlily fixní náklady a mohlo být dosahováno úspor z rozsahu.
(266)
Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že v posouzení ze strany Komise je určitý rozpor, jelikož v něm bylo uvedeno, že se investice týkaly zejména výzkumu a vývoje, a zároveň se v něm tvrdí, že kapacita byla v období šetření navýšena v očekávání zvýšené poptávky. Tato tvrzení nejsou v rozporu, nýbrž se vzájemně doplňují - investice do nových typů výrobku v průběhu stejného období nutně vedou také ke zvýšení kapacity. Přestože se uvedené investice náklady výrobního odvětví Unie zvyšují, jsou navíc také důležitým ukazatelem toho, že odvětví činí vše, co je v jeho silách, aby zůstalo konkurenceschopné.
(267)
Proto lze dospět k závěru, že výrobnímu odvětví Unie během období šetření byla nejen způsobena podstatná újma, ale toto odvětví také aktivně hledalo způsoby, jak oslabit vliv subvencovaného dovozu dotčeného výrobku, a to vývojem inovovaných výrobků, jež se z dotčené země zatím nedovážejí.
(268)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byl učiněn závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újmu ve smyslu čl. 8 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(269)
V souladu s čl. 8 odst. 6 a 7 základního nařízení bylo zkoumáno, zda subvencovaný dovoz z dotčené země způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, kterou lze považovat za podstatnou. Byly zkoumány i jiné známé činitele, které by mohly vedle subvencovaného dovozu současně způsobovat újmu výrobnímu odvětví Unie, aby se zajistilo, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude přičítána subvencovanému dovozu.
1. Účinek subvencovaného dovozu
(270)
Ze šetření vyplynulo, že subvencovaný dovoz v posuzovaném období vzrostl, přičemž se jeho objem zvýšil o 596 % a jeho podíl na trhu o 366 %. Je proto potvrzeno, že objem i podíl dovozu dotčeného výrobku na trhu během posuzovaného období výrazně vzrostl. Mezi nárůstem subvencovaného dovozu a ztrátou podílu výrobního odvětví Unie na trhu existuje zjevná časová souvislost. Jinak řečeno, dovoz rostl podstatně rychleji než trh Unie a výrobci v Unii ztráceli podíl na trhu v důsledku čínského subvencovaného dovozu. Šetření rovněž prokázalo, že - jak je uvedeno v oddílu D bodě 4.2 - ceny subvencovaného dovozu během období šetření byly nižší než ceny výrobního odvětví Unie.
(271)
Šetření ukázalo, že ceny subvencovaného dovozu se během posuzovaného období snížily o 27,2 %, což vedlo k ještě větším rozdílům mezi cenami výrobců v Unii a cenami vyvážejících výrobců. Výrobní odvětví Unie kvůli tomuto extrémnímu cenovému tlaku vyvinulo značné úsilí zaměřené na snížení výrobních nákladů. I přes toto úsilí však mimořádně nízká úroveň čínských dovozních cen donutila výrobní odvětví Unie k dalšímu snižování jeho prodejní ceny, a to až na neziskovou úroveň. Po počáteční fázi v roce 2009 výrobci v Unii dosáhli stabilní úrovně zisku v letech 2010 a 2011. V průběhu období šetření však výrobci v Unii zaznamenali značné ztráty.
(272)
Po poskytnutí informací několik účastníků řízení napadlo závěr Komise, že mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a subvencovaným dovozem z ČLR je příčinná souvislost. Účastníci tvrdili, že mezi újmou a zvýšeným dovozem z dotčené země není žádná časová souvislost. Důvodem je skutečnost, že mezi roky 2009 a 2011 se čínský dovoz výrazně zvýšil. Kromě toho průměrná cena čínského dovozu v roce 2011 činila 4,96 EUR/m2, což je částka, která se blíží částce v roce 2012 (4,38 EUR/m2).
(273)
Titíž účastníci tvrdili, že závěr, že újma způsobená výrobnímu odvětví Unie by měla být přičítána čínskému dovozu v roce 2012, je v rozporu s jeho zjištěním, že čínský dovoz údajně neměl žádný nepříznivý dopad o rok dříve, přestože průměrná dovozní cena byla velmi podobná.
(274)
Účastníci také tvrdili, že časovou souvislost mezi způsobenou podstatnou újmou a subvencovaným čínským dovozem nelze posuzovat na základě celého posuzovaného období od roku 2009 do konce období šetření, bez ohledu na trendy, které nastaly během tohoto období.
(275)
Od počátku posuzovaného období do konce období šetření dovozy vzrostly o 596 %, přičemž jejich podíl na trhu se zvýšil o 321 %. V průběhu posuzovaného období klesla dovozní cena o 27,2 %.
(276)
Je pravdou, že ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie v roce 2011 bylo jen mírně nižší než v roce 2010, a to navzdory vysokému růstu dovozu z ČLR již v roce 2011. V průběhu roku 2011 však spotřeba solárního skla v Unii výrazně vzrostla, konkrétně o 20,4 % mezi roky 2010 a 2011, zatímco dovoz z ČLR se během stejného období zvýšil o 150 %. V období šetření sice spotřeba skutečně klesla o něco více než 19 %, avšak objem čínského dovozu se dále zvýšil o více než 35 %. To jasně ukazuje časovou souvislost mezi podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie v období šetření, a silným růstem čínského subvencovaného dovozu. Rovněž je logické, že trvá určitou dobu, než některé nepříznivé účinky zvýšených subvencovaných dovozů (například ztrátu klientů, ztráty, snížení návratnosti investic a peněžního toku atd.) pocítí výrobci v Unii. Toto tvrzení se proto odmítá.
(277)
Komise také analyzovala trendy, které nastaly během posuzovaného období. Skutečnost, že v roce 2011 bylo výrobní odvětví Unie ještě ziskové, i když čínský dovoz vzrostl již v uvedeném roce, neovlivňuje závěr, že v období šetření existovala časová souvislost mezi újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, a pokračujícím růstem subvencovaného čínského dovozu.
(278)
Přestože spotřeba v období šetření poklesla o něco více než 19 %, čínští vyvážející výrobci v témže období:
a)
zvýšili svůj podíl na trhu e srovnání s rokem 2011 o 12,4 procentních bodů, zatímco podíl výrobního odvětví Unie na trhu se snížil o 12,3 procentních bodů;
b)
zvýšili objem čínského dovozu o více než 35 %, přičemž prodej výrobního odvětví Unie poklesl o 32 %, a
c)
dále snížili své již tak velmi nízké vývozní ceny o více než 10 % a jejich ceny byly až o 26,7 % nižší než ceny výrobního odvětví Unie, čímž přispívali ke ztrátám způsobeným výrobnímu odvětví Unie v období šetření.
(279)
Na základě výše uvedené analýzy dospěla Komise k závěru, že subvencovaný dovoz a značný nárůst jeho podílu na trhu za ceny, které se trvale podbízejí vůči cenám výrobního odvětví Unie, způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu.
2. Účinky jiných činitelů
2.1 Dovoz ze třetích zemí
(280)
Objem dovozu z dalších třetích zemí se během posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka č. 11
Dovoz z třetích zemí (1 000 m2)
Třetí země
2009
2010
2011
Období šetření
Objem (m2)
700
886
1 287
1 023
Index
100
127
184
146
Podíl na trhu
4,2 %
3,1 %
3,8 %
3,7 %
Index
100
74
90
88
Průměrná cena v EUR/m2
10,50
10,09
9,60
8,40
Index
100
96
91
80
Zdroj: Glass for Europe a žadatel.
(281)
Objem dovozu z dalších třetích zemí v posuzovaném období vzrostl o 46 %, což je v souladu s nárůstem spotřeby v Unii. Jeho podíl na trhu se mírně snížil během období šetření ve srovnání s rokem 2011 (3,7 %), ale celkově zůstal během posuzovaného období stabilní. Druhým největším vývozcem po ČLR je Turecko následované Indií.
(282)
Z dostupných informací o dovozu ze všech třetích zemí vyplývá, že průměrná dovozní cena byla vyšší než průměrná čínská dovozní cena. Totéž platí i pro jednotkovou cenu za určité typy dotčeného výrobku. Na druhé straně byla průměrná dovozní cena třetích zemí podobná nebo vyšší než průměrná cena výrobního odvětví Unie.
(283)
S ohledem na celkové objemy dovozu z třetích zemí a jejich podíl na trhu a s ohledem na úroveň jejich cen, Komise dospěla k závěru, že dovoz ze třetích zemí nenarušil příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
2.2 Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(284)
Objem vývozu výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka č. 12
Vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku
2009
2010
2011
IP
Hodnota prodeje na vývoz (1 000 EUR)
19 313
19 814
27 419
7 001
Index
100
103
142
36
Objem prodeje na vývoz (1 000 m2)
1 460
1 713
2 708
760
Index
100
117
185
52
Průměrná cena v EUR/m2
13,22
11,56
10,12
9,21
Index
100
87
77
70
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(285)
Prodej na vývoz výrobců v Unii zařazených do vzorku se v letech 2009 až 2011 zvýšil, ale v období šetření náhle klesl o 74 % z hlediska hodnoty a o 71,9 % z hlediska objemu. Na základě odpovědí čínských vývozců zařazených do vzorku se zdá, že to způsobily velmi nízké ceny čínského vývozu do zemí, kam především mířil vývoz výrobního odvětví Unie (zejména USA, Kanada).
(286)
Prodej na vývoz výrobců v Unii zařazených do vzorku tvořil 20 % objemu jejich celkového prodeje v roce 2009 (v zahajovací fázi), v roce 2010 to bylo 11 % a v nejlepším roce 2011 jen 14 %. V roce 2012 došlo k dalšímu poklesu na 5 %.
(287)
Pro výrobní odvětví Unie je hlavním trhem trh Unie, který je jedním z největších na světě, a nikoliv trhy třetích zemí. Skutečnost, že solární sklo je poměrně těžké a křehké, také způsobuje dodatečné náklady při dálkové přepravě (z důvodu rozbití a koroze). Šetření rovněž potvrdilo, že snížená vývozní výkonnost je především důsledkem soutěžení s levným čínským vývozem také na trzích třetích zemí. Proto Komise nemůže učinit závěr, že zhoršená vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku narušuje příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(288)
Po poskytnutí informací někteří účastníci zpochybnili zjištění Komise, že pokles prodeje na vývoz výrobců v Unii zařazených do vzorku v průběhu období šetření byl s největší pravděpodobností způsoben velmi nízkými cenami čínského vývozu do hlavních míst určení vývozu Unie (zejména USA, Kanada). Domnívali se, že je tento závěr neodůvodněný, jelikož k čínskému vývozu docházelo také v roce 2011, a proto neexistuje žádný důvod, proč by se měl dopad projevit pouze v roce 2012. Byli rovněž toho názoru, že skutečným důvodem jejich nízkého prodeje na vývoz byla skutečnost, že výrobní odvětví Unie nebylo konkurenceschopné, a jakmile ceny na světových trzích poklesly, výrobní odvětví Unie si nedokázalo konkurenceschopnost udržet. V důsledku toho účastníci tvrdili, že k způsobené újmě dále přispěl pokles prodeje na vývoz výrobního odvětví Unie v průběhu období šetření.
(289)
Komise tato tvrzení odmítá, a to z následujících důvodů. Pro výrobní odvětví Unie je stále hlavním trhem trh Unie, nikoli trhy třetích zemí. Dodatečné náklady vynaložené při dálkové přepravě (z důvodu rozbití a koroze) lze kompenzovat pouze tehdy, pokud je úroveň cen ve třetích zemích dostatečně vysoká. Zdá se, že tomu tak není. Na základě informací, které má Komise k dispozici z odpovědí na dotazník vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, byly ceny čínského vývozu do hlavních míst určení vývozu Unie skutečně velmi nízké a v porovnání s rokem 2011 v průběhu období šetření ještě více poklesly. Z toho vyplývá, že snížená vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie je způsobena zejména stále nižšími ceny čínského vývozu na trzích třetích zemí, jak bylo potvrzeno v průběhu šetření.
(290)
Titíž účastníci rovněž tvrdili, že se šetření týkalo trhu Unie a neposuzovalo žádné údajné nekalé cenové praktiky na trzích třetích zemí.
(291)
Kromě toho zjištění ze strany orgánů EU, a to i za předpokladu, že byla správná, údajně připisovala subvencovanému dovozu do Unie újmu způsobenou jinými činiteli. Údajný levný nebo subvencovaný čínský vývoz do třetích zemí tedy nebyl subvencovaným dovozem do EU, a jako takový se považuje za jiný činitel, jehož poškozující účinky nelze připisovat subvencovanému dovozu.
(292)
Výše uvedené tvrzení Komise odmítá. Komise nešetřila, zda jsou ceny dovozu z ČLR do třetích zemí dumpingové a/nebo subvencované. Pouze na základě vývozních cen do třetích zemí, které předložili vyvážející výrobci zařazení do vzorku, stanovila, že se tyto ceny v posledních letech neustále snižují.
(293)
Ve stejném duchu Komise analyzovala snížení cen dovozu z ČLR do třetích zemí jako samostatný činitel a nepřipisovala jej subvencovanému dovozu do Unie. Tato skutečnost byla pouze použita jako možné vysvětlení snížení objemu vývozu Unie do jeho hlavních míst určení ve třetích zemích v souvislosti s tím, že uvedené trhy nejsou a nikdy nebyly hlavními trhy pro výrobní odvětví Unie. I v nejlepších letech 2010 a 2011 se více než 85 % prodeje výrobního odvětví Unie uskutečnilo na trhu Unie.
(294)
Proto Komise dospěla k závěru, že zhoršená vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku nemůže narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
2.3 Vývoj spotřeby a kapacity
(295)
Jak bylo uvedeno v oddílu D bodě 3, mezi rokem 2009 a obdobím šetření vzrostla spotřeba v Unii o 65 %. Vrcholila v roce 2011, kdy vzrostla o 105 % v porovnání s rokem 2009. Výrobní odvětví Unie však z rostoucí spotřeby nemohlo plně těžit. Jeho celkový prodej se do roku 2011 významně zvyšoval, ale rostl pomaleji než trh. Poté v průběhu období šetření celkově klesal. V posuzovaném období totiž jeho podíl na trhu neustále klesal až o 25,7 % ve srovnání s rokem 2009 (-15,8 % oproti roku 2011). Naopak, čínský podíl na trhu i prodej výrazně vzrostl, i když se spotřeba mezi rokem 2011 a obdobím šetření snížila, mezi rokem 2011 a obdobím šetření dosáhl růst 68,4 % a celkově se za celé období zvýšil o 321 %. Během posuzovaného období došlo k nárůstu čínského dovozu o 596 %.
(296)
Vzhledem k tomu, že spotřeba v Unii v posuzovaném období rostla, její vývoj jen zesiluje příčinnou souvislost mezi rostoucím subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie, ale není sama o sobě příčinou této újmy. Kromě toho i v období šetření, kdy spotřeba klesla, subvencovaný dovoz z ČLR dále zvýšil svůj podíl na trhu na úkor výrobního odvětví Unie.
(297)
Po poskytnutí informací několik účastníků tvrdilo, že újma způsobená výrobnímu odvětví Unie byla zapříčiněna poklesem spotřeby Unie. To je údajně jediný činitel, který zřejmě klesl poprvé v roce 2012 a se kterým může být přiměřeně spojována újma, zatímco čínský dovoz začal již v roce 2011, a to za ceny srovnatelné s cenami v roce 2012.
(298)
V roce 2012 spotřeba ve srovnání s předchozími roky opravdu poklesla. Analýza Komise však probíhá od počátku posuzovaného období v roce 2009 do konce období šetření a v tomto období se spotřeba v Unii zvýšila celkem o 65 %. Během posuzovaného období se podíl výrobního odvětví Unie na trhu neustále a značně snižoval, a to celkem o 25,7 %, zatímco podíl čínského dovozu na trhu se zvýšil o 321 %. Během posuzovaného období došlo k nárůstu čínského dovozu o 596 %.
(299)
Kromě toho byla spotřeba v Unii v období šetření stále na srovnatelné úrovni jako v roce 2010, zatímco, jak je uvedeno výše v tabulce 10, rok 2010 byl rokem, kdy výrobní odvětví Unie dosáhlo přiměřeného zisku. Proto nemohl pokles spotřeby v Unii v průběhu období šetření sám o sobě vést ke ztrátám způsobeným výrobnímu odvětví Unie v období šetření. Kromě toho podíl výrobního odvětví Unie na trhu mezi roky 2010 a 2012 klesl o 26,6 %, zatímco podíl čínského dovozu na trhu v průběhu téhož období vzrostl o 318 %. A dále, jestliže měl pokles spotřeby v průběhu období šetření výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu, potom měl mít uvedený pokles také dopad na čínský dovoz. To se však zřejmě nestalo. Čínský dovoz v průběhu období šetření naopak výrazně vzrostl, a to jak z hlediska objemu, tak i co se týče podílu na trhu.
(300)
S ohledem na výše uvedené úvahy Komise toto tvrzení odmítá. Komise tudíž dospěla k závěru, že pokles spotřeby během období šetření nemohl narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(301)
Pokud jde o výrobní kapacitu výrobního odvětví Unie, jak je uvedena výše v tabulce 4, její zvýšení jasně sledovalo trend ve zvyšování spotřeby v Unii do konce roku 2011. Šetření ukázalo, že hlavním důvodem ke zvýšení výrobní kapacity mezi rokem 2011 a obdobím šetření o 12,5 % byl vstup jedné společnosti na trh se solárním sklem. Výrobní kapacita všech ostatních společností na trhu v průběhu téhož období mírně klesla. V důsledku toho celkový trend ve vývoji kapacity výrobního odvětví Unie sledoval trend ve spotřebě v Unii. Komise se tedy domnívá, že vysoká výrobní kapacita výrobního odvětví Unie, která byla vysoká již na začátku posuzovaného období a zůstala vysoká v průběhu období šetření, nemohla narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie.
(302)
Po poskytnutí informací někteří účastníci tvrdili, že Komise nezohlednila údajnou nadměrnou kapacitu jako důležitou příčinou újmy. Během posuzovaného období zvýšení kapacity nebylo údajně odůvodněno zvýšením spotřeby, jelikož výrobní odvětví Unie má neustále velký rozdíl mezi výrobní kapacitou a spotřebou, což nebylo dle jejich názoru ekonomicky udržitelné. Dále tvrdili, že skutečnost, že mezi rokem 2011 a koncem období šetření vstoupil na trh nový subjekt, přispěla ke způsobené újmě, neboť zvýšila domácí konkurenci.
(303)
Smluvní strany také tvrdily, že snižující se spotřeba v Unii, zvyšující se výrobní kapacita ve spojení s poklesem prodeje na vývoz vedla k nízké míře využití kapacity. Důsledkem této nízké míry využití byly vysoké fixní náklady, které podle nich měly vážný dopad na unijní odvětví výroby solárního skla.
(304)
Komise poznamenává, že úroveň kapacity celého výrobního odvětví Unie byla v průběhu celého posuzovaného období neustále vyšší než celková spotřeba v Unii. To však nezabránilo společnostem ve výrobním odvětví Unie zařazeným do vzorku dosáhnout v průběhu dvou let před obdobím šetření zisku, zatímco významné ztráty ve výši -14,5 % zaznamenaly pouze v období šetření.
(305)
Kromě toho kapacita výrobců v Unii zařazených do vzorku vzrostla mezi lety 2010 a 2011 pouze o 4 % a mezi rokem 2011 a obdobím šetření o 2,6 %, což vedlo k mírnému celkové zvýšení mezi rokem 2010 a obdobím šetření o 6,7 %.
(306)
V důsledku toho, rozdílem mezi spotřebou a kapacitou, který existoval během celého posuzovaného období, přestože byl mírně vyšší v období šetření, nelze vysvětlit značné ztráty, které utrpěly společnosti zařazené do vzorku v období šetření. V důsledku toho Komise odmítá tvrzení, že úroveň kapacity výrobního odvětví Unie není ekonomicky udržitelná.
(307)
Pokud jde o tvrzení, že nový subjekt na trhu v roce 2012 přispěl k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie, Komise poznamenává, že tento nový subjekt, přestože zavedl vysokou kapacitu, měl velmi omezený objem výroby a prodeje, přibližně 2 % z celkového prodeje v EU v období šetření. V důsledku toho neměl jeho vstup téměř žádný dopad na výkonnost výrobního odvětví Unie jako celku, kromě výrazného zvýšení jeho kapacity a údajů o využití kapacity. Bez údajů týkajících se této společnosti by kapacita všech ostatních výrobců v Unii mezi lety 2011 a 2012 skutečně poklesla.
(308)
Vyšetřování rovněž nepotvrdilo, že na odvětví výroby solárního skla mají značný dopad fixní náklady. Ve skutečnosti se průměrné fixní náklady výrobců v Unii zařazených do vzorku v průběhu období šetření pohybovaly v rozmezí 25-35 % celkových nákladů. V předchozích letech 2010 a 2011 byl procentní podíl fixních nákladů mírně nižší, avšak stále ve stejném rozsahu. To jasně ukazuje, že vysoká kapacita v období šetření samozřejmě měla dopad na výrobní náklady, avšak její dopad nebyl významný a nemůže vysvětlovat vysoké ztráty v období šetření, zejména ve srovnání se zisky dosaženými v předchozích letech. Kromě toho míra využití kapacity výrobců v Unii zařazených do vzorku v porovnání s předchozími roky klesla, nicméně v období šetření byla stále na úrovni 65 %.
(309)
Komise se ve své analýze dále zohlednila, že instalovanou kapacitu je možné přizpůsobit pro výrobu jiných typů skla, které nepatří do oblasti působnosti tohoto šetření. Proto také Komise i z tohoto důvodu nesouhlasí s názorem účastníka řízení, že vysoká instalovaná kapacita je z ekonomického hlediska neudržitelná.
(310)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem Komise odmítá tvrzení předložená účastníky řízení a opakuje, že vývoj spotřeby, kapacity a využití kapacity v průběhu posuzovaného období, a to jak při oddělené, tak i kumulativní analýze, nejsou takové povahy, aby narušily příčinnou souvislost zjištěnou mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a subvencovaným dovozem.
2.4 Vývoj v oblasti solárních modulů
(311)
Podle informací, které má Komise k dispozici (20), se přibližně 80-85 % solárního skla prodává výrobcům solárních modulů (krystalické křemíkové fotovoltaické moduly a fotovoltaické moduly s tenkým filmem) a přibližně 15-20 % se prodává výrobcům solárních fototermických kolektorů na ohřev vody. Proto mají trendy pozorované v odvětví solárních modulů významný dopad na spotřebu solárního skla.
(312)
Po poskytnutí informací dva účastníci tvrdili, že kromě vývoje spotřeby dotčeného výrobku byla újma způsobená výrobnímu odvětví Unie zapříčiněna také poklesem spotřeby solárních modulů a ztrátami, které toto výrobní odvětví utrpělo na konci roku 2011 a začátkem roku 2012. Dopad finančních potíží výrobců solárních panelů na trh se solárním sklem se údajně začal projevovat koncem roku 2011 a v roce 2012, a to v důsledku nezbytné časové prodlevy mezi těmito dvěma událostmi.
(313)
Ve stejném období, tj. 2009-2012, se spotřeba solárních modulů neustále zvyšovala, a ačkoli v roce 2012 došlo k poklesu, úroveň spotřeby zůstala o 221 % vyšší než v roce 2009 a o 44 % vyšší než v roce 2010 (21). Kromě toho bylo zjištěno, že i když poptávku po modulech v Unii původně vytvořily režimy finanční podpory, hlavně zaručené výkupní ceny, nelze dospět k závěru, že škrty v těchto cenách (na konci roku 2011 a na počátku roku 2012) narušily příčinnou souvislost mezi subvencovanými dovozy a újmou (22). Důvodem byla skutečnost, že poptávka po solárních modulech zůstala ve stejném období let 2009-2012 relativně vysoká.
(314)
Během posuzovaného období proto zůstala úroveň spotřeby solárních modulů, a v důsledku toho i poptávka po solárním skle, vysoká. Její mírný pokles v roce 2012 nemůže být sám o sobě považován za tak silný faktor, aby narušil zjištěnou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(315)
Podobně, vzhledem k tomu, že poptávka po solárních modulech zůstala v období 2009-2012 poměrně vysoká a poptávka po solárním skle se ve stejném období zvýšila o 65 %, nelze dopad zhoršené finanční situace výrobců solárních modulů na konci roku 2011/začátkem roku 2012 na spotřebu solárního skla sám o sobě považovat za tak silný faktor, aby narušil zjištěnou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem solárního skla z ČLR a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie.
(316)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti Komise potvrzuje, že vývoj spotřeby solárních modulů nemůže být sám o sobě považován za tak silný faktor, aby narušil zjištěnou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
3. Závěr
(317)
Šetření prokázalo příčinnou souvislost mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a subvencovaným dovozem z ČLR. Komise analyzovala další možné příčiny újmy, jako je dovoz z jiných třetích zemí, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie, změny struktury spotřeby a výrobní kapacity nebo tržní situaci některých uživatelů dotčeného výrobku. U žádné z nich, ať byla analyzována jednotlivě nebo souhrnně, nabylo zjištěno, že by mohla narušit zjištěnou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(318)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků subvencovaného dovozu způsobujícího újmu, se vyvozuje závěr, že subvencovaný dovoz z dotčené země způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 6 základního nařízení.
(319)
Po období šetření několik výrobců solárního skla v Unii veřejně oznámilo ukončení výrobní činnosti, v důsledku čehož se značná provozní kapacita nevyhnutelně přesunula do nevyužité kapacity. To dále posiluje výše stanovenou příčinnou souvislost a prokazuje zničující účinek subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie.
F. ZÁJEM UNIE
(320)
V souladu s článkem 31 základního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory závěru o subvenci působící újmu nebylo v tomto případě jednoznačně v zájmu Unie přijímat opatření. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců, dodavatelů surovin a uživatelů dotčeného výrobku.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(321)
Výrobní odvětví Unie v období šetření přímo zaměstnávalo ve výrobě a prodeji obdobného výrobku přibližně 860 osob. Šetření prokázalo, že výrobnímu odvětví Unie byla v období šetření způsobena podstatná újma zapříčiněná subvencovaným dovozem z dotčené země. Někteří výrobci v Unii již byli nuceni uzavřít svá výrobní zařízení a někteří jiní se potýkali s platební neschopností (23). Pokud by opatření nebyla uložena, jeví se další zhoršení situace výrobního odvětví Unie jako velmi pravděpodobné.
(322)
Očekává se, že uložení antisubvenčních cel odstraní účinky subvence působící újmu, která spočívají v narušení obchodu, a obnoví účinnou hospodářskou soutěž na trhu Unie a výrobnímu odvětví Unie umožní přizpůsobit ceny obdobného výrobku tak, aby zohledňovaly výrobní náklady, což zlepší jeho ziskovost. Lze rovněž očekávat, že uložení opatření umožní výrobnímu odvětví Unie získat zpět alespoň část podílu na trhu, o nějž přišlo v průběhu posuzovaného období, což bude mít kladný dopad na jeho celkovou finanční situaci.
(323)
Výrobní odvětví Unie by navíc mělo mít lepší přístup ke kapitálu a mělo by být schopno dalších investic do výzkumu, vývoje a inovací na trhu se solárním sklem.
(324)
A konečně je pravděpodobné, že výrobci v Unii, kteří byli nuceni zastavit výrobu v důsledku tlaku čínského subvencovaného dovozu, by mohli znovu zahájit své podnikání. Celkově by podle tohoto scénáře byla zajištěna nejen stávající pracovní místa ve výrobním odvětví Unie, ale existovaly by i reálné vyhlídky na další rozšíření výroby a zvýšení zaměstnanosti.
(325)
Pokud by opatření přijata nebyla, lze očekávat, že dojde k další ztrátě podílu na trhu s dalším zhoršením ziskovosti výrobního odvětví Unie. To by bylo z krátkodobého až střednědobého hlediska neudržitelné. V důsledku toho by kromě velkého počtu výrobců v Unii, kteří byli již z trhu vytlačeni, mohla platební neschopnost hrozit také dalším výrobcům, což by v krátkodobém až střednědobém výhledu vedlo k pravděpodobnému zániku výrobního odvětví Unie s následným závažným dopadem na stávající pracovní místa.
(326)
Vyvozuje se proto závěr, že uložení antisubvenčních cel by bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
2. Zájem dovozců a obchodníků, kteří nejsou ve spojení
(327)
Hlavní předmět podnikání dvou spolupracujících dovozců tvořilo obchodování s dotčeným výrobkem. Oba diverzifikovali zdroje dotčeného výrobku, jinak řečeno. neodebírali jej jen z ČLR, ale také z Unie a z třetích zemí.
(328)
Bylo předloženo tvrzení, že přijetí opatření týkajících se dotčeného výrobku by nepříznivě ovlivnilo podnikatelskou činnost dovozců. Za prvé by uložení cel nevedlo k vyloučení veškerého dovozu z ČLR. Zadruhé, i když lze očekávat, že uložení opatření se může nepříznivě odrazit na finanční situaci dovozců dovážejících pouze nebo hlavně z ČLR, vzhledem k možnosti odebírat dotčený výrobek z třetích zemí lze předpokládat, že dovozci pružně změní zdroje svých dodávek, bude-li to nutné.
(329)
Vyvozuje se proto závěr, že uložení opatření na navržené úrovni může mít určitý nepříznivý dopad na situaci dovozců dotčeného výrobku, kteří nejsou ve spojení, ale i to, že jejich dopad zmírňuje skutečnost, že dovozci a obchodníci mohou využít jiné zdroje dodávek, jak z třetích zemí, tak z odvětví Unie, které má kapacitu zvýšit svou výrobu, a v každém případě uložená opatření nepřeváží nad pozitivním dopadem pro ostatní strany.
3. Zájem dodavatelů surovin
(330)
Při šetření nespolupracoval žádný dodavatel surovin. Jelikož nebyly dostupné údaje od těchto dodavatelů, nebyly k dispozici ani žádné důkazy o tom, že by uložení opatření bylo proti zájmu uvedených účastníků.
4. Zájem uživatelů
(331)
Všichni uživatelé, kteří odpověděli, jsou výrobci solárních modulů a/nebo fototermických kolektorů. Tři uživatelé se vyslovili pro uložení antisubvenčních cel s tím, že výrobní odvětví Unie vyrábí lepší solární sklo, které čínské společnosti nemohou vždy dodat. Tři další uživatelé byli naopak proti uložení antisubvenčních opatření. Tito uživatelé očekávají, že uložení antisubvenčních cel by mělo nepříznivý dopad na jejich obchodní činnost. Předpokládají, že nejsou schopni přenést zvýšení cen na konečného spotřebitele vzhledem k tíživé situaci, v níž se odvětví solárních modulů nachází.
(332)
Podle informací od uživatelů představuje solární sklo pouze asi 6-8 % celkových nákladů na solární moduly. Solární sklo tedy tvoří pouze omezenou část nákladů a konečné hodnoty fotovoltaických modulů. Kromě toho lze předpokládat, že pokud budou uložena antisubvenční cla na solární sklo dovážené z ČLR, dopad na celkové náklady solárních modulů by měl být nižší než 1 %. Je to způsobeno hlavně tím, že spolupracující uživatelé nakupují významné množství solárního skla od výrobců v Unii.
(333)
Možné zavedení antisubvenčních cel, ve srovnání s opačným scénářem bez uložení cel, proto sice pravděpodobně způsobí mírný nárůst cen vstupů pro solární moduly, neočekává se však, že bude mít závažný nepříznivý dopad na náklady a na konečné ceny solárních modulů od výrobního odvětví Unie.
(334)
Kromě toho někteří uživatelé již odebírají z jiných zdrojů dodávek, např. z Turecka a Indie, a ti by neměli být nepříznivě ovlivněni uložením antisubvenčních cel. Ostatní uživatelé se mohou také přeorientovat na jiné zdroje dodávek, a to buď z třetích zemí, nebo od výrobního odvětví Unie.
(335)
Vzhledem k výše uvedenému Komise odmítá námitky, které někteří uživatelé vznesli proti uložení opatření.
5. Aspekty hospodářské soutěže
(336)
Jeden dovozce tvrdil, že někteří výrobci v Unii jsou účastníky celosvětového kartelu výrobců plochého skla (které zahrnuje i solární sklo) a Evropská komise jim v roce 2007 uložila pokutu, a proto využívají antisubvenční nástroj k tomu, aby si od členů kartelu vynahradili ztráty, jež jim vznikly z pokut za kartel a ze ztráty podílu na trhu v Unii. Kromě toho, má-li být přístup na trh Unie omezen pomocí antisubvenčních cel, budou výrobci v Unii více motivováni k tomu, aby uzavřeli kartel nebo zahájili jiné jednání narušující hospodářskou soutěž v souvislosti s takovým zbožím, jako je bytové zařízení, kde mají v Unii jen slabou schopnost dosahovat pákového efektu.
(337)
Tato tvrzení by měla být odmítnuta. Za prvé, Komise konstatuje, že kartel přestal fungovat v roce 2007. Účinky kartelu v minulosti proto neměly žádný dopad na odvětví během posuzovaného období. Za druhé, žádný z výrobců zařazených do vzorku výrobců v Unii a žádný ze současných výrobců v Unii s nejvyšším objemem prodeje se na kartelu nepodílel. Zatřetí se neočekává, že eventuální uložení antisubvenčních cel bude mít dopad na soutěžní chování výrobního odvětví Unie, jelikož na jedné straně nedojde ke změně struktury trhu Unie, a na druhé straně mají podniky obecnou povinnost dodržovat platné předpisy Unie a vnitrostátní předpisy upravující hospodářskou soutěž bez ohledu na to, zda jsou cla uložena či nikoli.
(338)
Jeden dovozce vznesl rovněž námitku, že uložení cel by mělo nepříznivý dopad na trh s anitreflexním povlakem solárního skla v Unii. Tento trh, který daný dovozce definoval jako související trh, údajně ovládají výrobci v Unii a uložení opatření by posílilo jejich postavení na úkor konkurenčních dodavatelů antireflexního povlaku. Kromě toho bylo uvedeno, že dovozci mají potíže se získáváním zakázek od výrobců v Unii nebo s dodávkou takových zakázek v přiměřených lhůtách a za rozumné ceny.
(339)
Trh s antireflexním povlakem je součástí šetření, nikoli souvisejícím trhem. Šetřením bylo prokázáno, že výrobci v Unii v průběhu období šetření zůstali v tomto segmentu trhu stále konkurenceschopní navzdory relativně vyšším cenám, které si účtují z důvodu, že trh považuje jejich výrobky s povlakem za výrobky s kvalitativní výhodou. Nebyly však poskytnuty žádné důkazy o tom, že by výrobní odvětví Unie nebylo schopno uspokojit případnou vyšší poptávku po solárním skle s antireflexním povlakem. Tento argument by proto měl být odmítnut.
(340)
Pokud jde o tvrzení, že výrobci v Unii odmítali zakázky nebo včasné dodávky za rozumné ceny, je pouze na každém výrobci, jakou obchodní strategii si zvolí, pokud tento výrobce nebo výrobci nemají samostatně nebo společně dominantní postavení na relevantním trhu. Na trhu Unie existuje dostatečná hospodářská soutěž, aby bylo možno měnit a/nebo diverzifikovat dodavatele. Tento argument by proto také měl být odmítnut.
6. Závěr ohledně zájmu Unie
(341)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti se vyvozuje závěr, že na základě posouzení všech různých zájmů jako celku, je v zájmu Unie uložit konečná opatření vůči dovozu solárního skla pocházejícího z ČLR.
G. VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
(342)
Vzhledem k závěrům, pokud jde o subvencování, újmu, příčinné souvislosti a zájem Unie, by měla být zavedena konečná vyrovnávací opatření, aby se zabránilo působení další újmy výrobnímu odvětví Unie subvencovaným dovozem.
1. Úroveň pro odstranění újmy
(343)
Ke stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná subvenční rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, která byla způsobena výrobcům v Unii, aniž by přitom bylo překročeno zjištěné subvenční rozpětí.
(344)
Při výpočtu výše cla nezbytného k odstranění účinků subvencování působícího újmu se mělo za to, že by případná opatření měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého může přiměřeně dosáhnout toto výrobní odvětví u prodeje obdobného výrobku v Unii za běžných podmínek hospodářské soutěže, tedy bez subvencovaného dovozu.
(345)
Za přiměřené minimum, kterého by mohlo výrobní odvětví Unie pravděpodobně dosáhnout, pokud by neexistoval subvencovaný dovoz působící újmu, lze považovat ziskové rozpětí 8,3 % z obratu. Toto ziskové rozpětí vychází z průměrného zisku dosahovaného výrobci v Unii zařazenými do vzorku v roce 2010, kdy dovoz dotčeného výrobku byl ještě malý, a proto zatím nemohl narušit běžné podmínky hospodářské soutěže.
(346)
Na tomto základě byla vypočtena také cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobnímu odvětví Unie. Cena nepůsobící újmu byla získána připočtením výše uvedeného ziskového rozpětí 8,3 % k výrobním nákladům výrobců v Unii zařazených do vzorku během období šetření.
(347)
Nezbytné zvýšení ceny pak bylo určeno na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR zařazených do vzorku, jež byla stanovena pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením, náležitě upravené o náklady na dovoz a celní poplatky, s váženou průměrnou cenou obdobného výrobku prodávaného výrobci z Unie zařazenými do vzorku na trhu Unie v období šetření nepůsobící újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento vážené průměrné hodnoty CIF dovozu.
(348)
Po poskytnutí informací jeden účastník zpochybnil ziskové rozpětí použité jako cílový zisk. Uvedl, že Komise měla zohlednit všechny ostatní činitele které ovlivnily ziskovost v období šetření. Tvrdil, že přiměřený cílový zisk nemůže být vyšší než 5 %.
(349)
Komise tato tvrzení z následujících důvodů odmítá. Použitý výpočet cílového zisku není založen na odhadu, ale na skutečném zisku, jehož dosáhlo výrobní odvětví Unie před narušením hospodářské soutěže způsobeným čínským subvencovaným dovozem. Komise to považuje za přiměřený zisk a rovněž vzala v úvahu, že se situace na trhu neodlišuje výrazně od období šetření, ponecháme-li stranou dopady čínského subvencovaného dovozu. Prohlášení účastníka v tomto ohledu, že spotřeba v roce 2010 byla mnohem vyšší než v roce 2012, je věcně nesprávné. Jak je uvedeno v oddíle E bodě 2.3, spotřeba v roce 2010 byla na podobné úrovni jako v roce 2012. V roce 2010 také výrobní odvětví Unie s ohledem na očekávaný silný růst poptávky zvyšovalo kapacitu, což nepříznivě ovlivnilo jeho zisk v uvedeném roce. Navrhovaný cílový zisk ve výši 5 % je dále neodůvodněný, jelikož není založen na žádných údajích nebo skutečných výpočtech, a proto se zamítá.
2. Opatření
(350)
Vzhledem k výše uvedenému a v souladu s článkem 15 základního nařízení by mělo být uloženo konečné vyrovnávací clo na dovoz solárního skla pocházejícího z ČLR, a to na úrovni nižší z hodnot zjištěného subvenčního rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných subvenčních rozpětí.
(351)
Vzhledem k vysoké úrovni spolupráce vyvážejících výrobců z ČLR bylo clo pro „všechny ostatní společnosti“ stanoveno na úrovni nejvyššího cla, jež má být uloženo společnostem, které byly buď zařazeny do vzorku, nebo během šetření spolupracovaly. Clo pro všechny ostatní společnosti bude použito na společnosti, které v rámci šetření nespolupracovaly.
(352)
Pro spolupracující čínské společnosti nezařazené do vzorku, které jsou uvedeny v příloze, je konečná celní sazba stanovena jako vážený průměr sazeb pro společnosti zařazené do vzorku.
(353)
Na základě výše uvedených skutečností se sazby, podle nichž se tato cla ukládají, stanovují takto:
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Rozpětí újmy
Vyrovnávací clo
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
39,3 %
3,2 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
26,2 %
17,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
42,1 %
12,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
17,1 %
16,7 %
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
12,4 %
33,2 %
12,4 %
Všechny ostatní společnosti
17,1 %
42,1 %
17,1 %
(354)
Výše uvedená vyrovnávací opatření se stanoví ve formě valorických cel, což znamená v poměru k hodnotě dovozu.
(355)
Individuální sazby vyrovnávacího cla pro společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Proto odrážejí situaci zjištěnou v průběhu šetření, pokud jde o uvedené společnosti vybrané do vzorku, přičemž pro spolupracující společnosti nevybrané do vzorku se použijí průměrné celní sazby.
(356)
Uvedené celní sazby se tedy (na rozdíl od celostátního cla platného pro „všechny ostatní společnosti“) vztahují výlučně na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyrobených těmito společnostmi, a tedy konkrétními uvedenými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není jmenovitě uvedena v článku 1, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě platné pro „všechny ostatní společnosti“.
(357)
Každou žádost o použití individuální vyrovnávací celní sazby pro jednotlivé společnosti (například poté, co se změnil název subjektu, nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech společnosti spojených s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. v souvislosti se změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Je-li to na místě, nařízení se poté pozmění tak, že se aktualizuje seznam společností využívajících individuální celní sazby.
(358)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacího cla, neměla by se zbytková celní sazba vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie, kromě těch, kteří při šetření spolupracovali.
(359)
Po poskytnutí informací žadatel tvrdil, že valorická antidumpingová a vyrovnávací cla jsou neúčinná a požádal Komisi o uložení opatření v podobě minimální dovozní ceny. Minimální dovozní cenu navíc navrhlo i několik uživatelů. Důvody předložené účastníky řízení a příčiny, proč Komise tyto žádosti zamítla, jsou uvedeny v 144. až 168. bodě prováděcího nařízení Komise (EU) č. 470/2014 (24) (dále jen „konečné antidumpingové nařízení“).
(360)
Po poskytnutí informací nabídli tři vyvážející výrobci zařazení do vzorku a společnost Henan Yuhua cenové závazky ve formě minimálních dovozních cel. Komise navržené závazky zamítla z důvodů uvedených ve 172. až 179. bodě odůvodnění nařízení o uložení konečného antidumpingového cla.
(361)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 25 odst. 1 základního nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz solárního skla složeného z tvrzeného plochého sodnovápenatého skla s obsahem železa menším než 300 ppm, solární propustností větší než 88 % (měřeno podle AM1,5 300-2 500 nm), protitepelnou odolností až do 250 °C (měřeno dle EN 12150), odolností proti teplotním šokům Δ 150 K (měřeno podle normy EN 12150) a minimální mechanickou pevností 90 N/mm2 nebo vyšší (měřeno podle normy EN 1288-3) v současnosti kódu KN ex 7007 19 80 pocházejícího z Čínské lidové republiky. Solární sklo s povlakem (jednostranným nebo oboustranným) spadá pod kód TARIC 7007198019 a solární sklo bez povlaku spadá pod kód TARIC 7007198011.
2. Sazby vyrovnávacího cla použitelné na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený společnostmi uvedenými v tabulce se stanoví takto:
Společnost
Vyrovnávací clo
Doplňkový kód TARIC
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
B943
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
B944
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
B945
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
B946
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
12,4 %
Všechny ostatní společnosti
17,1 %
B999
3. Uplatnění individuálních sazeb vyrovnávacího cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která musí splňovat požadavky stanovené v příloze II, celním orgánům členských států. V případě nepředložení takové faktury se použije celní sazba vztahující se na „všechny ostatní společnosti“.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Pokud případný nový vyvážející výrobce v Čínské lidové republice poskytne Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
-
v průběhu období šetření (od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2012) nevyvážel do Unie výrobek popsaný v čl. 1 odst. 1,
-
není ve spojení s žádným vývozcem nebo výrobcem v Čínské lidové republice, na které se vztahují opatření uložená tímto nařízením,
-
po skončení období šetření, na němž jsou založena tato opatření, buď vyvezl dotčený výrobek do Unie, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt značné množství dotčeného výrobku do Unie,
ustanovení čl. 1 odst. 2 mohou být změněna zařazením nového vyvážejícího výrobce mezi spolupracující společnosti nezařazené do vzorku, na něž se tudíž vztahuje vážená průměrná celní sazba ve výši 12,4 %.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. května 2014.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 471/2014
av den 13 maj 2014
om införande av en slutgiltig utjämningstull på import av solfångarglas med ursprung i Folkrepubliken Kina
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 597/2009 av den 11 juni 2009 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1), särskilt artikel 15, och
av följande skäl:
A. FÖRFARANDE
1. Inledande
(1)
Den 27 april 2013 meddelade Europeiska kommissionen (nedan kallad kommissionen) genom ett tillkännagivande (nedan kallat tillkännagivandet om inledande) som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning att ett antisubventionsförfarande skulle inledas beträffande import till unionen av solfångarglas med ursprung i Folkrepubliken Kina (nedan kallat Kina) (2).
(2)
Förfarandet inleddes av kommissionen till följd av ett klagomål som inlämnats den 14 mars 2013 av EU ProSun Glass (nedan kallad klaganden) såsom företrädare för tillverkare som svarar för mer än 25 % av unionens sammanlagda tillverkning av solfångarglas. Klagomålet innehöll prima facie-bevisning för att det förekommit subventionering av solfångarglas och för att detta vållat väsentlig skada, och kommissionen ansåg att bevisningen var tillräcklig för att motivera inledandet av en undersökning.
(3)
I enlighet med artikel 10.7 i förordning (EG) nr 597/2009 (nedan kallad grundförordningen) underrättade kommissionen innan undersökningen inleddes de kinesiska myndigheterna om att man mottagit en korrekt underbyggd framställning enligt vilken subventionerad import av solfångarglas med ursprung i Kina vållade unionsindustrin väsentlig skada. Kommissionen bjöd in de kinesiska myndigheterna till samråd i syfte att klargöra situationen beträffande klagomålet och för att uppnå en ömsesidigt tillfredsställande lösning.
(4)
De kinesiska myndigheterna godtog erbjudandena om samråd, som därefter hölls. Vid samrådet kunde ingen ömsesidigt tillfredsställande lösning nås. Kommissionen beaktade dock kommentarerna från de kinesiska myndigheterna om de system som beskrivs i klagomålet. Efter samrådet kom de kinesiska myndigheterna med inlagor.
2. Samtidigt antidumpningsförfarande
(5)
Den 28 februari 2013 meddelade kommissionen genom ett tillkännagivande som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning (3) att ett antidumpningsförfarande skulle inledas beträffande import till unionen av solfångarglas med ursprung i Kina.
(6)
Den 27 november 2013 införde kommissionen genom förordning (EU) nr 1205/2013 (4) en preliminär antidumpningstull på import av solfångarglas med ursprung i Kina.
(7)
I de skadeanalyser som gjorts inom ramen för den pågående antisubventionsundersökningen och den parallella antidumpningsundersökningen användes samma definitioner av unionsindustrin, representativa unionstillverkare och undersökningsperiod, och om inget annat anges var de slutsatser som drogs i analyserna identiska. Detta ansågs lämpligt för att effektivisera skadeanalysen och för att kunna dra konsekventa slutsatser i båda förfarandena. Kommentarer om skadeaspekter som framförts i samband med något av förfarandena har därför beaktats vid båda.
3. Parter som berörs av förfarandet
(8)
Kommissionen underrättade officiellt klagandena, övriga kända unionstillverkare, de kända exporterande tillverkarna i Kina, de kända importörer, leverantörer, distributörer, användare och intresseorganisationer som man visste var berörda samt de kinesiska myndigheterna om inledandet av undersökningen. I tillkännagivandet om inledande uppmanades alla berörda parter att kontakta kommissionen och ge sig tillkänna.
(9)
De berörda parterna gavs tillfälle att inom den tidsfrist som angavs i tillkännagivandet om inledande skriftligen lämna synpunkter och begära att bli hörda.
(10)
Klagandena, exporterande tillverkare i Kina, importörer och de kinesiska myndigheterna lämnade synpunkter. Alla berörda parter som begärde att bli hörda och som visade att det fanns särskilda skäl att höra dem gavs tillfälle att bli hörda.
3.1 Stickprovsförfarande
(11)
Kommissionen meddelade i tillkännagivandet om inledande att den kan besluta att göra ett urval och endast låta ett begränsat antal exporterande tillverkare i Kina, icke-närstående importörer och unionstillverkare ingå i undersökningen i enlighet med artikel 27 i grundförordningen.
3.2 Stickprovsförfarande avseende unionstillverkare
(12)
Kommissionen gjorde ett urval bestående av fem av de åtta företag som gett sig till känna på grundval av den största representativa försäljningsvolymen av den likadana produkten under undersökningsperioden.
(13)
Efter kontrollbesöken beslutade kommissionen att avlägsna ett av de fem företagen i urvalet, eftersom det företaget inte ansågs vara representativt för unionsindustrin då det var den enda av de åtta tillverkare som gett sig till känna som befann sig i en inledningsfas. Kommissionen ansåg att det, om företaget togs med i urvalet, kunde finnas en risk för att skadeindikatorerna, i synnerhet lönsamheten, inte skulle ge en rättvisande bild av läget för unionsindustrin.
(14)
Det slutliga urvalet bestod följaktligen av fyra unionstillverkare. Deras produktion stod för 79 % av unionsindustrins försäljning på unionsmarknaden under undersökningsperioden. Urvalet ansågs därför vara representativt för unionsindustrin.
(15)
Tre unionstillverkare begärde med stöd av artikel 29 i grundförordningen att få vara anonyma. De hävdade att det fanns risk för att det skulle kunna få betydande negativa följder om deras identitet röjdes. Kommissionen granskade de skäl som framförts och godtog deras begäran. Mot bakgrund av det begränsade antalet tillverkare i unionen uppgavs inga andra namn i handlingen med allmänna uppgifter eftersom det skulle göra det möjligt att identifiera de företag som begärt att få vara anonyma.
(16)
Identiteten på företaget Interfloat Corporation/GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH (nedan kallat GMB/IF) var dock redan känd, eftersom företaget offentliggjort att man är ett av de företag som stöder klagomålet. Företaget namngavs därför i handlingen med allmänna uppgifter.
(17)
I den icke-konfidentiella versionen av sina synpunkter på meddelandet av uppgifter namngav också klaganden tre unionstillverkare som hade upphört med sin verksamhet (Guardian, AGC och Centrosolar Glass), och ett fjärde företag som hade minskat sin tillverkning betydligt (Saint Gobain).
3.3 Stickprovsförfarande avseende exporterande tillverkare i Kina
(18)
I tillkännagivandet om inledande uppmanades alla exporterande tillverkare i Kina att inom en viss tidsfrist kontakta kommissionen och lämna de uppgifter som angavs i tillkännagivandet om inledande.
(19)
Nio exporterande tillverkare eller grupper av exporterande tillverkare lämnade den begärda informationen och samtyckte till att ingå i urvalet. De samarbetsvilliga företagen stod för nästan 100 % av den redovisade exporten av solfångarglas till unionen under 2012.
(20)
I enlighet med artikel 27 i grundförordningen gjorde kommissionen ett urval av fyra exporterande tillverkare eller grupper av exporterande tillverkare på grundval av den största representativa exportvolymen av den berörda produkten som rimligen kunde undersökas inom den tid som stod till förfogande. Urvalet stod för 76 % av den totala volym av den berörda produkten som exporterades till unionen under undersökningsperioden.
(21)
Kommissionen underrättade i enlighet med artikel 27.2 i grundförordningen alla berörda parter om urvalet, och de uppmanades att lämna synpunkter. Inga synpunkter inkom.
3.4 Enskild undersökning
(22)
Ingen exporterande tillverkare i Kina begärde enskild undersökning enligt artikel 27.3 i grundförordningen.
3.5 Stickprovsförfarande avseende icke-närstående importörer och användare
(23)
Fyra icke-närstående importörer besvarade det stickprovsformulär som bifogades tillkännagivandet om inledande, medan två importörer och tolv användare besvarade frågeformuläret. Med tanke det låga antalet samarbetsvilliga importörer och användare var ett stickprovsförfarande inte nödvändigt.
4. Svar på frågeformuläret och kontrollbesök
(24)
Frågeformulär skickades till de kinesiska myndigheterna, till de exporterande tillverkare och unionstillverkare som ingick i urvalet, till samtliga importörer som hade gett sig till känna och till samtliga användare som hade gett sig till känna. Det frågeformulär som sändes till de kinesiska myndigheterna innehöll också ett tillägg som de ombads vidarebefordra till statsägda affärsbanker i Kina som under undersökningsperioden lånat ut medel till de företag som ingick i urvalet. De kinesiska myndigheterna uppgav att de vidarebefordrat tillägget till de berörda bankerna men inte fått några svar.
(25)
Svar på frågeformuläret togs emot från fyra kinesiska exporterande tillverkare som ingick i urvalet, från alla unionstillverkare som ingick i urvalet, från två icke-närstående importörer i unionen och från tolv användare.
(26)
Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter från berörda parter som ansågs vara nödvändiga för ett slutgiltigt avgörande i fråga om subventionering, om därav vållad skada och om unionens intresse. Kontrollbesök gjordes enligt följande:
a)
Exporterande tillverkare i Kina:
-
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd; Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd (nedan tillsammans kallade Flat Solar Group)
-
Henan Yuhua Photovoltaic New Material Co., Ltd
-
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd (nedan kallad Xinyi PV)
b)
Kinesiska myndigheter:
-
Handelsministeriet, Peking
-
Kinas banktillsynskommitté, Peking
c)
Unionstillverkare:
-
GMB/IF, Tyskland
-
[Konfidentiellt]
-
[Konfidentiellt]
-
[Konfidentiellt]
-
[Konfidentiellt]
d)
Icke-närstående importörer:
-
Vetrad NV, Nederländerna
e)
Användare:
-
Sunerg Solar SRL, Italien
-
Viessmann Faulquemont SAS, Frankrike
(27)
Alla berörda parter fick ett dokument med de viktigaste omständigheter och överväganden på grundval av vilka kommissionen föreslog att införa utjämningstullar på solfångarglas med ursprung i Kina. Parterna informerades om tidsfristen inom vilken de kunde lämna synpunkter på meddelandet av uppgifter.
(28)
Synpunkterna från de berörda parterna övervägdes och togs i beaktande där så var lämpligt.
(29)
De kinesiska myndigheterna hävdade att detta dokument inte uppfyllde de krav som fastställs i artikel 22.3 och 22.5 i avtalet om subventioner och utjämningsåtgärder, eftersom den utredande myndighetens resultat och slutsatser inte angavs tillräckligt utförligt. De kinesiska myndigheterna gav dock inget konkret exempel på denna påstådda underlåtenhet. Efter att ha granskat dokument noggrant anser kommissionen att dokumentet innehåller tillräcklig information för att ge de kinesiska myndigheterna möjlighet att utöva sin rätt till försvar.
(30)
Vissa uppgifter kunde inte tillhandahållas i meddelandet av uppgifter eftersom de var affärshemligheter och endast meddelades de berörda exporterande tillverkarna i urvalet. De exporterande tillverkarna i urvalet fick ett särskilt konfidentiellt meddelande av uppgifter med beräkningar och uppgifter om varje enskilt system och utjämningsbar förmån, och gavs 25 dagar att lämna synpunkter.
5. Undersökningsperiod
(31)
Undersökningen av subventionering och skada omfattade perioden från och med den 1 januari 2012 till och med den 31 december 2012 (nedan kallad undersökningsperioden, eller UP i tabeller). Undersökningen av de faktorer som är relevanta för bedömningen av skada omfattade perioden från och med den 1 januari 2009 till och med undersökningsperiodens slut (nedan kallad skadeundersökningsperioden).
B. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT
1. Berörd produkt
(32)
Den produkt som omfattas av undersökningen (allmänt kallad solfångarglas, nedan också kallad den berörda produkten) är solfångarglas bestående av härdat kalk-sodaplanglas, med en järnhalt på mindre än 300 ppm, en soltransmittans på mer än 88 % (uppmätt med AM1,5-spektrum 300-2 500 nm), en värmebeständighet på upp till 250 °C (uppmätt enligt EN 12150), en termochockresistens på Δ 150 K (uppmätt enligt EN 12150) och med en mekanisk hållfasthet på minst 90 N/mm2 (uppmätt enligt EN 1288-3). Den berörda produkten klassificeras för närvarande enligt KN-nummer ex 7007 19 80.
2. Likadan produkt
(33)
Undersökningen visade att den berörda produkten, den produkt som tillverkas och säljs på de inhemska marknaderna i Kina och den produkt som tillverkas och säljs i unionen av unionsindustrin har samma grundläggande fysiska, kemiska och tekniska egenskaper och användningsområden. De anses därför vara likadana produkter i den mening som avses i artikel 2 c i grundförordningen.
3. Produktdefinition
(34)
En icke-närstående importör begärde att råglas för växthus skulle uteslutas från undersökningen, eftersom växthus kräver glasskivor av många olika storlekar medan solfångarglas endast tillverkas i vissa fasta storlekar. Importören överlämnade också ett intyg som visade att en del av dess import utgjordes av glas med en järnhalt på mer än 300 ppm. Den importen omfattas därför inte av produktdefinitionen. När det gäller den återstående delen av importen anser kommissionen att glaset, trots skillnaderna i storlek, även kan användas som solfångarglas. För att kringgå tullen skulle importörer exempelvis kunna beställa större glasskivor än de behöver och därefter skära glaset i unionen. Råglas för växthus med en järnhalt på mindre än 300 ppm omfattas därför också av definitionen av den berörda produkten.
(35)
En annan icke-närstående importör hävdade att det möbelglas den importerar (som används till glashyllor, inläggningar i paneler, bordsskivor, skjutdörrar, bänkskivor av glas osv.) har samma eller mycket likartade tekniska egenskaper som solfångarglas, men begärde att glaset skulle uteslutas från undersökningens räckvidd eftersom det har ett annat slutanvändningsområde.
(36)
På grundval av den bevisning som lämnats förefaller dock merparten av det glas som importeras av den icke-närstående importören inte ha alla de tekniska egenskaper som solfångarglas har enligt beskrivningen ovan. Framför allt har sex typer av det importerade glaset en järnhalt som är avsevärt högre än 300 ppm, medan en typ av det importerade glaset har en järnhalt på mindre än 300 ppm, men deras soltransmittans är mycket lägre än de 88 % som krävs för att glaset ska definieras som solfångarglas.
(37)
Importören hävdade att dessa typer av glas visserligen inte uppfyller ett av de tekniska kriterierna för solfångarglas enligt ovan men ändå har den grundläggande egenskapen för solfångarglas, dvs. de är av ”härdat kalk-sodaplanglas”. Kommissionen anser dock att endast de typer av glas som har alla de tekniska egenskaperna för solfångarglas ligger inom räckvidden för denna undersökning. Följaktligen ligger alla de typer av glas som nämns ovan och som importeras av just denne importör ligger utanför räckvidden för denna undersökning.
(38)
Av rättssäkerhetsskäl bör det förtydligas att alla typer av råglas för växthus och möbelglas som uppfyller de tekniska egenskaper som anges i skäl 32 fortfarande ingår i räckvidden för den berörda produkten eftersom de kan användas som solfångarglas.
(39)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade samma importör att beslutet att inte undanta solfångarglas som också kan användas till möbelglas från tillämpningsområdet leder till administrativa bördor och förseningar för företagen. Detta påstås bero på att företagen är skyldiga att sända provningsrapporter till tullmyndigheterna i unionen varje gång tullmyndigheterna undrar om varorna som importeras omfattas av åtgärderna.
(40)
Kommissionen anser att dessa typer av glas inte bör uteslutas från undersökningen eftersom solfångarglas potentiellt kan användas för växthus och möbler. För att ge unionsindustrin ett adekvat skydd mot de skadevållande verkningarna av de subventioner som utjämnas bör kryphål som kan möjliggöra kringgående undvikas. Den positiva effekten av ett adekvat skydd uppväger de negativa effekterna av den ytterligare administrativa börda som eventuellt åsamkas den berörda importören.
(41)
Samma importör hävdade också att flytglas borde uteslutas från produktdefinitionen eftersom det framställs genom en annan tillverkningsprocess än valsat glas, vilket importören menar är den enda typen av solfångarglas. Importören uppgav att flytglas i inredningsprodukter inte kan användas som solfångarglas och därför borde uteslutas från undersökningens räckvidd. Flytglas kan emellertid inte uteslutas från undersökningens räckvidd eftersom det har alla de tekniska egenskaper som anges ovan. Konfidentiella handlingar som lämnats av berörda parter under undersökningen har dessutom visat att flytglas kan användas som solfångarglas och tillverkas både av unionsindustrin och av de kinesiska exportörerna. Detta bekräftas av allmänt tillgängliga uppgifter på internet (5). Flytglas ska därför även i fortsättningen ingå i undersökningens räckvidd.
C. SUBVENTION
1. Inledning
(42)
Klaganden hävdade att Kina subventionerar sin solfångarglasindustri. Klagomålet innehåller prima facie-bevisning för flera slags subventioner som beskrivs både i lagstiftning och i ett antal policy- och planeringsdokument som ligger till grund för statligt stöd till sektorn.
(43)
Kommissionen granskade och analyserade de handlingar som nämnts i klagomålet samt ytterligare handlingar som de kinesiska myndigheterna och de exporterande tillverkare som ingick i urvalet hade lämnat i samband med undersökningen, och konstaterade att många av dessa handlingar visar att solfångarglasindustrin i Kina får förmånsbehandling på många områden.
(44)
De kinesiska myndigheterna inkluderar solfångarglasindustrin bland ”nyckelindustrierna” i sin tolfte femårsplan (6). I ett särskilt policydokument från de kinesiska myndigheterna, den tolfte femårsplanen för solcellsindustrin, slås fast att glas är ett material av central betydelse för solcellsindustrin och att inhemsk produktion är nödvändig. Enligt planen ska staten stödja industriell utveckling och tekniska innovationer och se till att industrin får tillgång till medel.
(45)
Efter meddelandet av uppgifter ifrågasatte de kinesiska myndigheterna kommissionens citat ur den tolfte femårsplanen i samband med solfångarglas. Detta avvisades eftersom planen uttryckligen nämner solfångarglas, i kapitel 9, kolumn 6, när det gäller ”Viktiga områden för utveckling av tillverkning”. Den tolfte femårsplanen anger tydligt de kinesiska myndigheternas prioriteringar för den period som omfattas, och en av dessa prioriteringar är tillverkning av solfångarglas.
(46)
Efter meddelandet av uppgifter ifrågasatte de kinesiska myndigheterna kommissionens tolkning av den tolfte femårsplanen för solcellsindustrin och meddelade att den inte stöder kommissionens slutsatser. Detta avvisades emellertid eftersom det tydligt strider mot uppgifter från andra delar av de kinesiska myndigheterna. Under besöket vid de kinesiska myndigheterna förklarade ministeriet för industri och informationsteknik själva att solfångarglas omfattas av denna plan som i hög grad fokuserar på att förbättra kvaliteten, eftersom solfångarglas av god kvalitet var av avgörande betydelse för främjande av solcellsindustrin.
(47)
Vikten av innovation och nya material i allmänhet framhålls i det tolfte femårsprogrammet för industriteknisk innovation (7), varigenom femårsplanen ska genomföras, och även i den långsiktiga planen för vetenskaplig och teknisk utveckling (8). I planens starka fokus på teknisk innovation ingår utveckling av nya material. I det sammanhanget nämns särskilt solfångarglas.
(48)
Efter meddelandet av uppgifter ifrågasatte de kinesiska myndigheterna kommissionens slutsatser och menade att solfångarglas inte nämns i någon av dessa handlingar. Kommissionen konstaterar att båda dessa dokument är utformade för att erbjuda särskilt stöd till företag med avancerad teknik, som diskuterades i skälen 401 och 402 i rådets genomförandeförordning (EU) nr 1239/2013 (9) (nedan kallad solpanelförordningen), där samma argument framfördes av den kinesiska regeringen. Båda dokumenten genomför den tolfte femårsplanen och planen för solcellsindustrin samt stöder företag med ny och avancerad teknik, av vilka många tillverkar solfångarglas.
(49)
I statsrådets beslut nr 40 om utfärdande och genomförande av tillfälliga bestämmelser om främjande av industriell strukturanpassning (nedan tillsammans med de bifogade tillfälliga bestämmelserna om främjande av industriell strukturanpassning kallat beslut nr 40) anges att de kinesiska myndigheterna aktivt ska stödja utvecklingen av industrier för ny energi och påskynda utvecklingen av solenergi (10), att alla finansinstitut ska bevilja kreditstöd endast till främjade projekt (till vilka solfångarglasprojekt hör) och att även andra åtgärder för förmånsbehandling av de främjade projekten ska vidtas (11).
(50)
Efter meddelandet av uppgifter invände de kinesiska myndigheterna mot kommissionens tolkning av både artikel 5 och artikel 17 i de tillfälliga bestämmelserna om främjande av industriell strukturanpassning. De kinesiska myndigheterna hävdade att artikel 5 inte nämner solfångarglas. Eftersom den tar upp främjande av solenergi, som kräver solfångarglas, anser kommissionen att detta gör att solfångarglas omfattas av de tillfälliga bestämmelserna.
(51)
Den kinesiska regeringen ifrågasatte sedan kommissionens tolkning av artikel 17 som vid konstaterandet att endast främjade industrier bör få kreditstöd fastställde att detta måste ske ”enligt kreditgivningsprinciper” snarare än som förmånsbehandling.
(52)
Vid kontroll av företagen i urvalet eller under besöket hos de kinesiska myndigheterna framkom inga bevis för att denna bestämmelse efterlevdes. De berörda bankerna samarbetade inte under undersökningen så att denna bestämmelse kunde provas eller kontrolleras. Undersökningen har faktiskt visat att vissa företag gynnas av förmånlig utlåningspolitik. Därför avvisar kommissionen de kinesiska myndigheternas påstående att utlåningen till solfångarglasindustrin gjordes ”enligt kreditgivningsprinciper”. Den centrala poängen kvarstår att alla finansinstitut ska bevilja krediter till främjade industrier, dit tillverkning av solfångarglas hör, och att detta stöd de facto tillhandahålls på förmånliga villkor.
(53)
Nationella kommissionen för utveckling och reformer (nedan kallad NDRC) utfärdade 2011 en rekommendation till statsrådet om att revidera programmet enligt beslut nr 40. Statsrådet utfärdade beslut nr 9 om utfärdande och genomförande av den vägledande katalogen för industriell strukturanpassning (nedan kallat beslut nr 9). I detta dokument uppmanas de kinesiska myndigheterna att vägleda utvecklingen av relevanta industrier och optimera uppgraderingen av industristrukturen. I punkt 12.2 i beslut nr 9 nämns särskilt att produktion av ultraklart flytglas för solenergiindustrin ska främjas.
(54)
I den nationella översikten över den tekniska och vetenskapliga utvecklingen på medellång och lång sikt (2006-2020), som antagits av de kinesiska myndigheterna, utlovas att finansiering av politiska åtgärder ska komma i första hand och att finansinstitut ska uppmuntras att förmånsbehandla större nationella projekt för vetenskaplig och teknisk utveckling inom industrin när de beviljar krediter och att utveckla fler och bättre finansiella tjänster till företag med avancerad teknik. Dessutom utlovas en gynnsam skattepolitik som främjar utvecklingen av sådana företag.
(55)
Solfångarglastillverkning har alla kännetecken för en industri som bygger på avancerad teknik, vilket framgår av antalet tillverkare med status som företag med ny och avancerad teknik, och är en ny industri, både i Kina och i unionen. I detta sammanhang vill kommissionen också understryka att ett av företagen i stickprovet fick ett särskilt bidrag från NDRC som belöning för deras innovationer när det gäller solfångarglas, vilket tydligt visar de kinesiska myndigheternas intresse för denna högteknologiska sektor.
(56)
Klaganden har hävdat att de påstådda subventionerna utgörs av de system som anges i avsnitt C.2. Efter kontrollen vid de företag i Kina som ingick i urvalet och ett besök vid de kinesiska myndigheterna analyserade kommissionen dessa system, genom vilka företagen i urvalet beviljades en förmån under undersökningsperioden.
2. Andra subventionssystem som identifierats
(57)
Vid kontrollen av de företag som ingick i urvalet visade analysen av deras interna räkenskaper att det förekommit subventioner från offentliga myndigheter på provins-, stads-, läns- eller distriktsnivå. Dessa subventioner hade inte nämnts specifikt i klagomålet. Det framgår inte klart av de uppgifter som kommissionen förfogar över om det rör sig om tillfälliga subventioner eller lokala subventionsprogram. Den lokala karaktären hos dessa system gör dock att klagandena inte kunde förväntas känna till dessa subventioner närmare, och därför nämns de inte heller uttryckligen i klagomålet.
(58)
Kommissionen erbjöd ytterligare samråd med de kinesiska myndigheterna om dessa andra subventioner som är företags- eller platsspecifika, som vid kontrollbesöken påträffades i räkenskaperna hos företagen i urvalet och som inte nämndes i klagomålet. Kommissionen erbjöd dessa samråd för att säkerställa ett korrekt förfarande i samband med undersökningen. De kinesiska myndigheterna avböjde erbjudandet och menade att ett sådant erbjudande inte skulle vara förenlig med avtalet om subventioner och utjämningsåtgärder (nedan kallat subventionsavtalet).
(59)
Kommissionen anser att dessa andra subventioner har ett nära samband med de typer av åtgärder och förfaranden som nämns i klagomålet och tillkännagivandet om inledande. De innefattar samma slags finansiella bidrag och förmån med avseende på den berörda produkten och omfattas därmed av definitionen av ”subventionen och subventionerna som ska undersökas”, som enligt artikel 22.2 iii i subventionsavtalet ska anges i tillkännagivandet om inledande. Tillkännagivandet om inledande är inte uttömmande när det gäller de system som nämns, vilket framgår av formuleringen ”Subventionerna består bland annat av …” i avsnitt 3. Kommissionen drog därför slutsatsen att dessa ytterligare subventioner omfattas av detta förfarande.
(60)
Efter meddelandet av uppgifter invände de kinesiska myndigheterna mot kommissionens tolkning av subventionsavtalet och meddelade att de ansåg att kommissionen inte hade någon rättslig grund för att utjämna en selektiv subvention till en exporterande tillverkare i urvalet, även om denna subvention var direkt kopplad till det subventionsförfarande som angavs av klagandena. Kommissionen instämmer inte i de kinesiska myndigheternas tolkning av subventionsavtalet på denna punkt. Om de klagande har identifierat ett subventionsförfarande, och lokala förmåner återfinns tillsammans med exempel på nationella system inom samma subventionsförfarande, anser kommissionen att den har rätt att utjämna de förmåner som konstaterats. Detta gäller särskilt om de konstaterade förmånernas funktion, karaktär och effekter är samma som för andra system som redan angetts i klagomålet och tillkännagivandet om inledande.
3. Bristande samarbete och användning av tillgängliga uppgifter
(61)
Den 18 december 2013 meddelade kommissionen de kinesiska myndigheterna att man skulle överväga att använda tillgängliga uppgifter på grund av frånvaron av svar från de statsägda affärsbanker till vilka de kinesiska myndigheterna skickat det tillägg de fått.
(62)
De kinesiska myndigheterna svarade den 26 december 2013 och motsatte sig den föreslagna tillämpningen av artikel 28 gentemot de påstått statsägda bankerna, utan att bestrida att bankerna inte besvarat frågeformuläret. De kinesiska myndigheterna förnekade inte heller att bankerna var statsägda. Kommissionen hade därför inget annat alternativ än att använda bästa tillgängliga uppgifter när det gällde information som skulle ha lämnats av de statsägda affärsbankerna.
(63)
Efter meddelandet av uppgifter ifrågasatte de kinesiska myndigheterna användningen av artikel 28 för att ersätta de uppgifter som efterfrågades i tillägget som skickats till de statsägda affärsbankerna. Kommissionen bestrider inte att uppgifter lämnades av den kinesiska regeringen i denna undersökning och att kommissionen analyserade dessa uppgifter och beaktade dem när så krävdes. När emellertid varken de kinesiska myndigheterna eller de statsägda affärsbankerna eller företagen kunde tillhandahålla uppgifter, till exempel om kreditvärdighet, var kommissionen tvungen att använda ”tillgängliga uppgifter” enligt artikel 28 i grundförordningen.
(64)
När det gäller de övriga subventioner som inte uttryckligen nämns i tillkännagivandet om inledande genom hänvisning till ett visst program, och som konstaterats under kontrollbesöken av de exporterande tillverkare som ingick i urvalet, har kommissionen använt sig av alla tillgängliga bevis för att kunna dra slutsatser. De subventioner som konstaterats omfattas av de typer av åtgärder och metoder som nämns i tillkännagivandet om inledande, och kommissionen erbjöd de kinesiska myndigheterna ytterligare samråd om dessa subventioner utan att erbjudandet accepterades. Kommissionen anser att dessa subventioner är nära knutna till de typer av åtgärder och metoder som nämns i klagomålet och tillkännagivandet.
(65)
Efter meddelandet av uppgifter ifrågasatte de kinesiska myndigheterna kommissionens slutsatser när det gäller de subventioner som konstaterades under kontrollen av företagen i urvalet och i andra punkter avseende subventionssystem. Kommissionen vill förtydliga att den inte tillämpade artikel 28 på dessa fall. I de fall samarbetet var gott men uppgifterna helt enkelt inte kunde tillhandahållas - till exempel den exakta rättsliga grunden för ett engångsbidrag - användes de bevis det berörda företaget tillhandahöll för att dra en slutsats om huruvida detta var en utjämningsbar subvention eller inte.
(66)
De kinesiska myndigheterna hävdar också att kommissionen inte lämnat tillräcklig information i meddelandet av uppgifter när den använde bästa tillgängliga uppgifter enligt artikel 28 i grundförordningen. Detta påstående avser i själva verket användningen av slutsatserna från tidigare undersökningar där samma subvention undersöktes. Där så är fallet har kommissionen hänvisat till de exakta skälen i den berörda förordningen samt en sammanfattning av de argument som konstaterats.
(67)
De kinesiska myndigheterna noterar att meddelandet av uppgifter inte ger någon detaljerad information om de specifika engångssubventioner som konstaterats för företagen i urvalet. Detta har gjorts särskilt för att skydda affärshemligheter som lämnats av de företag som ingick i urvalet till kommissionen, och någon ytterligare icke-konfidentiell sammanfattning var inte möjlig. Ett fullständigt och konfidentiellt meddelande av uppgifter gjordes till varje enskild exporterande tillverkare som ingick i urvalet. Om den rättsliga grunden tillhandahölls av den exporterande tillverkaren i urvalet noterades detta sedan i meddelandet av uppgifter till företaget. När de kinesiska myndigheterna erbjöds ytterligare samråd om dessa subventioner gavs även tillfälle att lämna ytterligare relevanta uppgifter, vilket inte gjordes.
4. System som undersökts
(68)
Kommissionen skickade frågeformulär till de kinesiska myndigheterna och de exporterande tillverkare som ingick i urvalet och begärde upplysningar om följande system som påstods innefatta subventioner till solfångarglasindustrin:
-
system med förmånslån till tillverkare av solfångarglas:
-
kreditramar och statliga lån med låg ränta som beviljas av statsägda affärsbanker och offentliga utvecklingsbanker (12)
-
subventionsprogram för exportkrediter
-
exportgarantier
-
statligt finansierad försäkring för miljövänlig teknik (”Green express”)
-
ekonomiska förmåner genom tillgång till offshore-holdingbolag
-
återbetalning av lån av staten
-
bidragsprogram:
-
subventioner för ”Famous Brands” och ”China World Top Brands”
-
stöd för expansion till industrier i Guangdongprovinsen
-
tillhandahållande av varor och tjänster från myndigheter för mindre än skälig ersättning
-
tillhandahållande av antimon
-
tillhandahållande av energi
-
tillhandahållande av markanvändningsrättigheter
-
program för befrielse från eller nedsättning av direkta skatter:
-
program för befrielse eller nedsättning av inkomstskatt inom programmet ”två år gratis, tre år hälften”
-
nedsättning av inkomstskatt för företag med utländska investeringar (Foreign Invested Enterprises, nedan kallade FIE-företag) baserat på geografisk lokalisering
-
lokala program för befrielse eller nedsättning av inkomstskatt för produktiva FIE-företag
-
nedsättning av inkomstskatt för FIE-företag vid köp av utrustning tillverkad i Kina
-
skatteavdrag för FoU i FIE-företag
-
förmånlig bolagsbeskattning för FIE-företag som erkänns som företag med ny och avancerad teknik
-
skattelättnader för företag med ny och avancerad teknik som medverkar i särskilda projekt
-
förmånlig inkomstskatt för företag i nordöstra regionen
-
skatteprogram i Guangdongprovinsen
-
skattebefrielse på utdelning mellan berättigade inhemska företag
-
program för indirekt beskattning och importtullar:
-
momsbefrielse för importerad utrustning
-
momsrabatter för FIE-företags inköp av utrustning tillverkad i Kina
-
moms- och tullbefrielse för inköp av fasta tillgångar inom programmet för utveckling av utrikeshandeln
-
andra subventioner och andra subventionsprogram (inklusive program som drivs av offentliga myndigheter på provins-, stads-, läns- eller distriktsnivå)
5. Förmånliga statliga lån, annan finansiering, garantier och försäkring
5.1 Förmånliga lån
a) Inledning
(69)
Kommissionen skickade ett tillägg till de kinesiska myndigheterna, som skulle vidarebefordras till de statsägda affärsbanker, offentliga utvecklingsbanker och privatägda finansinstitut som under undersökningsperioden lånat ut pengar till företagen i urvalet. De kinesiska myndigheterna meddelade kommissionen att de gjort detta men inte fått något svar. Kommissionen har därför, såsom anges ovan, meddelat de kinesiska myndigheterna att den, på grund av det bristande samarbetet, kommer att tillämpa artikel 28 och använda tillgängliga uppgifter för att komma fram till ett avgörande i denna fråga.
b) Rättslig grund
(70)
Följande rättsliga bestämmelser behandlar förmånliga lån i Kina: den kinesiska lagen om affärsbanker (nedan kallad banklagen), de allmänna låneregler som utfärdades av Kinas folkbank den 28 juni 1996 och statsrådets beslut nr 40 (se ovan).
c) Undersökningens resultat
(71)
Vid tidigare antisubventionsundersökningar mot Kina har det konstaterats att det kinesiska banksystemet domineras av statsägda banker eller banker där staten har ett kontrollerande inflytande sett till aktieinnehav. Båda typerna kallas ”statsägda affärsbanker”. Kommissionen har också konstaterat att statsägda affärsbanker utövar myndighetsbefogenheter. Kommissionen fann inga belägg för att situationen förändrats. Såsom noteras i skäl 161 i solpanelförordningen, som är den senaste undersökningen i ämnet, representerar de fem största statsägda affärsbankerna (Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank, Bank of Communications och ICBC) över hälften av den kinesiska banksektorn sett till balansomslutning.
(72)
Baserat på tillgängliga uppgifter, inklusive omständigheter som slås fast i solpanelförordningen, kvarstår slutsatsen att statsägda affärsbanker är offentliga organ i den mening som avses i artikel 2 b i grundförordningen, såsom förklaras närmare i skälen 158-168 i solpanelförordningen.
(73)
Efter meddelandet av uppgifter invände de kinesiska myndigheterna mot denna slutsats och menade att kommissionen inte hade angett orsakerna till varför de statsägda affärsbankerna ansågs vara offentliga organ. Kommissionen avvisar detta påstående, eftersom skälen till att statsägda affärsbanker anses vara offentliga organ anges i skälen 158-168 i solpanelförordningen och de kinesiska myndigheterna inte lämnade någon information som skulle motsäga dessa bästa tillgängliga uppgifter. Sammanfattningsvis kan följande konstateras:
a)
Statsägda affärsbanker har den största marknadsandelen och är de dominerande aktörerna på marknaden i Kina.
b)
På grundval av tillgängliga uppgifter kontrolleras statligt ägda affärsbanker av staten genom ägarskap och administrativ kontroll av deras kommersiella beteende, inklusive begränsningar av de räntor som de kan erbjuda.
c)
Banklagen och andra lagar och bestämmelser kräver att bankerna lånar ut enligt den nationella ekonomins behov, tillhandahåller kreditstöd för främjade projekt och prioriterar företag med ny och avancerad teknik.
(74)
Slutsatserna i dessa skäl är nya eftersom de offentliggjordes först i slutet av 2013 och med full kännedom om ändringen i juli 2013 av strategin med räntegolv i Kina.
(75)
Liksom vid tidigare undersökningar försökte kommissionen komma fram till vilken roll de statsägda affärsbankerna och framför allt centralbanken, Kinas folkbank, spelat på finansmarknaderna och i banksektorn när det gäller utlåning till solfångarglasindustrin. Samarbetet från de kinesiska myndigheternas och Kinas folkbanks sida var generellt sett tillfredsställande, men Kinas folkbank lämnade inte över hela texten till cirkuläret om frågor angående justering av inlånings- och utlåningsräntorna (YinFa (2004) 251), där golv och tak för in- och utlåningsräntorna fastställs. När det gäller utlåning från affärsbanker (både statsägda och privatägda) och offentliga utvecklingsbanker anges endast ett räntegolv i cirkuläret. Enligt cirkuläret får räntan för förmånliga lån och lån som omfattas av särskilda bestämmelser från de kinesiska myndigheterna inte röra sig uppåt. Den exakta övre gränsen fastställs i de särskilda bestämmelser som gäller för dessa lån.
(76)
Vid kommissionens kontrollbesök uppgav Kinas folkbank att dokumentet inte kunde lämnas ut eftersom det inte var allmänt tillgängligt på bankens webbplats. Vid sökning på internet påträffades dock en kopia av cirkuläret och en engelsk översättning i en samling dokument som de kinesiska myndigheterna överlämnade till de australiska myndigheterna för några år sedan (13). Eftersom de kinesiska myndigheterna inte överlämnat någon officiell kopia har kommissionen betraktat denna version som en autentisk och fullständig kopia av cirkuläret i fråga.
(77)
Av cirkuläret framgår att Kinas folkbank påverkade fastställandet av räntor för lån som beviljades av statsägda affärsbanker i Kina under undersökningsperioden. De kinesiska myndigheterna förklarade att Kinas folkbank i juli 2013 avskaffade både golv och tak för utlåningsräntorna. Detta noterades, men eftersom det skedde efter undersökningsperiodens slut påverkar det inte den slutsats som anges här. Under alla omständigheter var det räntegolv som gällde under undersökningsperioden inte den enda orsaken till att kommissionen anser att statsägda affärsbanker är offentliga organ. Slutsatserna i skälen 158-168 i solpanelförordningen gäller oavsett detta fortfarande.
(78)
Efter meddelandet av uppgifter lämnade den kinesiska regeringen ett flertal synpunkter på cirkuläret YinFa (2004) 251 utan att ge någon förklaring till varför den fullständiga texten till cirkuläret inte har lämnats till kommissionen och utan att bekräfta huruvida texten som sändes till de australiska myndigheterna, och som kommissionen fann, var riktig. Som den tidigare solpanelundersökningen konstaterade ges i cirkuläret tydliga instruktioner från Kinas folkbank till bankerna när det gäller utlåning. Som anges i tidigare undersökningar är innehållet i detta cirkulär viktigt för att förstå den roll de kinesiska myndigheterna och Kinas folkbank spelar för styrningen av banker och utlåning.
(79)
Kommissionens slutsats är fortfarande densamma som tidigare i solpanelförordningen, nämligen för det första att kinesiska bankers utlåningsverksamhet enligt artikel 34 i banklagen ska anpassas till den nationella ekonomins behov. Den nationella ekonomins behov beskrivs i den tolfte femårsplanen.
(80)
Efter meddelandet av uppgifter invände de kinesiska myndigheterna mot kommissionens tolkning av artikel 34 i banklagen, och förklarade att ”meningen är tvetydig och inte ger uttryckliga riktlinjer till bankerna att agera på ett visst sätt. Inget dokument fastställer den nationella ekonomins behov, vare sig den tolfte femårsplanen eller någon annan föreskrift.”
(81)
Detta skiljer sig från den kinesiska regeringens tolkning av artikel 34 under solpanelundersökningen, där man beskrev artikeln som ”neutral”. Kommissionen håller inte med om de kinesiska myndigheternas bedömning. Kommissionen anser, och de kinesiska myndigheterna har inte visat motsatsen, att strategin för den nationella ekonomin anges i den tolfte femårsplanen och den särskilda planen för solcellsindustrin, och att finansiella institut uppmuntras att låna ut till främjade industrier såsom solfångarglasindustrin.
(82)
De kinesiska myndigheterna har uppmärksammat kommissionen på andra artiklar i banklagen, nämligen artiklarna 4, 5 och 7, vilka skulle säkerställa att lån beviljas utan inblandning och efter en kreditvärdering. Kommissionen medger att dessa artiklar finns men konstaterar att de kinesiska myndigheterna, bankerna och de berörda företagen i urvalet inte kunde visa att lånen beviljades utan inblandning - med tanke på förmånslånen till tillverkare av solfångarglas - eller efter en kreditvärdering - eftersom trots begäran varken några låneavtal eller riskbedömningar, däribland kreditbetyg, lämnades in som bevis eller befanns vara kopplade till något lån till någon exporterande tillverkare i urvalet.
(83)
För det andra ska bankerna tillhandahålla kreditstöd till främjade industrier enligt beslut nr 40 och beslut nr 9, som gäller som lagstiftning. De kinesiska myndigheterna bekräftade vid kontrollbesöket på handelsministeriet att solfångarglas är en främjad industri. Detta är i linje med riktlinjerna för industriell omstrukturering från 2011, som de kinesiska myndigheterna lämnade i sitt svar på frågeformuläret och som klassificerar solfångarglas i den främjade kategorin.
(84)
Beslut nr 40 ger vägledning till alla finansinstitut i form av bindande anvisningar om stöd till främjade industrier, och solfångarglasindustrin är en sådan industri.
(85)
Efter meddelandet av uppgifter invände de kinesiska myndigheterna mot kommissionens bedömning av konsekvenserna av beslut nr 40, med bifogade förordningar, och beslut nr 9. Kommissionen upprepar sin bedömning att såväl beslut nr 40 som de bifogade förordningarna anger den nationella ekonomins behov. De innehåller en politisk strategi för sektorn och en styrning av den finansiella sektorn och särskilt direktutlåningen från finansinstitut till främjade industrier såsom solfångarglas.
(86)
De kinesiska myndigheterna ombads att klargöra den rättsliga statusen för ett beslut av statsrådet som beslut nr 40. De svarade endast att det är en föreskrift utfärdad av statsrådet och inte ingår i den kinesiska lagstiftningen. De lämnade dock ingen bevisning för att styrka detta. De kinesiska myndigheternas hållning står i strid med allmänt tillgänglig information, där statsrådet beskrivs som den högsta förvaltningsmyndigheten, med administrativ normgivningskompetens. Enligt dessa källor utgör statsrådets beslut rättsligt bindande regler (14). Kommissionen anser därför på grundval av tillgängliga uppgifter att beslut nr 40 och de genomförandebeslut som är fogade till det, t.ex. beslut nr 9, är administrativa föreskrifter och därmed ingår i den kinesiska lagstiftningen.
(87)
Kommissionen bekräftar därmed analysen i skäl 191 i solpanelförordningen, där det slås fast att beslut nr 40 och beslut nr 9 är rättsligt bindande för andra offentliga organ och för de ekonomiska aktörerna.
(88)
Kommissionen analyserade också om de kinesiska myndigheterna ålägger privatägda banker i Kina att ge förmånliga lån till tillverkare av solfångarglas, i den mening som avses i artikel 3.1 a iv i grundförordningen.
(89)
Artikel 34 i banklagen gäller även privatägda banker i Kina. De kinesiska myndigheterna och berörda parter har inte kunnat visa att den slutsats som dras angående den rättsliga situationen i skäl 174 i solpanelförordningen, nämligen att de kinesiska myndigheterna ger dem samma anvisningar som statsägda banker, inte längre gäller. Enligt artikel 34 i banklagen åläggs bankerna att bedriva sin utlåningsverksamhet utifrån behoven i den nationella ekonomin och den sociala utvecklingen och i överensstämmelse med den statliga industripolitiken (15). Det betyder, såsom anges i skäl 188 i solpanelförordningen, att både statsägda affärsbankers och privatägda bankers utlåningsstrategi bestäms av de kinesiska myndigheterna.
(90)
Efter meddelandet av uppgifter invände de kinesiska myndigheterna mot slutsatsen att de har överlåtit uppgifter till eller styr privata banker i Kina och de motsatte sig särskilt den betydelse kommissionen har gett artikel 34 i banklagen genom att hävda att vad som utgör behoven i den nationella ekonomin är öppet för tolkning och uppenbarligen är olika beroende på vilken person eller vilket organ som granskar bestämmelsen.
(91)
Det är anmärkningsvärt att de kinesiska myndigheterna i sin invändning mot kommissionens tolkning inte lade fram sin egen tolkning av sin nationella lagstiftning.
(92)
Kommissionen behöver dock endast hänvisa till resultaten i tidigare undersökningar och till de tillgängliga uppgifterna i detta fall för att bekräfta slutsatsen att behoven i den nationella ekonomin fastställs i planer och förordningar som utfärdats av Kina, och att artikel 34 föreskriver att bankerna ska låna ut i linje med dessa beskrivningar av den nationella ekonomin, vilket inbegriper att främja tillverkning av solfångarglas.
(93)
Slutsatsen kvarstår därför att den kinesiska regeringen överlåter till och styr privata banker att låna ut pengar till främjade industrier i linje med artikel 34 i banklagen.
(94)
När det gäller lån som tillhandahålls av statsägda affärsbanker i Kina drar kommissionen därför slutsatsen att tillverkare av solfångarglas får ett finansiellt bidrag i form av en direkt överföring av offentliga medel i den mening som avses i artikel 3.1 a i i grundförordningen.
(95)
Vidare framgår det av samma bevisning att statsägda affärsbanker (liksom privatägda banker) får uppdrag eller direktiv av staten, vilket betyder att det handlar om ett finansiellt bidrag enligt artikel 3.1 a iv i grundförordningen.
(96)
När det gäller selektivitet konstaterar kommissionen att de kinesiska myndigheterna, såsom förklaras närmare i skäl 172 i solpanelförordningen, styr förmånliga lån till ett begränsat antal industrier och att solfångarglasindustrin, som del av solcellsindustrin, utgör en av dessa. De kinesiska myndigheterna inkluderar solfångarglasindustrin bland ”nyckelindustrierna” i sin tolfte femårsplan. Enligt beslut nr 40 ska de kinesiska myndigheterna aktivt stödja utvecklingen av nya energiindustrier och påskynda utvecklingen av solenergi. Alla finansinstitut beordras att bevilja kreditstöd endast till främjade projekt, bl.a. projekt som avser solfångarglas. I det beslutet utlovas även andra åtgärder för förmånsbehandling av de främjade projekten.
(97)
Efter meddelandet av uppgifter invände de kinesiska myndigheterna mot konstaterandet av selektivitet och särskilt mot kommissionens tolkning av den tolfte femårsplanen, som de hävdade ”inte har något rättsligt värde, eftersom det inte är en bindande handling”. Kommissionen instämmer inte i denna bedömning och konstaterar att de kinesiska myndigheterna gjort samma yrkanden i tidigare undersökningar, som inte heller godtogs. I den tolfte femårsplanen anges att den ”diskuterats och antagits av den nationella folkkongressen, och har verkan av lag.”
(98)
Kommissionen slår därför fast att subventionerna i form av förmånliga lån inte är allmänt tillgängliga och därför är selektiva i den mening som avses i artikel 4.2 a i grundförordningen.
(99)
En förmån föreligger eftersom villkoren för de statliga lånen, eller för lånen från privata organ som fått uppdrag eller direktiv från de kinesiska myndigheterna, är förmånligare än de villkor mottagaren skulle kunna få på marknaden.
(100)
Liksom vid tidigare undersökningar försökte kommissionen kontrollera de kreditriskbedömningar som gjorts av de banker som lånade ut pengar till företagen i urvalet under undersökningsperioden. Företagen lämnade inga uppgifter om sina kreditbetyg, och bankerna samarbetade inte vid undersökningen. Kommissionen ansåg sig därför inte ha några belägg för att lånen till solfångarglasföretagen baserats på en riskbedömning och att räntan fastställts med utgångspunkt i en sådan bedömning.
(101)
I avsaknad av upplysningar från de kinesiska myndigheterna, de exporterande tillverkarna eller bankerna använde sig kommissionen av tillgängliga uppgifter för att avgöra om förmånliga lån i Kina faktiskt utgjort en förmån för de exporterande tillverkare i urvalet som beviljats lån av banker i Kina.
(102)
Liksom vid undersökningen avseende solpaneler inledde kommissionen med de officiella centralbanksräntorna från Kinas folkbank för lån i renminbi yuan. Den genomsnittliga räntan under undersökningsperioden var 6,26 %.
(103)
Kommissionen justerade sedan räntan från Kinas folkbank med hänsyn till de berörda företagens kreditrisk. De lämnade emellertid inga oberoende kreditbetyg eller liknande uppgifter som skulle göra det möjligt för kommissionen att beräkna ett kreditbetyg. Under alla omständigheter har kommissionen fastställt i tidigare undersökningar att kreditbetyg för kinesiska företag snedvrids genom statligt stöd och att det inte finns något bevis för någon meningsfull riskbedömning av låntagare. Kommissionen har därför tillämpat samma metod som vid undersökningen avseende solpaneler och ansett att alla berörda företag hade det otillfredsställande kreditbetyget ”BB” enligt kreditvärderingsföretaget Bloombergs definition.
(104)
Överkursen på obligationer utfärdade av företag med kreditbetyget BB jämfört med företag som har betyget AAA (som Kina har på sina obligationer), enligt Bloomberg, lades därefter till Kinas folkbanks genomsnittliga utlåningsränta under undersökningsperioden. Resultatet blev en referensränta på 10,37 % för undersökningsperioden för lån i renminbi yuan till företagen i urvalet.
(105)
Genom att jämföra denna referensränta med den faktiska räntesatsen under undersökningsperioden för lån till de berörda företagen drog kommissionen slutsatsen att lån beviljas till solfångarglasindustrin på villkor som är förmånligare än marknadsvillkoren.
(106)
Efter meddelandet av uppgifter invände de kinesiska myndigheterna mot kommissionens val av referensränta och de slutsatser som kommissionen drog av jämförelsen mellan referensräntan och den faktiska ränta som betalats.
(107)
Jämförelsen mellan referensräntan och den faktiska ränta som betalats visar tydligt att de exporterande tillverkare som ingick i urvalet och som lånade i renminbi yuan från kinesiska banker, betalade lägre än normala affärsmässiga räntor för företag i deras ekonomiska ställning.
(108)
För det andra var kommissionen mycket riktigt medveten om att Kinas folkbank höjde golvet för utlåningsräntan i juli 2013 och nämnde detta i meddelandet av uppgifter. Detta ändrar dock inte slutsatsen att de kinesiska myndigheterna ingriper i de kinesiska bankernas utlåning, särskilt genom tillämpning av beslut nr 40 och de bifogade förordningarna och genom bestämmelserna i artikel 34 i banklagen.
(109)
För det tredje beräknade kommissionen endast en referensränta för lån i renminbi yuan eftersom de exporterande tillverkarna i urvalet inte hade lån i euro eller amerikanska dollar från kinesiska banker.
(110)
Slutligen begärde de kinesiska myndigheterna mer information om varför kommissionen ansåg att de exporterande tillverkare i urvalet skulle ha kreditbetyget BB. Skälet till att kreditbetyget BB valdes var att kommissionen på grund av bristande samarbete från de berörda bankerna inte har fick några bevis för att något kreditbetyg beräknades för någon exporterande tillverkare i urvalet. Kreditbetyget BB är inte heller någon ofördelaktig slutsats och fungerar i själva verket till förmån för de berörda företagen, eftersom det är det bästa nivån på finansmarknaden för företag utan tillfredsställande kreditbetyg.
(111)
Enligt artikel 28 är kommissionen tvungen att använda de bästa tillgängliga uppgifterna, och dessa togs från slutsatserna i solpanelförordningen där kreditbetyget BB användes för företagen i det urvalet. Detta ansågs rimligt i detta fall och det lades inte fram någon bevisning efter meddelandet av uppgifter som visade att de utvalda företagen gavs ett annat kreditbetyg av de berörda bankerna.
d) Slutsats
(112)
Mot bakgrund av undersökningens resultat drar kommissionen slutsatsen att solfångarglasindustrin i Kina gynnades av förmånliga lån under undersökningsperioden, både från statsägda banker och från privata banker. Finansieringen av solfångarglasindustrin utgör en subvention i den mening som avses i grundförordningen av följande skäl:
a)
Det förekommer ett finansiellt bidrag från de offentliga myndigheterna enligt artikel 3.1 a i.
b)
Det förekommer uppdrag och direktiv från de offentliga myndigheterna enligt artikel 3.1 a iv.
c)
Detta medför att en förmån beviljas i enlighet med artikel 3.2.
(113)
Eftersom det rör sig om ett finansiellt bidrag, en förmån för de exporterande tillverkarna och selektivitet bör subventionen anses vara utjämningsbar.
(114)
Efter meddelandet av uppgifter ifrågasatte de kinesiska myndigheterna användningen av resultat från tidigare undersökningar för att dra slutsatser om subventionering i detta fall, och gjorde särskilt gällande att kommissionen i alltför hög grad lutade sig mot resultaten i solpanelförordningen.
(115)
Påståendet avvisades. Såsom nämnts ovan var kommissionen på grund av bristande samarbetsvilja från bankerna i Kina tvungen att tillämpa bestämmelserna i artikel 28 och bästa tillgängliga uppgifter. Solpanelundersökningen är den senaste undersökningen och innehåller de mest aktuella slutsatserna om subventionering i Kina. Solpaneler inte är samma produkt som solfångarglas, men de ingår båda i samma nya energisektor och omfattas av samma statliga planeringsdokument. I avsaknad av andra uppgifter är därför användandet av resultaten från solpanelundersökningen som ”bästa tillgängliga uppgifter” lämpligt. De kinesiska myndigheterna hävdade också att betydande förändringar hade ägt rum mellan solpanelundersökningen och denna undersökning, särskilt höjningen av räntegolvet av Kinas folkbank i juli 2013. Detta påstående avvisades eftersom slutsatserna från solpanelundersökningen avser den undersökningsperioden, precis som denna undersökning har sin egen undersökningsperiod. I båda fallen ägde höjningen av räntegolvet rum efter undersökningsperiodernas slut och påverkar därför inte användningen av artikel 28 och resultaten från solpanelundersökningen som bästa tillgängliga uppgifter.
(116)
Alla utom ett av de företag som ingick i urvalet erhöll lån från både statsägda affärsbanker och privata banker. Ett företag finansierades uteslutande via sitt offshore-moderbolag och ingen utlåning förekom från banker etablerade i Kina.
(117)
Efter meddelandet av uppgifter ifrågasatte ett företag i urvalet kommissionens slutsats, och hävdade att kommissionen inte begärt att företaget skulle tillhandahålla sitt oberoende kreditbetyg. Kommissionen begärde dock att företaget skulle tillhandahålla all information om de lån som det hade beviljats, men företaget hade inte tillhandahållit något oberoende kreditbetyg. Om företaget hade sådan information borde företaget med tanke på påståendena i klagomålet och de uppgifter som begärdes i frågeformuläret ha lämnat den. Särskilt med tanke på informationen i meddelandet av uppgifter borde företaget omgående ha tillhandahållit ett oberoende kreditbetyg om man hade haft det. Påståendet avvisas därför.
e) Beräkning av subventionens storlek
(118)
Enligt artikel 6 b i grundförordningen ska förmånen med förmånliga lån beräknas som skillnaden mellan den ränta som betalas och det belopp som skulle ha betalats för ett likvärdigt kommersiellt lån som företaget skulle ha kunnat få på marknaden. I avsaknad av en tillförlitlig riskbedömning fastställde kommissionen såsom anges en marknadsmässig referensränta för likvärdiga kommersiella lån.
(119)
Förmånen beräknades för undersökningsperioden som skillnaden mellan den ränta som faktiskt betalades under undersökningsperioden och den ränta som skulle ha betalats med tillämpning av referensräntan.
(120)
Med utgångspunkt i denna metod beräknades följande subventionsmarginaler för de exporterande tillverkare som ingick i urvalet:
Förmånliga lån
Företag
Subventionsmarginal
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
6,2 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
2,5 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
4,8 %
5.2 Andra system för förmånliga lån
(121)
Inga förmåner hade tagits emot av de exporterande tillverkare i urvalet inom ramen för subventionsprogram för exportkrediter, kreditramar, exportgarantier, programmet ”Green Express” eller som förmåner genom tillgång till offshore-holdingbolag under undersökningsperioden.
6. Bidragsprogram
(122)
Företagen i urvalet hade inte erhållit några förmåner från programmet ”Famous Brands” eller ”China World Top Brands” under undersökningsperioden.
6.1 Särskilda bidragsprogram och bidrag
a) Inledning
(123)
Företagen i urvalet fick betydande engångsbidrag från olika offentliga myndigheter på många olika nivåer, vilket innebar att de erhöll en förmån under undersökningsperioden. Dessa bidrag upptäcktes vid kontrollen av de berörda företagen och avslöjades inte i företagens svar på frågeformuläret eller i de kinesiska myndigheternas svar på frågeformuläret, som begärts. I klagomålet hävdades att tillverkare av solfångarglas fått dessa engångsbidrag från offentliga organ på provinsnivå och lokal nivå och att de utgjorde en förmån eftersom pengarna erhållits utan lämplig motprestation (16). I tillkännagivandet om inledande anges också att ”bidragsprogram” är en subventionsform som används för att stödja solfångarglasindustrin.
b) Rättslig grund
(124)
Dessa bidrag beviljades företagen av offentliga myndigheter på nationell nivå eller på provins-, stads-, läns- eller distriktsnivå, och samtliga tycktes vara selektivt riktade till de berörda företagen eller selektiva med avseende på belägenhet eller typ av industri. De närmare rättsliga bestämmelserna i den lag enligt vilka dessa förmåner beviljades, om det över huvud taget fanns någon rättslig grund, lämnades i allmänhet inte ut, men kommissionen fick i många men inte samtliga fall en kopia av ett dokument utfärdat av en offentlig myndighet som åtföljde beviljandet av medel.
c) Undersökningens resultat
(125)
Ett företag i urvalet fick under undersökningsperioden bidrag från den ekonomiska utvecklingszon där det är beläget. Dessa bidrag beräknades av den ekonomiska utvecklingszonen till 20 % av alla skatter som företaget betalat till lokala skattemyndigheter och innefattade bl.a. bolagsskatt, markanvändningsskatt och utdelningsskatt.
(126)
Ett annat företag i urvalet erhöll under undersökningsperioden ett stort bidrag från de lokala myndigheterna för avgifterna för företagets anslutning till elnätet, som det i annat fall självt skulle ha fått stå för. Bidraget utgjorde stöd till större företag etablerade i regionen.
(127)
Ett annat företag i urvalet erhöll ett direktbidrag på 25 miljoner renminbi yuan från NDRC:s fond för industriell anpassning för produktion av högteknologiskt solfångarglas. Detta direkta bidrag från staten erhölls 2006 och företaget fördelade bidraget över de följande tio åren med 10 % per år. Under undersökningsperioden ansågs förmånen således uppgå till 2,5 miljoner renminbi yuan.
(128)
I samma företags räkenskaper för 2012 hade även bokförts andra bidrag från de lokala skattekontoren och andra lokala offentliga organ. Företaget uppgav att merparten av dessa bidrag inte i själva verket var direkta penningöverföringar från dessa organ till företaget utan ersättning för belopp som företaget tidigare betalat till myndigheterna. Eftersom ingen tillfredsställande bevisning kunnat lämnas kan kommissionen inte godta denna förklaring.
(129)
Ett annat företag som ingick i urvalet erhöll före undersökningsperioden ett direkt bidrag på 15 miljoner renminbi yuan från de lokala myndigheterna, och företaget fördelade bidraget över de följande tio åren med 10 % per år. Bidraget betalades ut till företaget för utveckling av solcellsindustrin (där sektorn för solfångarglas ingår), påskyndat uppförande av den avancerade tillverkningsanläggningen i den lokala industrizonen och ett friktionsfritt genomförande av större projekt.
(130)
Samma företag erhöll även flera andra bidrag före undersökningsperioden och utnyttjade en del av bidraget under undersökningsperioden. Företaget lämnade dock inga närmare uppgifter om dessa bidrag, och därför användes tillgängliga uppgifter för att komma fram till en slutsats. Kommissionen har i avsaknad av andra tillgängliga uppgifter slagit fast att dessa bidrag är selektivt riktade till detta företag och att den del av bidraget som utnyttjades under undersökningsperioden bör betraktas som en förmån.
d) Slutsats
(131)
De kinesiska myndigheterna uppmanades att lämna ytterligare upplysningar och att delta i samråd om dessa bidrag, men de avböjde. Med utgångspunkt i den bevisning som inhämtats när det gäller dessa bidrag till företagen i urvalet, och i avsaknad av andra uppgifter, anser kommissionen att bidragen utgör en subvention i den mening som avses i artikel 3.1 a i och 3.2 i grundförordningen eftersom en överföring av medel från de kinesiska myndigheterna i form av bidrag till tillverkarna av den berörda produkten skedde och tillverkarna därmed beviljats en förmån.
(132)
Dessa bidrag är också selektiva i den mening som avses i artiklarna 4.2 a och 4.3 i grundförordningen eftersom de tycks vara begränsade till vissa företag eller vissa projekt i specifika regioner och beviljats för att tillgodose engångsbehov i de företag som ingick i urvalet. Dessa bidrag uppfyller inte kraven för att selektivitet inte ska anses föreligga enligt artikel 4.2 b i grundförordningen, eftersom villkoren för stödberättigande och de faktiska kriterierna för urval av stödberättigade företag inte är transparenta, inte är objektiva och inte tillämpas automatiskt. Det finns inte heller några belägg för att bidragen tillhör ett övergripande subventionsprogram.
(133)
Efter meddelandet av uppgifter ifrågasatte de kinesiska myndigheterna kommissionens behörighet att utreda dessa bidrag och kommissionens analys av den partiella information som den hade tillgång till. Kommissionen har emellertid noggrant analyserat den konfidentiella information som tillhandahållits av de berörda företagen och om det finns bevis dels för en förmån, dels för att bidraget var selektivt har bidraget blivit föremål för utjämningsåtgärder.
(134)
I samtliga fall lämnade företagen uppgifter om bidragsbeloppet och varifrån bidraget betalades ut, även om företaget i vissa fall inte hade tillgång till något dokument som kunde styrka den rättsliga grund enligt vilken överlåtaren hade tillhandahållit bidraget. De berörda företagen bokförde också oftast denna inkomst under rubriken ”stödinkomster” i sin bokföring och hade låtit dessa räkenskaper granskas i en oberoende revision. Detta har ansetts vara positiva bevis för en subvention som innebar en utjämningsbar förmån.
(135)
Ett företag i urvalet ifrågasatte av samma skäl också kommissionens befogenhet att utreda och utjämna dessa företagsspecifika bidrag. Av samma skäl tillbakavisar kommissionen deras argument och upprepar sin ståndpunkt att den har befogenhet att undersöka dessa bidrag och utjämna dem när så är lämpligt.
e) Beräkning av subventionens storlek
(136)
I tabellen nedan visas förmånen i samband med de bidrag som beskrivs ovan, beräknad som det belopp som mottagits under undersökningsperioden eller som bokförts för undersökningsperioden om det berörda företaget skrivit av beloppet.
Andra bidragsprogram
Företag
Subventionsmarginal
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
1,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
2,9 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
1,1 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
3,0 %
7. Program för befrielse från eller nedsättning av direkta skatter
7.1 Programmet ”två år gratis, tre år hälften” för företag med utländska investeringar
a) Inledning
(137)
Programmet ”två år gratis, tre år hälften” ger FIE-företag rätt att inte betala någon bolagsskatt under de första två åren och bara 12,5 % i stället för 25 % under de tre påföljande åren.
b) Rättslig grund
(138)
Den rättsliga grunden för detta program är artikel 8 i den kinesiska lagen om inkomstskatt för företag med utländska investeringar och utländska företag och artikel 72 i genomförandeföreskrifterna till den kinesiska lagen om inkomstskatt för företag med utländska investeringar och utländska företag. Enligt de kinesiska myndigheterna avslutades detta program genom artikel 57 i 2008 års lag om bolagsskatt med en övergångsperiod fram till utgången av 2012. Det framgår därför av lagen att systemet medfört en förmån under taxeringsåret 2012.
c) Undersökningens resultat
(139)
Genom programmet ”två år gratis, tre år hälften” beviljades företag förmåner under räkenskapsåret 2012, varefter systemet har avskaffats enligt de kinesiska myndigheterna.
(140)
Ett av de företag som ingick i urvalet var ett utlandsägt företag som utnyttjade detta skatteprogram under undersökningsperioden. Företaget betalade en bolagsskatt på 12,5 % i stället för 25 %, vilket framgick av bolagsskattedeklarationen för 2012 och av årsredovisningen.
(141)
Kommissionen meddelade dessa resultat till berörda parter, och tog emot synpunkter från de kinesiska myndigheterna om att alla förmåner enligt detta system skulle upphöra under 2012 enligt tillkännagivandet om övergång (17). De kinesiska myndigheterna hävdade därför att om utjämningstullar införs kunde inga tullar införas när det gäller den förmån som erhållits enligt detta system av ett företag i urvalet under undersökningsperioden. Detta argument godtas eftersom kommissionen inte har några bevis för en fortsatt förmån för detta företag i urvalet, enligt de särskilda omständigheterna i detta fall.
d) Slutsats
(142)
Även om programmet ”två år gratis, tre år hälften” har utjämnats i tidigare förordningar kommer kommissionen inte införa en tull för att utjämna den förmån som konstaterats under undersökningsperioden för detta företag i urvalet, eftersom kommissionen inte har några belägg för att programmet eller någon variant av det skulle vara i kraft den dag de tullar införs för detta företag i urvalet.
7.2 Företag med ny och avancerad teknik
a) Inledning
(143)
Genom detta program kan företag som kan visa att de uppfyller vissa kriterier erkännas som ”företag med ny och avancerad teknik” och beviljas en nedsättning av bolagsskatten till 15 % jämfört med den normala skattesatsen på 25 %.
b) Rättslig grund
(144)
Programmets rättsliga grund är artikel 28.2 i 2008 års lag om bolagsskatt, tillsammans med de administrativa åtgärderna för bestämning av företag med ny och avancerad teknik (Guo Ke Fa Huo [2008] nr 172), och artikel 93 i genomförandeföreskrifterna för lagen om bolagsskatt, tillsammans med statsförvaltningens meddelande om frågor kring betalning av bolagsskatt för företag med ny och avancerad teknik (Guo Shui Han [2008] nr 985).
c) Undersökningens resultat
(145)
Systemet är tillgängligt för företag med ny och avancerad teknik som erkänns som sådana av de kinesiska myndigheterna. För att komma i fråga för detta system ska företag ha grundläggande och självständiga immateriella rättigheter och uppfylla följande villkor som anges i den rättsliga grunden:
a)
Deras produktion ska omfattas av definitionen av produkter på områden med ny och avancerad teknik som får centralt statligt stöd.
b)
Deras totala FoU-utgifter ska uppgå till 3-6 % av de totala försäljningsintäkterna.
c)
Deras inkomster från produkter med ny och avancerad teknik ska stå för över 60 % av de totala försäljningsintäkterna.
d)
Anställda inom FoU ska utgöra 10 % av det totala antalet anställda.
e)
De övriga villkor som anges i 2008 års administrativa åtgärder för företag med ny och avancerad teknik är uppfyllda.
(146)
En del av företagen i urvalet, men inte alla, konstaterades utnyttja detta system och betalade därför bolagsskatt på bara 15 % i stället för 25 %. Dessa företag hade ansökt om att klassificeras som företag med ny och avancerad teknik och fått en officiell underrättelse om att de uppfyllde kriterierna och därför hade rätt att fylla i sina bolagsskattedeklarationer i enlighet därmed.
d) Slutsats
(147)
Kommissionen anser liksom i skälen 322-326 i den tidigare undersökningen avseende solpaneler att systemet utgör en subvention enligt artikel 3.1 a ii och artikel 3.2 i grundförordningen eftersom det förekommer ett finansiellt bidrag i form av uteblivna intäkter för de kinesiska myndigheterna, vilket innebär att de berörda företagen beviljas en förmån. Förmånen för mottagarna är lika med skatteminskningen.
(148)
Subventionen är selektiv i den mening som avses i artikel 4.2 a i grundförordningen eftersom den är begränsad till de företag som klassificeras som företag med ny och avancerad teknik och uppfyller villkoren enligt 2008 års administrativa åtgärder. De berörda företagen i urvalet hade klassificerats som sådana företag. Alla som uppfyller kraven för subventionen får den inte automatiskt, och inga objektiva kriterier har fastställts i lagstiftningen eller av den beviljande myndigheten.
(149)
Efter meddelandet av uppgifter ifrågasatte de kinesiska myndigheterna kommissionens slutsatser och hävdade att urvalskriterierna var objektiva och tillämpades lika på alla företag i Kina. Kommissionen instämmer inte med de kinesiska myndigheternas tolkning av de lagar och genomförandeåtgärder som visar att programmet är begränsat till vissa sektorer och företag som stöds av de kinesiska myndigheterna på grundval av kriterier som inte förefaller vara objektiva eller neutrala, såsom att deras tillverkning omfattas av produktområdet för ”högteknologiska områden med viktigt statligt stöd”.
(150)
Stödberättigande är inte heller automatiskt utan beror på klassifikationen som ett företag med ny och avancerad teknik, som tilldelas på skönsmässiga grunder av den behöriga myndigheten.
(151)
Kommissionen anser därför att denna subvention är utjämningsbar.
e) Beräkning av subventionens storlek
(152)
Kommissionen har beräknat storleken på den utjämningsbara subventionen som skillnaden mellan den skatt som normalt skulle ha betalats under undersökningsperioden och den skatt som de berörda företagen faktiskt betalade under undersökningsperioden.
Företag med ny och avancerad teknik
Företag
Subventionsmarginal
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
0,4 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
1,8 %
7.3 Befrielse från skatt på utdelning mellan berättigade inhemska företag
a) Inledning
(153)
I klagomålet hävdades att exporterande tillverkare av solfångarglas erhöll subventioner genom ett annat system för befrielse från direkt skatt, nämligen befrielse från skatt på utdelning mellan berättigade inhemska företag (18). Detta ingår i den allmänna subventionspraxis som består av befrielse från och/eller nedsättning av inkomstskatt enligt tillkännagivandet om inledande.
b) Rättslig grund
(154)
De rättsliga grunderna för en sådan befrielse från skatt på utdelning är artiklarna 25-26 i lagen om bolagsskatt och artikel 83 i genomförandeföreskrifterna för den lagen.
c) Undersökningens resultat
(155)
Kommissionen konstaterade att ett företag som ingick i urvalet beviljats befrielse från skatt på utdelning mellan berättigade inhemska företag. Detta företag ansökte direkt hos det lokala skattekontoret om att få dra av den utdelning som erhållits genom aktieinvesteringar från den beskattningsbara inkomsten.
d) Slutsats
(156)
Kommissionen anser att detta utgör en subvention enligt artikel 3.1 a ii och artikel 3.2 i grundförordningen eftersom det förekommer ett finansiellt bidrag i form av uteblivna intäkter för de kinesiska myndigheterna, vilket innebär att det berörda företaget beviljas en förmån. Förmånen för mottagaren är lika med skatteminskningen.
(157)
I meddelandet av uppgifter angav kommissionen att subventionssystemet är selektivt enligt artikel 4.2 a i grundförordningen, eftersom lagstiftningen begränsar tillgången till detta system till inhemska företag i Kina som gjort investeringar i andra inhemska företag.
(158)
Efter meddelandet av uppgifter ifrågasatte de kinesiska myndigheterna dessa slutsatser och hävdade att undantaget från skatt på utdelning mellan berättigade inhemska företag inte kan anses vara selektivt eftersom artikel 26.3 i lagen om bolagsskatt föreskriver att ett sådant undantag från beskattning av utdelning också är tillgängligt för utländska företag. Dessutom uppger de kinesiska myndigheterna att urvalskriterierna är objektiva och tillämpas på alla inhemska företag oberoende av industri, produkt eller geografiskt läge.
(159)
Även om det är sant att artikel 26.3 i den lag om bolagsskatt som lämnats av den kinesiska regeringen i detta förfarande anger att denna befrielse från skatt på utdelning är också tillgänglig för utländska företag, anser kommissionen fortfarande att detta subventionssystem är selektivt. Artikel 25 i lagen om bolagsskatt bekräftar att denna skattebefrielse är reserverad för industrier och projekt som främjas av staten. Följaktligen kan enbart främjade industrier och projekt kan få tillgång till detta system. Såsom förklaras i avsnitt 5.1 c är solfångarglasindustrin en främjad industri.
e) Beräkning av subventionsbeloppet
(160)
Kommissionen har beräknat storleken på subventionen som skillnaden mellan den skatt som normalt skulle ha uppburits under undersökningsperioden och den skatt som det berörda företaget faktiskt betalade.
System för skatt på utdelning
Företag
Subventionsmarginal
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
5,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0 %
7.4 Andra program för befrielse från eller nedsättning av direkta skatter
a) Inledning
(161)
Med undantag av de system som bedöms i avsnitten 7.1-7.3 har kommissionen inte funnit några bevis på att de företag som ingick i urvalet beviljats förmåner genom de andra program för befrielse från eller nedsättning av direkta skatter som anges i avsnitt C.4. Kommissionen konstaterade dock under sina inspektioner två andra system för företagsbeskattning som tagits upp i räkenskaperna för ett företag som ingick i urvalet, nämligen avdrag för FoU-utgifter och återbetalning av fastighetsskatt och markanvändningsskatt. Även dessa är sådana system för befrielse från eller nedsättning av direkta skatter som beskrivs i tillkännagivandet om inledande, eftersom de innebär att den bolagsskatt som betalas sänkts av skattemyndigheten eller att skattemyndigheten har återbetalat bolagsskatt som redan betalats. Skatteavdraget för FoU-utgifter är också kopplat till systemet med skatteavdrag för FoU vid FIE-företag som anges i avsnitt C.4.
b) Rättslig grund
(162)
Den rättsliga grunden för skatteavdraget för FoU-utgifter är artikel 30 i den kinesiska lagen om bolagsskatt
(163)
När det gäller återbetalning av fastighetsskatt och markanvändningsskatt, angavs inte enligt vilken lag dessa förmåner beviljades även om kommissionen fick en kopia av det cirkulär utfärdat av den regionala myndigheten som åtföljde befrielsen.
c) Undersökningens resultat
(164)
Kommissionen konstaterade att ett av företagen i urvalet erhöll avdrag för FoU-utgifter och återbetalning av fastighetsskatt och markanvändningsskatt. Det dokument som utfärdats av den regionala myndigheten begränsar återbetalningar till att gälla nyetablerade företag med ny och avancerad teknik.
d) Slutsats
(165)
När det gäller avdragen för FoU-utgifter anser kommissionen att detta subventionssystem är selektivt eftersom artikel 30 måste tolkas tillsammans med artikel 25 i lagen om bolagsskatt som anger att denna skattebefrielse enbart gäller industrier och projekt som främjas av staten. Följaktligen kan enbart främjade industrier och projekt kan få tillgång till detta system. Såsom förklaras i avsnitt 5.1 c är solfångarglasindustrin en främjad industri.
(166)
Återbetalningarna av fastighetsskatt och markanvändningsskatt är selektiva i fråga om geografiskt läge och typ av industri. I begäran om ytterligare samråd uppmanades de kinesiska myndigheterna att lämna fler upplysningar om dessa skattesystem, men de avböjde. Kommissionen har därför i avsaknad av andra tillgängliga uppgifter använt sig av den bevisning som inhämtats när det gäller tillämpningen av dessa system på det företag som ingick i urvalet.
(167)
Efter meddelandet av uppgifter ifrågasatte de kinesiska myndigheterna kommissionens slutsatser och hävdade att kommissionen inte hade offentliggjort några faktiska bevis på dessa systems selektivitet i meddelandet av uppgifter. Ett meddelande av uppgifter med mer detaljerad information om dessa systems selektivitet gjordes endast till det berörda företaget och inga synpunkter inkom från företaget. Kommissionen har också utökat informationen om dessa systems selektivitet i skälen ovan.
(168)
Kommissionen anser att dessa system utgör subventioner enligt artikel 3.1 a ii och artikel 3.2 i grundförordningen eftersom det förekommer ett finansiellt bidrag i form av uteblivna intäkter för de kinesiska myndigheterna, vilket innebär att det berörda företaget beviljas en förmån. Förmånen för mottagaren är lika med skatteminskningen.
e) Beräkning av subventionsbeloppet
(169)
Kommissionen har beräknat storleken på subventionen som skillnaden mellan den skatt som normalt skulle ha uppburits under undersökningsperioden och den skatt som det berörda företaget faktiskt betalade.
Bolagsskattesystem
Företag
Subventionsmarginal
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
0,7 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0 %
8. Program för indirekt beskattning och importtullar
(170)
Kommissionen ansåg inte att något av företagen i urvalet beviljats någon förmån genom de program för indirekt beskattning och importtullar som anges i avsnitt C.4.
9. Tillhandahållande av varor och tjänster från myndigheter för mindre än skälig ersättning
9.1 Tillhandahållande av antimon; tillhandahållande av el
(171)
Ingen förmån konstaterades i anslutning till inköp av antimon eller el av företagen i urvalet under undersökningsperioden.
9.2 Tillhandahållande av markanvändningsrättigheter
a) Inledning
(172)
Såsom också anges i skälen 354-370 i solpanelförordningen får företag inte göra direkta markförvärv i Kina utan får bara köpa en markanvändningsrättighet av de lokala myndigheterna.
b) Rättslig grund
(173)
Enligt den kinesiska markförvaltningslagen tillhör all mark folket och får inte köpas eller säljas, utan lagen innehåller villkoren för försäljning av markanvändningsrättigheter till företag genom anbud, prissättning eller auktion.
c) Undersökningens resultat
(174)
Ett auktionssystem skulle i princip innebära att marknaden avgjorde priset för en viss markanvändningsrättighet, som därför skulle fastställas helt oberoende. Vid kommissionens besök hos de kinesiska myndigheterna uppgav dock dessa att myndigheterna under alla omständigheter fastställer minimipriser för varje markkategori (mark graderas från 1 till 15 beroende på fastighetens kvalitet), som priset för markanvändningsrättigheten inte får underskrida.
(175)
De kinesiska myndigheterna kontrollerar också markutbudet genom att med hjälp av kvoter begränsa det markområde för vilket markanvändningsrättigheter får säljas för industri- eller bostadsändamål, per provins och per år.
(176)
Kommissionen kunde emellertid inte, för var och en av de markanvändningsrättigheter som förvärvats av de exporterande tillverkarna, hitta några belägg för ett auktionsförfarande där priset för markanvändningsrättigheten fastställts på ett oberoende sätt. Det företag som vann bjöd antingen utgångspriset eller 5 renminbi yuan per kvadratmeter över utgångspriset, och eftersom det var den enda anbudsgivaren tilldelades det markanvändningsrättigheten.
(177)
Efter meddelandet av uppgifter ifrågasatte de kinesiska myndigheterna kommissionens slutsatser och hävdade att det fanns ett verkligt auktionsförfarande vid försäljning av markanvändningsrättigheter till industrin i Kina.
(178)
De kinesiska myndigheterna hävdade först att det fanns ett verkligt auktionsförfarande eftersom myndigheterna, som varje auktionsförrättare, endast fastställde utgångspriset. Detta argument avvisas eftersom en auktion normalt innebär att utgångspriset fastställs av en oberoende auktionsförrättare efter en oberoende värdering, vilket inte är fallet här eftersom ägaren av markanvändningsrättigheten också är auktionsförrättare.
(179)
De kinesiska myndigheterna uppgav därefter att syftet med minimipriser är att se till att det slutliga priset inte faller under ”det grundläggande marknadsvärdet” för markanvändningsrättigheten. Ingen bevisning lämnades till stöd för detta påstående, vilket i sig är ett cirkelbevis eftersom det pris som betalats för markanvändningsrättigheten (som regeringen har fastställt) påstås vara marknadspriset (som sedan ligger till grund för minimipriset).
(180)
De kinesiska myndigheterna uppgav därefter att det faktum att det inte fanns några andra anbudsgivare vid auktionen ”inte kan utgöra grund för antagandet att markanvändningsrättigheten faktiskt inte auktioneras ut”. Slutsatsen av detta bevis är i själva verket raka motsatsen. De kinesiska myndigheterna har trots uppmaningar inte tillhandahållit bevis på att en enda markanvändningsrättighet blivit prissatt genom en konkurrensutsatt auktion, och effekten av processen är därför att myndigheterna fastställer ett pris och företaget betalar detta pris. Även om flera anbudsgivare inte kan vara ett absolut krav i varje enskilt fall för att fastställa förekomsten av ett marknadsbaserat system, så är en fullständig avsaknad av flera anbudsgivare, som konstaterades vara fallet när det gäller alla företag som ingick i urvalet, ett tydligt tecken på att verkliga marknadspriser saknas.
(181)
I det fall ett företag i urvalet betalade 5 renminbi yuan per kvadratmeter mer än det pris som fastställs av regeringen, uppgav företaget för kommissionen att de uppmanades att göra detta av den behöriga myndigheten endast för att få det att se ut som om en auktion hade ägt rum. Kommissionen kan därför inte se denna omständighet som ett faktiskt bevis för att en marknad för försäljning av markanvändningsrättigheter finns i Kina.
(182)
I praktiken betalade företagen i urvalet därför det pris som fastställts av de kinesiska myndigheterna. Som även fastställs i solpanelförordningen (i skälen 361-370), tillhandahålls markanvändningsrättigheten för mindre än skälig ersättning i förhållande till det marknadsreferensvärde som anges i avsnitt e.
d) Slutsats
(183)
Kommissionen slår fast att de kinesiska myndigheternas tillhandahållande av markanvändningsrättigheter bör anses utgöra en subvention enligt artikel 3.1 a iii och artikel 3.2 i grundförordningen i form av tillhandahållande av varor som innebär att företagen beviljas en förmån. Eftersom undersökningen inte visade att det fanns någon fungerande marknad för försäljning av markanvändningsrättigheter i Kina tyder användandet av ett externt referensvärde (se avsnitt e) på att det belopp som betalas för markanvändningsrättigheter av exportörerna i urvalet ligger under marknadsvärdet.
(184)
Subventionen är selektiv enligt artikel 4.2 a och c i grundförordningen eftersom offentliga myndigheter enligt statsrådets beslut nr 40 ska se till mark tillhandahålls till främjade industrier, varav solfångarglasindustrin är en. I artikel 18 i beslut nr 40 klargörs att industrier som är ”begränsade” inte ska få tillgång till markanvändningsrättigheter.
(185)
Läget vad gäller mark i Kina diskuteras också i ett arbetsdokument från Internationella valutafonden, som bekräftar att tillhandahållandet av markanvändningsrättigheter till kinesiska industrier inte respekterar marknadsförhållanden (19).
(186)
De kinesiska myndigheterna bestred konstaterandet av selektivitet och angav att begränsningarna i beslut nr 40 inte kan användas för att bevisa ett selektivt beviljande av en förmån. Detta argument avvisas eftersom effekten av beslut nr 40 är att bevilja markanvändningsrättigheter till främjade industrier. Solfångarglastillverkning är en främjad industri och tillhandahållandet av markanvändningsrättigheter till solfångarglastillverkare ingår därför i bestämmelserna i beslut nr 40.
(187)
Ett företag i urvalet ifrågasatte också kommissionens slutsatser och hävdade att det fanns en fungerande marknad för markanvändningsrättigheter i Kina. Företagets bedömning av förfarandet för markanvändningsrättigheter i Kina leder dock inte till den slutsatsen. De kunde fortfarande inte visa att markanvändningsrättigheter värderas oberoende, att de säljs på en oberoende auktion, att priset på markanvändningsrättigheter fastställs av marknaden som ett resultat av ett konkurrensutsatt anbudsförfarande eller att priset inte snedvrids av statligt stöd.
(188)
Företaget i urvalet hävdade därefter att trots att kommissionen borde ha konstaterat att det finns ett fungerande marknad, och således ingen subvention, bör kommissionen jämföra priset för företagets markanvändningsrättigheter med ett referensvärde, nämligen priserna på markanvändningsrättigheter i den provins där bolaget har sitt säte. Eftersom kommissionen har konstaterat att det inte finns något lämpligt marknadsreferensvärde i denna provins avvisades detta argument.
e) Beräkning av subventionsmarginalen
(189)
Förmånen utgörs av skillnaden mellan det pris som betalats för markanvändningsrättigheten och ett lämpligt externt referensvärde. Liksom i solpanelförordningen är detta externa referensvärde marknadspriset för mark i det separata tullområdet Taiwan, Penghu, Kinmen och Matsu (nedan kallat Taiwan).
(190)
Efter meddelandet av uppgifter invände de kinesiska myndigheterna mot användandet av Taiwan som jämförelse och begärde information om varför det var lämpligt. Som anges i skäl 467 i solpanelförordningen anser kommissionen Taiwan som en lämplig extern jämförelse av följande skäl:
a)
Den jämförbara ekonomiska utvecklingsnivån, bruttonationalprodukten och den ekonomiska strukturen i Taiwan och i de flesta provinser och städer i Kina där de exporterande tillverkarna i urvalet är etablerade.
b)
Den geografiska närheten mellan Kina och Taiwan.
c)
Den höga graden av industriell infrastruktur i både Taiwan och många provinser i Kina.
d)
De starka ekonomiska banden och den gränsöverskridande handeln mellan Taiwan och Kina.
e)
Den höga befolkningstätheten i många provinser i Kina och i Taiwan.
f)
Likheten mellan typen av mark och de transaktioner som använts för att konstruera det relevanta referensvärdet i Taiwan med dem i Kina.
g)
De gemensamma demografiska, språkliga och kulturella egenskaperna i Taiwan och Kina.
(191)
Med hänsyn till alla dessa faktorer drar kommissionen slutsatsen att priserna för markanvändningsrättigheter i Kina, om marknadsvillkor rådde, för de exporterande tillverkarna i urvalet, skulle vara mycket lika priserna i Taiwan.
(192)
Ett företag i urvalet föreslog att om ett externt referensvärde skulle användas borde BNP i den berörda provinsen beaktas och att referensvärdet därför borde vara ”dagens markpriser i Egypten, Armenien, Guatemala, Kongo, Mongoliet eller Indonesien” eftersom dessa länder befann sig på en ”liknande grad av utveckling”. Detta argument avvisades av följande skäl:
a)
Den ekonomiska utvecklingsnivån är inte den enda faktorn som anges ovan till varför Taiwan var en lämplig jämförelse.
b)
Företaget hänvisade till den provins där det var beläget och inte till staden som har en mycket högre BNP per capita än den omgivande provinsen.
c)
Företaget framförde inga andra argument än BNP för varför någon av de andra externa jämförelserna vore lämpligare än Taiwan.
(193)
Ett annat företag i urvalet hävdade efter meddelandet av uppgifter att användningen av Taiwan inte lämpade sig för de ekonomiska villkoren i den provins där det är beläget, men föreslog inte något alternativ. Eftersom det saknas förslag till alternativa jämförelser bekräftas användningen av Taiwan.
(194)
De genomsnittliga markpriserna i Taiwan under 2012 hämtades från industrikontoret vid ekonomiministeriet och justerades tillbaka för inflation och BNP-tillväxt för att komma fram till ett referenspris för mark för varje kalenderår. Eftersom markanvändningsrättigheter gäller i 50 år och skrivs av i enlighet därmed är förmånen under undersökningsperioden en femtiondel av skillnaden mellan referenspriset och det faktiska pris som betalats.
(195)
Följande subventionsmarginal har fastställts för tillhandahållande av mark för mindre än skälig ersättning:
Tillhandahållande av mark för mindre än skälig ersättning
Företag
Subventionsmarginal
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
2,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
8,0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
2,3 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
7,1 %
10. Slutsats beträffande subventionering
(196)
Kommissionen har beräknat storleken på de utjämningsbara subventionerna till de företag som omfattas av undersökningen i enlighet med bestämmelserna i grundförordningen, för varje system separat, och adderat uppgifterna för att komma fram till ett sammanlagt subventionsbelopp för hela företaget för undersökningsperioden.
(197)
För att fastställa de totala subventionsmarginalerna nedan beräknade kommissionen först den relativa subventioneringen, dvs. subventionsbeloppet i förhållande till företagets totala omsättning. Denna andel användes därefter för att beräkna den subvention som tilldelades exporten av den berörda produkten till unionen under undersökningsperioden.
(198)
Därefter beräknades subventionsbeloppet per kvadratmeter av den berörda produkten som exporterades till unionen under undersökningsperioden, och nedanstående marginaler beräknades som andel av cif-värdet av samma export per kvadratmeter.
(199)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade de kinesiska myndigheterna att kommissionen inte tog hänsyn till de dumpningsmarginaler som beräknats i det parallella antidumpningsförfarandet vid offentliggörandet av subventionsmarginalerna vid meddelandet av uppgifter, och att kommissionen endast behandlade frågan om ”dubbelräkning” när den tull som ska införas beräknades.
(200)
De kinesiska myndigheterna begärde att om subventionering konstaterades orsaka dumpning skulle detta återspeglas i beräkningen av marginaler likaväl som i beräkningen av tullar.
(201)
Eftersom åtgärderna i detta fall begränsas av skademarginalen skulle sådana beräkningar inte ändra de tullar som faktiskt införs. Kommissionen ansåg det därför inte nödvändigt att bemöta innehållet i dessa påståenden.
Företag
Subventionsmarginal
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
D. SKADA
1. Definition av unionsindustrin och unionstillverkningen
(202)
Åtta tillverkare som producerade den likadana produkten i unionen under undersökningsperioden gav sig till känna efter det att undersökningen inletts. Kommissionen känner inte till några andra unionstillverkare av den likadana produkten. Kommissionen anser därför att dessa åtta unionstillverkare utgör unionsindustrin i den mening som avses i artikel 9.1 i grundförordningen, och de kallas nedan unionsindustrin.
(203)
Alla tillgängliga uppgifter om unionsindustrin, inklusive information som lämnats i klagomålet, makroekonomiska uppgifter från unionsindustrins intresseorganisation (Glass for Europe) och svaren på frågeformuläret från unionstillverkarna i urvalet användes för att fastställa unionens sammanlagda tillverkning under undersökningsperioden. För unionstillverkarna i urvalet dubbelkontrollerades uppgifterna mot svaren på frågeformuläret. På grundval av detta beräknades det att unionens sammanlagda tillverkning uppgick till omkring 21 734 000 kvadratmeter under undersökningsperioden.
(204)
Efter meddelandet av uppgifter konstaterade de kinesiska myndigheterna skillnader mellan de uppgifter rörande unionsindustrin som anges i meddelandet av uppgifter och de som ingick i klagomålet. De menade vidare att detta visar att det saknas objektiva och trovärdiga bevis och att kommissionens slutsatser kan ifrågasättas.
(205)
De skillnader som konstaterades av de kinesiska myndigheterna mellan uppgifterna i klagomålet och uppgifterna i meddelandet av uppgifter beror på att alla uppgifter avseende unionstillverkarna i urvalet kontrollerades på plats och uppdaterades vid behov. Eftersom urvalet motsvarar 79 % av unionsindustrins sammanlagda försäljning på unionsmarknaden, kan kommissionen inte godta påståendet att den bevisning som användes inte var en objektiv och trovärdig grund för kommissionens slutsatser.
2. Fastställande av den relevanta unionsmarknaden
(206)
Ingen av unionstillverkarna i urvalet producerade för företagsintern användning. Någon särskild analys av företagsintern försäljning var därför inte nödvändig.
3. Förbrukningen i unionen
(207)
Förbrukningen i unionen fastställdes på grundval av alla unionstillverkares totala försäljningsvolym på unionsmarknaden, det vill säga utan deras export, plus importen från Kina och importen från övriga tredjeländer. Förbrukningen i unionen fastställdes på grundval av uppgifter som lämnats av klaganden och Glass for Europe och som, när så var möjligt, dubbelkontrollerats mot de uppgifter som unionstillverkarna i urvalet lämnat i sina svar på frågeformuläret.
(208)
Förbrukningen i unionen utvecklades på följande sätt:
Tabell 1
Förbrukning i unionen (1 000 m2)
2009
2010
2011
UP
Total förbrukning i unionen
16 596
28 239
33 993
27 412
Index
100
170
205
165
Källa: Glass for Europe, klaganden och unionstillverkarnas svar på frågeformuläret.
(209)
Under skadeundersökningsperioden ökade den totala förbrukningen i unionen med 65 % mellan 2009 och 2011, men minskade under undersökningsperioden jämfört med 2011. Förbrukningen 2012 var dock fortfarande betydligt högre än 2009. Detta beror främst på den ökade förbrukningen av slutprodukter, särskilt solcellsmoduler (se avsnitt E.2.3).
4. Import från det berörda landet
4.1 Volym och marknadsandel för den subventionerade importen från det berörda landet
(210)
Eftersom solfångarglas importeras till unionen under KN-nummer 7007 19 80 - Annat - Laminerat säkerhetsglas, som omfattar andra produkter som inte är föremål för den aktuella undersökningen, gick det inte att använda Eurostat för att fastställa importvolymer och importvärden. Importvolymer och importvärden baserades på uppgifter som lämnats av klaganden och Glass for Europe. Den subventionerade importen till unionen från det berörda landet utvecklades på följande sätt:
Tabell 2
Importvolym och marknadsandel
2009
2010
2011
UP
Importvolym från Kina (1 000 m2)
1 200
2 050
6 150
8 350
Index
100
171
513
696
Marknadsandel
7,2 %
7,3 %
18,1 %
30,5 %
Index
100
100
250
421
Källa: Glass for Europe och klagomålet.
(211)
Under skadeundersökningsperioden ökade den subventionerade importvolymen av den berörda produkten till unionen avsevärt, med hela 596 %. Det ledde till en betydande ökning av marknadsandelen för importen av den berörda produkten från Kina till unionsmarknaden (från 7,2 % till 30,5 %).
(212)
Unionsförbrukningen ökade också fram till 2012. Under 2012, när unionsmarknaden krympte, kunde de kinesiska exporterande tillverkarna ändå öka sin totala importvolym.
(213)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade de kinesiska myndigheterna att kommissionen har använt alldeles för höga uppgifter, och att den kinesiska exportstatistiken visade mycket lägre export under undersökningsperioden jämfört med den importvolym som anges i meddelandet av uppgifter och begärde en förklaring om hur dessa volymer har beräknats.
(214)
Kommissionen noterar för det första att den exportstatistik som tillhandahållits av de kinesiska myndigheterna, som omfattar alla typer av härdat glas, är mer än 2,5 gånger lägre än vad statistiken från Eurostat visar för hela KN-nummer ex 7007 19 80 under 2012. Den kinesiska exportstatistiken kan därför inte betraktas som rimligt tillförlitlig.
(215)
Kommissionen grundade sina beräkningar på de uppgifter som lämnats av klaganden och Glass for Europe. Dessa uppgifter finns tillgängliga i den icke-konfidentiella akten. Kommissionen dubbelkontrollerade dessa uppgifter mot de verifierade uppgifterna från de exporterande tillverkare som ingick i urvalet och andra samarbetsvilliga exporterande tillverkarna. Som nämndes i avsnitt A.3.3 stod de samarbetsvilliga företagen för nästan 100 % av den rapporterade exporten av solfångarglas till unionen under 2012. Kommissionen har därför ingen anledning att tro att de uppgifter på vilka den grundat sina slutsatser är oriktiga. De kinesiska myndigheterna tillhandahöll dessutom inte någon bevisning för att styrka sitt påstående.
4.2 Priser för den subventionerade importen från det berörda landet och prisunderskridande
(216)
Det genomsnittliga priset på den subventionerade importen till unionen från det berörda landet utvecklades på följande sätt:
Tabell 3
Importpriser (euro/m2)
2009
2010
2011
UP
Kina
6,02
6,10
4,96
4,38
Index
100
101
82
73
Källa: Klaganden och de kinesiska exporterande tillverkarnas svar på frågeformuläret.
(217)
Det genomsnittliga importpriset på den berörda produkten sjönk under skadeundersökningsperioden. Det genomsnittliga importpriset sjönk med 27,2 %, från 6,02 euro/m2 2009 till 4,38 euro/m2 under undersökningsperioden.
(218)
I syfte att fastställa prisunderskridandet under undersökningsperioden jämfördes det vägda genomsnittliga försäljningspriset per produkttyp som unionstillverkarna i urvalet tog ut av icke-närstående kunder på unionsmarknaden, justerat till nivån fritt fabrik, med motsvarande vägda genomsnittliga importpriser per produkttyp från de kinesiska tillverkarna i urvalet till den första oberoende kunden på unionsmarknaden, fastställda till cif-nivån, med justeringar uppåt, dvs. 0,40 euro/m2 i kostnader för tullklarering, hantering och lastning och importtullar på 3 %. Dessa justeringar innebär en prisökning med 7-15 %, beroende på produktkontrollnummer, dvs. ett vägt genomsnitt på 11 %.
(219)
Prisjämförelsen gjordes för varje enskild produkttyp för transaktioner i samma handelsled, efter justering av priserna i enlighet med ovanstående skäl och efter avräkning av rabatter och avdrag. Resultatet av jämförelsen, uttryckt i procent av omsättningen under undersökningsperioden för de unionstillverkare som ingick i urvalet, visade på en vägd genomsnittlig underskridandemarginal per företag på 10,6-26,7 % av priserna för unionstillverkarna i urvalet för den subventionerade importen av den berörda produkten.
5. Unionsindustrins ekonomiska situation
(220)
I enlighet med artikel 8.5 i grundförordningen omfattade granskningen av den subventionerade importens inverkan på unionsindustrin en bedömning av alla ekonomiska faktorer och index som var av betydelse för unionsindustrins tillstånd under skadeundersökningsperioden.
(221)
Som förklaras i avsnitt A.3.2 användes ett stickprovsförfarande för undersökningen av den eventuella skada som unionsindustrin lidit.
(222)
För skadeanalysen skilde kommissionen mellan makroekonomiska och mikroekonomiska indikatorer. Kommissionen analyserade de makroekonomiska indikatorerna för skadeundersökningsperioden på grundval av de uppgifter som Glass for Europe och klaganden lämnat för alla unionstillverkare. Kommissionen analyserade mikroekonomiska indikatorer på grundval av svaren på frågeformuläret från de unionstillverkare som ingick i urvalet.
(223)
I denna undersökning bedömdes följande makroekonomiska indikatorer: tillverkning, produktionskapacitet, kapacitetsutnyttjande, försäljningsvolym, marknadsandel, tillväxt, sysselsättning, produktivitet, subventionsmarginalens storlek och återhämtning från tidigare subvention.
(224)
Följande mikroekonomiska indikatorer bedömdes: genomsnittspriser per enhet, enhetskostnad, arbetskraftskostnader, lager, lönsamhet, kassaflöde, investeringar, räntabilitet och kapitalanskaffningsförmåga.
(225)
En exporterande tillverkare hävdade att kommissionen inte har utfört skadeanalysen i enlighet med artikel 8.1 och 8.4 i grundförordningen eftersom den utförde skadeanalysen på grundval av två separata och påstått inkonsekventa uppsättningar av uppgifter, dvs. de makro- och mikroekonomiska skadeindikatorerna. Tillverkaren hävdade vidare att den påstådda inkonsekvensen i analysen av de två uppsättningarna av uppgifter ger upphov till allvarliga tvivel om det lämpliga, rättvisa och objektiva i den övergripande bild som ges av skadesituationen.
(226)
Samma tillverkare refererade till en rad tidigare undersökningar där unionens institutioner uppgavs på ett inkonsekvent sätt ha definierat olika uppsättningar av uppgifter som antingen tillhörande de makroekonomiska uppgifterna eller de mikroekonomiska uppgifterna.
(227)
Kommissionen kan inte godta detta påstående. Detta är en metod som tillämpas i stickprovsförfaranden i syfte att analysera situationen för unionsindustrin och för att beakta inte enbart de tendenser som framgår av urvalet utan också av unionsindustrin som helhet. Alla de faktorer som föreskrivs i artikel 8.4 i grundförordningen beaktades i analysen. Slutsatsen om skada fattas också på grundval av samtliga dessa faktorer. Skadeanalysen var därför utförd i enlighet med artikel 8.1 och 8.4 i grundförordningen.
6. Makroekonomiska indikatorer
6.1 Produktion, produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande
(228)
Den totala tillverkningen, produktionskapaciteten och kapacitetsutnyttjandet i unionen utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:
Tabell 4
Tillverkning, produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande
2009
2010
2011
UP
Produktionskapacitet (1 000 m2)
39 000
44 611
48 511
54 615
Index 2009
100
114
124
140
Produktionsvolym (1 000 m2)
17 540
29 245
31 245
21 734
Index
100
167
178
124
Kapacitetsutnyttjande
45 %
66 %
64 %
40 %
Index
100
146
143
88
Källa: Klaganden och unionstillverkarnas svar på frågeformuläret.
(229)
Unionsindustrins tillverkning ökade under skadeundersökningsperioden i linje med förbrukningen. Redan i början av skadeundersökningsperioden hade unionsindustrin överskottskapacitet. På grund av den snabba ökningen av förbrukningen i unionen minskade den överskottskapaciteten fram till 2011, eftersom produktionskapaciteten i unionen visserligen ökade men inte lika snabbt som förbrukningen i unionen. Produktionskapaciteten fortsatte att öka 2012, medan förbrukningen i unionen minskade. Tillverkningen ökade från 2009 till 2011 och minskade därefter med 30 % under undersökningsperioden. Tack vare den kapacitet som fanns kunde unionsindustrin snabbt öka tillverkningen för att tillgodose den snabbt ökande efterfrågan i unionen fram till 2011. Som en reaktion på tillväxten mellan 2009 och 2011 gjorde unionsindustrin samtidigt ytterligare kapacitetsökningar, men den nya kapaciteten utnyttjades bara delvis under undersökningsperioden. Det ledde till en kraftig minskning av kapacitetsutnyttjandet under undersökningsperioden jämfört med tidigare år.
(230)
Under skadeundersökningsperioden ökade unionsindustrin visserligen sin kapacitet som en reaktion på den ökade förbrukningen, men unionsindustrins tillverkningsnivåer ökade långsammare än förbrukningen, och kapacitetsutnyttjandet, som ökat avsevärt under skadeundersökningsperiodens första tre år, minskade under undersökningsperioden. Samtidigt ökade marknadsandelen för den subventionerade importen från det berörda landet och unionsindustrins huvudsakliga kunder utsattes för orättvis konkurrens inom solpanelssektorn på grund av den kinesiska dumpning och subventionering som konstaterats även inom den sektorn.
6.2 Försäljningsvolym och marknadsandel
(231)
Unionsindustrins försäljningsvolym och marknadsandel utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:
Tabell 5
Försäljningsvolym och marknadsandel
2009
2010
2011
UP
Försäljningsvolym (1 000 m2)
14 696
25 303
26 556
18 039
Index
100
172
181
123
Marknadsandel
88,6 %
89,6 %
78,1 %
65,8 %
Index
100
101
88
74
Källa: Glass for Europe, klaganden och unionstillverkarnas svar på frågeformuläret.
(232)
Under skadeundersökningsperioden ökade unionsindustrins försäljningsvolym med 22,7 %. I förhållande till förbrukningsökningen på 65 % innebar detta dock att unionsindustrins marknadsandel minskade från 88,6 % 2009 till 65,8 % under undersökningsperioden, dvs. en minskning på 25,7 % under skadeundersökningsperioden. Unionsindustrins försäljning ökade betydligt mindre än den subventionerade importen från det berörda landet. Därmed kunde unionstillverkarna inte dra full nytta av den ökande förbrukningen och deras marknadsandel minskade följaktligen under skadeundersökningsperioden.
6.3 Tillväxt
(233)
Unionsindustrins tillväxt framgår av volymindikatorer som tillverkning, försäljning och marknadsandel jämfört med förbrukningens utveckling. Trots ökad förbrukning under skadeundersökningsperioden ökade unionstillverkarnas marknadsandel inte i samma takt som förbrukningen. Unionsindustrins marknadsandel ökade under skadeundersökningsperioden. Under samma period ökade marknadsandelen för importen från Kina med 321 %. Det faktum att unionsindustrin inte kunde växa i linje med marknadens tillväxt hade en övergripande negativ effekt på industrins ekonomiska situation.
6.4 Sysselsättning och produktivitet
(234)
Sysselsättning och produktivitet utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:
Tabell 6
Sysselsättning och produktivitet
2009
2010
2011
UP
Sysselsättning - heltidsekvivalenter (FTE)
565
792
932
857
Index
100
140
165
152
Produktivitet (1 000 m2/FTE)
31
37
34
25
Index
100
119
108
82
Källa: Klaganden och unionstillverkarnas svar på frågeformuläret.
(235)
Sysselsättningen ökade med överlag 52 % mellan 2009 och undersökningsperioden. Ökningen skedde emellertid under perioden fram till 2011, då den nådde en topp på 932 heltidsekvivalenter (FTE), för att därefter minska till 857 FTE under undersökningsperioden. Produktiviteten ökade bara något 2010 och 2011 jämfört med 2009. Detta beror delvis på den höga automatiseringsgraden i tillverkningen av den likadana produkten, vilket kräver få anställda. Under undersökningsperioden ökade den dock med 24,4 % jämfört med 2011. Det berodde på att produktionen minskade med omkring 30 %, vilket inverkade negativt på kapacitetsutnyttjandet under samma period.
(236)
Sysselsättningen minskade därför i linje med utvecklingen för unionstillverkningen av den likadana produkten under undersökningsperioden.
6.5 Subventionsmarginalens storlek och återhämtning från tidigare subventionering
(237)
Alla subventionsmarginaler ligger väsentligt över miniminivån. Med tanke på volymen av och priserna på import från det berörda landet kan inverkan på unionsindustrin av den faktiska subventionsmarginalens storlek anses vara betydande.
(238)
Eftersom detta är den första antisubventionsundersökningen av den berörda produkten är återhämtningen från tidigare subventionering inte relevant för bedömningen.
7. Mikroekonomiska indikatorer
(239)
Såsom anges ovan analyseras de mikroekonomiska faktorerna på grundval av svaren på frågeformuläret från unionstillverkarna i urvalet. För de flesta unionstillverkarna i urvalet var 2009 det år då de gjorde sina första investeringar och började tillverka den likadana produkten. Även om merparten av unionstillverkarna i urvalet redan ingick i glasindustrin måste alla investera i särskilda anläggningar för tillverkning av solfångarglas, som helt skiljer sig från normal glastillverkning eftersom glaset måste ha en helt annan renhet, järnhalt och kvalitet överlag. Glaset måste dessutom härdas, vilket inte är fallet för vanligt glas. Slutligen får det en beläggning. Samtliga indikatorer som analyseras nedan påverkas således avsevärt av denna inledningsfas under 2009. För att visa tendenserna utan den snedvridande inverkan av inledningsfasen hos företagen i urvalet visas även index från 2010.
7.1 Priser och faktorer som påverkar priserna
(240)
De genomsnittliga försäljningspriserna för unionstillverkarna i urvalet till icke-närstående kunder i unionen utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:
Tabell 7
Genomsnittliga försäljningspriser i unionen
2009
2010
2011
UP
Genomsnittligt försäljningspris per enhet på unionsmarknaden (euro/m2)
10,64
9,07
8,91
8,20
Index 2009
100
85
84
77
Index 2010
117
100
98
90
Tillverkningskostnad per enhet (euro/m2)
13,13
8,38
8,44
9,34
Index 2009
100
64
64
71
Index 2010
157
100
101
112
Källa: Unionstillverkarnas svar på frågeformuläret.
(241)
Försäljningspriserna per enhet föll stadigt under skadeundersökningsperioden, men prissänkningarna var särskilt markanta under undersökningsperioden, då de minskade med 7,9 % jämfört med 2011, med 9,5 % jämfört med 2010 och med 23 % jämfört med 2009. Unionstillverkarnas försäljningspriser sjönk långsammare än försäljningspriserna för de importerade produkterna från det berörda landet. De kinesiska priserna sjönk t.ex. med 11 % mellan 2011 och 2012, medan unionspriserna sjönk med 8 % under samma period.
(242)
Trots den stora skillnaden mellan unionsindustrins genomsnittliga försäljningspris per enhet och de kinesiska importpriserna (se D.4.2) var det faktiska prisunderskridandet baserat på en jämförelse per produkttyp mycket lägre - mellan 10,6 % och 26,7 % under undersökningsperioden. Detta beror på att inte alla produkttyper som tillverkades av unionsindustrin exporterades av de kinesiska exporterande tillverkarna i urvalet.
(243)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade de kinesiska myndigheterna att kommissionen inte tagit hänsyn till skillnaden mellan de produkttyper som exporteras av de kinesiska exporterande tillverkarna och de som säljs av unionstillverkarna i sin bedömning av de genomsnittliga kinesiska priserna. Omnämnandet av det faktum att det förelåg en stor skillnad mellan det genomsnittliga försäljningspriset för unionsindustrin och det genomsnittliga försäljningspriset för de kinesiska exporterande tillverkarna påstods ge en snedvriden bild av sakförhållandena på grund av klyftan mellan unionens försäljningspriser och de kinesiska importpriserna.
(244)
Såsom anges ovan har kommissionen gjort en detaljerad jämförelse per produkttyp vid bedömningen av prisunderskridandet som utan tvekan är en aspekt av skadeanalysen. Kommissionen angav dessutom tydligt orsaken till skillnaderna: att inte alla produkttyper som tillverkades av unionsindustrin tillverkades av de kinesiska exporterande tillverkarna. Följaktligen kan det inte hävdas att kommissionen hade gjort en vilseledande och felaktig beskrivning av sakförhållandena.
(245)
Tillverkningskostnaden per enhet ökade med mer än 10 % mellan 2011 och undersökningsperioden men höll sig förhållandevis stabil under perioden 2010-2011. Tillverkningskostnaden följde i allmänhet tendensen för försäljningspriserna mellan 2009 och 2011. Ökningen av tillverkningskostnaden per enhet 2012 berodde på minskningen av tillverkningsvolymen.
(246)
De kinesiska myndigheterna hävdade också att minskningen av det genomsnittliga försäljningspriset per enhet under skadeundersökningsperioden bland annat berodde på uppnådda effektivitetsvinster i tillverkningen. Dessutom var ökningen av tillverkningskostnaden per enhet under 2012 inte orsakad av minskningen i produktionsvolym utan av ökningen av produktionskapaciteten.
(247)
Effektivitetsvinsterna under perioden 2009-2011 minskade verkligen tillverkningskostnaden per enhet och bidrog därmed till nedgången i försäljningspriset per enhet. Kommissionen fastställde emellertid att det genomsnittliga försäljningspriset under undersökningsperioden föll till en betydligt lägre nivå än den genomsnittliga tillverkningskostnaden per enhet, och således endast täckte 88 % av denna. Samtidigt kan ökningen av produktionskapaciteten hos företagen i urvalet inte ha orsakat ökningen av deras tillverkningskostnad per enhet. Faktum är att deras produktionskapacitet endast ökade med 2,6 % mellan 2011 och 2012, medan deras genomsnittliga tillverkningskostnad per enhet ökade med 10,6 % under samma period. Dessa påståenden avvisas därför.
7.2 Arbetskraftskostnader
(248)
De genomsnittliga arbetskraftskostnaderna för unionstillverkarna i urvalet utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:
Tabell 8
Genomsnittlig arbetskraftskostnad per anställd
2009
2010
2011
UP
Genomsnittliga kostnader per anställd (i euro)
45 232
44 503
48 288
50 615
Index 2009
100
98
107
112
Index 2010
102
100
109
114
Källa: Unionstillverkarnas svar på frågeformuläret.
(249)
Mellan 2009 och undersökningsperioden ökade de genomsnittliga arbetskraftskostnaderna per anställd stadigt, med sammanlagt 12 %. En stor ökning med 4,8 % skedde dock mellan 2011 och undersökningsperioden. Den sammanlagda ökningen av arbetskraftskostnaderna kan delvis förklaras med en del unionstillverkares kostnader för outnyttjade anläggningar mellan 2011 och undersökningsperioden, dvs. behovet av att betala anställda trots att de i själva verket inte arbetade.
7.3 Lager
(250)
Lagernivåerna för unionstillverkarna i urvalet utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:
Tabell 9
Lager
2009
2010
2011
UP
Utgående lager (1 000 m2)
1 540
1 875
1 657
1 778
Index 2009
100
122
108
115
Index 2010
82
100
88
95
Källa: Unionstillverkarnas svar på frågeformuläret.
(251)
Lagren ökade med 7,3 % mellan 2011 och undersökningsperioden och med 15 % mellan 2009 och undersökningsperioden, medan de minskade med 11,6 % mellan 2010 och 2011.
(252)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade de kinesiska myndigheterna att tendenserna när det gäller lagernivåerna är irrelevant, eftersom ökningen i absoluta och relativa tal var mycket låg.
(253)
Med tanke på prisutvecklingen är det inte rationellt för en tillverkare att ha stora lager eftersom lagret snabbt minskar i värde. Unionstillverkarna kan därför förväntas ha begränsade lager av den likadana produkten. Ökningen av lagren av den likadana produkten mellan 2011 och undersökningsperioden är därför, även om den var relativt begränsad, en relevant faktor för att fastställa om unionsindustrin lidit väsentlig skada. Den stora lagervolymen i absoluta tal 2010 måste ses mot bakgrund av att försäljningen var mycket högre det året än under undersökningsperioden.
7.4 Lönsamhet, kassaflöde, investeringar, räntabilitet och kapitalanskaffningsförmåga
(254)
Lönsamhet, kassaflöde, investeringar och räntabilitet för unionstillverkarna i urvalet utvecklades på följande sätt under undersökningsperioden:
Tabell 10
Lönsamhet, kassaflöde, investeringar och räntabilitet
2009
2010
2011
UP
Lönsamhet
-20,3 %
8,3 %
8,2 %
-14,5 %
Index 2009
100
241
240
129
Index 2010
- 244
100
99
- 174
Kassaflöde (i 1 000 euro)
-21 550
29 574
33 425
6 200
Index 2009
100
337
355
229
Index 2010
-73
100
113
21
Investeringar (1 000 euro)
46 087
18 230
7 633
10 712
Index 2009
100
40
17
23
Index 2010
253
100
42
59
Räntabilitet
-6,9 %
9,6 %
13,3 %
-11,5 %
Index 2009
100
339
393
66
Index 2010
-72
100
139
- 120
Källa: Unionstillverkarnas svar på frågeformuläret.
(255)
Lönsamheten för unionstillverkarna i urvalet fastställdes genom att nettovinsten före skatt vid försäljningen av den likadana produkten till icke-närstående kunder i unionen uttrycktes i procent av omsättningen av denna försäljning.
(256)
Under 2009 ådrog sig de flesta unionstillverkarna i urvalet förluster som, vilket förklaras i avsnitt D.7, främst berodde på att de inledde tillverkning av den likadana produkten vid den tidpunkten. År 2010 var den genomsnittliga vinsten redan 8,31 %. Därefter minskade lönsamheten något under 2011 när den subventionerade importen började öka. Avslutningsvis led industrin betydande förluster under undersökningsperioden; framför allt minskade lönsamheten med 276,6 % jämfört med 2011.
(257)
Även nettokassaflödet, som är förmågan hos unionstillverkarna i urvalet att investera i sin verksamhet, minskade markant med 81 % mellan 2011 och undersökningsperioden. Det ökade gradvis från och med 2010 och ökade totalt under skadeundersökningsperioden.
(258)
Räntabiliteten uttrycktes som vinsten i procent av det bokförda nettovärdet av investeringar.
(259)
Tabell 10 visar att efter inledningsfasen 2009, då industrin gjorde stora investeringar i den likadana produkten, minskade investeringarna konstant under perioden 2009-2011 och ökade därefter under undersökningsperioden. Investeringarna förblev dock låga under undersökningsperioden jämfört med 2009 års nivåer. De investeringar som gjordes under undersökningsperioden gällde i huvudsak FoU samt förbättring och bibehållande av tillverkningsteknik och tillverkningsprocesser för att öka effektiviteten. Industrin investerade särskilt i nya produkttyper som inte importerades från Kina under samma period och som är forsknings- och innovationsintensiva.
(260)
Räntabiliteten ökade däremot med 34 % under perioden 2009-2012. Den ökade dock stadigt före undersökningsperioden, med 293 % under perioden 2009-2011, men minskade med 186 % under undersökningsperioden jämfört med 2011. Minskningen 2012 är en logisk följd av att unionsindustrin led skada under undersökningsperioden.
(261)
När det gäller kapitalanskaffningsförmågan har det visat sig att det skedde en konstant försämring av unionsindustrins förmåga att generera likvida medel för den likadana produkten och därmed en försvagning av unionsindustrins ekonomiska situation.
8. Slutsats beträffande skada
(262)
Analysen av unionsindustrins situation visar en tydlig nedåtgående tendens för de flesta skadeindikatorerna. Mot bakgrund av en allmänt ökande förbrukning ökade den totala tillverkningen under skadeundersökningsperioden. Trots att försäljningsvolymen ökade krympte unionsindustrins marknadsandel under skadeundersökningsperioden på grund av den större ökningen av förbrukningen under den perioden. De genomsnittliga försäljningspriserna sjönk kraftigt under skadeundersökningsperioden, vilket hade en negativ inverkan på alla indikatorer för ekonomiskt resultat såsom lönsamhet, kassaflöde, räntabilitet och kapitalanskaffningsförmåga.
(263)
Under skadeundersökningsperioden ökade unionsindustrins sammanlagda försäljningsvolym. Unionsindustrins ökade försäljningsvolymer åtföljdes dock av en betydande minskning av de genomsnittliga försäljningspriserna och av unionsindustrins marknadsandel.
(264)
Mot bakgrund av detta bekräftade undersökningen särskilt det faktum att unionsindustrins försäljningspriser ligger lägre än tillverkningskostnaderna under undersökningsperioden, vilket har en negativ inverkan på unionsindustrins lönsamhet, som nådde kraftigt negativa nivåer under undersökningsperioden.
(265)
Kapaciteten utvecklades emellertid positivt mellan 2009 och undersökningsperioden. Dessutom minskade investeringarna visserligen mellan 2009 och undersökningsperioden, men ökade igen mellan 2011 och undersökningsperioden. Anledningen till detta (se avsnitt D.7.4) är att företagen i urvalet fortsatte att investera i den likadana produkten, bland annat genom att inrikta sig på produkttyper i marknadsnischer där det ännu inte förekommer export av dessa produkttyper från det berörda landet och som är forsknings- och innovationsintensiva. Samtidigt är det uppenbart att unionsindustrin även måste kunna tillverka och sälja stora volymer av de mer grundläggande produkttyperna (som för närvarande konkurrerar med den subventionerade importen från Kina) för att sänka de fasta kostnaderna och uppnå stordriftsfördelar.
(266)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade de kinesiska myndigheterna att kommissionens bedömning är inkonsekvent eftersom man angav att investeringar huvudsakligen gjordes i FoU och samtidigt också hävdade att kapaciteten ökade under undersökningsperioden, i förväntan på ökad efterfrågan. Dessa påståenden är inte motstridiga utan kompletterar varandra: investeringarna i nya produkttyper under samma period ledde också ofrånkomligen till en ökning av kapaciteten. Dessutom är sådana investeringar, även om de verkligen ökar kostnaderna för unionsindustrin, också ett viktigt tecken på att industrin gör sitt bästa för att förbli konkurrenskraftig.
(267)
Det är följaktligen möjligt att dra slutsatsen att unionsindustrin inte bara led väsentlig skada under undersökningsperioden, utan att den även aktivt sökte sätt att minska sin exponering för den subventionerade importen av den berörda produkten genom att utveckla innovativa produkter som ännu inte importeras från det berörda landet.
(268)
Mot bakgrund av ovanstående dras slutsatsen att unionsindustrin lidit väsentlig skada i den mening som avses i artikel 8.5 i grundförordningen.
E. ORSAKSSAMBAND
(269)
I enlighet med artikel 8.6 och 8.7 i grundförordningen undersökte kommissionen huruvida den subventionerade importen från det berörda landet hade vållat unionsindustrin skada i så stor omfattning att skadan skulle kunna anses som väsentlig. Andra kända faktorer utöver den subventionerade importen, vilka samtidigt med denna kunde ha vållat unionsindustrin skada, granskades också för att säkerställa att den eventuella skada som dessa andra faktorer hade vållat inte tillskrevs den subventionerade importen.
1. Verkningarna av den subventionerade importen
(270)
Undersökningen visade att den subventionerade importen ökade under skadeundersökningsperioden - volymen ökade med 596 % och marknadsandelen med 366 %. Därmed bekräftades det att både volymen och marknadsandelen för importen av den berörda produkten ökade betydligt under skadeundersökningsperioden. Det fanns ett klart tidsmässigt samband mellan ökningen av den subventionerade importen och unionsindustrins minskade marknadsandel. Importen ökade alltså betydligt snabbare än unionsmarknaden, och unionstillverkarna förlorade marknadsandelar till den subventionerade importen från Kina. Under undersökningen fastställdes också att den subventionerade importen såsom nämns i avsnitt D.4.2 underskred unionsindustrins priser under undersökningsperioden.
(271)
Undersökningen visade att priserna för den subventionerade importen minskade med 27,2 % under skadeundersökningsperioden och ledde till ännu större skillnader mellan unionstillverkarnas och de exporterande tillverkarnas priser. Unionsindustrin gjorde betydande ansträngningar att sänka sina tillverkningskostnader för att stå emot denna stora prispress. Trots detta tvingade det extremt låga priset på importen från Kina unionsindustrin att sänka sina försäljningspriser ytterligare, till en olönsam nivå. Efter inledningsfasen 2009 nådde unionstillverkarna stabila vinstnivåer 2010 och 2011. Under undersökningsperioden registrerade unionstillverkarna emellertid betydande förluster.
(272)
Efter meddelandet av uppgifter ifrågasatte flera berörda parter kommissionens slutsats att det finns ett orsakssamband mellan den väsentliga skada unionsindustrin lidit och den subventionerade importen från Kina. De hävdade att det inte föreligger något tidsmässigt samband mellan skadan och den ökade importen från det berörda landet. Detta beror på att importen från Kina ökade betydligt mellan 2009 och 2011. Dessutom var det genomsnittliga priset på importen från Kina under 2011 var 4,96 euro/m2, vilket låg nära 2012 års nivå (4,38 euro/m2).
(273)
Samma parter hävdade att slutsatsen att den skada som unionsindustrin lidit borde tillskrivas den kinesiska importen under 2012 strider mot slutsatsen att den kinesiska importen påstods sakna några negativa inverkningar året innan, även om det genomsnittliga importpriset var mycket likartat.
(274)
Parterna hävdade också att det tidsmässiga sambandet mellan den väsentliga skadan och den subventionerade importen från Kina inte kan bedömas utifrån hela skadeundersökningsperioden från 2009 till slutet av undersökningsperioden, utan att ta hänsyn till de mellanliggande trender som observerats under denna period.
(275)
Från början av skadeundersökningsperioden till slutet av undersökningsperioden, ökade importen med 596 % och marknadsandelen med 321 %. Importpriserna minskade med 27,2 % under skadeundersökningsperioden.
(276)
Det är riktigt att unionsindustrins vinstmarginal 2011 endast var något lägre än 2010, trots den stora ökningen av importen från Kina redan 2011. Under 2011 ökade dock unionens förbrukning av solfångarglas kraftigt, dvs. med 20,4 % mellan 2010 och 2011, medan importen från Kina ökade med 150 % under samma period. Under undersökningsperioden minskade förbrukningen faktiskt med drygt 19 % medan importen från Kina ökade ytterligare med mer än 35 %. Detta visar tydligt det tidsmässiga sambandet mellan den väsentliga skada som unionsindustrin lidit under undersökningsperioden och den kraftiga ökningen av den subventionerade importen från Kina. Det tar också rimligtvis en viss tid innan unionstillverkarna känner av några negativa effekter av den ökade subventionerade importen (t.ex. förlust av kunder, ådragna förluster, minskad räntabilitet och kassaflöde). Detta påstående avvisas därför.
(277)
Kommissionen analyserade också de mellanliggande tendenserna under skadeundersökningsperioden. Det faktum att unionsindustrin fortfarande var lönsam 2011, även om den kinesiska importen redan ökat under det året, påverkar inte slutsatsen att det under undersökningsperioden fanns ett tidsmässigt samband mellan den skada som unionsindustrin lidit och den fortsatta ökningen av den subventionerade importen från Kina.
(278)
Under undersökningsperioden minskade förbrukningen med drygt 19 % medan de kinesiska exporterande tillverkarna lyckades
a)
öka sin marknadsandel med 12,4 procentenheter jämfört med 2011, medan unionsindustrins marknadsandel minskade med 12,3 procentenheter,
b)
öka volymen av kinesisk import med mer än 35 % jämfört med en nedgång på 32 % i unionsindustrins försäljning och
c)
ytterligare minska sina redan mycket låga exportpriser med mer än 10 % och underskrida unionsindustrins priser med upp till 26,7 % och därmed bidra till den skada som unionsindustrin lidit under undersökningsperioden.
(279)
På grundval av ovanstående analys drar kommissionen slutsatsen att förekomsten av subventionerad import och den avsevärda ökningen av marknadsandelen för denna till priser som konstant underskred unionsindustrins orsakade den väsentliga skada som unionsindustrin lidit.
2. Verkningar av andra faktorer
2.1 Import från tredjeländer
(280)
Importvolymen från andra tredjeländer utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:
Tabell 11
Import från tredjeländer (1 000 m2)
Tredjeländer
2009
2010
2011
UP
Volym (m2)
700
886
1 287
1 023
Index
100
127
184
146
Marknadsandel
4,2 %
3,1 %
3,8 %
3,7 %
Index
100
74
90
88
Genomsnittspris euro/m2
10,50
10,09
9,60
8,40
Index
100
96
91
80
Källa: Glass for Europe och klaganden.
(281)
Importvolymen från andra tredjeländer ökade med 46 % under skadeundersökningsperioden i linje med ökningen av förbrukningen i unionen. Marknadsandelen minskade något under undersökningsperioden jämfört med 2011 (3,7 %) men förblev totalt sett stabil under skadeundersökningsperioden. Turkiet är den näst största exportören efter Kina, följt av Indien.
(282)
Den information som finns tillgänglig om import från samtliga tredjeländer visar att det genomsnittliga importpriset var högre än det genomsnittliga kinesiska importpriset. Detta gäller också enhetspriset för varje typ av berörd produkt. Tredjeländernas genomsnittliga importpris var å andra sidan ungefär detsamma eller högre än unionsindustrins genomsnittspris.
(283)
Med tanke på de små importvolymerna och marknadsandelarna för tredjeländer samt deras prisnivå drar kommissionen slutsatsen att import från tredjeländer inte bryter orsakssambandet mellan den subventionerade importen och den skada som unionsindustrin lidit.
2.2 Unionsindustrins exportresultat
(284)
Exportvolymerna för unionstillverkarna i urvalet utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:
Tabell 12
Exportresultat för unionstillverkarna i urvalet
2009
2010
2011
UP
Exportförsäljningens värde (1 000 euro)
19 313
19 814
27 419
7 001
Index
100
103
142
36
Exportförsäljningsvolym (1 000 m2)
1 460
1 713
2 708
760
Index
100
117
185
52
Genomsnittspris (euro/m2)
13,22
11,56
10,12
9,21
Index
100
87
77
70
Källa: Unionstillverkarnas svar på frågeformuläret.
(285)
Exportförsäljningen för unionstillverkarna i urvalet ökade under perioden 2009-2011 men sjönk plötsligt med 74 % i värde och 71,9 % i volym under undersökningsperioden. Baserat på svaren från de kinesiska exportörer som ingick i urvalet tycks detta bero på mycket låga priser på den kinesiska exporten till unionsindustrins största exportdestinationer (dvs. Förenta staterna och Kanada).
(286)
Exportförsäljningen för unionstillverkarna i urvalet utgjorde 20 % av deras totala försäljningsvolym 2009 (under inledningsfasen), 11 % under 2010 och endast 14 % under toppen 2011. Under 2012 minskade den ytterligare till 5 %.
(287)
Unionsmarknaden är en av de största marknaderna i världen och den huvudsakliga marknaden för unionsindustrin - inte marknader i tredjeländer. Det faktum att solfångarglas är relativt tungt och ömtåligt medför också ytterligare kostnader när det transporteras längre sträckor (på grund av skador och korrosion). Undersökningen bekräftade också att det försämrade exportresultatet främst beror på konkurrensen med den kinesiska lågprisexporten även på marknader i tredjeländer. Kommissionen kan därför inte dra slutsatsen att det försämrade exportresultatet för unionstillverkarna i urvalet bryter orsakssambandet mellan den subventionerade importen och den skada som unionsindustrin lidit.
(288)
Efter meddelandet av uppgifter ifrågasatte flera parter kommissionens slutsatser att den minskade exportförsäljningen för de unionstillverkare som ingick i urvalet under undersökningsperioden troligen berodde på de mycket låga priserna på kinesisk export till unionsindustrins viktigaste exportdestinationer (dvs. Förenta staterna och Kanada). De ansåg att denna slutsats är obefogad eftersom den kinesiska exporten också fanns under 2011, och att det följaktligen inte fanns någon anledning till att effekten av den skulle ha dykt upp först under 2012. De menade också att den faktiska orsaken till den låga exportförsäljningen var att unionsindustrin inte var konkurrenskraftig och att den inte kunde förbli konkurrenskraftig då världsmarknadspriserna sjönk. Följaktligen hävdade dessa parter att nedgången i unionsindustrins exportförsäljning under undersökningsperioden ytterligare bidragit till den skada som gemenskapsindustrin lidit.
(289)
Kommissionen avvisar dessa argument av följande skäl. Unionsmarknaden, inte marknader i tredjeländer, är fortfarande den huvudsakliga marknaden för unionsindustrin. De extra kostnader som uppstår vid transport längre sträckor (på grund av skador och korrosion) kan också endast kompenseras om priserna i tredjeländerna är tillräckligt höga. Detta tycks inte vara fallet. Enligt den information som står till kommissionens förfogande i de besvarade frågeformulären från de exporterande tillverkare som ingick i urvalet, var priserna på den kinesiska exporten till unionsindustrins främsta exportdestinationer i själva verket mycket låga och minskade ytterligare under undersökningsperioden i jämförelse med 2011. Detta visar att unionsindustrins försämrade exportresultat främst beror på de allt lägre priserna på den kinesiska exporten, även på marknader i tredjeländer såsom bekräftades vid undersökningen.
(290)
Samma parter hävdade också att undersökningen avsåg unionsmarknaden och inte någon bedömning av påstådd illojal prissättning på marknader i tredjeländer.
(291)
Även om man antar att unionsinstitutionernas slutsatser var korrekta så påstods de dessutom tillskriva den skada som orsakats av andra faktorer till den subventionerade importen till unionen. Den påstådda kinesiska lågprisexporten eller subventionerade exporten till tredjeländer var inte någon subventionerad import till EU och utgjorde därmed en annan faktor, vars skadliga konsekvenser inte kan tillskrivas den subventionerade importen.
(292)
Kommissionen avvisar detta påstående. Den undersökte inte huruvida priserna för import från Kina till tredjeländer var dumpade och/eller subventionerade. Den fastställde endast, på grundval av exportpriser till tredjeländer som lämnats av de exporterande tillverkare som ingick i urvalet, att dessa priser stadigt minskat under de senaste åren.
(293)
På samma sätt har kommissionen analyserat prissänkningen på import från Kina till tredjeländer som en separat faktor och inte hävdat att den berodde på subventionerad import till unionen. I själva verket användes detta faktum endast som en möjlig förklaring till unionsindustrins minskade export till dess viktigaste exportdestinationer bland tredjeländerna mot bakgrund av att dessa marknader inte var och aldrig har varit de viktigaste marknaderna för unionsindustrin. Även under toppåren 2010 och 2011 stod unionsmarknaden för mer än 85 % av unionsindustrins försäljning.
(294)
Kommissionen drar därför slutsatsen att det försämrade exportresultatet för unionstillverkarna i urvalet inte bryter orsakssambandet mellan den subventionerade importen och den skada som unionsindustrin lidit.
2.3 Utveckling av förbrukning och kapacitet
(295)
Såsom nämns i avsnitt D.3 ökade förbrukningen i unionen med 65 % mellan 2009 och undersökningsperioden. Förbrukningen nådde en topp 2011 då den ökade med 105 % jämfört med 2009. Unionsindustrin kunde emellertid inte till fullo dra nytta av den ökade förbrukningen. Dess totala försäljning ökade betydligt fram till 2011, men tillväxten var långsammare än marknadens tillväxt. Den minskade därefter också sammanlagt under undersökningsperioden. Dess marknadsandel föll stadigt under skadeundersökningsperioden för att nå en minskning på 25,7 % under undersökningsperioden jämfört med 2009 (-15,8 % jämfört med 2011). Både Kinas marknadsandel och försäljningsvolym ökade däremot avsevärt, även när förbrukningen minskade mellan 2011 och undersökningsperioden, vilket ledde till en ökning med 68,4 % mellan 2011 och undersökningsperioden och en total ökning med 321 % under hela perioden. Importen från Kina ökade med 596 % under skadeundersökningsperioden.
(296)
Eftersom förbrukningen i unionen ökade under skadeundersökningsperioden är dess utveckling sådan att den förstärker orsakssambandet mellan den ökade subventionerade importen och den skada som unionsindustrin lidit, och är inte i sig själv en orsak till skada för unionsindustrin. Även under undersökningsperioden, då förbrukningen minskade, ökade dessutom marknadsandelen för den subventionerade importen från Kina ytterligare, till nackdel för unionsindustrin.
(297)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade flera parter att den skada som unionsindustrin lidit berodde på den minskade förbrukningen i unionen. Detta påstods vara den enda faktor som föreföll sjunka för första gången 2012 och till vilken skadan rimligen kan kopplas, medan den kinesiska importen började redan under 2011 till priser som är jämförbara med dem under 2012.
(298)
Förbrukningen sjönk verkligen under 2012 jämfört med de föregående åren. Kommissionens analys löper dock från början av skadeundersökningsperioden under 2009 till slutet av undersökningsperioden, och under denna period steg förbrukningen i unionen med totalt 65 %. Under skadeundersökningsperioden minskade unionsindustrins marknadsandel kontinuerligt och kraftigt, dvs. med totalt 25,7 %, medan marknadsandelen för den kinesiska importen ökade med 321 %. Importen från Kina ökade med 596 % under skadeundersökningsperioden.
(299)
Under undersökningsperioden låg unionens förbrukning dessutom fortfarande på en jämförbar nivå med den under 2010, som var det år, vilket framgår av tabell 10, då unionsindustrin uppnådde en rimlig vinst. Minskningen av förbrukningen i unionen under undersökningsperioden kan därför inte i sig ha lett till unionsindustrins förluster under undersökningsperioden. Dessutom minskade unionsindustrins marknadsandel med 26,6 % mellan 2010 och 2012, medan marknadsandelen för den kinesiska importen ökade med 318 % under samma period. Om den minskade förbrukningen under undersökningsperioden skulle ha orsakat den skada som unionsindustrin lidit borde slutligen minskningen också ha påverkat den kinesiska importen. Detta var emellertid uppenbarligen inte fallet. Under undersökningsperioden ökade tvärtom den kinesiska importen avsevärt i både volym och marknadsandel.
(300)
Mot bakgrund av ovanstående avvisar kommissionen detta påstående. Kommissionen drar därför slutsatsen att den minskade förbrukningen under undersökningsperioden inte bryter orsakssambandet mellan den subventionerade importen och den skada som unionsindustrin lidit.
(301)
När det gäller unionsindustrins produktionskapacitet enligt tabell 4 ligger ökningen tydligt i linje med den ökade förbrukningen i unionen fram till utgången av 2011. Undersökningen visade att det främsta skälet till att produktionskapaciteten ökade med 12,5 % mellan 2011 och undersökningsperioden var ett företags inträde på marknaden för solfångarglas. Produktionskapaciteten för alla andra företag på markanden minskade något under samma period. Följaktligen låg utvecklingen av unionsindustrins kapacitet i linje med utvecklingen av förbrukningen i unionen. Kommissionen anser följaktligen att unionsindustrins stora produktionskapacitet, som var hög redan i början av skadeundersökningsperioden och förblev hög under undersökningsperioden, inte kan bryta orsakssambandet mellan den subventionerade importen och den skada som unionsindustrin lidit.
(302)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade flera parter att kommissionen underlåtit att ta hänsyn till den påstådda överkapaciteten som en viktig orsak till skadan. Under skadeundersökningsperioden påstods kapacitetsökningen inte vara motiverad av ökningen av förbrukningen, eftersom unionsindustrin hade en konstant stor skillnad mellan produktionskapacitet och konsumtion som enligt deras mening inte är ekonomiskt lönsam. De hävdade vidare att det faktum att det dök upp en ny aktör på marknaden mellan 2011 och undersökningsperioden bidrog till den skada som gemenskapsindustrin lidit, eftersom konkurrensen på hemmamarknaden ökade.
(303)
Parterna hävdade också att den minskade förbrukningen i unionen och den ökade produktionskapaciteten, tillsammans med en minskning av exportförsäljningen, resulterade i ett mycket lågt kapacitetsutnyttjande. Detta låga kapacitetsutnyttjande orsakade höga fasta kostnader, vilket, enligt deras uppfattning, i hög grad drabbade solfångarglasindustrin i unionen.
(304)
Kommissionen konstaterar att produktionskapaciteten i hela unionsindustrin alltid har varit högre än den totala unionsförbrukningen under hela skadeundersökningsperioden. Detta har dock inte hindrat företag från unionsindustrin i urvalet från att gå med vinst under de två åren före undersökningsperioden, samtidigt som de redovisade avsevärda förluster på - 14,5 % endast under undersökningsperioden.
(305)
Kapaciteten hos de unionstillverkare som ingick i urvalet ökade dessutom med endast 4 % mellan 2010 och 2011 och med 2,6 % mellan 2011 och undersökningsperioden, vilket ledde till en blygsam total ökning med 6,7 % mellan 2010 och undersökningsperioden.
(306)
Detta innebär att skillnaden mellan konsumtion och kapacitet funnits under hela skadeundersökningsperioden, och även om den var något högre under undersökningsperioden kan skillnaden inte förklara de betydande förluster som företagen i urvalet gjort under undersökningsperioden. Kommissionen avvisar därför påståendet att unionsindustrins kapacitet inte är ekonomiskt hållbar.
(307)
När det gäller argumentet att den nya aktören under 2012 bidrog till den skada som unionsindustrin lidit, noterar kommissionen att denna nya aktör, även om den hade installerat en hög kapacitet, hade en mycket begränsad tillverkning och begränsade försäljningsvolymer, omkring 2 % av EU:s totala försäljning under undersökningsperioden. Därför hade knappast denna nya aktör någon effekt på unionsindustrins resultat som helhet, förutom att den väsentligt ökade unionsindustrins kapacitet och påverkade kapacitetsutnyttjandet. I själva verket skulle kapaciteten hos alla övriga unionstillverkare faktiskt ha minskat mellan 2011 och 2012 utan uppgifterna från detta företag.
(308)
Undersökningen kunde inte heller bekräfta att solfångarglasindustrin har drabbats hårt av de fasta kostnaderna. Den genomsnittliga fasta kostnaderna för unionstillverkarna i urvalet låg i själva verket på 25-35 % av de totala produktionskostnaderna under undersökningsperioden. Under de föregående åren 2010 och 2011 var andelen fasta kostnader något lägre, men fortfarande inom samma variationsbredd. Detta visar tydligt att den stora kapaciteten under undersökningsperioden uppenbarligen påverkade tillverkningskostnaden, men denna inverkan var inte betydande och kan inte förklara de stora förlusterna under undersökningsperioden, i synnerhet inte i förhållande till de vinster som uppnåtts under tidigare år. Dessutom sjönk kapacitetsutnyttjandet hos unionstillverkarna i urvalet visserligen jämfört med de föregående åren men låg fortfarande på en nivå på 65 % under undersökningsperioden.
(309)
Slutligen har kommissionen i sin analys också beaktat att den installerade kapaciteten kan anpassas till tillverkning av andra typer av glas som inte omfattas av denna undersökning. Även på grund av detta håller kommissionen följaktligen inte med den berörda parten om att den höga installerade kapaciteten inte är ekonomiskt lönsam.
(310)
Mot bakgrund av ovanstående avvisar kommissionen parternas påståenden och upprepar att utvecklingen när det gäller förbrukning, kapacitet och kapacitetsutnyttjande under skadeundersökningsperioden, analyserade både separat och sammantaget, inte är sådan att den bryter orsakssambandet mellan den väsentliga skada som unionsindustrin lidit och den subventionerade importen.
2.4 Tendenser för solcellsmoduler
(311)
Enligt den information som kommissionen förfogar över (20) säljs omkring 80-85 % av solfångarglaset till tillverkare av solcellsmoduler (kristallina solcellsmoduler och tunnfilmssolcellsmoduler), och omkring 15-20 % av försäljningen sker till tillverkare av plana termiska solfångare som producerar varmvatten. De observerade tendenserna för solcellsmoduler har följaktligen en stark inverkan på förbrukningen av solfångarglas.
(312)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade två parter att den skada som unionsindustrin lidit även berodde, förutom på utvecklingen av förbrukningen av den berörda produkten, på den minskade förbrukningen av solcellsmoduler samt de förluster som denna industri gjorde i slutet av 2011 och början på 2012. Effekterna av den ekonomiska krisen för tillverkarna av solcellspaneler på marknaden för solfångarglas påstås ha börjat skönjas i slutet av 2011 och under 2012 på grund av den nödvändiga eftersläpningen mellan de två marknaderna.
(313)
Förbrukningen av solcellsmoduler ökade stadigt under samma period, dvs. 2009-2012, och även om den minskade 2012 förblev förbrukningsnivån 221 % högre än 2009 och 44 % högre än 2010 (21). Dessutom fastställdes det att efterfrågan på moduler i början visserligen berodde på ekonomiska stödprogram, framför allt inmatningspriser, men att det inte var möjligt att dra slutsatsen att minskningarna av inmatningspriserna (i slutet av 2011 och början av 2012) hade brutit orsakssambandet mellan den subventionerade importen och skadan (22). Detta berodde på att efterfrågan på solcellsmoduler förblev förhållandevis hög under samma period 2009-2012.
(314)
Förbrukningen av solcellsmoduler, och således efterfrågan på solfångarglas, förblev således hög under skadeundersökningsperioden. Den svaga minskningen under 2012 kan inte i sig ses som en faktor som kan bryta det orsakssamband som fastställts mellan den subventionerade importen från Kina och den väsentliga skada som unionsindustrin lidit.
(315)
Eftersom efterfrågan för solcellsmoduler likaledes förblev relativt hög under perioden 2009-2012 och efterfrågan på solfångarglas ökade med 65 % under samma period, kan inte effekten av solfångarglasförbrukningen på solcellsmodultillverkarnas försämrade ekonomiska situation i slutet av 2011 och början på 2012 inte i sig betraktas som en faktor som skulle bryta det orsakssamband som fastställts mellan den subventionerade importen av solfångarglas från Kina och den väsentliga skada som unionsindustrin lidit.
(316)
Mot bakgrund av ovanstående bekräftar kommissionen att utvecklingen av förbrukningen av solcellsmoduler inte i sig kan ses som en faktor som bryter det orsakssamband som fastställts mellan den subventionerade importen från Kina och den väsentliga skada som unionsindustrin lidit.
3. Slutsats
(317)
Undersökningen har visat ett orsakssamband mellan den väsentliga skada unionsindustrin lidit och den subventionerade importen från Kina. Kommissionen har analyserat andra möjliga orsaker till skada, såsom import från andra tredjeländer, unionsindustrins exportresultat och förändringar i konsumtionsmönster, produktionskapacitet eller marknadssituationen för vissa användare av den berörda produkten. Ingen av dessa kunde vid vare sig en enskild eller en kumulativ analys påvisas bryta det orsakssamband som fastställts mellan den subventionerade importen från Kina och den väsentliga skada som unionsindustrin lidit.
(318)
På grundval av denna analys, i vilken det har redogjorts för verkningarna av alla kända faktorer som har betydelse för unionsindustrins situation och gjorts en avgränsning av den subventionerade importens skadevållande verkningar, dras slutsatsen att den subventionerade importen från det berörda landet har vållat unionsindustrin väsentlig skada i den mening som avses i artikel 8.6 i grundförordningen.
(319)
Efter undersökningsperioden har tillverkare av solfångarglas offentligt tillkännagett att tillverkningsverksamhet har upphört, vilket med nödvändighet innebär att det nu finns avsevärd outnyttjad produktionskapacitet. Detta stärker ytterligare det orsakssamband som konstaterats ovan och visar vilken förödande effekt den subventionerade importen har på unionsindustrin.
F. UNIONENS INTRESSE
(320)
I enlighet med artikel 31 i grundförordningen undersökte kommissionen om det, trots slutsatsen om skadevållande subventionering, var uppenbart att det inte låg i unionens intresse att införa åtgärder i detta fall. Analysen av unionens intresse gjordes på grundval av en bedömning av alla olika berörda parters intressen, däribland intressena hos unionsindustrin, importörerna, råvaruleverantörerna och användarna av den berörda produkten.
1. Unionsindustrins intresse
(321)
Ungefär 860 personer var under undersökningsperioden direkt sysselsatta inom unionsindustrin inom tillverkning och försäljning av den likadana produkten. I undersökningen fastslogs att unionsindustrin har lidit väsentlig skada som vållats av den subventionerade importen från det berörda landet under undersökningsperioden. Vissa unionstillverkare tvingades redan då att stänga sina tillverkningsanläggningar medan andra drabbades av insolvens (23). I avsaknad av åtgärder förefaller en ytterligare försämring av unionsindustrins ekonomiska situation mycket trolig.
(322)
Införandet av antisubventionstullar förväntas innebära att de handelssnedvridande effekterna av skadevållande subventionering undanröjs och effektiva handelsvillkor återupprättas på unionsmarknaden, så att unionsindustrin kan anpassa priserna på den likadana produkten till tillverkningskostnaden och på så sätt förbättra sin lönsamhet. Införandet av åtgärder kan förväntas göra det möjligt för unionsindustrin att åtminstone delvis återvinna de marknadsandelar som den förlorade under skadeundersökningsperioden, vilket skulle få en positiv inverkan på dess ekonomiska situation överlag.
(323)
Vidare skulle unionsindustrin kunna få bättre tillgång till kapital och investera mer i FoU och innovation på marknaden för solfångarglas.
(324)
Slutligen är det sannolikt att de unionstillverkare som tvingades lägga ned sin tillverkning på grund av pressen från den kinesiska subventionerade importen kan starta om affärsverksamheten. Enligt detta scenario skulle inte bara de befintliga arbetstillfällena säkras, utan det skulle dessutom finnas rimliga framtidsutsikter till ytterligare expansion av tillverkningen och ökad sysselsättning.
(325)
Om inga åtgärder skulle införas kan en fortsatt minskning av marknadsandelen förväntas med en ytterligare försämring av unionsindustrins lönsamhet. Detta skulle vara ohållbart på kort till medellång sikt. Som en följd av detta skulle utöver det stora antal unionstillverkare som redan tvingats bort från marknaden även andra tillverkare kunna ställas inför insolvens, vilket på kort till medellång sikt sannolikt skulle leda till att unionsindustrin skulle försvinna, med åtföljande omfattande följder för de befintliga arbetstillfällena.
(326)
Slutsatsen blir därför att det skulle ligga i unionsindustrins intresse att antisubventionstullar införs.
2. Icke-närstående importörers och handlares intresse
(327)
De två samarbetsvilliga importörernas huvudsakliga affärsverksamhet var handel med den berörda produkten. Båda hade diversifierade källor för den berörda produkten, dvs. de köpte inte bara in produkter från Kina utan även från unionen och tredjeländer.
(328)
Ett påstående gjordes om att införande av åtgärder för den berörda produkten skulle inverka negativt på importörernas affärsverksamhet. För det första skulle all import från Kina inte upphöra om tullar införs. För det andra kan det visserligen förväntas att införandet av åtgärder kan inverka negativt på den ekonomiska situationen för importörer som enbart eller huvudsakligen importerar från Kina, men med tanke på möjligheten att köpa från tredjeländer kan det förväntas att importörerna är flexibla och ändrar sina försörjningskällor om så bedöms vara nödvändigt.
(329)
Därför dras slutsatsen att införandet av åtgärder på den föreslagna nivån kan ha en viss negativ inverkan på den ekonomiska situationen för icke-närstående importörer av den berörda produkten, men att denna inverkan lindras till följd av att importörer och handlare kan använda andra försörjningskällor, både från tredjeländer och från unionsindustrin, varav den senare har kapacitet att öka sin tillverkning. I alla händelser skulle detta inte väga tyngre än den positiva inverkan på andra parter.
3. Råvaruleverantörers intresse
(330)
Inga råvaruleverantörer samarbetade i undersökningen. I avsaknad av uppgifter från sådana leverantörer fanns inga belägg för att införandet av åtgärder skulle inverka negativt på dessa parters intressen.
4. Användares intresse
(331)
Alla användare som svarade är tillverkare av solcellsmoduler och/eller solfångare. Dessa användare stöder införandet av antisubventionstullar, eftersom de hävdar att unionsindustrin tillverkar solfångarglas av bättre kvalitet, som inte alltid kan levereras av kinesiska företag. Däremot var tre andra användare emot införandet av antisubventionsåtgärder. Dessa användare förväntar sig att införandet av antisubventionstullar skulle inverka negativt på deras verksamhet. De tror inte att de kommer att kunna lägga över prisökningen på slutkonsumenterna till följd av den mycket dystra situationen inom sektorn för solcellsmoduler.
(332)
Enligt de uppgifter som lämnats in av användarna står solfångarglas endast för omkring 6-8 % av de totala kostnaderna för solcellsmoduler. Solfångarglas utgör således endast en begränsad del av kostnaderna och av det slutliga värdet på solcellsmodulerna. Dessutom kan det uppskattas att inverkan på de totala kostnaderna för solcellsmodulerna skulle bli mindre än 1 % om antisubventionstullar införs för solfångarglas importerat från Kina. Detta beror främst på att de samarbetsvilliga användarna köper betydande mängder solfångarglas från unionstillverkare.
(333)
Ett eventuellt införande av antisubventionstullar kommer högst sannolikt endast att leda till en begränsad ökning av insatspriset för solcellsmoduler jämfört med ett kontrafaktiskt scenario utan tullar, och det förväntas därför inte få en väsentlig negativ inverkan på kostnaderna och slutpriserna för unionens sektor för solcellsmoduler.
(334)
Dessutom har några av användarna redan alternativa försörjningskällor, såsom Turkiet och Indien, som inte skulle påverkas negativt av införandet av antisubventionstullar. Även andra användare kan övergå till alternativa försörjningskällor, antingen från tredjeländer eller från unionsindustrin.
(335)
Mot bakgrund av ovanstående avvisar kommissionen de argument som framförts av vissa användare mot införandet av åtgärder.
5. Konkurrensaspekter
(336)
En importör hävdade att eftersom några unionstillverkare deltog i en global kartell för planglas (där solfångarglas ingår) och bötfälldes av kommissionen 2007, använder de antisubventionsverktyget som ett sätt att återvinna förluster som de ådragit sig till följd av böter för kartellen och förlorad marknadsandel i unionen. Om tillträdet till unionsmarknaden skulle begränsas genom antisubventionstullar skulle unionstillverkarna ha ett starkare incitament att gå med i en kartell eller bete sig på något annat konkurrenshämmande sätt med avseende på produkter som inte når stora volymer i unionen, såsom heminredningsprodukter.
(337)
Dessa invändningar bör avvisas. För det första noterar kommissionen att kartellens verksamhet upphörde 2007. Kartellens tidigare effekter påverkade följaktligen inte industrin under skadeundersökningsperioden. För det andra var det ingen av unionstillverkarna i urvalet som medverkade i kartellen, och ingen av de nuvarande unionstillverkarna med den högsta försäljningsvolymen. För det tredje förväntas inte det eventuella införandet av antisubventionstullar ha någon inverkan på unionsindustrins konkurrensbeteende, eftersom åtgärderna å ena sidan inte kommer att ändra strukturen hos unionsmarknaden och företagen å andra sidan har en allmän skyldighet att följa tillämpliga konkurrensregler på unionsnivå och nationell nivå, vare sig tullar införs eller ej.
(338)
En importör hävdade också att införandet av tullar skulle inverka negativt på unionsmarknaden för reflexhindrande ytskikt för solfångarglas. Denna marknad, som identifierats som en närstående marknad av importören, påstås domineras av unionstillverkarna, och införandet av åtgärder skulle leda till att deras ställning stärks till nackdel för konkurrerande leverantörer av antireflexbeläggning. Dessutom uppgavs att det var svårt för importörerna att få beställningar från unionstillverkarna eller att få dessa beställningar levererade inom rimlig tid och till rimliga priser.
(339)
Marknaden för antireflexbeläggning ingår i undersökningen och är därmed inte en närstående marknad. Undersökningen visade att unionstillverkarna under undersökningsperioden fortfarande var konkurrenskraftiga på denna nischmarknad trots de relativt sett högre priser de tog ut, eftersom marknaden anser att deras belagda produkter håller högre kvalitet. Ingen bevisning lämnades dock som visade att unionsindustrin inte skulle kunna tillgodose efterfrågan till följd av en möjlig ökning av reflexhindrande ytbehandlat solfångarglas. Följaktligen bör detta påstående avvisas.
(340)
När det gäller påståendena om att unionstillverkarna har vägrat att ta emot beställningar eller leverera i tid till rimliga priser, är det helt upp till varje tillverkare att välja affärsstrategi så länge en sådan tillverkare eller sådana tillverkare inte på egen hand eller tillsammans har en dominerande ställning på marknaden i fråga. Det finns tillräcklig konkurrens på unionsmarknaden för att byta och/eller diversifiera leverantörer. Även detta påstående avvisas därför.
6. Slutsats om unionens intresse
(341)
Mot bakgrund av ovanstående drogs slutsatsen, utifrån en bedömning av alla aktörers olika intressen som helhet, att det ligger i unionens intresse att slutgiltiga åtgärder införs på import av solfångarglas med ursprung i Kina.
G. UTJÄMNINGSÅTGÄRDER
(342)
Mot bakgrund av slutsatserna beträffande subventionering, skada, orsakssamband och unionens intresse bör slutgiltiga utjämningsåtgärder införas i syfte att förhindra att unionsindustrin vållas ytterligare skada genom subventionerad import.
1. Nivå för undanröjande av skada
(343)
Vid fastställandet av nivån på tullen togs hänsyn till de subventionsmarginaler som konstaterats och det tullbelopp som var nödvändigt för att undanröja den skada som unionsindustrin lidit utan att överskrida de konstaterade subventionsmarginalerna.
(344)
Vid beräkning av det tullbelopp som är nödvändigt för att undanröja verkningarna av den skadevållande subventioneringen, ansågs det att åtgärderna borde göra det möjligt för unionsindustrin att täcka sina tillverkningskostnader och uppnå en vinst före skatt som industrin rimligen skulle kunna uppnå vid försäljning av den likadana produkten i unionen under normala konkurrensförhållanden, dvs. om det inte hade förekommit någon subventionerad import.
(345)
En vinstmarginal på 8,3 % av omsättningen betraktas därför som en lämplig miniminivå som unionsindustrin kunde ha förväntats uppnå om det inte hade förekommit någon skadevållande subventionerad import. Denna vinstmarginal grundas på den genomsnittliga vinst som uppnåddes av unionstillverkarna i urvalet under 2010, när importen av den berörda produkten fortfarande var liten och därför ännu inte hade kunnat snedvrida de normala konkurrensförhållandena.
(346)
På grundval av detta beräknades ett icke-skadevållande pris för unionsindustrins likadana produkt. Det icke-skadevållande priset erhölls genom att den ovannämnda vinstmarginalen på 8,3 % lades till tillverkningskostnaden under undersökningsperioden för unionstillverkarna i urvalet.
(347)
Den nödvändiga prisökningen fastställdes därefter på grundval av en jämförelse mellan det vägda genomsnittliga importpriset för de samarbetsvilliga kinesiska exporterande tillverkarna i urvalet, som fastställts vid beräkningen av prisunderskridandet, justerat för importkostnader och tullar, och det vägda genomsnittliga icke-skadevållande priset för den likadana produkt som unionstillverkarna i urvalet sålde på unionsmarknaden under undersökningsperioden. Den eventuella skillnad som jämförelsen resulterade i uttrycktes sedan i procent av det vägda genomsnittliga totala importvärdet cif.
(348)
Efter meddelandet av uppgifter hade en part invändningar mot den vinstmarginal som använts som vinstmål. Parten hävdade att kommissionen borde ta hänsyn till alla andra faktorer som påverkat lönsamheten under undersökningsperioden. Det hävdade att den rimliga vinstmarginalen inte borde vara högre än 5 %.
(349)
Kommissionen avvisar detta argument av följande skäl. Det vinstmål som användes bygger inte på en bedömning utan på den verkliga vinst som unionsindustrin uppnådde före den snedvridning av konkurrensen som orsakas av den subventionerade importen från Kina. Kommissionen anser att detta är en rimlig vinst, och har också tagit hänsyn till att marknaden inte var väsentligt annorlunda jämfört med undersökningsperioden, bortsett från effekten av den subventionerade importen från Kina. Partens påstående i detta avseende att förbrukningen under 2010 var mycket högre än 2012 är sakligt sett felaktigt. Som visas i avsnitt E.2.3 låg förbrukningen under 2010 på ungefär samma nivå som 2012. Under 2010 var också unionsindustrin i färd med att bygga upp kapacitet i förväntan på en kraftig ökning av efterfrågan, något som påverkade dess vinst negativt under det året. Slutligen är den föreslagna vinstmarginalen på 5 % godtycklig eftersom den inte grundas på några uppgifter eller faktiska beräkningar och avvisas därför.
2. Åtgärder
(350)
Mot denna bakgrund anser kommissionen att en slutgiltig utjämningstull bör införas på import av solfångarglas med ursprung i Kina och att den, i enlighet med artikel 15 i grundförordningen och regeln om lägsta tull, bör fastställas till en nivå motsvarande de lägre av de subventions- och skademarginaler som konstaterats. I detta fall bör tullsatsen därför fastställas till en nivå som motsvarar de konstaterade subventionsmarginalerna.
(351)
Med hänsyn till den höga graden av samarbetsvilja från de kinesiska exporterande tillverkarnas sida, fastställs tullsatsen för alla övriga företag till nivån för den högsta tullsatsen som ska införas för företag i urvalet eller som är samarbetsvilliga. Tullsatsen för alla övriga företag kommer att tillämpas på de företag som inte var samarbetsvilliga i undersökningen.
(352)
För de samarbetsvilliga kinesiska företag som förtecknas i bilagan och som inte ingick i urvalet fastställs den slutgiltiga tullsatsen till den vägda genomsnittliga tullsats som gäller för företagen i urvalet.
(353)
Mot denna bakgrund fastställs nivån för tullarna till följande:
Företag
Subventionsmarginal
Skademarginal
Tullsats
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
39,3 %
3,2 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
26,2 %
17,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
42,1 %
12,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
17,1 %
16,7 %
Andra samarbetsvilliga företag som är förtecknade i bilaga I
12,4 %
33,2 %
12,4 %
Alla övriga företag
17,1 %
42,1 %
17,1 %
(354)
Utjämningstullarna enligt ovan fastställs i form av värdetull, dvs. i förhållande till importens värde.
(355)
De individuella företagsspecifika utjämningstullsatser som anges i denna förordning har fastställts på grundval av resultaten av denna undersökning. De speglar således den situation som under undersökningen konstaterades föreligga för de företag som ingick i urvalet och genomsnittet av de tullsatser som införs för dem tillämpas på de samarbetsvilliga företag som inte ingick i urvalet.
(356)
Dessa tullsatser är således (i motsats till den landsomfattande tullsats som är tillämplig på övriga företag) uteslutande tillämpliga på import av produkter med ursprung i det berörda landet som har tillverkats av dessa företag, dvs. de specifika rättsliga enheter som nämns. Import av den berörda produkten som tillverkats av något annat företag som inte uttryckligen nämns i artikel 1, inbegripet enheter som är närstående de uttryckligen nämnda företagen, omfattas inte av dessa tullsatser utan i stället den tullsats som gäller för övriga företag.
(357)
En ansökan om tillämpning av en individuell utjämningstullsats (t.ex. till följd av en ändring av enhetens namn eller inrättande av nya produktions- eller försäljningsenheter) bör utan dröjsmål sändas till kommissionen tillsammans med alla relevanta uppgifter, särskilt beträffande sådana ändringar av företagets verksamhet i fråga om tillverkning, inhemsk försäljning och exportförsäljning som hänger samman med exempelvis namnändringen eller ändringen av produktions- eller försäljningsenheterna. Om det är motiverat kommer den här förordningen i sådana fall att ändras genom en uppdatering av förteckningen över de företag som omfattas av individuella tullsatser.
(358)
För att utjämningstullen ska kunna tillämpas korrekt bör tullsatsen för övriga företag inte bara tillämpas på de icke-samarbetsvilliga exporterande tillverkarna utan också på de tillverkare som inte exporterade till unionen under undersökningsperioden, utom om de samarbetade vid undersökningen.
(359)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade klaganden att antidumpnings- och utjämningstullar i form av värdetullar inte var verkningsfulla och bad kommissionen att införa åtgärder i form av ett lägsta importpris. Även flera användare föreslog ett minimiimportpris. De skäl som framförts av parterna och skälen till att kommissionen avslog dessa anges i skälen 144-168 i kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 470/2014 (24) (nedan kallad förordningen om slutgiltig antidumpningstull).
(360)
Efter meddelandet av uppgifter erbjöd de tre exporterande tillverkarna i urvalet samt Henan Yuhua prisåtaganden i form av ett minimiimportpris. Kommissionen avvisade de erbjudna åtagandena av de skäl som anges i skälen 172-179 i förordningen om slutgiltig antidumpningstull.
(361)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från den kommitté som inrättats i enlighet med artikel 25.1 i grundförordningen.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. En slutgiltig utjämningstull införs på import av solfångarglas bestående av härdat kalk-sodaplanglas, med en järnhalt på mindre än 300 ppm, en soltransmittans på mer än 88 % (uppmätt med AM1,5-spektrum 300 500 nm), en värmebeständighet på upp till 250 C (uppmätt enligt EN 12150), en termochockresistens på Δ 150 K (uppmätt enligt EN 12150) och med en mekanisk hållfasthet på minst 90 N/mm2 (uppmätt enligt EN 1288-3), som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer ex 7007 19 80 (Taric-nummer 80) och har sitt ursprung i Folkrepubliken Kina. Ytbehandlade solfångarglas (en- eller dubbelsidigt ytbehandlade) ska klassificeras enligt Taricnummer 7007198019 och obehandlade solfångarglas ska klassificeras enligt Taricnummer 7007198011.
2. Följande utjämningstullsatser ska tillämpas på nettopriset fritt unionens gräns, före tull, för den produkt som beskrivs i punkt 1 och som tillverkats av de företag som anges i tabellen:
Företag
Tullsats
Tarictilläggsnummer
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
B943
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
B944
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
B945
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
B946
Andra samarbetsvilliga företag som är förtecknade i bilaga I
12,4 %
Alla övriga företag
17,1 %
B999
3. Tillämpningen av de individuella utjämningstullsatserna för de företag som anges i punkt 2 ska ske på villkor att det för medlemsstaternas tullmyndigheter uppvisas en giltig faktura som uppfyller kraven i bilaga II. Om ingen sådan faktura uppvisas, ska den tullsats som gäller för alla övriga företag tillämpas.
4. Om inget annat anges, ska gällande bestämmelser om tullar tillämpas.
Artikel 2
Om en ny exporterande tillverkare i Folkrepubliken Kina lämnar tillräcklig bevisning till kommissionen för att man
-
inte exporterade den produkt som avses i artikel 1.1 till unionen under undersökningsperioden (1 januari 2012- 31 december 2012),
-
inte är närstående någon av de exportörer eller tillverkare i Folkrepubliken Kina som omfattas av de åtgärder som införs genom denna förordning,
-
faktiskt har exporterat den berörda produkten till unionen efter den undersökningsperiod som ligger till grund för åtgärderna, eller genom avtal har gjort ett oåterkalleligt åtagande att exportera en betydande kvantitet till unionen,
får artikel 1.2 ändras så, att den nya exporterande tillverkaren fogas till de samarbetsvilliga företag som inte ingick i urvalet och som således omfattas av den vägda genomsnittliga tullsatsen på 12,4 %.
Artikel 3
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 13 maj 2014.