ROZHODNUTÍ RADY 2014/129/SZBP
ze dne 10. března 2014
o podpoře evropské sítě nezávislých analytických středisek pro nešíření na podporu provádění strategie EU proti šíření zbraní hromadného ničení
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 26 odst. 2 a čl. 31 odst. 1 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská rada přijala dne 12. prosince 2003 strategii EU proti šíření zbraní hromadného ničení (dále jen „strategie EU proti šíření“), jejíž kapitola III obsahuje výčet opatření k boji proti tomuto šíření, jež je třeba přijmout v Unii i ve třetích zemích.
(2)
Unie strategii EU proti šíření aktivně provádí a uplatňuje opatření uvedená v kapitole III této strategie, jako je vytváření nezbytných struktur v rámci Unie.
(3)
Rada přijala dne 8. prosince 2008 závěry a dokument nazvaný „Nové pokyny pro činnost Evropské unie v oblasti boje proti šíření zbraní hromadného ničení a jejich nosičů“ (dále jen „nové pokyny pro činnost“), kde se uvádí, že šíření zbraní hromadného ničení i nadále představuje jedno z největších ohrožení bezpečnosti a že politika nešíření je zásadní součástí společné zahraniční a bezpečnostní politiky (SZBP).
(4)
Rada v nových pokynech pro činnost vyzývá svá příslušná složení a orgány, Komisi, další orgány a členské státy, aby v návaznosti na tento dokument přijaly konkrétní opatření.
(5)
V nových pokynech pro činnost Rada zdůrazňuje, že činnost Unie zaměřená na předcházení šíření by mohla využívat podpory sítě nevládních subjektů pro nešíření, ve které by byly sdruženy instituce zabývající se zahraniční politikou a výzkumná střediska specializovaná na strategické oblasti politik Unie a která by současně vycházela z již existujících užitečných sítí. Tato síť by se mohla rozšířit o instituce ve třetích zemích, se kterými Unie vede konkrétní jednání v souvislosti s nešířením.
(6)
Evropská rada přijala ve dnech 15. a 16. prosince 2005 strategii EU pro boj proti nedovolenému hromadění ručních palných a lehkých zbraní a střeliva do nich a proti nedovolenému obchodování s nimi (dále jen „strategie EU SALW“), která stanoví pokyny pro činnost Unie v oblasti ručních palných a lehkých zbraní. Podle strategie EU SALW představují nedovolené obchodování s ručními palnými a lehkými zbraněmi a střelivem pro ně a jejich nadměrné hromadění vážné ohrožení mezinárodního míru a bezpečnosti.
(7)
Mezi cíle stanovené ve strategii EU SALW patří potřeba podporovat účinný multilateralismus za účelem vytvoření mezinárodních a regionálních mechanismů a mechanismů uvnitř EU a jejích členských států, jež budou zaměřeny proti dodávání a destabilizujícímu šíření ručních palných a lehkých zbraní a střeliva pro ně.
(8)
Dne 26. července 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/430/SZBP (1), kterým zřídila evropskou síť nezávislých analytických středisek pro nešíření na podporu provádění strategie EU proti šíření zbraní hromadného ničení a stanovila, že technické provádění rozhodnutí bude provádět konsorcium Evropské unie pro nešíření (dále jen „konsorcium“).
(9)
Výběr konsorcia jakožto jediného příjemce grantu je v tomto případě oprávněné, neboť Unie bude za podpory svých členských států pokračovat v přínosné spolupráci se sítí evropských analytických středisek, která přispívá ke zřízení společné evropské kultury nešíření a odzbrojení, a zároveň napomáhá Unii při formulování politiky v této oblasti a zvyšuje viditelnost Unie. Vzhledem k samotné povaze konsorcia, které vzniklo z podnětu Unie a je zcela závislé na její podpoře, je třeba v tomto případě poskytnout 100 % financování. Konsorcium nemá žádné nezávislé finanční zdroje nebo oprávnění získávat jiné finanční prostředky. Vedle čtyř řídících analytických středisek vytvořilo konsorcium rovněž síť zahrnující více než 60 analytických a výzkumných středisek, a kombinuje tak téměř veškeré odborné znalosti z nevládních kruhů v Unii.
(10)
Konsorcium dosud uspořádalo dva odborné semináře Unie v Bruselu v květnu 2011 a v červnu 2013 a dvě významné mezinárodní konference o nešíření v Bruselu v únoru 2012 a na přelomu září a října 2013; na internetových stránkách konsorcia bylo dále zveřejněno celkem 31 politických dokumentů věnovaných dané problematice. Provoz těchto stránek byl zahájen na jaře roku 2011 a od té doby jsou pravidelně aktualizovány, kromě jiného zveřejňováním dvouměsíčního elektronického věstníku: nonproliferation.eu. Do konsorcia vstoupilo od jeho vzniku více než 60 evropských nezávislých analytických středisek.
(11)
Rozhodnutími 2010/799/SZBP (2) a 2012/422/SZBP (3) bylo konsorcium pověřeno uspořádáním dvou seminářů o přispění k procesu budování důvěry a na podporu procesu vedoucího k vytvoření zóny bez jaderných zbraní a všech dalších zbraní hromadného ničení na Blízkém východě, které se konaly v Bruselu v červenci 2011 a v listopadu 2012. ( Dále bylo konsorcium rozhodnutím 2013/43/SZBP (4) pověřeno organizací dvou uzavřených seminářů na podporu úspěšného dokončení jednání o smlouvě o obchodu se zbraněmi na konferenci OSN v březnu 2013.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Za účelem přispění k lepšímu provádění strategie EU proti šíření zbraní hromadného ničení, která je založena na zásadách účinného multilateralismu, prevence a spolupráce se třetími zeměmi, se propagace a podpora činností evropské sítě nezávislých analytických středisek („think tanks“) v oblasti nešíření prodlužuje o tři roky s těmito cíli:
a)
podpořit politický dialog týkající se bezpečnosti a dlouhodobé diskuse ohledně opatření zaměřených na boj proti šíření zbraní hromadného ničení a jejich nosičů, přičemž tyto diskuse by byly vedeny v rámci občanské společnosti, a zejména mezi odborníky a výzkumnými a akademickými pracovníky;
b)
poskytnout příslušným pracovním skupinám Rady příležitost konzultovat uvedenou síť v otázkách týkajících se nešíření a poskytnout zástupcům členských států příležitost zúčastnit se zasedání subjektů tvořících tuto síť;
c)
fungovat jako užitečný mezistupeň pro činnost Unie a mezinárodního společenství v oblasti nešíření, zejména poskytováním zpráv nebo doporučení zástupcům vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“);
d)
přispívat ke zvyšování povědomí třetích zemí o výzvách týkajících se šíření a o potřebě spolupracovat s Unií i v rámci s mnohostranných fór, zejména Organizace spojených národů, za účelem předcházení programům šíření, které jsou zdrojem celosvětového znepokojení, odrazování od nich, jejich zastavení a pokud možno odstranění;
e)
přispívat k rozvoji odborných znalostí a institucionální kapacity, pokud jde o otázky nešíření a odzbrojení, v analytických centrech a vládních orgánech v Unii a třetích zemí.
2. Vzhledem ke strategii EU SALW není rozsah činností evropské sítě nezávislých analytických středisek v oblasti nešíření omezen na otázky související s hrozbami, které představují šíření zbraní hromadného ničení a jejich nosiče, ale týká se rovněž otázek souvisejících s konvenčními zbraněmi včetně ručních palných a lehkých zbraní. V důsledku zahrnutí otázek týkajících se konvenčních zbraní do oblasti činnosti sítě vznikne výtečný nástroj pro dialog a doporučení ohledně činnosti Unie v této oblasti, v rámci provádění strategie EU SALW a politiky Unie pro konvenční zbraně.
3. V této souvislosti se projekty podporované Unií budou vztahovat na tyto konkrétní činnosti:
a)
poskytování prostředků pro uspořádání tří výročních poradních zasedání a až sedmi ad hoc seminářů pro odborníky a provozovatele věnované plnému rozsahu otázek nešíření a odzbrojení, zahrnující jak nekonvenční tak i konvenční zbraně, s cílem předkládat zprávy nebo doporučení zástupcům vysokého představitele;
b)
zřízení asistenční služby v rámci konsorcia za účelem poskytování ad hoc odborného poradenství ohledně otázek týkajících se plného rozsahu problematiky nešíření a odzbrojení, zahrnujícího jak konvenční tak i nekonvenční zbraně tak, aby odpovědi byly poskytovány do dvou týdnů;
c)
poskytování prostředků pro uspořádání tří významných výročních konferencí se třetími zeměmi a s občanskou společností o nešíření a odzbrojení, s cílem mezinárodně propagovat strategii EU pro nešíření a strategii EU SALW, jakož i úlohy orgánů Unie a analytických středisek v Unii v této oblasti, s cílem zvýšit viditelnost politik Unie v této oblasti a předkládat zprávy nebo doporučení zástupcům vysokého představitele;
d)
poskytování prostředků pro správu a rozvoj internetové platformy zaměřené na zprostředkovávání kontaktů a podporování dialogu v oblasti výzkumu v rámci sítě analytických středisek analyzujících otázky týkající se zamezení šíření zbraní hromadného šíření a konvenčních zbraní, včetně ručních palných a lehkých zbraní, jakož i vzdělávání nové generace odborníků na otázky nešíření a odzbrojení;
e)
poskytování prostředků na zvyšování povědomí a vyvinutí odbornosti a institucionální kapacity v rámci analytických středisek a vládních orgánů v Unii a ve třetích zemích;
f)
řešení témat navržených třetími zeměmi a Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ) v rámci celkových výzkumných činností konsorcia.
Podrobný popis těchto projektů je uveden v příloze.
Článek 2
1. Za provádění tohoto rozhodnutí odpovídá vysoký představitel.
2. Technickým prováděním projektů týkajících se činností uvedených v čl. 1 odst. 3 se pověřuje konsorcium EU pro nešíření tvořené La Fondation pour la Recherche Stratégique (FRS), The Peace Research Institute Frankfurt (HSFK/PRIF), The International Institute for Strategic Studies (IISS) a The Stockholm International Peace Research Institute (SIPRI). Konsorcium plní tento úkol na odpovědnost vysokého představitele. Za tímto účelem uzavře vysoký představitel s konsorciem nezbytná ujednání.
3. Členské státy a ESVČ navrhnou priority a témata zvláštního zájmu pro posouzení v rámci výzkumných programů konsorcia, jež budou v souladu s politikami Unie předmětem pracovních dokumentů a seminářů.
Článek 3
1. Finanční referenční částka pro provádění projektů týkajících se činností uvedených v čl. 1 odst. 3 činí 3 600 000 EUR.
2. Výdaje financované částkou stanovenou v odstavci 1 jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly, kterými se řídí souhrnný rozpočet Unie.
3. Komise dohlíží na řádnou správu výdajů uvedených v odstavci 1. Za tímto účelem uzavře finanční dohodu s konsorciem. Tato dohoda musí obsahovat ustanovení, že konsorcium zajistí viditelnost příspěvku Unie úměrnou jeho výši.
4. Komise usiluje o uzavření finanční dohody uvedené v odstavci 3 co nejdříve po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost. Informuje Radu o veškerých obtížích v tomto procesu a o dni uzavření uvedené dohody.
Článek 4
1. Vysoký představitel podává Radě zprávy o provádění tohoto rozhodnutí na základě pravidelných zpráv vypracovaných konsorciem. Rada na základě těchto zpráv provádí hodnocení.
2. Komise podává zprávy o finančních aspektech projektů uvedených v čl. 1 odst. 3.
Článek 5
1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
2. Pozbývá platnosti 36 měsíců ode dne uzavření finanční dohody uvedené v čl. 3 odst. 3.
Pozbývá však platnosti šest měsíců od svého vstupu v platnost, nebude-li této lhůtě uzavřena uvedená finanční dohoda.
V Bruselu dne 10. března 2014.
RÅDETS BESLUT 2014/129/GUSP
av den 10 mars 2014
om främjande av det europeiska nätverket av oberoende tankesmedjor för icke-spridning till stöd för genomförandet av EU:s strategi mot spridning av massförstörelsevapen
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt artiklarna 26.2 och 31.1, och
av följande skäl:
(1)
Den 12 december 2003 antog Europeiska rådet EU:s strategi mot spridning av massförstörelsevapen (nedan kallad EU:s strategi för icke-spridning av massförstörelsevapen), vars kapitel III innehåller en förteckning över de åtgärder mot sådan spridning som måste vidtas såväl inom unionen som i tredjeländer.
(2)
Unionen genomför aktivt EU:s strategi för icke-spridning av massförstörelsevapen och verkställer de åtgärder som anges i kapitel III, exempelvis att utveckla nödvändiga strukturer inom unionen.
(3)
Den 8 december 2008 antog rådet sina slutsatser och dokumentet med titeln Nya handlingslinjer för Europeiska unionen i kampen mot spridning av massförstörelsevapen och bärarsystem för sådana vapen (nedan kallat nya handlingslinjer), där det fastställs att spridning av massförstörelsevapen fortsätter att utgöra ett av de största hoten mot säkerheten och att politiken för icke-spridning utgör en viktig del av den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (Gusp).
(4)
I de nya handlingslinjerna uppmanar rådet behöriga rådskonstellationer och rådsorgan, kommissionen, övriga institutioner samt medlemsstaterna att göra en konkret uppföljning av det dokumentet.
(5)
I de nya handlingslinjerna understryker rådet att unionens insats för att bekämpa spridning kan utnyttja stödet från ett icke-statligt nätverk för icke-spridning, som sammanför utrikespolitiska institutioner och forskningscentrum som är specialiserade på unionens strategiska områden och som samtidigt bygger på redan befintliga användbara nätverk. Ett sådant nätverk kan utvidgas till institutioner i tredjeländer med vilka unionen för särskilda dialoger med anknytning till icke-spridning.
(6)
Den 15 och 16 december 2005 antog Europeiska rådet EU:s strategi för kampen mot olaglig anhopning av och handel med handeldvapen och lätta vapen och ammunition till dessa (nedan kallad EU:s strategi avseende handeldvapen och lätta vapen), där det fastställs riktlinjer för unionens åtgärder inom området handeldvapen och lätta vapen. EU:s strategi avseende handeldvapen och lätta vapen ser olaglig handel och kraftig anhopning av handeldvapen och lätta vapen och ammunition till dessa som ett allvarligt hot mot internationell fred och säkerhet.
(7)
EU:s strategi avseende handeldvapen och lätta vapen utpekar bland sina mål bl.a. att främja effektiv multilateralism för utveckling av mekanismer, internationella, regionala eller inom unionen och dess medlemsstater, mot utbudet och den destabiliserande spridningen av handeldvapen och lätta vapen och ammunition till dessa.
(8)
Rådet antog den 26 juli 2010 beslut 2010/430/Gusp (1), genom vilket Europeiska unionens nätverk av oberoende tankesmedjor för icke-spridning inrättades och i vilket det fastställdes att det tekniska genomförandet av det beslutet ska göras av EU-konsortiet för icke-spridning (nedan kallat konsortiet).
(9)
Valet av konsortiet som enda bidragsmottagare i detta fall är motiverat, eftersom unionen, med stöd av medlemsstaterna, kommer att fortsätta ett givande samarbete med ett nätverk av europeiska tankesmedjor, som bidrar till skapandet av en gemensam europeisk kultur när det gäller icke-spridning och nedrustning och hjälper unionen att utveckla och utforma sin politik på dessa områden och att öka unionens synlighet. I detta fall krävs det en finansieringsgrad på 100 % på grund av konsortiets själva karaktär, i och med att det har tillkommit genom unionen och är helt beroende av unionsstöd. Konsortiet har inga oberoende ekonomiska resurser eller någon lagstadgad behörighet att skaffa andra medel. Dessutom har konsortiet utöver de fyra förvaltande tankesmedjorna inrättat ett nätverk som sammanför fler än 60 tankesmedjor och forskningscentrum, som sammanför nästan all icke-statlig sakkunskap inom unionen.
(10)
Hittills har konsortiet anordnat två seminarier för unionsexperter, i Bryssel i maj 2011 och i juni 2013, och två större internationella konferenser om icke-spridning, i Bryssel i februari 2012 och i september/oktober 2013; konsortiet har även offentliggjort 31 särskilda policydokument på sin webbplats. Webbplatsen togs i bruk våren 2011 och har därefter regelbundet uppdaterats, bland annat genom att e-nyhetsbrevet nonproliferation.eu publiceras varannan månad. Fler än 60 europeiska oberoende tankesmedjor har anslutit sig till konsortiets nätverk sedan starten.
(11)
Genom rådets beslut 2010/799/Gusp (2) och 2012/422/Gusp (3) fick konsortiet i uppdrag att anordna två seminarier för att främja förtroendeskapande och till stöd för en process som syftar till att upprätta en zon i Mellanöstern som är fri från massförstörelsevapen och deras bärare, som hölls i Bryssel i juli 2011 och i november 2012. Genom rådets beslut 2013/43/Gusp (4) fick konsortiet i uppdrag att anordna två slutna seminarier för att underlätta ett framgångsrikt slutförande av förhandlingarna om ett vapenhandelsfördrag vid FN-konferensen i mars 2013.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. För att bidra till att ett förbättrat genomförande av EU:s strategi för icke-spridning av massförstörelsevapen, som är baserad på principerna om ändamålsenlig multilateralism, förebyggande och internationellt samarbete med tredjeländer, ska fortsatt främjande av och stöd åt verksamheten inom Europeiska nätverket av oberoende tankesmedjor för icke-spridning förlängas med tre år för att främja följande mål:
a)
Att främja politisk och säkerhetsrelaterad dialog och den långsiktiga diskussionen om åtgärder för att bekämpa spridningen av massförstörelsevapen och bärarsystem för sådana vapen inom de civila samhällena, särskilt mellan experter, forskare och akademiker.
b)
Att ge rådets relevanta arbetsgrupper tillfälle att rådgöra med nätverket om frågor inom icke-spridningsområdet och att möjliggöra för medlemsstaternas företrädare att delta i nätverkets möten.
c)
Att fungera som en användbar förbindelse mellan icke-spridningsinsatser från unionen och det internationella samfundet, främst genom att avlägga rapporter och/eller ge rekommendationer till företrädare för unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik.
d)
Att bidra till ökad medvetenhet i tredjeländer om spridningshot och om behovet av att samarbeta med unionen och inom ramen för multilaterala forum, särskilt Förenta nationerna, för att förebygga, avskräcka, stoppa och när så är möjligt avveckla spridningsprogram som är en källa till oro över hela världen.
e)
Att bidra till utveckling av sakkunskap och institutionell kapacitet i frågor som rör icke-spridning och nedrustning i tankesmedjor och regeringar inom unionen och i tredjeländer.
2. Mot bakgrund av EU:s strategi avseende handeldvapen och lätta vapen ska verksamhetsområdet för nätverket av oberoende europeiska tankesmedjor för icke-spridning inte begränsa sig till att enbart behandla frågor om spridning av massförstörelsevapen och deras bärarsystem, utan ska också omfatta frågor som gäller konventionella vapen, inklusive handeldvapen och lätta vapen. Genom att konventionella vapen inkluderas i nätverkets verksamhetsområde skapas ett utomordentligt forum för dialog och rekommendationer för unionsåtgärder på detta område inom ramen för genomförandet av EU:s strategi avseende handeldvapen och lätta vapen och unionens politik för konventionella vapen.
3. De projekt som ska stödjas av unionen ska härvid omfatta följande särskilda verksamheter:
a)
Skapa ramen för organisation av tre årliga rådgivande möten och upp till sju ad hoc-seminarier för experter och verksamma på området om hela skalan av icke-spridnings- och nedrustningsfrågor, omfattande både konventionella vapen och andra vapen, i syfte att överlämna rapporter och/eller ge rekommendationer till företrädarna för den höga representanten.
b)
Inrätta en helpdesk inom konsortiet för att tillhandahålla ad hoc-sakkunskap i frågor som rör hela skalan av icke-spridnings- och nedrustningsfrågor, omfattande både konventionella vapen och andra vapen, för svar inom två veckor.
c)
Tillhandahålla resurser för anordnande av tre större årliga konferenser med tredjeländer samt det civila samhället om icke-spridning och nedrustning för att på internationell nivå sprida kunskap om EU:s strategi för icke-spridning av massförstörelsevapen och EU:s strategi avseende handeldvapen och lätta vapen och om den roll som unionsinstitutionerna och tankesmedjor inom unionen spelar på detta område, i syfte att öka synligheten för unionens politik på detta område samt överlämna rapporter och/eller ge rekommendationer till företrädarna för den höga representanten.
d)
Tillhandahålla resurser för förvaltningen och utvecklandet av en internetplattform för att underlätta kontakter och främja en forskardialog inom nätverket av tankesmedjor genom analys av frågor relaterade till förebyggande av spridning av massförstörelsevapen och konventionella vapen, inklusive handeldvapen och lätta vapen, samt utbildning av en ny generation experter på icke-spridning och nedrustning.
e)
Tillhandahålla medel för att höja medvetenheten och utveckla sakkunskap och institutionell kapacitet i frågor som rör icke-spridning i tankesmedjor och regeringar inom unionen och i tredjeländer.
f)
Behandla ämnen som föreslås av medlemsstaterna och Europeiska utrikestjänsten i konsortiets övergripande forskningsverksamhet.
En utförlig beskrivning av projekten återfinns i bilagan.
Artikel 2
1. Den höga representanten ska ansvara för genomförandet av detta beslut.
2. För det tekniska genomförandet av de projekt som avser den verksamhet som anges i artikel 1.3 svarar EU-konsortiet för icke-spridning, vilket baserar sig på la Fondation pour la Recherche Stratégique (FRS), Peace Research Institute Frankfurt (HSFK/PRIF), International Institute for Strategic Studies (IISS) och Stockholm International Peace Research Institute (Sipri). Konsortiet ska utföra sina uppgifter under den höga representantens ansvar. Den höga representanten ska i detta syfte träffa nödvändiga överenskommelser med konsortiet.
3. Medlemsstaterna och Europeiska utrikestjänsten ska föreslå prioriteringar och särskilt intressanta ämnen för bedömning i konsortiets forskningsprogram, vilka ska behandlas i arbetsdokument och seminarier i överensstämmelse med unionens politik.
Artikel 3
1. Det finansiella referensbeloppet för genomförandet av de projekt som avser den verksamhet som anges i artikel 1.3 ska vara 3 600 000 EUR.
2. De utgifter som ska finansieras med det belopp som fastställs i punkt 1 ska förvaltas i enlighet med budgetförfaranden och budgetregler för unionens allmänna budget.
3. Kommissionen ska se till att de utgifter som avses i punkt 1 förvaltas på rätt sätt. I detta syfte ska kommissionen ingå en finansieringsöverenskommelse med konsortiet. Enligt överenskommelsen ska konsortiet se till att unionens bidrag synliggörs i proportion till dess storlek.
4. Kommissionen ska sträva efter att ingå den finansieringsöverenskommelse som avses i punkt 3 så snart som möjligt efter det att detta beslut har trätt i kraft. Den ska underrätta rådet om eventuella svårigheter i samband med detta och om tidpunkten för ingåendet av överenskommelsen.
Artikel 4
1. Den höga representanten ska rapportera till rådet om genomförandet av detta beslut på grundval av regelbundna rapporter utarbetade av konsortiet. Dessa rapporter ska ligga till grund för rådets utvärdering.
2. Kommissionen ska rapportera om de finansiella aspekterna av de projekt som avses i artikel 1.3.
Artikel 5
1. Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.
2. Detta beslut ska upphöra att gälla 36 månader efter det att den finansieringsöverenskommelse som avses i artikel 3.3 har ingåtts.
Det ska dock upphöra att gälla sex månader efter sitt ikraftträdande, om finansieringsöverenskommelsen inte har ingåtts vid denna tidpunkt.
Utfärdat i Bryssel den 10 mars 2014.