ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 26. března 2013
o stanovení ročních emisních přídělů členských států na období 2013-2020 v souladu s rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 406/2009/ES
(oznámeno pod číslem C(2013) 1708)
(2013/162/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 406/2009/ES ze dne 23. dubna 2009 o úsilí členských států snížit emise skleníkových plynů, aby byly splněny závazky Společenství v oblasti snížení emisí skleníkových plynů do roku 2020 (1), a zejména na čl. 3 odst. 2 čtvrtý pododstavec uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Údaje o emisích skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (2), získané z registru Unie, rozhodnutí Komise, národních alokačních plánů a úřední korespondence mezi Komisí a příslušnými členskými státy, představují ověřené údaje o emisích ve smyslu čl. 3 odst. 2 čtvrtého pododstavce rozhodnutí č. 406/2009/ES.
(2)
Údaje o celkovém množství emisí skleníkových plynů z plynů a činností uvedených v čl. 2 odst. 1 rozhodnutí č. 406/2009/ES, předložené v souladu s rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 280/2004/ES ze dne 11. února 2004 o mechanismu monitorování emisí skleníkových plynů ve Společenství a provádění Kjótského protokolu (3), sestavené v návaznosti na počáteční přezkum z roku 2012 provedený Komisí v souladu s pokyny k technickému přezkumu inventur emisí skleníkových plynů z roku 2012 (4), představují přehodnocené údaje o emisích skleníkových plynů v letech 2005, 2008, 2009 a 2010 ve smyslu čl. 3 odst. 2 čtvrtého pododstavce rozhodnutí č. 406/2009/ES.
(3)
Aby byla zajištěna soudržnost mezi stanovením ročních emisních přídělů a vykazovanými emisemi skleníkových plynů za každý rok, měly by být roční emisní příděly členských států vypočteny rovněž s pomocí hodnot potenciálu globálního oteplování uvedených ve čtvrté hodnotící zprávě IPCC přijaté rozhodnutím 15/CP.17. Takto vypočtené roční emisní příděly by měly být použitelné od prvního roku, za který se vykazování inventur skleníkových plynů s pomocí těchto nových hodnot potenciálu globálního oteplování stane povinným v souladu s článkem 3 rozhodnutí č. 280/2004/ES.
(4)
Údaje aktuálně vykazované v rámci národní inventury skleníkových plynů a národních a unijních registrů nedostačují na úrovni členských států k tomu, aby bylo možno na národní úrovni stanovit emise CO2 z civilního letectví, na které se nevztahuje směrnice 2003/87/ES. Emise CO2 z letů, na které se nevztahuje směrnice 2003/87/ES, představují pouze zanedbatelnou část celkového množství emisí skleníkových plynů a shromažďování dodatečných informací o těchto emisích by přineslo nepřiměřenou administrativní zátěž. Množství emisí CO2 spadající do kategorie „1.A.3.A civilní letectví“ inventury by proto mělo být za účelem stanovení ročních emisních přídělů považováno za rovné nule.
(5)
Roční emisní příděly členského státu pro rok 2020 by měly být vypočteny odečtením množství ověřených emisí skleníkových plynů ze zařízení, která v roce 2005 již existovala, od přehodnocených emisí skleníkových plynů v roce 2005 a upravením výsledku podle procentního podílu stanoveného v příloze II rozhodnutí č. 406/2009/ES.
(6)
Množství ověřených emisí skleníkových plynů ze zařízení by se mělo stanovit takto:
-
V případě členských států, které jsou zapojeny do systému obchodování s emisemi od roku 2005: množství emisí ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/EC, v roce 2005 upravené o množství emisí skleníkových plynů ze zařízení, která se po úpravě oblasti působnosti použité členskými státy zařadila do systému obchodování s emisemi v období 2008-2012 nebo se z něj vyloučila, a množství emisí skleníkových plynů ze zařízení dočasně vyloučených ze systému obchodování s emisemi v roce 2005, avšak zařazených do systému obchodování s emisemi v období 2008-2012,
-
v případě členských států, které jsou zapojeny do systému obchodování s emisemi od roku 2007: množství emisí skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, v roce 2007,
-
v případě členských států, které jsou zapojeny do systému obchodování s emisemi od roku 2013: množství emisí skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, v roce 2005 (podle údajů oznámených příslušným členským státem a ověřených Komisí).
(7)
Průměrné množství emisí skleníkových plynů členského státu v roce 2009, který má kladnou mezní hodnotu emisí skleníkových plynů podle přílohy II rozhodnutí č. 406/2009/ES, by mělo být vypočteno odečtením průměrného množství ověřených emisí skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, v letech 2008, 2009 a 2010 v příslušném členském státě, od jeho průměrného množství celkových ověřených emisí skleníkových plynů v letech 2008, 2009 a 2010.
(8)
Roční emisní příděly členského státu s kladnou mezní hodnotou emisí skleníkových plynů podle přílohy II rozhodnutí č. 406/2009/ES na období 2013-2019 by se měly určit z lineární spojnice, která začíná průměrným množstvím emisí skleníkových plynů uvedeného členského státu v roce 2009 a končí jeho ročním emisním přídělem pro rok 2020.
(9)
Roční emisní příděl členského státu se zápornou mezní hodnotou emisí skleníkových plynů podle přílohy II rozhodnutí č. 406/2009/ES pro rok 2013 by měl být vypočten odečtením průměrného množství ověřených emisí skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, v letech 2008, 2009 a 2010 v příslušném členském státě od jeho průměrného množství celkových ověřených emisí skleníkových plynů v letech 2008, 2009 a 2010.
(10)
Roční emisní příděl členského státu se zápornou mezní hodnotou emisí skleníkových plynů podle přílohy II rozhodnutí č. 406/2009/ES na období 2014-2019 by se měl určit z lineární spojnice, která začíná ročním emisním přídělem uvedeného členského státu pro rok 2013 a končí jeho ročním emisním přídělem pro rok 2020.
(11)
Ověřené emise skleníkových plynů ze zařízení jednostranně zapojených do systému obchodování s emisemi v souladu s článkem 24 směrnice 2003/87/ES během období 2008-2012 by se neměly započítávat do průměrného množství ověřených emisí skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, v letech 2008, 2009 a 2010, neboť by to mělo za následek dvojnásobné započtení emisí skleníkových plynů během budoucích úprav ročních emisních přídělů v souladu s článkem 10 rozhodnutí č. 406/2009/ES.
(12)
S ohledem na přistoupení Chorvatska k Unii by se jeho roční emisní příděl za každý rok období 2013-2020 měl stanovit stejnou metodou jako v případě ostatních členských států. Tyto hodnoty by měly být použitelné od data přistoupení Chorvatska.
(13)
Vzhledem k tomu, že Evropská rada přijala rozhodnutí 2012/419/EU ze dne 11. července 2012, kterým se mění status ostrova Mayotte vůči Evropské unii (5) od roku 2014, zohlední se při výpočtu ročních emisních přídělů pro Francii od roku 2014 příslušné ověřené emise skleníkových plynů.
(14)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Roční emisní příděly každého členského státu pro každý rok období 2013-2020 jsou stanoveny v příloze I a použijí se s výhradou případných úprav zveřejněných v souladu s článkem 10 rozhodnutí č. 406/2009/ES.
Článek 2
Bez ohledu na článek 1 se v případě, že akt přijatý v souladu s článkem 3 rozhodnutí č. 280/2004/ES stanoví pro členské státy povinnost předložit inventury emisí skleníkových plynů určené s pomocí hodnot potenciálu globálního oteplování uvedených ve čtvrté hodnotící zprávě IPCC přijaté rozhodnutím 15/CP.17 konference smluvních stran Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu, použijí roční emisní příděly stanovené v příloze II od prvního roku, za který se toto vykazování inventur skleníkových plynů stane povinným.
Článek 3
Roční emisní příděly Chorvatska stanovené v příloze I se použijí od data, kdy vstoupí v platnost smlouva o přistoupení Chorvatska.
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 26. března 2013.
KOMMISSIONENS BESLUT
av den 26 mars 2013
om fastställande av medlemsstaternas årliga utsläppstilldelningar för perioden 2013-2020 i enlighet med Europaparlamentets och rådets beslut 406/2009/EG
[delgivet med nr C(2013) 1708]
(2013/162/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets beslut nr 406/2009/EG av den 23 april 2009 om medlemsstaternas insatser för att minska sina växthusgasutsläpp i enlighet med gemenskapens åtaganden om minskning av växthusgasutsläppen till 2020 (1), särskilt artikel 3.2 fjärde stycket, och
av följande skäl:
(1)
Utsläppen av växthusgaser från anläggningar som omfattas av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG (2) enligt uppgifterna i unionsregistret och i kommissionens beslut, i nationella tilldelningsplaner samt i officiell korrespondens mellan kommissionen och respektive medlemsstater, utgör verifierade utsläppssifferuppgifter i den mening som avses i artikel 3.2 fjärde stycket i beslut nr 406/2009/EG.
(2)
De totala utsläppen av växthusgaser från gaser och verksamheter enligt definitionen i artikel 2.1 i beslut nr 406/2009/EG som rapporterats i enlighet med Europaparlamentets och rådets beslut nr 280/2004/EG av den 11 februari 2004 om en mekanism för övervakning av utsläpp av växthusgaser inom gemenskapen och för genomförande av Kyotoprotokollet (3) under 2012 och som fastställts efter den första översyn som kommissionen genomförde 2012 i enlighet med riktlinjerna för den tekniska översynen 2012 av inventeringar av växthusgasutsläpp (Technical Review of Greenhouse Gas Emission Inventories) (4), utgör granskade utsläppssifferuppgifter för åren 2005, 2008, 2009 och 2010 i den mening som avses i artikel 3.2 fjärde stycket i beslut nr 406/2009/EG.
(3)
För att säkra att fastställandet av de årliga utsläppstilldelningarna sker i överensstämmelse med de rapporterade växthusgasutsläppen för varje år, bör medlemsstaternas årliga utsläppstilldelningar även beräknas med hjälp av GWP-faktorer (global uppvärmningspotential) enligt den fjärde utvärderingsrapporten från mellanstatliga panelen för klimatförändring antagen genom beslut 15/CP.17. Den årliga utsläppstilldelningen beräknad på detta vis bör bli tillämplig från och med det första år för vilket rapporteringen av växthusgasinventeringar baserade på dessa nya GWP-värden blir obligatorisk i enlighet med artikel 3 i beslut nr 280/2004/EG.
(4)
De uppgifter som nu rapporteras i de nationella växthusgasinventeringarna och i de nationella registren och unionsregistren räcker inte för att på medlemsstatsnivå fastställa omfattningen av CO2-utsläppen från civil luftfart på nationell nivå som inte omfattas av direktiv 2003/87/EG. CO2-utsläppen från flygningar som inte omfattas av direktiv 2003/87/EG utgör en mycket liten del av de totala växthusgasutsläppen, och en eventuell insamling av kompletterande information om dessa utsläpp skulle skapa en oproportionellt stor administrativ börda. Därför bör kvantiteten CO2-utsläpp inom inventeringskategorin ”1.A.3.A civil luftfart” anses vara lika med noll vid fastställandet av de årliga utsläppstilldelningarna.
(5)
De årliga utsläppstilldelningarna för en medlemsstat för år 2020 bör beräknas genom att de verifierade växthusgasutsläpp för anläggningar som existerade 2005 subtraheras från de granskade växthusgasutsläppen för år 2005; resultatet av subtraktionen justeras sedan med den procentsats som anges i bilaga II till beslut nr 406/2009/EG.
(6)
Mängden verifierade växthusgasutsläpp från anläggningar bör fastställas enligt följande:
-
För medlemsstater som deltagit i systemet för handel med utsläppsrätter sedan 2005: Utsläppsmängden från anläggningar som omfattades av direktiv 2003/87/EG under 2005 justerad med mängden växthusgasutsläpp från de anläggningar som under 2008-2012 omfattades av eller uteslöts från systemet för handel med utsläppsrätter till följd av en anpassad tillämpning från medlemsstaternas sida och justerad med mängden växthusgasutsläpp från anläggningar som tillfälligt uteslöts från systemet för handel med utsläppsrätter under 2005 men inte under 2008-2012.
-
För medlemsstater som deltagit i systemet för handel med utsläppsrätter sedan 2007: Mängden växthusgasutsläpp från anläggningar som omfattades av direktiv 2003/87/EG under 2007.
-
För medlemsstater som deltar i systemet för handel med utsläppsrätter från och med 2013: Mängden växthusgasutsläpp från anläggningar som omfattades av direktiv 2003/87/EG under 2005 (enligt uppgifter som meddelats av respektive medlemsstat och som granskats av kommissionen).
(7)
Den genomsnittliga mängden växthusgasutsläpp under 2009 i en medlemsstat med en positiv nivå för växthusgasutsläpp enligt bilaga II till beslut nr 406/2009/EG bör beräknas genom att genomsnittsvärdet för mängden verifierade växthusgasutsläpp från anläggningar som omfattades av direktiv 2003/87/EG under åren 2008, 2009 och 2010 i respektive medlemsstat subtraheras från genomsnittsvärdet för medlemsstatens totala granskade växthusgasutsläpp för åren 2008, 2009 och 2010.
(8)
De årliga utsläppstilldelningarna för en medlemsstat med en positiv nivå för växthusgasutsläpp enligt bilaga II till beslut nr 406/2009/EG för åren 2013-2019 bör definieras enligt ett vägledande förlopp som inleds med den medlemsstatens genomsnittliga växthusgasutsläpp under år 2009 och avslutas med dess årliga utsläppstilldelning för år 2020.
(9)
Den årliga utsläppstilldelningen för en medlemsstat med en negativ nivå för växthusgasutsläpp enligt bilaga II till beslut nr 406/2009/EG för år 2013 bör beräknas genom att genomsnittsvärdet för mängden verifierade växthusgasutsläpp från anläggningar som omfattades av direktiv 2003/87/EG under åren 2008, 2009 och 2010 i respektive medlemsstat subtraheras från genomsnittsvärdet för medlemsstatens totala granskade växthusgasutsläpp för åren 2008, 2009 och 2010.
(10)
Den årliga utsläppstilldelningen för en medlemsstat med en negativ nivå för växthusgasutsläpp enligt bilaga II till beslut nr 406/2009/EG för åren 2014-2019 bör definieras enligt ett vägledande förlopp som inleds med den medlemsstatens årliga utsläppstilldelning för år 2013 och avslutas med dess årliga utsläppstilldelning för år 2020.
(11)
De verifierade växthusgasutsläppen från anläggningar som införs unilateralt i systemet för handel med utsläppsrätter i enlighet med artikel 24 i direktiv 2003/87/EG under perioden 2008-2012 bör inte redovisas i den genomsnittliga mängden verifierade växthusgasutsläpp från anläggningar som omfattades av direktiv 2003/87/EG för åren 2008, 2009 och 2010, då detta skulle leda till dubbelräkning av växthusgasutsläppen vid framtida anpassningar av de årliga utsläppstilldelningarna enligt artikel 10 i beslut 406/2009/EG.
(12)
Inför Kroatiens anslutning till unionen bör landets årliga utsläppstilldelningar för varje år under perioden 2013-2020 fastställas enligt samma metod som används för övriga medlemsstater. Dessa värden bör bli tillämpliga från och med dagen för Kroatiens anslutning.
(13)
Mot bakgrund av Europeiska rådets antagande av beslut 2012/419/EU av den 11 juli 2012 om ändring av Mayottes ställning i förhållande till Europeiska unionen (5) från och med 2014, kommer de årliga utsläppstilldelningarna för Frankrike att från och med 2014 beräknas med beaktande av de relevanta granskade växthusgasutsläppen.
(14)
De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från kommittén för klimatförändringar.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
De årliga utsläppstilldelningarna för varje medlemsstat för varje år under perioden 2013-2020 fastställs i bilaga I och ska tillämpas med förbehåll för eventuella anpassningar som offentliggörs i enlighet med artikel 10 i beslut nr 406/2009/EG.
Artikel 2
När det i en akt antagen i enlighet med artikel 3 i beslut nr 280/2004/EG föreskrivs att medlemsstaterna ska lämna in inventeringar över växthusgasutsläpp som fastställts med hjälp av GWP-faktorer (global uppvärmningspotential) enligt den fjärde utvärderingsrapporten från den mellanstatliga panelen för klimatförändringar (IPCC), antagen genom beslut 15/CP.17 av partskonferensen för FN:s ramkonvention om klimatförändringar, ska de årliga utsläppstilldelningar som fastställs i bilaga II, trots vad som sägs i artikel 1, gälla från och med det första år för vilket sådan rapportering av växthusgasinventeringar blir obligatorisk.
Artikel 3
De årliga utsläppstilldelningarna för Kroatien enligt bilaga I ska gälla från och med den dag då Kroatiens anslutningsfördrag träder i kraft.
Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Bryssel den 26 mars 2013.