PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 17. září 2013,
kterým se zamítá poskytnutí odchylky od rozhodnutí Rady 2001/822/ES, pokud jde o pravidla původu pro cukr z Curaçaa
(oznámeno pod číslem C(2013) 5826)
(2013/460/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2001/822/ES ze dne 27. listopadu 2001 o přidružení zámořských zemí a území k Evropskému společenství („rozhodnutí o přidružení zámoří“) (1), a zejména na článek 37 přílohy III uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Příloha III rozhodnutí 2001/822/ES se týká definice pojmu „původní produkty“ a způsobů správní spolupráce. Článek 37 uvedeného rozhodnutí stanoví, že odchylky od těchto pravidel původu mohou být přijaty, jsou-li odůvodněny rozvojem stávajících odvětví nebo vznikem nových v dané zemi nebo na daném území.
(2)
Podle ustanovení čl. 5 odst. 1 písm. g), j), k) a o) přílohy III rozhodnutí 2001/822/ES se částečné nebo úplné mletí cukru, prosévání a plnění do pytlů považují za operace, které jsou nedostatečné k tomu, aby produktu udělily status původu.
(3)
Podle ustanovení čl. 6 odst. 4 přílohy III rozhodnutí 2001/822/ES se kumulace AKT/ES-ZZÚ pro všechny produkty z cukru zařazené do kapitoly 17 HS postupně zruší a množství, pro která se taková kumulace připouští, se postupně snižují. V rámci procesu postupného rušení bylo jako uvedené množství stanoveno nula tun, což nakonec vedlo k zákazu takové kumulace ke dni 1. ledna 2011.
(4)
V roce 2002 požádalo Nizozemsko o odchylku od pravidla původu pro produkty v odvětví cukru kódů KN 1701 11 90, 1701 99 10 a 1701 91 00 zpracovávané na Nizozemských Antilách v ročním množství 3 000 tun. Této žádosti bylo vyhověno a odchylka skončila dne 31. prosince 2007.
(5)
V roce 2009 předložilo Nizozemsko žádost o prodloužení odchylky poskytnuté v roce 2002 a tato žádost byla rozhodnutím Komise 2009/699/ES (2) zamítnuta. Uvedené rozhodnutí však vyhovělo nové žádosti o odchylku zahrnuté v žádosti o prodloužení, a to v mezích množství, pro která byly Nizozemským Antilám v letech 2009 a 2010 přiděleny dovozní licence na cukr.
(6)
V roce 2010 Nizozemsko požádalo o novou odchylku, pokud jde o produkty v odvětví cukru zpracovávané na Nizozemských Antilách v letech 2011 až 2013. Rozhodnutím Komise 2011/47/EU (3) byla odchylka povolena v souladu s čl. 37 odst. 1, 3 a 7 přílohy III rozhodnutí 2001/822/ES a za určitých podmínek stanovených za účelem vyvážení oprávněných zájmů subjektů ze zámořských zemí a území (ZZÚ) a cílů společné organizace trhu Unie pro cukr. U produktů, pro které byla povolena odchylka, bylo prováděno reálné zpracování na Nizozemských Antilách a hodnota přidaná k surovému cukru na Nizozemských Antilách byla považována za nejméně 45 % hodnoty konečného produktu.
(7)
Rozhodnutí 2011/47/EU vysvětlilo, že postupné rušení kumulace původu AKT/ES-ZZÚ, pokud jde o cukr, jak je stanoveno v čl. 6 odst. 4 přílohy III rozhodnutí 2001/822/ES, ukazuje, že Unie má v úmyslu zaměřit obchodní preference na hospodářskou činnost, která udržitelným způsobem přispívá k rozvoji ZZÚ a zároveň náležitě zohledňuje odvětví cukru v Unii. Tato zásada byla uplatněna pro účely stanovení množství, pro která byla rozhodnutím 2011/47/EU povolena odchylka. Žádost předložená v roce 2010 rovněž uváděla, že společnost v Curaçau, která využívala předchozí odchylky, má v úmyslu diverzifikovat svou činnost směrem od výroby cukru, což si vyžaduje další odchylku. Množství určená pro odchylku byla proto postupně rušena (5 000 tun na rok 2011, 3 000 tun na rok 2012 a 1 500 tun na rok 2013).
(8)
V žádosti předložené v roce 2010 Nizozemsko zdůraznilo, že uvedená společnost v Curaçau, která využívala předchozí odchylky, má v úmyslu diverzifikovat výrobu a produkovat směsi a „biocukr“, jež jsou určeny pro zřetelně odlišné trhy, než produkty v odvětví cukru, na něž se vztahuje žádost podaná v roce 2010. Odchylka vyžádaná v roce 2010 byla třeba k získání nezbytného kapitálu pro investice nutné pro tuto diverzifikaci. Při povolení odchylky rozhodnutím 2011/47/EU se proto očekávalo, že tato odchylka vygeneruje nezbytné výnosy k financování zmíněných investic do diverzifikace produktů a činností, takže společnost využívající odchylku již o další nebude muset žádat.
(9)
Dne 11. února 2013 požádalo Nizozemsko jménem vlády Curaçaa o novou odchylku od pravidel původu stanovených v příloze III rozhodnutí 2001/822/ES na období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2013, kdy končí platnost rozhodnutí 2001/822/ES. Žádost se vztahuje na celkové roční množství 5 500 tun produktů v odvětví cukru kódu KN 1701 14 90, označených jako „biocukr“, pocházejících ze třetích zemí a zpracovávaných v Curaçau na vývoz do Unie.
(10)
Nizozemsko tuto žádost dne 17. dubna 2013 oficiálně stáhlo, protože zpracování popsané v žádosti již není prováděno na Nizozemských Antilách. Společnost v Curaçau přesunula část své činnosti zpracování cukru, zejména výrobu kostkového cukru ze surového třtinového cukru v balení pro maloobchodní prodej, do Belgie, odkud v současnosti zásobuje supermarkety v Nizozemsku. Svou zbývající výrobní linku přeorientovala na prosévání, čištění, mletí a jednoduché mísení cukru z ekologické produkce a jeho balení do pytlů o 1 000 kg pro dopravu.
(11)
Dne 17. dubna 2013 předložilo Nizozemsko druhou žádost o odchylku pro 5 000 tun produktů v odvětví cukru, označených jako surový třtinový cukr z ekologické produkce, kódu KN 1701 14 90, na období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2013. Nizozemsko objasnilo, že z diskuse s orgány Curaçaa vyšlo najevo, že množství, pro která byla rozhodnutím 2011/47/EU povolena odchylka na rok 2013, nebudou dostatečná k tomu, aby společnost zpracovávající cukr v Curaçau pokračovala v činnosti.
(12)
Druhá žádost byla odůvodněna zejména novou situací dotčené společnosti, která změnila svou obchodní činnost na zpracování třtinového cukru z ekologické produkce, změnou na světovém trhu s cukrem, jelikož se EU stala čistým dovozcem cukru, skutečností, že hodnota přidaná k surovinám ze třetí země je vyšší než 45 % ceny ze závodu konečného produktu, a vytvořením přímých a nepřímých pracovních míst v Curaçau. Ve dnech 14. a 28. června 2013 Nizozemsko poskytlo dodatečné informace na podporu své žádosti ze dne 17. dubna 2013.
(13)
Dopisem ze dne 16. července 2013 Komise požádala, aby nizozemské orgány vzaly na vědomí posouzení žádosti ze strany Komise a její záměr doporučit zamítnutí žádosti. Komise rovněž požádala, aby nizozemské orgány toto hodnocení předaly společnosti, jíž se odchylka může týkat, aby Nizozemsko i dotčená společnost mohly upozornit na faktické nebo právní otázky potenciálně související se žádostí předtím, než Komise přijme své konečné rozhodnutí. Lhůta pro odpověď byla stanovena na 25. červenec 2013. Odpověď nizozemských orgánů byla obdržena dne 24. července 2013.
(14)
Podle čl. 37 odst. 7 přílohy III rozhodnutí 2001/822/ES se poskytne odchylka, pokud přidaná hodnota nepůvodních produktů použitých v dotyčné ZZÚ činí nejméně 45 % hodnoty konečného produktu, za předpokladu, že tato odchylka nezpůsobí vážnou újmu hospodářskému odvětví Unie nebo jednoho z členských států.
(15)
Informace obdržené od společnosti v Curaçau, které předalo Nizozemsko, týkající se výpočtu hodnoty vytvořené v roce 2013 v Curaçau v případě výroby „třtinového cukru z ekologické produkce“, uvádějí hodnotu přidanou zpracováním 5 000 tun „biocukru“. Společnost rovněž uvedla kupní cenu za jednu tunu surového „biocukru“ pocházejícího ze třetích zemí a cenu ze závodu, za niž se jedna tuna „biocukru“ prodává. Podle společnosti tato čísla dokládají přidanou hodnotu 52 % v porovnání s cenou ze závodu. Podle stejných informací by výroba 1 500 tun „biocukru“ vytvořila přidanou hodnotu 88 % v porovnání s cenou ze závodu.
(16)
Informace obdržené od společnosti, které předalo Nizozemsko, týkající se výpočtu hodnoty vytvořené k 1. lednu 2013 v Curaçau v případě výroby „hnědého krystalového cukru“, uvádějí hodnotu přidanou opracováním a zpracováním 5 500 tun „hnědého krystalového cukru“. Tam, kde je nejvyšší dostupná přidaná hodnota na tunu „hnědého krystalového cukru“ považována za realistickou, činí přidaná hodnota v porovnání s cenou ze závodu přibližně 52,4 %. Operace zpracování prováděné u „biocukru“ však zahrnují menší objem zpracování než u „krystalového cukru“ v balení pro maloobchodní prodej. Přidaná hodnota spojená s těmito operacemi a skutečné náklady na zpracování tedy mohou být nižší pouze u „biocukru“ baleného v pytlích o 1 000 kg pro dopravu, nikoli u „hnědého krystalového cukru“ v balení pro maloobchodní prodej.
(17)
Podle zprávy „Global Sugar Outlook - 2013 Report“ (4) činí výrobní náklady na třtinový cukr v Brazílii, která je nejkonkurenceschopnějším regionem pro produkci cukru na světě, 224,7 USD za tunu na výrobu třtiny a 95 USD za tunu na zpracování třtiny na surový cukr. Celkové náklady, včetně administrativních nákladů, činí 367,8 USD za tunu, což při směnném kurzu 1 EUR = 1,3 USD představuje 283 EUR za tunu surového třtinového cukru. S ohledem na zemědělské a zpracovatelské operace zahrnuté ve výrobě surového cukru z třtiny se zdá nepravděpodobné, že by náklady na pouhé čištění, mletí a balení třtinového cukru z ekologické produkce, jež jsou jen zlomkem výrobního procesu, byly vyšší. Při použití hodnoty 283 EUR za tunu jako reálných výrobních nákladů pro výpočet přidané hodnoty vytvořené čištěním, mletím a balením surového třtinového cukru z ekologické produkce v dotyčné společnosti v Curaçau činí cena ze závodu 1 020,19 EUR za tunu a přidaná hodnota v porovnání s cenou ze závodu představuje pouze 32,2 %.
(18)
V simulaci srovnatelných nákladů v 17. bodě odůvodnění by přidaná hodnota nedosáhla 45 %. Je proto nereálné, že by takovou přidanou hodnotu mohla dotyčná společnost v Curaçau vytvořit jednoduchým zpracováním. Namísto toho je třeba dospět k závěru, že údaje předložené Komisi obsahují jiné režijní náklady a zisky, které nepředstavují částky, z nichž mají prospěch obyvatelé Curaçaa.
(19)
Podle čl. 37 odst. 3 písm. c) přílohy III rozhodnutí 2001/822/ES by posuzování žádostí o odchylky mělo zohlednit případy, kdy lze jasně prokázat, že pravidla původu by mohla odrazovat od významných investic v některém z odvětví a kde by odchylka ve prospěch uskutečnění investičního programu umožnila plnit tato pravidla po etapách.
(20)
Postupné zrušení kumulace původu AKT/ZZÚ-ES pro cukr ke dni 1. ledna 2011 bylo společnosti v Curaçau předem známo a měla dostatek času na přípravu a diverzifikaci směrem k výrobě produktů, které odchylku nevyžadují.
(21)
V době od roku 2009 do roku 2013 měla společnost v Curaçau prospěch z odchylek, které jí pomáhaly generovat nezbytné výnosy pro investice do diverzifikace směrem k výrobě produktů, které nevyžadují odchylku od pravidel původu. Podle informací získaných od této společnosti byly investice v roce 2009 velmi nízké a v letech 2010 až 2012 nebyly realizovány žádné investice. Odchylky tak pouze napomohly zachování stávající činnosti společnosti v Curaçau, aniž by udržitelným způsobem přispěly k rozvoji stávajícího odvětví nebo k vytvoření nového. Dá se proto pochybovat o tom, že by nová odchylka společnost povzbudila k novým investicím.
(22)
Aby bylo možné cukerné směsi čísla HS 2106, obsahující pektin nebo kasein, považovat za pocházející z Curaçaa, což by jim umožnilo preferenční přístup do Unie, nesmí hodnota nepůvodního cukru používaného při výrobě konečného produktu překročit 30 % ceny produktu ze závodu. I pro diverzifikaci směrem k produkci takových směsí, kterou navrhuje v současné žádosti, by společnost musela požádat o odchylku, aby mohla dodržet pravidla původu.
(23)
Podle čl. 37 odst. 3 písm. b) přílohy III rozhodnutí 2001/822/ES by posuzování žádostí o odchylky mělo zohlednit případy, kdy by používání stávajících pravidel původu značně postihlo schopnost stávajícího odvětví ZZÚ pokračovat ve vývozu do Unie, se zvláštním ohledem na případy, které by mohly vyústit v ukončení jeho činnosti.
(24)
Komise vypracovává bilanci za účelem analýzy trhu s cukrem a zjištění, zda jsou zásoby cukru dostatečné, zda je třeba dodatečný objem cukru nebo zda je třeba cukr z trhu odebrat v zájmu zachování cenové hladiny blízké referenční ceně. Tato bilance kontinuálně vykazuje množství 50 000 až 60 000 tun cukru dováženého s plným clem.
(25)
Na produkty z cukru kódu KN 1701 14 90 je v Unii je uplatňováno clo ve výši 419 EUR za tunu. Vzhledem k tomu, že světová tržní cena zahrnující náklady na rafinaci dosahuje u bílého cukru obchodovaného na londýnské termínové burze přibližně 380 EUR na tunu a k tomu, že se uplatňuje clo ve výši 419 EUR za tunu, cena tohoto cukru by po dodání do Unie s úhradou cla dosahovala nejméně 800 EUR za tunu. Podle informací členských států poskytnutých v souladu s článkem 9 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 (5) dosahuje průměrná cena takových produktů v odvětví cukru vyrobených v Unii přibližně 725 EUR za tunu. Za těchto podmínek je nepravděpodobné, že by tyto produkty v odvětví cukru bylo možné se ziskem dovážet do Unie, pokud by nešlo o prémiový cukr typu cukru z ekologické produkce nebo cukru fair trade, jenž se prodává za mnohem vyšší ceny než ostatní produkty z odvětví cukru.
(26)
Je proto pravděpodobné, že podstatnou část dovozu do Unie s plnými celními sazbami představuje cukr z ekologické produkce nebo cukr fair trade, jelikož takový cukr lze v maloobchodním sektoru prodat až za 3 000 EUR za tunu. Objem dovozu třtinového cukru z ekologické produkce do Unie s plným clem ukazuje, že vývozci cukru z celého světa jsou na současném trhu schopni přežít.
(27)
Přičteme-li k nákupní ceně surového cukru sdělené společností 283 EUR za tunu jako realistické výrobní náklady pro výpočet přidané hodnoty z mletí a balení surového třtinového cukru z ekologické produkce ve společnosti z Curaçaa, ziskové rozpětí a náklady na dopravu sdělené společností a dovozní cla, která mají být uhrazena v Unii, měla by být společnost z Curaçaa stále schopna vyvážet „biocukr“ do Unie nákladově efektivním způsobem, aniž by musela využívat odchylky, která dovozce do Unie osvobodí od placení platných dovozních cel. Výši prodejní ceny za tunu „biocukru“ pro kupujícího v Nizozemsku, uvedenou v žádosti Nizozemska, lze navíc považovat za dostatečnou ke kompenzaci dopadů uplatněného plného cla.
(28)
Jako subjekt ze ZZÚ společnost z Curaçaa zpracovávající produkty z odvětví cukru vstupuje na světový trh a má možnost vyvážet své produkty do kterékoli části světa, včetně Unie. Společnost proto lze srovnávat s ostatními hospodářskými subjekty na celém světě provádějícími stejnou činnost. Konkrétně náklady na přepravu ze ZZÚ do Unie, které podle informací získaných od společnosti činí 42,59 EUR za tunu, nestavějí společnost z Curaçaa do nevýhodné pozice v soutěži s ostatními subjekty na trhu, protože společnost může své produkty prodávat na trzích, které jsou jejímu místu podnikání blíže než Unie.
(29)
Vývoz cukru, melasy a medu představuje pouze 6 % celkového vývozu zboží z Curaçaa, s výjimkou ropných produktů. Činnosti odbavení kontejnerů v souvislosti s dovozem a vývozem produktů v odvětví cukru představují pouze 2 % všech činností odbavení kontejnerů spojených s dovozem a vývozem. Přínos tohoto vývozu k rozvoji dotyčného území je tedy malý.
(30)
Co se týče zaměstnanosti, očekává se, že odchylka by vytvořila 10 nových pracovních míst, což je nepřiměřeně málo ve srovnání s požadovaným navýšením objemu výroby. Kromě toho očekávaných 10 vytvořených nových pracovních míst je méně než 20 pracovních míst, jež byla zrušena v době mezi žádostí z roku 2010, kdy Nizozemsko uvedlo, že ve společnosti z Curaçaa pracuje 35 osob, a druhou žádostí z roku 2013, v níž se uvádí, že ve společnosti pracuje 15 osob.
(31)
Dopad zamítnutí nové odchylky požadované dne 17. dubna 2013 by byl minimální. Zamítnutí by společnosti ani nebránilo pokračovat ve vývozu produktů z odvětví cukru do Unie, ani by neodrazovalo od investic do cukerného odvětví v Curaçau, protože ziskové rozpětí by bylo stále dostatečné k umožnění investic, a to i v případě, že je v Unii hrazena plná celní sazba.
(32)
Vzhledem k tomu není požadovaná odchylka odůvodněna s ohledem na čl. 37 odst. 1, odst. 3 písm. b) a c) a odst. 7 přílohy III rozhodnutí 2001/822/ES.
(33)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Žádost o odchylku od rozhodnutí 2001/822/ES týkající se pravidel původu pro cukr z Curaçaa, předložená Nizozemskem dne 17. dubna 2013 a doplněná ve dnech 14. a 28. června 2013, se zamítá.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 17. září 2013.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT
av den 17 september 2013
om avslående av en ansökan om undantag från rådets beslut 2001/822/EG när det gäller ursprungsreglerna för socker från Curaçao
[delgivet med nr C(2013) 5826]
(2013/460/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets beslut 2001/822/EG av den 27 november 2001 om associering av de utomeuropeiska länderna och territorierna med Europeiska gemenskapen (nedan kallat ULT-beslutet) (1), särskilt artikel 37 i bilaga III, och
av följande skäl:
(1)
Bilaga III till beslut 2001/822/EG avser definitionen av begreppet ursprungsprodukter och metoder för administrativt samarbete. I artikel 37 i den bilagan fastställs det att undantag från ursprungsreglerna får godkännas när befintliga industriers utveckling eller tillkomsten av nya industrier i ett land eller territorium motiverar detta.
(2)
I punkterna g, j, k och o i artikel 5.1 i bilaga III till beslut 2001/822/EG föreskrivs att partiell eller fullständig malning av socker, siktning och förpackning i säckar anses utgöra otillräcklig bearbetning eller behandling för att ge en produkt ursprungsstatus.
(3)
I artikel 6.4 i bilaga III till beslut 2001/822/EG fastställs att ursprungskumulation mellan AVS-staterna, ULT och gemenskapen för alla sockerprodukter klassificerade enligt HS kapitel 17 efter hand ska fasas ut över tiden och de kvantiteter för vilka sådan kumulation tillåts ska minskas efter hand. Genom att denna kvantitet sätts till noll ton ledde utfasningen slutligen till förbud mot sådan kumulering från och med den 1 januari 2011.
(4)
Nederländerna ansökte 2002 om undantag från ursprungsregeln avseende sockerprodukter som omfattas av KN-numren 1701 11 90, 1701 99 10 och 1701 91 00 och som bearbetats i Nederländska Antillerna, för en årlig kvantitet på 3 000 ton. Denna begäran beviljades, och undantaget löpte ut den 31 december 2007.
(5)
Under 2009 lämnade Nederländerna in en begäran om förlängning av undantaget från 2002, som avslogs genom kommissionens beslut 2009/699/EG (2). I det beslutet beviljades dock en ny begäran om undantag som ingick i ansökan om förlängning, inom gränserna för de kvantiteter för vilka importlicenser för socker tilldelats Nederländska Antillerna för 2009 och 2010.
(6)
Under 2010 begärde Nederländerna ett nytt undantag för sockerprodukter bearbetade i Nederländska Antillerna för perioden 2011-2013. Genom kommissionens beslut 2011/47/EU (3) beviljades undantaget enligt punkterna 1, 3 och 7 i artikel 37 i bilaga III till beslut 2001/822/EG och på vissa villkor som syftar till att balansera berättigade intressen hos de utomeuropeiska ländernas och territoriernas (ULT) operatörer mot målen för unionens gemensamma organisation av marknaden för socker. De produkter för vilka undantaget beviljades var föremål för faktisk bearbetningsverksamhet i Nederländska Antillerna, och värdeökningen på råsockret i Nederländska Antillerna ansågs vara minst 45 % av värdet på slutprodukten.
(7)
I beslut 2011/47/EU förklaras att utfasningen av ursprungskumulation mellan AVS-staterna, ULT och gemenskapen när det gäller socker, enligt artikel 6.4 i bilaga III till beslut 2001/822/EG, visar att det var unionens avsikt att inrikta förmånerna på ekonomisk verksamhet som bidrar till utvecklingen i ULT på ett hållbart sätt, samtidigt som man tar vederbörlig hänsyn till EU:s sockersektor. Denna princip tillämpades vid fastställandet av de kvantiteter för vilka undantaget beviljades genom beslut 2011/47/EU. I den begäran som lämnades in 2010 angavs också att företaget i Curaçao som omfattas av de tidigare avvikelserna strävade efter att utveckla sin verksamhet för att komma bort från sockerproduktion, och att detta krävde ytterligare undantag. Därför fasades undantaget ut över tiden (5 000 ton för 2011, 3 000 ton för 2012 och 1 500 ton för 2013).
(8)
I den begäran som lämnades in 2010, framhöll Nederländerna att företaget i Curaçao, som omfattas av de tidigare avvikelserna, strävade efter att diversifiera sin produktion till att också omfatta blandningar och ”eko-socker” som bägge är inriktade på helt olika marknader än de sockerprodukter som omfattas av den begäran som lämnades in 2010. Det undantag som begärdes under 2010 behövdes för att tjäna de pengar som krävs för investeringarna i sådan diversifiering. Följaktligen var tanken, när undantag beviljades genom beslut 2011/47/EU, att det skulle generera den omsättning som behövs för att finansiera dessa investeringar i diversifiering av produkter och tjänster, så att företaget som omfattas av undantaget inte längre skulle behöva begära undantag.
(9)
Den 11 februari 2013 ansökte Nederländerna på Curaçaos vägnar om ett nytt undantag från ursprungsreglerna i bilaga III till beslut 2001/822/EG för perioden 1 januari 2013-31 december 2013, som är det datum då beslut 2001/822/EG upphör att gälla. Ansökan täcker en sammanlagd årlig kvantitet på 5 500 ton sockerprodukter enligt KN-nummer 1701 14 90 som beskrivs som ”eko-socker”, har ursprung i tredjeländer och bearbetas i Curaçao för export till unionen.
(10)
Denna begäran återkallades officiellt av Nederländerna den 17 april 2013, eftersom den bearbetning som beskrivs i begäran inte längre genomförs i Nederländska Antillerna. Företaget i Curaçao hade flyttat en del av sin sockertillverkningsverksamhet, i synnerhet produktion av sockerbitar tillverkade från rörråsocker och förpackade för detaljhandelsförsäljning, till Belgien, varifrån företaget för närvarande levererar till snabbköp i Nederländerna. Företaget har lagt om sin återstående produktion till siktning, rening, malning och enklare blandning av ekologiskt producerat socker, samt förpackning av sockret i 1 000 kg-påsar för transport.
(11)
Den 17 april 2013 lämnade Nederländerna in en andra begäran om undantag för 5 000 ton sockerprodukter, som beskrivs som ekologiskt råsocker från sockerrör enligt KN-nummer 1701 14 90, för perioden från och med den 1 januari 2013 till och med den 31 december 2013. Nederländerna förklarade att det hade framgått av diskussioner med myndigheterna i Curaçao att de kvantiteter för vilka undantaget beviljades för 2013 genom beslut 2011/47/EU skulle vara otillräckliga för att fortsätta verksamheten inom företaget som utför sockerbearbetningen i Curaçao.
(12)
Den andra ansökan motiverades huvudsakligen av en förändring av omständigheterna i det berörda företaget, eftersom företaget hade ändrat sin affärsverksamhet till bearbetning av ekologiskt rörsocker, en förändring på världsmarknaden för socker, eftersom EU har blivit nettoimportör av socker, det faktum att värdeökningen på tredjelandsråvarorna var mer än 45 % av priset fritt fabrik för den färdiga produkten, och av skapandet av direkta och indirekta arbetstillfällen i Curaçao. Den 14 juni 2013 och den 28 juni 2013 tillhandahöll de nederländska myndigheterna kompletterande upplysningar till stöd för sin begäran av den 17 april 2013.
(13)
Genom en skrivelse av den 16 juli 2013 begärde kommissionen att de nederländska myndigheterna noterar kommissionens bedömning av begäran och dess avsikt att rekommendera ett avslag på begäran. Kommissionen begärde också de nederländska myndigheterna överföra denna bedömning till det företag som eventuellt skulle beröras av undantaget så att både Nederländerna och det berörda företaget får möjlighet att ta upp alla praktiska och rättsliga frågor som eventuellt kan beröra ansökan innan kommissionen fattar sitt slutliga beslut. Tidsfristen för svar fastställdes till den 25 juli 2013. Ett svar mottogs från de nederländska myndigheterna den 24 juli 2013.
(14)
Enligt artikel 37.7 i bilaga III till beslut 2001/822/EG ska undantag beviljas när det mervärde som lagts till i de icke-ursprungsprodukter som används i det berörda utomeuropeiska landet eller territoriet utgör minst 45 % av värdet av den färdiga produkten, förutsatt att undantaget inte är sådant att det ger upphov till allvarlig skada för en ekonomisk sektor i unionen eller en eller flera medlemsstater.
(15)
I den information från företaget i Curaçao, som överlämnades av Nederländerna, avseende beräkning av det värde som genereras i Curaçao för produktion av ”ekologiskt rörsocker” under 2013, anges bearbetningsprocessens mervärde för 5 000 ton ”eko-socker”. Företaget angav också inköpspriset för ett ton ekologiskt råsocker med ursprung i tredjeländer och priset fritt fabrik för försäljning av ett ton eko-socker. Företaget uppgav att det enligt dessa siffror genererar ett mervärde i förhållande till priset fritt fabrik på 52 %. Enligt samma uppgifter skulle produktion av 1 500 ton ”eko-socker” medföra ett mervärde i förhållande till priset fritt fabrik på 88 %.
(16)
I den information från företaget som överlämnades av Nederländerna, avseende beräkning av det värde som genereras i Curaçao för produktion av ”brunt kristallsocker” den 1 januari 2013, anges bearbetningsprocessens mervärde för 5 500 ton ”brunt kristallsocker”. Om det högsta tillgängliga mervärdet per ton ”brunt kristallsocker” betraktas som realistiskt uppgår förädlingsvärdet i förhållande till priset fritt fabrik till cirka 52,4 %. Den förädling som utförs på ”eko-socker” innebär emellertid mindre behandling än för ”kristallsocker” som förpackas för försäljning i detaljhandeln. Mervärdet till följd av sådan bearbetning och de faktiska bearbetningskostnaderna kan därför endast vara lägre för ”eko-socker” förpackat i 1 000 kg-påsar för transport än för ”brunt kristallsocker” förpackat för försäljning i detaljhandeln.
(17)
Enligt 2013 års rapport om det globala läget på sockermarknaden, Global Sugar Outlook - 2013 Report (4) uppgår produktionskostnaden av rörsocker i Brasilien, som är världens mest konkurrenskraftiga region för sockerproduktion, till 224,7 US-dollar per ton för att producera sockerrör och 95 USD per ton för bearbetning av sockerrör till råsocker. De sammanlagda kostnaderna, inbegripet administrativa kostnader, är 367,8 US-dollar per ton eller, med en växelkurs på 1 euro = 1,3 US-dollar, 283 euro per ton rårörsocker. Med hänsyn till den odling och bearbetning som ingår i produktion av rårörsocker, förefaller det osannolikt att kostnaderna för enbart rening, malning och förpackning av ekologiskt rörsocker, som endast utgör en bråkdel av produktionsprocessen, skulle vara högre. Om man utgår från att 283 euro per ton är en realistisk produktionskostnad för beräkningen av mervärdet för rening, malning och förpackning av ekologiskt rårörsocker i företaget i Curaçao, uppgår produktens pris till 1 020,19 euro per ton och mervärdet i förhållande till priset fritt fabrik uppgår till endast 32,2 %.
(18)
I simulationen av jämförbara kostnader i skäl 17 skulle mervärdet inte uppgå till 45 %. Det är därför orealistiskt att ett sådant mervärde kan erhållas av företaget i Curaçao genom enkel bearbetning. I stället måste de uppgifter som lämnats till kommissionen anses innehålla andra omkostnader och vinster som inte är till gagn för befolkningen i Curaçao.
(19)
Enligt artikel 37.3 c i bilaga III till beslut 2001/822/EG ska granskningen av ansökningar om undantag ta hänsyn till de fall där det klart kan visas att ursprungsreglerna skulle kunna hindra väsentliga investeringar i en industri och där ett undantag som gynnar genomförandet av investeringsprogrammet skulle möjliggöra ett gradvist uppfyllande av dessa regler.
(20)
Företaget i Curaçao kände i förväg till utfasningen av ursprungskumulation mellan AVS-staterna, ULT och gemenskapen när det gäller socker den 1 januari 2011 och hade tillräckligt med tid för att förbereda sig och diversifiera mot produktion av produkter som inte kräver undantag.
(21)
Under perioden 2009-2013 åtnjöt företaget i Curaçao undantag som bidrog till att skapa den omsättning som krävdes för att investera i diversifiering till produktion av produkter som inte kräver undantag från ursprungsreglerna. Enligt information från företaget låg investeringarna på en mycket låg nivå under 2009, och inga investeringar alls gjordes mellan 2010 och 2012. Undantagen har därför endast bidragit till att bibehålla företagets nuvarande verksamhet i Curaçao utan att på ett hållbart sätt bidra till utvecklingen av en befintlig industri eller skapandet av nya industrier. Det är därför tveksamt om ett nytt undantag skulle uppmuntra företaget att göra nya investeringar.
(22)
För att sockerblandningar enligt HS 2106, som innehåller pektin eller kasein, ska kunna anses ha sitt ursprung i Curaçao och därmed få förmånstillträde till unionen, får värdet av det icke-ursprungssocker som används i tillverkningen av slutprodukten inte överstiga 30 % av produktens pris fritt fabrik. Genom att diversifiera mot produktion av sådana blandningar, såsom föreslås i den aktuella begäran, skulle företaget fortfarande behöva ansöka om undantag för att kunna efterleva ursprungsreglerna.
(23)
Enligt artikel 37.3 b i bilaga III till beslut 2001/822/EG ska man vid granskningen av ansökningar om undantag ta hänsyn till fall där tillämpningen av de gällande ursprungsreglerna väsentligt skulle påverka förmågan hos en befintlig industri i ULT att fortsätta exportera till gemenskapen, med särskild hänsyn till fall där detta skulle kunna leda till att industrins verksamhet upphör.
(24)
Kommissionen upprätthåller en balansräkning för att analysera marknaden för socker och för att se om sockerlagren är tillräckliga, huruvida ytterligare socker behövs eller om socker bör tas bort från marknaden i syfte att bibehålla en prisnivå i närheten av referenspriset. Den balansräkningen visar kontinuerligt en mängd på 50 000 till 60 000 ton socker som importeras till full tullsats.
(25)
För sockerprodukter enligt KN-nummer 1701 14 90 tillämpas en tulltaxa på 419 euro per ton i unionen. Med tanke på att världsmarknadspriset på vitsocker, som omfattar kostnader för raffinering, när det handlas på London Futures Exchange är cirka 380 euro per ton och en tullsats på 419 euro per ton tillämpas, skulle priset på detta socker vara minst 800 euro per ton vid leverans i unionen efter betalning av tull. Det genomsnittliga priset på sådana sockerprodukter som tillverkas inom Europeiska unionen, enligt uppgifter från medlemsstaterna i enlighet med artikel 9 i rådets förordning (EG) nr 1234/2007 (5), är cirka 725 euro per ton. Under sådana förhållanden kan dessa sockerprodukter sannolikt inte importeras med vinst till unionen, såvida det inte rör sig om premiumsocker såsom ekologiskt eller rättvisemärkt socker, som säljs till ett mycket högre pris än andra sockerprodukter.
(26)
Det är därför sannolikt att en betydande del av importen till unionen till full tullsats gäller ekologiskt och rättvisemärkt socker, eftersom sådant socker kan säljas för upp till 3 000 euro per ton i detaljhandeln. Importvolymen av organiskt rörsocker till unionen till full tullsats visar att sockerexportörer över hela världen överlever på den nuvarande marknaden.
(27)
Om man till inköpspriset på råsocker enligt företaget lägger till 283 euro per ton som en realistisk produktionskostnad för beräkning av mervärdet för malning och förpackning av ekologiskt rårörsocker i företaget i Curaçao, vinstmarginalen och fraktkostnader enligt företaget, samt de importtullar som ska betalas i unionen, bör företaget i Curaçao fortfarande vara i stånd att med vinst exportera ”eko-socker” till unionen utan att behöva förlita sig på ett undantag för importören i unionen från betalning av tillämpliga importtullar. Vidare kan nivån på försäljningspriset per ton ”eko-socker” till köparen i Nederländerna enligt Nederländernas begäran anses vara tillräckligt för att uppväga effekterna av att full tullsats tillämpas.
(28)
Som aktör i ULT agerar företaget i Curaçao som utför bearbetningen av sockerprodukterna på världsmarknaden och har rätt att exportera sina produkter till alla delar av världen, inbegripet unionen. Företaget kan därför jämföras med andra aktörer i hela världen som utför samma verksamhet. Framför allt kan det inte sägas att transportkostnaderna från de utomeuropeiska länderna och territorierna till unionen, som enligt information från företaget uppgår till 42,59 euro per ton, försätter bolaget i Curaçao i en ofördelaktig ställning när det konkurrerar med andra aktörer på marknaden, eftersom företaget fritt kan sälja sina produkter till marknader som är närmare dess verksamhet än unionen.
(29)
Export av socker och melass, inklusive honung, svarar för endast 6 % av den sammanlagda exporten av varor från Curaçao, utom oljeprodukter. Containerhantering i samband med import och export av sockerprodukter motsvarar endast 2 % av den totala containerhanteringen i samband med import och export. Bidraget från sådana exporter till utvecklingen av territoriet kan på sin höjd vara minimala.
(30)
När det gäller sysselsättning förväntas det att undantaget skulle skapa 10 nya arbetstillfällen, vilket är oproportionerligt lite jämfört med den begärda ökningen av produktionsvolymen. I synnerhet är de tio ytterligare arbetsplatser som förväntas uppstå mindre än de 20 arbetstillfällen som gått förlorade sedan 2010 års begäran då Nederländerna angav att 35 personer arbetade vid företaget i Curaçao, och den andra ansökan 2013 i vilken det angavs att 15 personer arbetade i företaget.
(31)
Effekterna av ett avslag av det nya undantaget som begärts den 17 april 2013 skulle vara minimala. Ett avslag skulle varken hindra företaget att fortsätta sin export av sockerprodukter till unionen eller hindra investeringar i sockerindustrin i Curaçao, eftersom vinstmarginalen fortfarande skulle vara tillräcklig för att möjliggöra investeringar, till och med om full tullsats betalas i unionen.
(32)
Följaktligen är det begärda undantaget inte motiverat enligt artikel 37.1, artikel 37.3 b och c samt artikel 37.7 i bilaga III till beslut 2001/822/EG.
(33)
De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från tullkodexkommittén.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Den begäran som Nederländerna lämnade in den 17 april 2013 och som kompletterades den 14 och 28 juni 2013, om undantag från beslut 2001/822/EG när det gäller ursprungsreglerna för socker från Curaçao, avslås härmed.
Artikel 2
Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Bryssel den 17 september 2013.