PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2015/450
ze dne 16. března 2015,
kterým se stanoví požadavky na testování členských států, které se začleňují do Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) nebo podstatně mění svůj vnitrostátní systém, který s ním přímo souvisí
(oznámeno pod číslem C(2015) 1612)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1987/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení, provozu a využívání Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) (1), a zejména na čl. 8 odst. 4, čl. 9 odst. 1, čl. 20 odst. 3, čl. 22 písm. a), čl. 36 odst. 4 a čl. 37 odst. 7 uvedeného nařízení, a
s ohledem na rozhodnutí Rady 2007/533/SVV ze dne 12. června 2007 o zřízení, provozování a využívání Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) (2), a zejména na čl. 8 odst. 4, čl. 9 odst. 1, čl. 20 odst. 4, čl. 22 písm. a), čl. 51 odst. 4 a čl. 52 odst. 7 uvedeného rozhodnutí,
po konzultaci s evropským inspektorem ochrany údajů,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Schengenský informační systém byl zřízen v souladu s ustanoveními hlavy IV Úmluvy ze dne 19. června 1990 k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích (3). Tento systém představoval nezbytný nástroj pro uplatňování ustanovení schengenského acquis začleněného do rámce Evropské unie.
(2)
Dne 9. dubna 2013, kdy se staly použitelnými nařízení (ES) č. 1987/2006 a rozhodnutí 2007/533/SVV, byl Schengenský informační systém nahrazen Schengenským informačním systémem druhé generace (SIS II). Stejně jako předchozí systém představuje i SIS II podstatný doplněk zrušení kontrol na vnitřních hranicích, jakož i zásadní příspěvek k udržení vysokého stupně bezpečnosti v rámci prostoru svobody, bezpečnosti a práva.
(3)
Technická architektura systému SIS II zahrnuje centrální systém (dále jen „centrální SIS II“), vnitrostátní aplikace komunikační infrastrukturu mezi centrálním SIS II a vnitrostátními aplikacemi.
(4)
Bylo a zůstává nezbytné provádět testování s cílem zhodnotit, zda SIS II funguje v souladu s technickými a funkčními požadavky vymezenými v nařízení (ES) č. 1987/2006 a rozhodnutí 2007/533/SVV.
(5)
Požadavky na testování, jež platí pro hlavní fáze testů technického vývoje SIS II, byly stanoveny v nařízení Rady (ES) č. 189/2008 (4) a rozhodnutí Rady 2008/173/SVV (5) a dále v nařízení Rady (ES) č. 1104/2008 (6) a rozhodnutí Rady 2008/839/SVV (7). Tyto nástroje definovaly, jak má být organizováno a jaké jsou základnípožadavky na testování centrálního systému SIS II, vnitrostátních systémů SIS II, interakci mezi nimi, jakož i testování týkající se komunikační infrastruktury. Jelikož se uvedené nástroje týkaly technického vývoje SIS II, po zprovoznění SIS II dne 9. dubna 2013 pozbyly právní účinek. Nařízení (ES) č. 1104/2008 a rozhodnutí 2008/839/SVV pozbyla platnosti dne 8. května 2013, navíc první z nich bylo zrušeno nařízením Rady (EU) č. 1273/2012 (8) a druhé nařízením Rady (EU) č. 1272/2012 (9). Zrušení nařízení (ES) č. 189/2008 a rozhodnutí 2008/173/SVV bylo navrženo v roce 2014 (10).
(6)
Nařízení (ES) č. 189/2008, rozhodnutí 2008/173/ES, nařízení (ES) č. 1104/2008 a rozhodnutí 2008/839/SVV stanovila povinnost testování komunikační infrastruktury, testování shody vnitrostátních systémů, souhrnných testů i testů výměny doplňujících informací pro členské státy, které přešly ze SIS 1+ na SIS II. Nezbytným předpokladem k zahájení souhrnného testu bylo úspěšné testování centrálního SIS II, shody vnitrostátních systémů, jakož i testování komunikační infrastruktury. Komise musela jako nezbytný předpoklad pro uplatňování nařízení (ES) č. 1987/2006 a rozhodnutí 2007/533/SVV oznámit úspěšné dokončení souhrnného testu.
(7)
V souvislosti s rozšířením Unie, a zejména s rozšířením prostoru svobody, bezpečnosti a práva, je nezbytné stanovit testy, které prokáží technickou připravenost jednotlivých členských států na začlenění do SIS II. Pro posílení právní jistoty je nezbytné definovat požadavky na testování. Tyto testy by měly prokázat, že daný členský stát je schopen provádět výměnu doplňujících informací, že jeho vnitrostátní systém je plně ve shodě s centrálním SIS II, že je schopen vkládat, aktualizovat, mazat a vyhledávat údaje, nahrávat fotografie a otisky prstů v požadované kvalitě a zpracovávat údaje o zneužití totožnosti.
(8)
Členské státy, které mají v úmyslu provést zásadní změny ve svém vnitrostátním systému SIS II (N.SIS II) nebo ve své aplikaci SIRENE, jak stanoví nařízení (ES) č. 1987/2006 a rozhodnutí 2007/533/SVV, by měly rovněž absolvovat testy stanovené řídícím orgánem za účelem prokázání plné shody s centrálním SIS II nebo prokázat, že jsou schopny provádět výměnu doplňujících informací. Nařízení (ES) č. 1987/2006 a rozhodnutí 2007/533/SVV ve spojení s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1077/2011 (11) svěřilo pravomoci řídícího orgánu Evropské agentuře pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v rámci prostoru svobody, bezpečnosti a práva.
(9)
S přihlédnutím k zásadě, že pro všechny členské státy by měly platit stejné technické požadavky, je vhodné u členských států, které se hodlají začlenit do SIS II, použít stejné fáze testování, jaké musely členské státy provést za účelem přechodu ze SIS 1+ na SIS II.
(10)
Je také vhodné využít zkušenosti získané během vývoje SIS II a doplnit testy, které nebyly obsaženy v žádném právním nástroji, ale jež si přidaly členské státy v rámci přípravných orgánů Rady, zejména testy výměny formulářů SIRENE.
(11)
Testy by měly být vypracovány, definovány a prováděny řídícím orgánem za pomoci členských států.
(12)
Jelikož nařízení (ES) č. 1987/2006 navazuje na schengenské acquis, v souladu s článkem 5 Protokolu o postavení Dánska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství oznámilo Dánsko dopisem ze dne 15. června 2007, že toto acquis provedlo ve svém vnitrostátním právu. Dánsko se účastní rozhodnutí 2007/533/SVV. Dánsko je proto povinno toto rozhodnutí provést.
(13)
Na Spojené království se toto rozhodnutí vztahuje v rozsahu, který se netýká výměny doplňujících informací v souvislosti s články 24 a 25 nařízení (ES) č. 1987/2006, podle článku 5 Protokolu o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a podle čl. 8 odst. 2 rozhodnutí Rady 2000/365/ES (12).
(14)
Na Irsko se toto rozhodnutí vztahuje v rozsahu, který se netýká výměny doplňujících informací v souvislosti s články 24 a 25 nařízení (ES) č. 1987/2006, podle článku 5 Protokolu o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a podle čl. 6 odst. 2 rozhodnutí Rady 2002/192/ES (13).
(15)
Pokud jde o Kypr, toto rozhodnutí představuje akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 3 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2003.
(16)
Pokud jde o Chorvatsko, toto rozhodnutí představuje akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 4 odst. 1 aktu o přistoupení z roku 2012.
(17)
Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (14), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě G rozhodnutí Rady 1999/437/ES (15).
(18)
Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (16), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě G rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s čl. 4 odst. 1 rozhodnutí Rady 2004/860/ES (17).
(19)
Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (18), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě G rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2011/350/EU (19).
(20)
Opatření podle tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle článku 51 nařízení Rady (ES) č. 1987/2006 a podle článku 67 rozhodnutí 2007/533/SVV,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Před začleněním do Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) členské státy provedou a absolvují testy a postup testování stanovené v příloze tohoto rozhodnutí.
2. Členské státy, které mají v úmyslu provést zásadní změny ve svém N.SIS II nebo ve své aplikaci SIRENE, požádají řídící orgán, aby určil, které z testů uvedených v příloze tohoto rozhodnutí musí být provedeny, a absolvují postup testování stanovený v příloze tohoto rozhodnutí. Dotyčné členské státy provedou tyto změny až poté, co tyto testy úspěšně proběhnou.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 16. března 2015.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT (EU) 2015/450
av den 16 mars 2015
om testspecifikationer för medlemsstater som ansluter sig till den andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II) eller som väsentligt ändrar sina direkt relaterade nationella system
[delgivet med nr C(2015) 1612]
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1987/2006 av den 20 december 2006 om inrättande, drift och användning av andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II) (1), särskilt artikel 8.4, artikel 9.1, artikel 20.3, artikel 22 a, artikel 36.4 och artikel 37.7,
med beaktande av rådets beslut 2007/533/RIF av den 12 juni 2007 om inrättande, drift och användning av andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II) (2), särskilt artikel 8.4, artikel 9.1, artikel 20.4, artikel 22 a, artikel 51.4 och artikel 52.7,
efter att ha hört Europeiska datatillsynsmannen, och
av följande skäl:
(1)
Schengens informationssystem inrättades på grundval av bestämmelserna i avdelning IV i konventionen av den 19 juni 1990 om tillämpning av Schengenavtalet av den 14 juni 1985 mellan regeringarna i Beneluxstaterna, Förbundsrepubliken Tyskland och Franska republiken om gradvist avskaffande av kontroller vid de gemensamma gränserna (3). Informationssystemet är ett grundläggande verktyg för tillämpningen av bestämmelserna i Schengenregelverket, såsom det införlivats med unionens ramar.
(2)
Schengens informationssystem ersattes den 9 april 2013 av andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II) när förordning (EG) nr 1987/2006 och beslut 2007/533/RIF började tillämpas. I likhet med sitt föregångarsystem, fungerar SIS II både som en viktig motvikt mot avskaffandet av kontroller vid de inre gränserna och bidrar till att upprätthålla en hög säkerhetsnivå inom ett område med frihet, säkerhet och rättvisa.
(3)
Tekniskt består SIS II av ett centralt system (Centrala SIS II), nationella datasystem och en kommunikationsinfrastruktur mellan Centrala SIS II och de nationella systemen.
(4)
Det var och är fortfarande nödvändigt att genomföra tester för att bedöma om SIS II fungerar på ett sätt som uppfyller de tekniska och funktionsmässiga kraven i förordning (EG) nr 1987/2006 och beslut 2007/533/RIF.
(5)
De krav som ställs för den huvudsakliga testfasen för den tekniska utvecklingen av SIS II fastställdes i rådets förordning (EG) nr 189/2008 (4) och rådets beslut 2008/173/RIF (5) samt i rådets förordning (EG) nr 1104/2008 (6) och rådets beslut 2008/839/RIF (7). Dessa rättsakter fastställde de grundläggande kraven och utformningen av testerna av det centrala SIS II-systemet, de nationella SIS II-systemen, interaktionen mellan dem och testerna av kommunikationsinfrastrukturen. Eftersom dessa rättsakter avsåg den tekniska utvecklingen av SIS II upphörde de att gälla när SIS II togs i bruk den 9 april 2013. Förordning (EG) nr 1104/2008 och beslut 2008/839/RIF upphörde att gälla den 8 maj 2013 och upphävdes dessutom genom rådets förordning (EU) nr 1273/2012 (8) respektive rådets förordning (EU) nr 1272/2012 (9). Under 2014 föreslogs att förordning (EG) nr 189/2008 och beslut 2008/173/RIF ska upphöra att gälla (10).
(6)
Förordning (EG) nr 189/2008, beslut 2008/173/RIF, förordning (EG) nr 1104/2008 och beslut 2008/839/RIF införde obligatorisk testning av kommunikationsinfrastrukturen, nationella överensstämmelsetester, övergripande tester och tester av utbyte av kompletterande information mellan medlemsstater som migrerade från SIS 1+ till SIS II. Framgångsrika tester av det centrala SIS II-systemet, den nationella överensstämmelsen och kommunikationsinfrastrukturen krävdes innan det övergripande testet genomfördes. Kommissionen måste förklara att det övergripande testet först måste slutföras med framgång innan förordning (EG) nr 1987/2006 och beslut 2007/533/RIF kunde börja tillämpas.
(7)
Med tanke på utvidgningen av unionen och i synnerhet av området med frihet, säkerhet och rättvisa är det nödvändigt att fastställa test för att kontrollera om en medlemsstat är tekniskt redo att ansluta sig till den andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II). För att öka rättssäkerheten är det nödvändigt att fastställa testkrav. Testerna bör visa att en medlemsstat är i stånd att utbyta tilläggsinformation, att dess nationella system är fullt förenligt med det centrala SIS II-systemet, att medlemsstaten är i stånd att lägga in, uppdatera, radera och söka uppgifter, ladda upp foton och fingeravtryck med tillräcklig kvalitet och behandla uppgifter om identitetsmissbruk.
(8)
Medlemsstater som har för avsikt att göra väsentliga ändringar i sina nationella SIS II-system (N.SIS II) eller Sireneapplikationer som avses i förordning (EG) nr 1987/2006 och beslut 2007/533/RIF bör också testas på det sätt som fastställts av förvaltningsmyndigheten för att kontrollera full förenlighet med det centrala SIS II-systemet eller visa kapaciteten att utbyta tilläggsinformation. Europeiska byrån för den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa bemyndigades genom förordning (EG) nr 1987/2006 och beslut 2007/533/RIF samt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1077/2011 (11) att bli förvaltningsmyndighet.
(9)
Eftersom samma tekniska krav bör tillämpas på alla medlemsstater är det lämpligt att tillämpa samma testfaser på medlemsstater som önskar ansluta sig till SIS II som användes för medlemsstaternas migration från SIS 1+ till SIS II.
(10)
Det är också lämpligt att använda den erfarenhet som vunnits vid utvecklingen av SIS II och lägga till tester som inte är föreskrivna i rättsakter men som lagts till av medlemsstaterna inom ramen för förberedande organ i rådet, i synnerhet de tester som avser utbyte av Sireneformulär.
(11)
Testerna bör organiseras, fastställas och genomföras av förvaltningsmyndigheten med bistånd från medlemsstaterna.
(12)
Eftersom förordning (EG) nr 1987/2006 bygger på Schengenregelverket har Danmark i enlighet med artikel 5 i protokollet om Danmarks ställning som är fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, genom en skrivelse av den 15 juni 2007 meddelat att landet har införlivat förordningen i sin nationella lagstiftning. Danmark deltar i rådets beslut 2007/533/RIF. Danmark är därför skyldigt att genomföra detta beslut.
(13)
Förenade kungariket deltar i detta beslut, i den utsträckning som det inte avser utbyte av kompletterande uppgifter enligt artikel 24 och 25 i förordning (EG) nr 1987/2006, i enlighet med artikel 5 i protokollet om Schengenregelverket införlivat i Europeiska unionens ramar, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, och i enlighet med artikel 8.2 i rådets beslut 2000/365/EG (12).
(14)
Irland deltar i detta beslut, i den utsträckning som det inte avser utbyte av kompletterande uppgifter enligt artikel 24 och 25 i förordning (EG) nr 1987/2006, i enlighet med artikel 5 i protokollet om Schengenregelverket införlivat i Europeiska unionens ramar, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, och i enlighet med artikel 6.2 i rådets beslut 2002/192/EG (13).
(15)
När det gäller Cypern utgör detta beslut en rättsakt som utvecklar Schengenregelverket eller som på annat sätt har samband med detta i enlighet med artikel 3.2 i 2003 års anslutningsakt.
(16)
När det gäller Kroatien utgör detta beslut en rättsakt som utvecklar Schengenregelverket eller som på annat sätt har samband med detta i enlighet med artikel 4.1 i 2012 års anslutningsakt.
(17)
När det gäller Island och Norge utgör detta beslut, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionens råd och Island och Norge om dessa staters associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket (14), ett led i utvecklingen av de bestämmelser i Schengenregelverket som omfattas av artikel 1 G i rådets beslut 1999/437/EG (15).
(18)
När det gäller Schweiz utgör detta beslut, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket (16), ett led i utvecklingen av de bestämmelser i Schengenregelverket som omfattas av artikel 1 G i beslut 1999/437/EG jämförd med artikel 4.1 i rådets beslut 2004/860/EG (17).
(19)
När det gäller Liechtenstein utgör detta beslut, i enlighet med protokollet som undertecknats av Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen, Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein om Furstendömet Liechtensteins anslutning till avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket (18), en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket som omfattas av artikel 1 G i beslut 1999/437/EG jämförd med artikel 3 i rådets beslut 2011/350/EU (19).
(20)
De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från den kommitté som inrättats enligt artikel 51 i förordning (EG) nr 1987/2006 och artikel 67 i beslut 2007/533/RIF.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Innan medlemsstater ansluter sig till den andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II) ska de genomföra och genomgå de tester och testförfaranden som beskrivs i bilagan till detta beslut.
2. Medlemsstater som har för avsikt att göra väsentliga ändringar i sina nationella SIS II-system eller Sireneapplikationer ska begära att förvaltningsmyndigheten anger vilka av testerna i bilagan till detta beslut som ska genomföras och genomgå de tester som beskrivs i bilagan till detta beslut. De berörda medlemsstaterna ska inte göra ändringarna innan testerna har genomförts med framgång.
Artikel 2
Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Bryssel den 16 mars 2015.