SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2015/2203
ze dne 25. listopadu 2015
o sbližování právních předpisů členských států týkajících se kaseinů a kaseinátů určených k lidské spotřebě a o zrušení směrnice Rady 83/417/EHS
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Rady 83/417/EHS (3) stanoví sbližování právních předpisů členských států týkajících se některých druhů mléčných bílkovin (kaseinů a kaseinátů) určených k lidské spotřebě. Od vstupu uvedené směrnice v platnost došlo k několika změnám, zejména byl vytvořen ucelený právní rámec v oblasti potravinového práva a Komise pro Codex Alimentarius přijala mezinárodní normu pro výrobky s potravinářským kaseinem (dále jen „norma Codexu pro výrobky s potravinářským kaseinem“), a tyto změny je třeba zohlednit.
(2)
Směrnice 83/417/EHS svěřuje Komisi pravomoci k provádění některých svých ustanovení. V důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost je třeba tyto pravomoci sladit s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie.
(3)
V zájmu jasnosti by proto měla být směrnice 83/417/EHS zrušena a nahrazena směrnicí novou.
(4)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 (4) obsahuje obecná, horizontální a jednotná pravidla Unie týkající se přijetí mimořádných opatření u potravin a krmiv. Související ustanovení směrnice 83/417/EHS už tedy nejsou potřebná.
(5)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 (5) obsahuje obecná, horizontální a jednotná pravidla Unie týkající se metod odběru vzorků a analýzy potravin. Související ustanovení směrnice 83/417/EHS už tedy nejsou potřebná.
(6)
Podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011 (6) má být v rámci vztahů mezi podniky poskytován dostatek informací s cílem zajistit konečnému spotřebiteli uvedení informací o potravinách a jejich přesnost. Jelikož výrobky, na něž se vztahuje tato směrnice, se mají prodávat mezi podniky pro účely výroby potravinářských výrobků, je vhodné zachovat zvláštní pravidla, která uvádí již směrnice 83/417/EHS, přizpůsobit je stávajícímu právnímu rámci a zjednodušit je. V těchto zvláštních pravidlech by měly být stanoveny informace, které mají být v rámci vztahů mezi podniky u výrobků, na něž se vztahuje tato směrnice, poskytovány, na jedné straně aby potravinářské podniky měly k dispozici informace, které potřebují pro označování konečných výrobků, například pokud jde o uvádění alergenů, a na druhé straně aby se předešlo záměně těchto výrobků s podobnými výrobky, které nejsou určeny nebo nejsou vhodné pro lidskou spotřebu.
(7)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 (7) stanoví definici potravinářských přídatných látek a činidel uváděných ve směrnici 83/417/EHS jako technologické pomocné látky. Proto by tato směrnice měla používat namísto pojmu „technologické pomocné látky“ pojmů„potravinářské přídatné látky“ a „činidla“. Tato terminologie by rovněž byla v souladu s normou Codexu pro výrobky s potravinářským kaseinem.
(8)
Jiné pojmy a odkazy používané v přílohách směrnice 83/417/EHS by měly být upraveny tak, aby se zohlednily pojmy a odkazy používané v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1332/2008 (8) a v nařízení (ES) č. 1333/2008.
(9)
Příloha I směrnice 83/417/EHS stanoví maximální vlhkost pro kaseiny potravinářské na 10 % a maximální obsah mléčného tuku pro kasein potravinářský kyselý na 2,25 %. Vzhledem k tomu, že norma Codexu pro výrobky s potravinářským kaseinem stanoví uvedené parametry na 12 % a 2 %, měly by být stanoveny odpovídající parametry v souladu s uvedenou normou, aby se zabránilo narušení obchodu.
(10)
Za účelem okamžité úpravy či aktualizace technických prvků obsažených v přílohách této směrnice tak, aby se zohlednil vývoj odpovídajících mezinárodních norem nebo technického pokroku, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o požadavky na potravinářské kaseiny a potravinářské kaseináty uvedené v přílohách I a II. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(11)
Jelikož cílů této směrnice, totiž usnadnění volného pohybu kaseinů a kaseinátů určených k lidské spotřebě, a to prostřednictvím sblížení právních předpisů členských států a při současném zajištění vysoké úrovně ochrany zdraví, a přizpůsobení stávajících předpisů obecným právním předpisům Unie v oblasti potravin a mezinárodním normám, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich, z důvodu jejich rozsahu a účinků, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Oblast působnosti
Tato směrnice se vztahuje na kaseiny a kaseináty určené k lidské spotřebě a jejich směsi.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
a)
„potravinářským kaseinem kyselým“ mléčný výrobek získaný oddělením, promytím a vysušením sraženiny vzniklé kyselým srážením odtučněného mléka nebo jiných výrobků získaných z mléka;
b)
„potravinářským kaseinem sladkým“ mléčný výrobek získaný oddělením, promytím a vysušením sraženiny odtučněného mléka nebo jiných výrobků získaných z mléka; sraženina se získává reakcí syřidla nebo jiných koagulujících enzymů;
c)
„potravinářským kaseinátem“ mléčný výrobek získaný reakcí potravinářského kaseinu nebo jeho sraženiny s neutralizačními činidly a následným sušením.
Článek 3
Povinnosti členských států
Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily, že:
a)
mléčné výrobky definované v článku 2 jsou uváděny na trh pod názvy v něm uvedenými pouze tehdy, pokud jsou v souladu s pravidly stanovenými v této směrnici a s požadavky stanovenými v přílohách I a II, a
b)
kaseiny a kaseináty, které nejsou v souladu s požadavky stanovenými v příloze I oddíle I písmenech b) a c), příloze I oddíle II písmenech b) a c) nebo v příloze II písmenech b) a c), se nepoužívají pro přípravu potravin, a pokud jsou uvedeny na trh pro jiné účely v souladu s právními předpisy, jsou pojmenovány a označeny takovým způsobem, aby kupující nebyl uveden v omyl o jejich povaze, kvalitě nebo zamýšleném použití.
Článek 4
Označování
1. Na obalech, nádobách nebo etiketách mléčných výrobků definovaných v článku 2 musí být uvedeny dobře viditelným, jasně čitelným a nesmazatelným písmem tyto údaje:
a)
u potravinářských kaseinátů název mléčného výrobku stanovený v čl. 2 písm. a), b) a c) s uvedením přítomného kationtu nebo kationtů, jejichž seznam je obsažen v příloze II písmeni d);
b)
u výrobků uváděných na trh jako směsi:
i)
slovo „směs …“ následované názvy jednotlivých složek směsi v pořadí podle klesajícího hmotnostního zastoupení,
ii)
u potravinářských kaseinátů uvedení přítomného kationtu či kationtů, jejichž seznam je obsažen v příloze II písmeni d),
iii)
u směsí s potravinářskými kaseináty obsah bílkovin;
c)
čistá hmotnost výrobku vyjádřená v kilogramech nebo v gramech;
d)
jméno nebo obchodní firma a adresa provozovatele potravinářského podniku, pod jehož jménem nebo obchodní firmou je výrobek uváděn na trh, nebo pokud tento provozovatel potravinářského podniku není usazen v Unii, dovozce na trh Unie;
e)
u výrobků dovážených ze třetích zemí název země původu;
f)
identifikace šarže výrobků nebo datum výroby.
Odchylně od prvního pododstavce lze údaje uvedené v prvním pododstavci písm. b) bodě iii) a písm. c), d) a e) vyznačit pouze v průvodním dokladu.
2. Členský stát zakáže uvádět na trh mléčné výrobky definované v čl. 2 písm. a), b) a c) na svém území, pokud nejsou údaje uvedené v odst. 1 prvním pododstavci tohoto článku vyznačeny v jazyce snadno srozumitelném kupujícím členského státu, v němž jsou tyto výrobky uváděny na trh, ledaže jsou tyto údaje poskytnuty provozovatelem potravinářského podniku jiným způsobem. Tyto údaje mohou být vyznačeny v několika jazycích.
3. Pokud je u mléčných výrobků definovaných v článku 2 překročen minimální obsah mléčné bílkoviny stanovený v příloze I oddíle I písm. a) bodě 2 a oddíle II písm. a) bodě 2 a v příloze II písm. a) bodě 2, může být tato skutečnost, aniž jsou dotčeny jiné právní předpisy Unie, odpovídajícím způsobem vyznačena na obalech, nádobách nebo etiketách výrobků.
Článek 5
Přenesení pravomoci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 6, pokud jde o změnu požadavků stanovených v přílohách I a II za účelem zohlednění vývoje příslušných mezinárodních norem a technického pokroku.
Článek 6
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku. Je obzvláště důležité, aby Komise před přijetím aktů v přenesené pravomoci uvedených v článku 5 postupovala v souladu s obvyklou praxí a vedla konzultace s odborníky, včetně odborníků z členských států.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 5 je Komisi svěřena na dobu pěti let ode dne 21. prosince 2015. Komise vypracuje zprávu o přenesení pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 5 kdykoliv zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 5 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 7
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 22. prosince 2016. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 8
Zrušení
Směrnice 83/417/EHS se zrušuje s účinkem ode dne 22. prosince 2016.
Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze III.
Článek 9
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 10
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 25. listopadu 2015.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV (EU) 2015/2203
av den 25 november 2015
om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kaseiner och kaseinater avsedda som livsmedel och om upphävande av rådets direktiv 83/417/EEG
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och
av följande skäl:
(1)
Genom rådets direktiv 83/417/EEG (3) tillnärmas medlemsstaternas lagstiftning om vissa mjölkproteiner (kaseiner och kaseinater) avsedda som livsmedel. Sedan det direktivet trädde i kraft har en rad förändringar skett, i synnerhet utvecklingen av ett omfattande regelverk på livsmedelsområdet och Codex Alimentarius-kommissionens antagande av en internationell standard för ätbara kaseinprodukter (nedan kallad Codex-standard för ätbara kaseinprodukter) som måste beaktas.
(2)
Genom direktiv 83/417/EEG ges kommissionen befogenheter att genomföra vissa bestämmelser i direktivet. Som en följd av ikraftträdandet av Lissabonfördraget måste de befogenheterna anpassas till artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget).
(3)
För tydlighetens skull bör direktiv 83/417/EEG därför upphävas och ersättas med ett nytt direktiv.
(4)
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 (4) innehåller allmänna, övergripande och enhetliga unionsbestämmelser om nödåtgärder för livsmedel och foder. Därför är motsvarande bestämmelser i direktiv 83/417/EEG inte längre nödvändiga.
(5)
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 (5) innehåller allmänna, övergripande och enhetliga unionsbestämmelser om metoder för provtagning och analys av livsmedel. Därför är motsvarande bestämmelser i direktiv 83/417/EEG inte längre nödvändiga.
(6)
Enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1169/2011 (6) ska tillräcklig information tillhandahållas i förbindelser mellan företag för att slutkonsumenten ska få korrekt livsmedelsinformation. Eftersom de produkter som omfattas av detta direktiv är avsedda att säljas mellan företag för beredning av livsmedel, bör de specifika bestämmelser som redan finns i direktiv 83/417/EEG behållas och anpassas till gällande regelverk samt förenklas. Sådana specifika bestämmelser bör föreskriva vilken produktinformation som ska lämnas för de produkter som omfattas av detta direktiv, i förbindelser mellan företag, dels för att göra den information livsmedelsföretagarna behöver för att märka slutprodukten tillgänglig för dem, t.ex. när det gäller allergener, dels för att undvika att produkterna kan förväxlas med liknande produkter som inte är avsedda eller lämpliga som livsmedel.
(7)
I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1333/2008 (7) definieras livsmedelstillsatser och processhjälpmedel som betecknas som tekniska tillsatser i direktiv 83/417/EEG. I detta direktiv bör därför termerna livsmedelstillsatser och processhjälpmedel användas i stället för tekniska tillsatser. Denna terminologi skulle även överensstämma med Codex-standarden för ätliga kaseinprodukter.
(8)
Andra termer och hänvisningar som används i bilagorna till direktiv 83/417/EEG bör anpassas för att ta hänsyn till dem som används i Europaparlamentet och rådets förordning (EG) nr 1332/2008 (8) och i förordning (EG) nr 1333/2008.
(9)
I bilaga I till direktiv 83/417/EEG fastställs den högsta vattenhalten för ätliga kaseiner till 10 % och den högsta mjölkfetthalten för ätligt syrakasein till 2,25 %. Eftersom Codex-standarden för ätliga kaseinprodukter fastställer dessa parametrar till 12 % respektive 2 %, bör motsvarande parametrar fastställas i enlighet med den standarden för att undvika snedvridningar av handeln.
(10)
För att de tekniska delarna i bilagorna till detta direktiv snabbt ska kunna anpassas och uppdateras för att ta hänsyn till utvecklingen när det gäller de berörda internationella standarderna och tekniska framsteg bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 EUF-fördraget delegeras till kommissionen för de standarder som är tillämpliga på ätliga kaseiner och ätliga kaseinater enligt bilagorna I och II. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker i rätt tid och på lämpligt sätt.
(11)
Eftersom målen för detta direktiv, nämligen att genom tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning underlätta rörligheten för kaseiner och kaseinater avsedda som livsmedel och samtidigt erbjuda en hög nivå på hälsoskyddet och anpassa gällande bestämmelser till unionens allmänna livsmedelslagstiftning och till internationella standarder, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, på grund av deras omfattning och verkningar, utan snarare kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Tillämpningsområde
Detta direktiv är tillämpligt på kaseiner och kaseinater som är avsedda som livsmedel samt på blandningar av sådana kaseiner och kaseinater.
Artikel 2
Definitioner
I detta direktiv avses med
a) ätligt syrakasein : en mjölkprodukt som framställts genom att koagel, som utfällts genom syrning, från skummjölk och/eller andra produkter som har utvunnits ur mjölk separeras, tvättas och torkas,
b) ätligt löpekasein : en mjölkprodukt som framställts genom att koagel från skummjölk och/eller andra produkter som har utvunnits ur mjölk separeras, tvättas och torkas; koaglet erhålls med hjälp av löpe eller andra koagulerande enzymer,
c) ätliga kaseinater : en mjölkprodukt som framställs genom att ätligt kasein eller koagulerat ätligt kasein (ostmassa) reagerar med neutraliserande ämnen och därefter torkas.
Artikel 3
Medlemsstaternas skyldigheter
Medlemsstaterna ska vidta alla åtgärder som behövs för att säkerställa att
a)
de mjölkprodukter som definieras i artikel 2 marknadsförs under de namn som anges där endast om de är förenliga med bestämmelserna i detta direktiv och standarderna i bilagorna I och II, och
b)
kaseiner och kaseinater som inte uppfyller standarderna i punkterna I b och c samt II b och c i bilaga I eller leden b och c i bilaga II inte används för beredning av livsmedel och, när de lagenligt marknadsförs för andra ändamål, betecknas och märks på ett sådant sätt att köparen inte vilseleds om deras egenskaper, kvalitet eller tänkta användning.
Artikel 4
Märkning
1. Följande uppgifter ska finnas på förpackningar, behållare eller etiketter på de mjölkprodukter som definieras i artikel 2 och ska vara väl synliga, klart läsbara och beständiga:
a)
Mjölkproduktens beteckning enligt artikel 2 a, b och c och, när det gäller ätliga kaseinater, uppgift om katjon eller katjoner enligt förteckningen i led d i bilaga II.
b)
För produkter som marknadsförs som blandningar
i)
orden ”blandning av …” följda av beteckningarna på de olika varor som blandningen består av, i fallande storleksordning efter vikt,
ii)
i fråga om ätliga kaseinater, uppgift om katjon eller katjoner, enligt förteckningen i led d i bilaga II,
iii)
i fråga om blandningar som innehåller ätliga kaseinater, uppgift om proteinhalten.
c)
Nettomängd av produkten, uttryckt i kilogram eller gram.
d)
Namn eller firmanamn och adress för den livsmedelsföretagare i vars namn eller firmanamn produkten saluförs eller, om den livsmedelsföretagaren inte är etablerad i unionen, den som importerar livsmedlet till unionsmarknaden.
e)
Ursprungslandets namn, i fråga om varor som importerats från tredjeländer.
f)
Identifikationsmärkning av varupartiet, eller tillverkningsdatum för produkten.
Genom undantag från första stycket får de uppgifter som avses i första stycket b iii samt c, d och e anges endast på en medföljande handling.
2. En medlemsstat ska förbjuda marknadsföring av mjölkprodukter som definieras i artikel 2 a, b och c inom sitt territorium, om de uppgifter som avses i punkt 1 första stycket i den här artikeln inte lämnas på ett språk som är lätt att förstå för köparna i den medlemsstat där dessa varor marknadsförs, såvida inte sådan information tillhandahålls av livsmedelsföretagaren på annat sätt. Uppgifterna får anges på flera språk.
3. Om den lägsta mjölkproteinhalt som fastställs i punkterna I a.2 och II a.2 i bilaga I och led a.2 i bilaga II överskrids i de mjölkprodukter som definieras i artikel 2 får detta, utan att det påverkar tillämpningen av annan unionslagstiftning, på lämpligt sätt anges på varornas förpackningar, behållare eller etiketter.
Artikel 5
Delegering av befogenheter
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 6 för att ändra de standarder som anges i bilagorna I och II i syfte att ta hänsyn till utvecklingen av relevanta internationella standarder och tekniska framsteg.
Artikel 6
Utövande av delegeringen
1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel. Det är av särskild betydelse att kommissionen följer sin praxis och genomför samråd med experter, inbegripet experter från medlemsstaterna, innan de delegerade akter som avses i artikel 5 antas.
2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 5 ska ges till kommissionen för en period av fem år från och med den 21 december 2015. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden av fem år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.
3. Den delegering av befogenhet som avses i artikel 5 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av de delegerade akter som redan har trätt i kraft.
4. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
5. En delegerad akt som antas enligt artikel 5 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
Artikel 7
Införlivande
1. Medlemsstaterna ska senast den 22 december 2016 sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska genast underrätta kommissionen om detta.
När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
2. Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
Artikel 8
Upphävande
Direktiv 83/417/EEG ska upphöra att gälla den 22 december 2016.
Hänvisningar till det upphävda direktivet ska anses som hänvisningar till detta direktiv och ska läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga III.
Artikel 9
Ikraftträdande
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 10
Adressater
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Strasbourg den 25 november 2015.