NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1243/2012
ze dne 19. prosince 2012,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1342/2008, kterým se zavádí dlouhodobý plán pro populace tresky obecné a lov těchto populací
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 3 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES) č. 1342/2008 (1) zavádí dlouhodobý plán pro populace tresky obecné v Kattegatu, Severním moři, Skagerraku a východní části Lamanšského průlivu, v oblasti západně od Skotska a v Irském moři a pro lov těchto populací (dále jen „plán pro tresku obecnou“). Cílem tohoto plánu je zajistit udržitelné využívání těchto populací tresky obecné na základě maximálního udržitelného výnosu. Tohoto cíle se má dosáhnout při udržení specifické úrovně úmrtnosti tresky obecné způsobené rybolovem u příslušných věkových skupin.
(2)
Pro dosažení tohoto cíle stanoveného v plánu pro tresku obecnou obsahují články 7, 8, 9 a 12 tohoto plánu zvláštní pravidla, která stanoví podrobnou metodu pro každoroční stanovení celkových přípustných odlovů (TAC) na jedné straně a omezení intenzity rybolovu na straně druhé.
(3)
Vědecké hodnocení účinnosti plánu pro tresku obecnou prováděné Vědeckotechnickým a hospodářským výborem pro rybářství (VTHVR) prokázalo řadu problémů souvisejících s vypracováním a fungováním plánu pro tresku obecnou. Aniž by zpochybnil cíle stanovené v plánu pro tresku obecnou, došel VTHVR k závěru, že uvedených cílů nebude pravděpodobně možné dosáhnout v časovém rámci, který by byl v souladu se závěry světového summitu o udržitelném rozvoji pořádaného v roce 2002 v Johannesburgu, nebudou-li v koncepci plánu pro tresku obecnou odstraněny nedostatky, které souvisejí mimo jiné s uplatňováním článků 9 a 12 uvedeného plánu.
(4)
Článek 9 obsahuje podrobná pravidla pro stanovení celkových přípustných odlovů v případě nedostatku údajů, kdy vzhledem k chybějícím dostatečně přesným a reprezentativním informacím nelze uplatnit pravidla pro stanovení celkových přípustných odlovů uvedená v článcích 7 a 8. Ačkoli k automatickým každoročním snížením celkových přípustných odlovů o 25 % mělo docházet pouze výjimečně, stala se tato snížení v letech 2009 až 2012 pravidlem. Po vstupu plánu pro tresku obecnou v platnost byly v důsledku toho celkové přípustné odlovy pro dotčené oblasti značně sníženy a další automatická snížení by v těchto oblastech vedla ke skutečnému ukončení lovu tresky obecné. Ve vědeckém hodnocení VTHVR se navrhuje, že pro účely dosažení cílů stanovených v plánu pro tresku obecnou by bylo v některých případech vhodnější umožnit více flexibility s cílem zohlednit případ od případu příslušná vědecká stanoviska. V rámci této flexibility je proto vhodné umožnit za určitých podmínek pozastavení ročního snížení celkových přípustných odlovů anebo stanovení alternativních celkových přípustných odlovů, aniž by se tím ohrozily cíle plánu pro tresku obecnou.
(5)
Článek 12 obsahuje podrobná pravidla pro stanovení přípustné intenzity rybolovu. Vzhledem k tomu, že podle čl. 12 odst. 4 se pro přípustnou intenzitu rybolovu používají stejné procentní úpravy v souladu s automatickými ročními sníženími úmrtnosti způsobené rybolovem (podle článků 7 a 8) a v souladu s automatickými ročními sníženími celkových přípustných odlovů (podle článku 9), byla přípustná intenzita rybolovu v období let 2009 až 2012 v oblastech, na které se vztahuje článek 9, omezena o 25 % ročně a v oblastech, na které se vztahuje článek 8, byla výrazně omezena. Od vstupu plánu pro tresku obecnou v platnost byla proto množství přidělená v rámci maximální přípustné intenzity rybolovu značně snížena v případě hlavních zařízení pro lov tresky obecné. Podle vědeckého stanoviska nelze prokázat, že tato automatická roční snížení přípustné intenzity rybolovu vedla k očekávanému snížení úmrtnosti způsobené rybolovem. V praxi tato automatická roční snížení intenzity rovněž odstranila nebo snížila pobídky rybářů k tomu, aby úmrtnost způsobenou rybolovem omezovali jinými prostředky stanovenými v článku 13. Další uplatňování automatických ročních snížení intenzity by nevedlo k dosažení cílů plánu pro tresku obecnou, ale mělo by značný hospodářský a sociální dopad na ty segmenty loďstva, které používají tatáž zařízení, avšak loví zejména jiné druhy než tresku obecnou. Proto je vhodné umožnit pružnější přístup, který by dovoloval pozastavit automatické roční snižování intenzity rybolovu bez ohrožení cílů stanovených v plánu pro tresku obecnou.
(6)
Vzhledem k výše uvedenému je nezbytné články 9 a 12 plánu pro tresku obecnou urychleně změnit, aby bylo možné použít nová pravidla při stanovení rybolovných práv na rok 2013.
(7)
Podle čl. 43 odst. 2 Smlouvy přijmou Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem po konzultaci s Hospodářským a sociálním výborem společnou organizaci trhů v odvětví rybolovu uvedenou v čl. 40 odst. 1 Smlouvy a ostatní ustanovení nezbytná pro sledování cílů společné rybářské politiky. Podle čl. 43 odst. 3 Smlouvy přijme Rada na návrh Komise opatření týkající se stanovení a přidělení rybolovných práv.
(8)
Změny článků 9 a 12 stanoví podrobná konkrétní pravidla pro stanovování rybolovných práv vyjádřených prostřednictvím celkových přípustných odlovů a omezení intenzity rybolovu. Přizpůsobují se tím pravidla uplatňovaná v současnosti pro stanovení rybolovných práv, aniž by došlo ke změně cílů stanovených v plánu pro tresku obecnou. Jedná se tedy o opatření týkající se stanovování a přidělování celkových přípustných odlovů a omezení intenzity rybolovu a nelze je považovat ani za ustanovení, jimiž se zřizuje společná organizace trhů v odvětví rybolovu, ani za další ustanovení nezbytná k dosahování cílů společné rybářské politiky.
(9)
Nařízení (ES) č. 1342/2008 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1342/2008 se mění takto:
1)
Článek 9 se nahrazuje tímto:
„Článek 9
Zvláštní postup pro určení celkových přípustných odlovů
1. Pokud nejsou k dispozici dostatečné informace pro určení celkových přípustných odlovů v souladu s článkem 7, určí se celkové přípustné odlovy pro populace tresky obecné v Kattegatu, v oblasti západně od Skotska a v Irském moři na úrovni dané vědeckými stanovisky. Pokud však úroveň daná vědeckými stanovisky překračuje o více než 20 % úroveň celkových přípustných odlovů předchozího roku, určí se na úroveň, jež je o 20 % vyšší než úroveň celkových přípustných odlovů předchozího roku, nebo pokud je úroveň daná vědeckými stanovisky o více než 20 % nižší než úroveň celkových přípustných odlovů předchozího roku, určí se na úroveň, jež je o 20 % nižší než úroveň celkových přípustných odlovů předchozího roku.
2. Odchylně od odstavce 1 v případě, že vědecké doporučení uvádí, že by neměl být prováděn žádný cílený rybolov a že by
a)
vedlejší úlovky měly být minimalizovány nebo sníženy na nejnižší možnou úroveň nebo
b)
odlovy tresky obecné měly být sníženy na nejnižší možnou úroveň,
může Rada rozhodnout, že v následujícím roce či následujících letech roční úpravu celkových přípustných odlovů neuplatní, pokud se bude stanovený TAC týkat jen vedlejších úlovků.
3. Pokud nejsou k dispozici dostatečné informace pro určení celkových přípustných odlovů v souladu s článkem 8, určí se celkové přípustné odlovy pro populaci tresky obecné v Severním moři, ve Skagerraku a ve východní části Lamanšského průlivu obdobně podle odstavců 1 a 2 tohoto článku, pokud z konzultací s Norskem nevyplyne odlišná úroveň celkových přípustných odlovů.
4. Pokud vědecká stanoviska naznačují, že použití pravidel stanovených v čl. 8 odst. 1 až 4 není k dosažení cílů plánu vhodné, může Rada bez ohledu na zmíněná ustanovení rozhodnout o alternativní úrovni celkových přípustných odlovů.“
2)
Článek 12 se mění takto:
a)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. U celkových skupin intenzity, jejichž celkový úlovek vypočtený podle odst. 3 písm. d) se rovná nejméně 20 %, se použijí roční úpravy. Maximální přípustná intenzita rybolovu příslušných skupin se vypočte takto:
a)
pokud se uplatňuje článek 7 nebo 8, použije se pro základní hodnotu stejná procentní úprava, jaká je v uvedených článcích stanovena pro úmrtnost způsobenou rybolovem;
b)
pokud se uplatňuje článek 9, použije se stejná procentní úprava intenzity rybolovu jako v případě úpravy celkového přípustného odlovu v porovnání s předchozím rokem.“;
b)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„6. Odchylně od odstavce 4 může Rada v případě, že maximální přípustná intenzita rybolovu byla snížena během čtyř po sobě jdoucích let, rozhodnout, že v následujícím roce či následujících letech roční úpravu maximální přípustné intenzity rybolovu neuplatní.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. prosince 2012.
RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 1243/2012
av den 19 december 2012
om ändring av förordning (EG) nr 1342/2008 om upprättande av en långsiktig plan för torskbestånden och det fiske som utnyttjar de bestånden
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 43.3,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och
av följande skäl:
(1)
Genom rådets förordning (EG) nr 1342/2008 (1) upprättas en långsiktig plan för torskbestånden i Kattegatt, Nordsjön, Skagerrak, östra delen av Engelska kanalen, väster om Skottland och Irländska sjön och det fiske som utnyttjar de bestånden (nedan kallad torskplanen). Torskplanens mål är att säkerställa ett hållbart utnyttjande av de torskbestånden på grundval av maximalt hållbart uttag. Detta mål ska uppnås samtidigt som en särskild fiskedödlighetsnivå för torsk i lämpliga åldersgrupper upprätthålls.
(2)
I syfte att uppnå torskplanens mål innehåller artiklarna 7, 8, 9 och 12 i torskplanen särskilda bestämmelser om en detaljerad metod för det årliga fastställandet av dels totala tillåtna fångstmängder (TAC), dels begränsningar av fiskeansträngningen.
(3)
Den vetenskapliga utvärdering av resultatet av torskplanen som utförts av vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen (STECF) har visat på ett antal problem med torskplanens utformning och funktion. Utan att ifrågasätta torskplanens mål drog STECF slutsatsen att dessa mål sannolikt inte kommer att uppnås inom en tidsram som står i överensstämmelse med slutsatserna från världstoppmötet om hållbar utveckling i Johannesburg 2002 om inte bristerna i torskplanens utformning, som bland annat rör tillämpningen av artiklarna 9 och 12, korrigeras.
(4)
Artikel 9 innehåller närmare bestämmelser om fastställandet av TAC vid brist på uppgifter när bestämmelserna om fastställande av den TAC som fastslås i artiklarna 7 och 8 inte kan tillämpas på grund av bristen på tillräckligt korrekt och representativ information. Trots att tillämpningen av de automatiska årliga TAC-minskningarna med 25 % var avsedda att tillämpas endast i undantagsfall 2009-2012, har detta skett regelmässigt. Sedan torskplanen trädde i kraft har följaktligen de totala tillåtna fångstmängderna för de berörda områdena minskats betydligt, och ytterligare automatiska minskningar skulle i praktiken leda till en nedläggning av torskfisket i de berörda områdena. Enligt den vetenskapliga utvärdering som utförts av STECF i syfte att uppnå torskplanens mål vore det i vissa fall lämpligare att ge ökad möjlighet till ett flexibelt beaktande av de vetenskapliga utlåtandena från fall till fall. Som ett inslag i den flexibiliteten är det därför lämpligt att, under vissa villkor, medge att den årliga minskningen av TAC tillfälligt ställs in eller att en alternativ TAC-nivå fastställs, utan att torskplanens mål äventyras.
(5)
Artikel 12 innehåller närmare bestämmelser om fastställandet av den tillåtna fiskeansträngningen. Eftersom samma procentuella justeringar i enlighet med artikel 12.4 tillämpas på tillåtna fiskeansträngningar i linje med de automatiska årliga minskningarna av fiskedödligheten (enligt artiklarna 7 och 8) och de automatiska årliga TAC-minskningarna (enligt artikel 9) har de tillåtna fiskeansträngningarna minskats med 25 % per år 2009-2012 i de områden där artikel 9 har tillämpats och minskats betydligt i de områden där artikel 8 har tillämpats. Sedan torskplanen trädde i kraft har följaktligen tilldelningarna av högsta tillåtna fiskeansträngning minskats betydligt för de viktigaste redskapen för torskfiske. Enligt vetenskapliga utlåtanden kan det inte visas att sådana automatiska årliga minskningar av den tillåtna fiskeansträngningen har lett till de förväntade minskningarna av fiskedödligheten. I praktiken har de automatiska årliga minskningarna av ansträngningarna även tagit bort eller minskat incitamenten för fiskare att minska fiskedödligheten på de andra sätt som föreskrivs i artikel 13. Den fortsatta tillämpningen av de automatiska årliga minskningarna av ansträngningarna skulle inte leda till att torskplanens mål uppnås, utan skulle få stora ekonomiska och sociala effekter på de fartygssegment som använder samma redskap men som huvudsakligen fiskar andra arter än torsk. Man bör därför göra det möjligt att använda en mer flexibel metod som medger att den automatiska årliga minskningen av fiskeansträngningen tillfälligt ställs in utan att torskplanens mål äventyras.
(6)
Det är därför väsentligt att artiklarna 9 och 12 i torskplanen ändras snarast, så att det blir möjligt att tillämpa de nya bestämmelserna när fiskemöjligheterna för 2013 ska fastställas.
(7)
Enligt artikel 43.2 i EUF-fördraget ska Europaparlamentet och rådet, i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet och efter att ha hört Ekonomiska och sociala kommittén, upprätta den gemensamma organisation av fiskerimarknaderna som föreskrivs i artikel 40.1 och övriga bestämmelser som behövs för att uppnå målen för den gemensamma fiskeripolitiken. I artikel 43.3 i EUF-fördraget föreskrivs att rådet på förslag av kommissionen ska besluta om åtgärder om fastställande och fördelning av fiskerimöjligheter.
(8)
Genom ändringarna av artiklarna 9 och 12 fastställs närmare särskilda bestämmelser för fastställande av fiskemöjligheter uttryckta i TAC och begränsningar av fiskeansträngningen. De gällande bestämmelserna för fastställande av fiskemöjligheter anpassas utan att torskplanens mål ändras. De utgör följaktligen åtgärder om fastställande och fördelning av TAC och begränsningar av fiskeansträngningen, och får varken betraktas som bestämmelser om upprättande av en gemensam organisation av fiskerimarknaderna eller som andra bestämmelser som behövs för att uppnå målen för den gemensamma fiskeripolitiken.
(9)
Förordning (EG) nr 1342/2008 bör därför ändras i enlighet med detta.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Förordning (EG) nr 1342/2008 ska ändras på följande sätt:
1.
Artikel 9 ska ersättas med följande:
”Artikel 9
Särskilt förfarande för fastställande av TAC
1. Om det inte finns tillräcklig information för att fastställa en TAC i enlighet med artikel 7, ska TAC för torskbestånden i Kattegatt, väster om Skottland och Irländska sjön fastställas till den nivå som anges i vetenskapliga utlåtanden. Om den nivå som anges i vetenskapliga utlåtanden emellertid är mer än 20 % högre än det föregående årets TAC ska det fastställas en TAC som är 20 % högre än det föregående årets TAC, eller om den nivå som anges i vetenskapliga utlåtanden är mer än 20 % lägre än det föregående årets TAC ska det fastställas en TAC som är 20 % lägre än det föregående årets TAC.
2. Genom undantag från punkt 1, om det i vetenskapliga utlåtanden anges att inget riktat fiske bör förekomma och att
a)
bifångsterna bör minimeras eller minskas till lägsta möjliga nivå, och/eller
b)
torskfångsterna bör minskas till lägsta möjliga nivå,
får rådet besluta att inte tillämpa en årlig justering av TAC under det följande året eller de följande åren, på villkor att den TAC som fastställts endast gäller bifångst.
3. Om det inte finns tillräcklig information för att fastställa en TAC i enlighet med artikel 8, ska TAC för torskbestånden i Nordsjön, Skagerrak och östra delen av Engelska kanalen fastställas genom tillämpning i tillämpliga delar av punkterna 1 och 2, såvida inte samråd med Norge leder till en annan TAC-nivå.
4. Om det i vetenskapliga utlåtanden anges att tillämpning av bestämmelserna i artikel 8.1-8.4 inte är lämplig för att uppfylla planens mål, får rådet, trots ovannämnda bestämmelser, besluta om en alternativ TAC-nivå.”
2.
Artikel 12 ska ändras på följande sätt:
a)
Punkt 4 ska ersättas med följande:
”4. För aggregerade ansträngningsgrupper där den procentuella kumulativa fångsten som beräknas i enlighet med punkt 3 d är lika med eller överstiger 20 % ska årliga justeringar göras. Den högsta tillåtna fiskeansträngningen för de berörda grupperna ska beräknas enligt följande:
a)
Vid tillämpning av artikel 7 eller 8, genom att för baslinjen tillämpa samma procentuella justering som anges för fiskedödlighet i de artiklarna.
b)
Vid tillämpning av artikel 9, genom att tillämpa samma procentuella justering för fiskeansträngningen som för justeringen av TAC jämfört med det föregående året.”
b)
Följande punkt ska läggas till:
”6. Genom undantag från punkt 4 får rådet, om den högsta tillåtna fiskeansträngningen har minskats fyra år i rad, besluta att inte tillämpa en årlig justering av den högsta tillåtna fiskeansträngningen under det följande året eller de följande åren.”
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2013.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 19 december 2012.