NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1072/2012
ze dne 14. listopadu 2012
o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení
(1)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) Komise dne 16. února 2012 informovala o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „dotčená země“, „Čína“ nebo „ČLR“) do Unie.
(2)
Řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který byl dne 3. ledna 2012 podán jménem výrobců v EU (dále jen „žadatelé“) představujících více než 30 % celkové výroby keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu uvedeného výrobku a o výsledné podstatné újmě, které byly uznány za dostačující pro zahájení řízení.
2. Strany dotčené řízením
(3)
O zahájení řízení Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce v ČLR, dovozce, obchodníky, uživatele, dodavatele a sdružení, o nichž bylo známo, že se jich řízení týká, jakož i zástupce ČLR. Komise vyrozuměla rovněž výrobce v Ruské federaci, která byla v oznámení o zahájení řízení navržena jako možná srovnatelná země. Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení předložily svá písemná stanoviska a požádaly o slyšení. Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(4)
Vzhledem k zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců a dovozců, kteří nejsou ve spojení, byli v oznámení o zahájení řízení vyvážející výrobci a dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby uvedli základní údaje o svých činnostech souvisejících s dotčeným výrobkem v období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011. Tyto informace Komisi umožňují v souladu s článkem 17 základního nařízení rozhodnout, zda je nutný výběr vzorku, a pokud ano, vzorky vybrat.
(5)
Vzhledem k vysokému počtu výrobců v Unii, kterých se týká toto řízení, bylo v oznámení o zahájení řízení oznámeno, že Komise v souladu s článkem 17 základního nařízení vybrala předběžně vzorek výrobců v Unii za účelem stanovení újmy. Při předběžném výběru byly použity informace, které měla Komise k dispozici ve fázi zahájení řízení a které se zakládaly na objemu prodeje, velikosti, zeměpisné poloze v Unii a segmentu výrobků dotyčných výrobců. Vzorek zahrnoval šest výrobců v Unii, kteří pokrývají všechny hlavní typy výrobku a kteří se nacházejí v pěti členských státech, přičemž dva výrobci patřili k malým a středním podnikům. Na tento předběžný vzorek připadalo více než 15 % odhadované celkové výroby v Unii. Jeden z výrobců zařazených do předběžného vzorku si však nepřál být součástí vzorku a několik zúčastněných stran uvedlo, že byl opomenut členský stát s velkými objemy výroby, který by měl být zařazen do reprezentativního vzorku. Vzhledem k těmto skutečnostem Komise předběžný vzorek změnila a výsledný konečný vzorek zahrnoval sedm výrobců v Unii, kteří pokrývají všechny hlavní typy výrobku a kteří se nacházejí v šesti členských státech, z toho dva výrobci byli malými a středními podniky. Tento vzorek představoval více než 20 % odhadované celkové výroby v Unii.
(6)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo přibližně 400 vyvážejících výrobců v ČLR nebo jejich skupin, na něž připadá přes 60 % celkového vývozu. Na základě obdržených informací vybrala Komise předběžně vzorek pěti vyvážejících výrobců s největším objemem vývozu do Unie a vyzvala všechny vyvážející výrobce, kteří byli Komisi známi, aby se k navrhovanému vzorku vyjádřili. Dva vyvážející výrobci, kteří byli zařazeni do předběžného vzorku, poté své informace pro výběr vzorku opravili, takže jejich objem vývozu nepostačoval pro zařazení do vzorku. Komise posléze vybrala konečný vzorek s aktualizovanými pěti největšími společnostmi, pokud jde o objem vývozu. Na společnosti zařazené do vzorku připadá téměř 20 % vývozu všech spolupracujících vyvážejících výrobců do Unie.
(7)
Do konečného vzorku byly zařazeny tyto společnosti nebo jejich skupiny:
a)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd a společnosti, které jsou s ní ve spojení,
b)
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd a společnosti, které jsou s ní ve spojení,
c)
CHL International Ltd a společnosti, které jsou s ní ve spojení,
d)
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited a společnosti, které jsou s ní ve spojení („Niceton“), a
e)
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd.
(8)
Jedna společnost výběr společností zařazených do vzorku zpochybnila a uvedla, že měla být zahrnuta do vzorku. Tato společnost tvrdila, že její zařazení nepovede k nepřiměřenému počtu společností zařazených do vzorku, ani nezpůsobí průtahy při šetření, zejména vzhledem k tomu, že tato společnost je poměrně malým vývozcem. Společnost dále uvedla, že je v zahraničním vlastnictví a že v případě, že nebude do vzorku zařazena, nebude tento reprezentativní.
(9)
Komise připomíná, že se v souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení výběr společností zařazených do vzorku uskutečnil na základě největších objemů s přihlédnutím k počtu výrobců, jenž mohl být v době, která byla k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Vzhledem ke skutečnosti, že společnost je poměrně malým vývozcem, nemělo by její zařazení do vzorku žádný přínos pro jeho reprezentativnost, pokud jde o vyvážený objem. Podotýká se rovněž, že se společnost přihlásila velmi pozdě - čtyři měsíce poté, co byli všichni vyvážející výrobci informováni o výběru konečného vzorku, a rovněž po provedení inspekcí na místě v prostorách vybraných společností. Žádost o zařazení do vzorku byla proto zamítnuta.
(10)
Ve lhůtě pro zaslání odpovědí pro výběr vzorku odpovědělo a spolupráci při řízení nabídlo více než šedesát dovozců, kteří nejsou ve spojení. Z těchto společností bylo pět zařazeno do vzorku. Těchto pět dovozců, kteří nejsou ve spojení, bylo vybráno na základě objemu a hodnoty dovozu a dalšího prodeje v Unii, zeměpisné polohy, obchodního modelu a segmentu výrobků. Společnosti zařazené do vzorku odpovídaly největším reprezentativním objemům a nejvyšší hodnotě dovozu a dalšího prodeje v Unii, jež mohly být v době, která byla k dispozici, přiměřeně přezkoumány. Podle údajů nahlášených ve fázi výběru vzorku na ně připadalo přibližně 6 % dovozu dotčeného výrobku během období šetření.
(11)
Aby bylo vyvážejícím výrobcům v ČLR, kteří o to projeví zájem, umožněno předložit žádost o zacházení jako v tržním hospodářství nebo o individuální zacházení, zaslala Komise formuláře žádosti čínským vyvážejícím výrobcům, kteří o to požádali, a čínským orgánům.
(12)
O zacházení jako v tržním hospodářství podle čl. 2 odst. 7 základního nařízení, nebo o individuální zacházení v případě, že by šetření prokázalo, že podmínky pro zacházení jako v tržním hospodářství nesplňují, požádalo jedenáct čínských vyvážejících výrobců nebo jejich skupin. Do vzorku byli zařazeni tři z těchto žadatelů, zatímco zbylých osm nikoli. Jeden z těchto vyvážejících výrobců, který nebyl zařazen do vzorku, svou žádost o zacházení jako v tržním hospodářství následně stáhl, přičemž ponechal žádost o individuální zacházení. Zbývající dva vyvážející výrobci zařazení do vzorku a čtyři další společnosti, které nebyly do vzorku zařazeny, požádali pouze o individuální zacházení.
(13)
Komise zaslala dotazníky pěti vyvážejícím výrobcům v ČLR zařazeným do vzorku a téměř 300 dalším vyvážejícím výrobcům v ČLR, kteří o to požádali. Dotazníky byly mimoto zaslány sedmi výrobcům v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku, pěti dovozcům zařazeným do vzorku, čtyřem sdružením maloobchodníků a distributorů a rovněž jednotlivým maloobchodníkům a distributorům, kteří o to požádali. Dotazníky byly zaslány taktéž vyvážejícím výrobcům v Indii, Turecku, Brazílii, Thajsku a Rusku, které byly zvažovány jako možné vhodné srovnatelné země.
(14)
Odpověď zaslalo třináct vyvážejících výrobců v ČLR nebo jejich skupin a tři výrobci z možných srovnatelných zemí (Brazílie, Thajsko a Rusko). Odpovědi na dotazník zaslalo rovněž sedm výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku, a pět dovozců zařazených do vzorku. Odpověď na dotazník zaslal i jeden maloobchodník, jeden distributor a dvě sdružení maloobchodníků a distributorů.
(15)
Komise mimoto obdržela podání od více než 20 dovozců, kteří nejsou ve spojení s žádným vyvážejícím výrobcem, několika maloobchodníků, poskytovatele marketingových programů a čínské obchodní komory pro dovoz a vývoz lehkých průmyslových výrobků a umělecko-řemeslných výrobků (dále jen „CCCLA“).
(16)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné k předběžnému stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
a) Výrobci v Unii
(17)
Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách sedmi výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku.
(18)
Výrobci v Unii zařazeni do vzorku a rovněž ostatní spolupracující výrobci v Unii na základě ustanovení článku 19 základního nařízení požádali, aby byly údaje o jejich totožnosti považovány za důvěrné. Tvrdili, že by zveřejnění jejich totožnosti mohlo vést k riziku značných nepříznivých dopadů.
(19)
Někteří žádající výrobci v Unii zásobují odběratele v Unii, kteří pořizují výrobky rovněž z Číny, takže mají z tohoto dovozu přímý prospěch. Žadatelé proto měli za to, že se nacházejí v citlivém postavení, jelikož někteří jejich zákazníci by nemuseli s podáním podnětu týkajícího se údajného dumpingu působícího újmu či s jeho podporou souhlasit. Z tohoto důvodu se domnívali, že hrozí odvetná opatření ze strany některých jejich zákazníků. Někteří žádající výrobci v Unii mimoto vyváželi rovněž do Číny. Tyto společnosti usuzovaly, že by podání podnětu týkajícího se údajného dumpingu působícího újmu nebo jeho podpora mohly představovat hrozbu pro jejich obchodování v Číně. Žádosti bylo vyhověno, jelikož se považovala za dostatečně odůvodněnou.
(20)
Zástupci některých vyvážejících výrobců, CCCLA a někteří dovozci, kteří nejsou ve spojení, uvedli, že nemohli náležitě uplatnit své právo na obhajobu, jelikož nebyla zveřejněna totožnost žadatelů a subjektů, které podnět podpořily. Tvrdili, že za těchto okolností se strany nemohly vyjádřit k situaci, podstatné újmě, tomu, zda mohli být výrobci vyloučeni z výrobního odvětví Unie podle čl. 4 odst. 1 písm. a) základního nařízení, a/nebo reprezentativnosti vzorku. Podotýká se však, že Komise zajistila, aby bylo možné tyto otázky ověřit a zabývat se jimi ve spisech, do nichž mohly zúčastněné strany nahlížet, jako je korespondence se zúčastněnými stranami, prostřednictvím připomínek k situaci a výběru vzorku a vyžádáním si náležitě zdokumentovaných podání ostatních stran. Žádost byla proto zamítnuta.
b) Vyvážející výrobci v ČLR
-
Hunan Hualian China Industry Co, Ltd, Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd, Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd a Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd (dále jen „Hunan Hualian“)
-
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd a Guangxi Sanhuan Lucky Xinda Export & Import Co., Ltd (dále jen „Guangxi Sanhuan“)
-
CHL International Ltd a CHL Porcelain Industries Ltd (dále jen „CHL“)
-
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited, Shandong Silver Phoenix Company Limited a obchodník, který je ve spojení s těmito společnostmi a který má sídlo v Hongkongu, Niceton International Limited (dále jen „Niceton“)
-
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
-
Fujian Dehua Hiap Huat Koyo Toki Co., Ltd
-
Shenzhen Baosanhe Ceramics Industrial Co., Ltd
-
Chaozhou Fairway Ceramics Manufacturing Co., Ltd
-
Chaozhou Mingyu Porcelain Industries Co., Ltd
-
Shenzhen Grand Collection Industrial Co., Ltd a Chaozhou Grand Collection Tableware Co., Ltd (dále jen „Grand Collection“)
-
Tienshan (Handan) Tableware Co., Ltd
-
Zibo Kun Yang Ceramic Corporation Limited
c) Dovozci v Unii
-
Symbol srl, Treviso, Itálie
-
Metro AG, Düsseldorf, Německo
-
Ritzenhoff & Breker GmbH & Co. KG, Bad Driburg, Německo
-
Joseph Maeser GmbH, Dornbirn, Rakousko
-
IKEA Supply AG, Pratteln, Švýcarsko
d) Vyvážející výrobce ve srovnatelné zemi
(21)
Spolupracující brazilský výrobce požádal, aby byly údaje o jeho totožnosti považovány za důvěrné, jelikož by jejich zveřejnění mohlo mít značné nepříznivé dopady na jeho podnikání. Žádost se považovala za odůvodněnou, a bylo jí tudíž vyhověno.
3. Období šetření
(22)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2008 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
(23)
Žadatelé uvedli, že by se období pro posouzení újmy mělo o rok prodloužit a mělo by začínat v roce 2007, zatímco CCCLA tvrdila, že by se mělo o rok zkrátit a začínat až v roce 2009. První žádosti nebylo vyhověno, jelikož nic ve spisu nedokládalo, že by posuzované období v délce pěti let lépe zohledňovalo trendy, jak uváděli žadatelé. Co se týká druhé žádosti, CCCLA odkázala obecně na judikaturu WTO, podle níž nemohou členové WTO zvolit základ, který vede k pouhému srovnání koncových stavů, a může-li změna základního roku snadno zvrátit zjištění týkající se újmy, může být pro člena WTO problematické zjistit existenci podstatné újmy. Šetřením však bylo prokázáno, že by zkrácení posuzovaného období v tomto případě vedlo k zbytečně krátkému období analýzy, jež by navíc vzhledem k dopadům hospodářské krize na některé ukazatele mohlo poskytnout zkreslenou představu o trendech významných pro posouzení újmy. Obě žádosti byly proto předběžně zamítnuty.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(24)
Dotčeným výrobkem je keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90, pocházející z Čínské lidové republiky (dále jen „dotčený výrobek“). Může být vyrobeno z porcelánu, běžné keramiky, kameniny, póroviny či jemné keramiky nebo z jiných materiálů. K hlavním surovinám patří nerosty jako kaolín, živec a křemen a složení použitých surovin určuje typ konečného keramického výrobku.
(25)
Keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní se prodává ve velké řadě forem, jež se v průběhu času vyvíjejí. Používá se na řadě míst, například v domácnostech, hotelech, restauracích nebo pečovatelských zařízeních.
1.1. Žádosti o vyloučení
(26)
Během šetření bylo předloženo a analyzováno několik žádostí o vyloučení konkrétních výrobků z definice výrobku. Analýza těchto žádostí je shrnuta níže.
1.1.1. (Jemný) kostní porcelán
(27)
Ve svých podáních CCCLA uvedla, že by z definice výrobku v rámci tohoto šetření měl být vyloučen (jemný) kostní porcelán. Tento (jemný) kostní porcelán se údajně zásadně liší od ostatních druhů stolního a kuchyňského nádobí a náčiní vzhledem k rozdílům ve fyzických vlastnostech, výrobních procesech, konečném užití a vnímání spotřebitelů. Tento porcelán je vyroben z kostní moučky z kostí skotu a nápadná je jeho vysoká bělost a průsvitnost. Má velmi vysokou mechanickou pevnost a odolnost proti oštěpům, je mnohem tenčí a jeho výroba je důmyslnější a nákladnější, než je tomu obvykle u výrobců v Unii. Tento (jemný) kostní porcelán vyrábí jen několik málo výrobců v Unii.
(28)
Co se týká těchto tvrzení, při šetření bylo za prvé zjištěno, že neexistuje obecně uznávaná definice kostního porcelánu. Jedná se pouze o jednu z forem měkkého porcelánu, přičemž velký podíl surovin je stejný jako u ostatních keramických výrobků. Ve svých podáních si CCCLA sama protiřečí, pokud jde o kombinaci a podíl jednotlivých složek. Za druhé, při šetření nebylo možno potvrdit, že (jemný) kostní porcelán vyžaduje mnohem důmyslnější výrobní proces. Za třetí, použití (jemného) kostního porcelánu jako stolního nádobí je v Číně i v Unii totožné. Rovněž pevnost a odolnost nejsou specifické pro (jemný) kostní porcelán. Obzvláště pevné a odolné je například i keramické stolní nádobí a náčiní pro restaurace nebo služby společného stravování. V neposlední řadě vyrábí (jemný) kostní porcelán řada výrobců v Unii a tento porcelán soutěží s dovozem (jemného) kostního porcelánu pocházejícího z Číny. Žádosti o vyloučení (jemného) kostního porcelánu z definice výrobku, který je předmětem tohoto šetření, se proto předběžně zamítají.
1.1.2. Keramické (kuchyňské) nože
(29)
Dva vyvážející výrobci, CCCLA a různí dovozci tvrdili, že by z definice výrobku měly být vyloučeny keramické (kuchyňské) nože. Tato žádost se zakládá na tvrzení, že vzhledem k jejich specifickým vlastnostem nelze tyto nože a ostatní typy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní považovat za jediný výrobek. Keramické (kuchyňské) nože mají obvykle keramickou čepel vyrobenou z oxidu zirkoničitého, který se u „běžného“ stolního nádobí a náčiní, jako jsou šálky a talíře, nepoužívá. Míra zaměnitelnosti s hlavními kategoriemi výrobku, jehož se týká toto šetření, je velmi omezená.
(30)
Šetřením bylo zjištěno, že keramické (kuchyňské) nože mají stejné fyzické vlastnosti (tvar a pevnost), průmyslový design a konečné užití (krájení) jako kovové (kuchyňské) nože. Liší se proto od ostatních výrobků, jichž se řízení týká, jelikož těmi jsou vzhledem k zvláštnímu designu a fyzickým vlastnostem především výrobky určené k uchovávání potravin.
(31)
Dále se uvádělo, že v Unii neexistuje technologie pro výrobu těchto keramických (kuchyňských) nožů, takže další šetření týkající se keramických (kuchyňských) nožů by porušilo právo Unie a WTO. Žadatelé potvrdili, že pokud jim je známo, v Unii takováto výroba neexistuje.
(32)
Bylo rovněž uvedeno, že se keramické (kuchyňské) nože prodávají pouze u výhradních prodejců, přičemž se liší rovněž distribuční kanály (distributoři kuchyňského náčiní) a reprezentativní sdružení (sdružení nožířů). Při šetření však nebylo možno potvrdit, že se tyto záležitosti rovnají odlišnému vnímání spotřebitelů v porovnání s ostatními typy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní.
(33)
Dále se uvádělo, že opatření týkající se keramických nožů neobnoví spravedlivé podmínky na trhu pro stolní nádobí a náčiní, nýbrž spíše poškodí konečné spotřebitele (uživatele keramických (kuchyňských) nožů). Některé strany tvrdily, že jelikož se keramické (kuchyňské) nože v Unii nevyrábějí, není možné, aby byla v tomto ohledu výrobnímu odvětví Unie způsobena podstatná újma. Komise podřídila analýzu těchto tvrzení závěru ohledně toho, zda se má za to, že keramické (kuchyňské) nože a ostatní typy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní tvoří jediný výrobek.
(34)
Na základě úvah uvedených v (30) bodě odůvodnění dospělo šetření k předběžnému závěru, že se keramické (kuchyňské) nože zásadně liší od ostatních druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní kvůli rozdílům ve fyzických vlastnostech, výrobních procesech a konečném užití. Žádosti o jejich vyloučení z definice výrobku v rámci tohoto šetření se proto předběžně vyhovuje.
1.1.3. Výrobky čínského/orientálního vzhledu
(35)
Dva dovozci uvedli, že by z definice výrobku mělo být vyloučeno stolní a kuchyňské nádobí a náčiní čínského/orientálního vzhledu. Hlavním uváděným důvodem bylo to, že se tento druh výrobků v Unii nevyrábí, že v Unii byla poptávka po tomto zboží vždy uspokojována dovozem a že dovoz tohoto typu nemá negativní dopad na podíl výrobního odvětví Unie na trhu.
(36)
Šetřením bylo zjištěno, že neexistuje obecně uznávaná a objektivní definice této kategorie ani zvláštní znaky pro její identifikaci. Tento druh výrobku mohou mimoto vyrábět i výrobci v Unii. Stolní a kuchyňské nádobí a náčiní čínského/orientálního vzhledu navíc nemá jedinečné nebo odlišné konečné užití. V neposlední řadě šetření ukázalo, že se v mnoha asijských restauracích používá stolní nádobí a náčiní západního stylu a že dotyčné výrobky lze snadno zaměnit. Žádosti o vyloučení výrobků čínského/orientálního vzhledu z definice výrobku v rámci tohoto šetření se proto předběžně zamítají.
1.1.4. Odolný porcelán
(37)
Na jedné straně se uvádělo, že by z definice výrobku měl být vyloučen odolný porcelán vzhledem ke svým jedinečným fyzickým vlastnostem a výrobnímu procesu. Suroviny pro výrobu odolného porcelánu, který má vyšší odolnost a pevnost, zahrnují 6-10 % hliníkového prášku, přičemž proces přípravy surovin (kaolinu) je jedinečný. Odolný porcelán vyžaduje zručné pracovníky a v porovnání s tradičním stolním nádobím a náčiním má vyšší jakost a cenu. V Unii mimoto neexistují žádní výrobci tohoto porcelánu.
(38)
Na druhou stranu jeden dovozce uvedl, že odolné stolní nádobí a náčiní, které se používá obvykle v hotelech, tvoří značný podíl celkové čínské výroby keramiky, takže jeho nezahrnutí by vedlo k zavádějícím výsledkům při šetření.
(39)
Šetřením bylo zjištěno, že neexistuje obecně uznávaná a objektivní definice odolného porcelánu ani nesporné znaky pro jeho identifikaci. Tento typ stolního nádobí a náčiní mohou mimoto vyrábět i výrobci v Unii a výrobky zhotovené v Unii a čínské výrobky spolu přímo soutěží. Odolný porcelán navíc nemá jedinečné nebo odlišné konečné užití. Žádosti o vyloučení odolného porcelánu z definice výrobku v rámci tohoto šetření se proto předběžně zamítají.
1.1.5. Ručně vyráběný porcelán
(40)
Švédské sdružení zastupující příslušné švédské dovozce poskytlo informace podporující vyloučení ručně vyráběného porcelánu z definice výrobku, který je předmětem tohoto šetření. Dovolávalo se dlouhé historie této rukodělné výroby v Číně, cenové dostupnosti těchto výrobků a rozdílného vnímání spotřebitelů, pokud jde o ručně vyráběný čínský porcelán a zboží vyráběné sériově v Unii.
(41)
Při šetření však bylo prokázáno, že na straně jedné neexistuje obecně uznávaná/objektivní definice této kategorie a že na straně druhé zhotovuje ručně vyráběný porcelán řada výrobců v Unii. Šetření neprokázalo zásadně odlišné fyzické vlastnosti oproti ostatním druhům keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní ani odlišné vnímání spotřebitelů v porovnání s ručně vyráběným porcelánem pocházejícím z Unie. Žádost o vyloučení ručně vyráběného porcelánu z definice výrobku v rámci tohoto šetření se proto předběžně zamítá.
1.1.6. Ručně malované stolní nádobí a náčiní
(42)
Různí dovozci požádali o vyloučení ručně malovaného stolního nádobí a náčiní z definice výrobku v rámci tohoto šetření. Předložené argumenty se týkaly skutečnosti, že ručně malované stolní nádobí a náčiní je určeno určitému druhu zákazníků, že se může používat pro jiné účely než tradiční stolní nádobí a náčiní (např. jako dekorace), že se v Unii nevyrábí v komerčním množství, že přímo nesoutěží ani není zaměnitelné s ostatním kuchyňským/stolním nádobím a náčiním, rozdílného vnímání ze strany spotřebitelů, jeho luxusní povahy a větší křehkosti spolu se zvláštním výrobním procesem, který je náročnější na práci a vyžaduje vysoce kvalifikované pracovníky.
(43)
Šetření prokázalo, že až do fáze ručního malování je výrobek naprosto totožný se stolním nádobím a náčiním, které není ručně malované. Šetření rovněž ukázalo, že skutečnost, že výrobní proces vyžaduje více ruční práce, neznamená, že se jedná o jiný výrobek; pro většinu konečných uživatelů je ve skutečnosti obtížné (pokud vůbec možné) rozpoznat ručně malovaný porcelán od porcelánu, který není ručně malovaný. Šetřením bylo dále prokázáno, že ručně malované stolní nádobí a náčiní má obvykle stejné konečné užití jako ostatní typy keramického stolního nádobí a náčiní a že není nutně křehčí. Bylo rovněž zjištěno, že ručně malovaný porcelán vyrábí řada výrobců v Unii a že výrobky zhotovené v Unii a dovážené výrobky spolu přímo soutěží. Žádosti o vyloučení ručně malovaného stolního nádobí a náčiní z definice výrobku v rámci tohoto šetření se proto předběžně zamítají.
1.1.7. Stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou
(44)
Jeden dovozce požádal o vyloučení stolního nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou z definice výrobku v rámci tohoto šetření. Předložené argumenty se týkaly skutečnosti, že stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou znamená jiný výrobní proces, jiné užití (pro jídlo a nápoje, zatímco výrobky s malbou na glazuře k tomu obvykle nejde použít) a jinou jakost a fyzické vlastnosti, a to pokud jde o bezpečnost potravin a 100 % vhodnost pro myčky a mikrovlnné trouby. Tato strana rovněž uvedla, že v Unii není žádný výrobce schopen a ochoten vyrábět komerční objemy stolního nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou, a předpokládala, že v případě vyloučení stolního nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou z definice výrobku, který je předmětem tohoto šetření, neexistuje riziko obcházení. Tato strana taktéž tvrdila, že spotřebitel vnímá tyto výrobky jinak, jelikož se nepovažují za součást značky, ale považují se spíše za sběratelský předmět/stylový výrobek a neprodávají se v úplných sadách.
(45)
Šetření však prokázalo, že na straně jedné neexistuje obecně uznávaná/objektivní definice této kategorie a že na straně druhé ji může vyrábět řada výrobců v Unii. Mimoto bylo zaznamenáno, že výrobky zhotovené v Unii a dovážené výrobky spolu přímo soutěží. Při šetření bylo zjištěno, že výrobek je fyzicky naprosto totožný se stolním nádobím a náčiním, které není ručně malované, a že průměrný spotřebitel nerozlišuje mezi stolním nádobím a náčiním s ruční malbou pod glazurou a ostatními typy zdobeného stolního nádobí a náčiní. Šetření rovněž ukázalo, že skutečnost, že výrobní proces vyžaduje kvalifikovanější pracovníky, neznamená, že se jedná o jiný výrobek, a že stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou má v zásadě stejné konečné užití jako ostatní typy keramického stolního nádobí a náčiní. Žádosti o vyloučení stolního nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou z definice výrobku v rámci tohoto šetření se proto předběžně zamítají.
1.1.8. Stolní nádobí a náčiní, které se v EU nevyrábí
(46)
V podání některých dovozců se uvádělo, že by šetření mělo být omezeno na trhy, které v současnosti zásobují žádající výrobci v Unii. V opačném případě by cla poškodila určité „specializované“ dovozce, aniž by tito mohli pořizovat výrobky od výrobců v Unii. Rovněž se uvádělo, že výrobci v Unii se značkami nevyrábějí pro ostatní společnosti a že výrobci v Unii nezajišťují malé objednávky ani nepracují s licími formami, jak vyžadují některé tvary. Výrobci v Unii nejsou rovněž pružní a nenabízejí výrobky určené jako dárek.
(47)
Tato žádost se předběžně zamítá, jelikož je příliš obecná a není přesně vymezená a neexistuje objektivní základ pro toto vyloučení. Výrobci v Unii mají mimoto širokou škálu výrobků a pravidelně nabízejí nové výrobky, takže se kolekce a sortiment výrobků neustále mění. Typy výrobků a jakosti vyráběné výrobním odvětvím Unie se pravidelně nacházejí rovněž u vývozců. Šetření mimoto prokázalo, že v Unii existují výrobci, kteří vyrábějí zboží se značkami jiných stran. Bylo rovněž zjištěno, že výrobky zhotovené v Unii a výrobky dovážené z Číny spolu přímo soutěží, jsou snadno zaměnitelné a mají stejné konečné užití, obdobné výrobní procesy a vnímání ze strany spotřebitelů. Otázkou pružnosti se zabývá oddíl o zájmu Unie.
1.1.9. Kameninové výrobky
(48)
Jeden dovozce s výrobou v Číně požádal, aby byl z definice výrobku vyloučen dovoz kameninových výrobků, sestávající převážně z kuchyňského nádobí a náčiní. Podle této strany existuje v Unii pouze okrajová výroba kameninových výrobků a je velmi pravděpodobné, že žadatelé zahrnuli kameninové výrobky s cílem zamezit obcházení opatření. Dovozce rovněž tvrdil, že ceny účtované za dovážené výrobky jsou mnohem vyšší než ceny jakéhokoli jiného výrobce v Unii a že tento dovoz nezpůsobuje stlačování cen ani újmu.
(49)
Šetření však ukázalo, že výroba kameninových výrobků v Unii je značná. Dospělo rovněž k závěru, že kameninové výrobky zhotovené v Unii a kameninové výrobky dovážené z Číny spolu přímo soutěží, lze je snadno zaměnit a mají stejné konečné užití, obdobné výrobní procesy a vnímání spotřebitelů a fyzické vlastnosti. Tvrzeními týkajícími se cen se zabývá (240). bod odůvodnění. Žádost o vyloučení kameninových výrobků z definice výrobku v rámci tohoto šetření se proto předběžně zamítá.
(50)
Strana alternativně tvrdila, že by z definice výrobku v rámci tohoto šetření měly být vyloučeny glazované a/nebo smaltované kameninové výrobky či jiné než bílé a/nebo tříděné glazované a/nebo smaltované kameninové výrobky. V této fázi řízení však nebylo možné dospět v tomto ohledu k žádnému závěru.
1.1.10. Ostatní tvrzení
(51)
Jeden dovozce tvrdil, že definice výrobku, který je předmětem tohoto šetření, je příliš široká, než aby umožňovala smysluplné srovnání jednotlivých typů výrobku. Podobný názor vyslovil dovozce s výrobními zájmy v Číně. V tomto ohledu odkazovaly některé strany rovněž na čistě dekorativní předměty.
(52)
V této souvislosti se podotýká, že příslušná kritéria, která se používají k určení, zda lze výrobek, který je předmětem šetření, považovat za jediný výrobek, tj. jeho základní fyzické a technické vlastnosti, jsou podrobně objasněna níže. Čistě dekorativní předměty tudíž nejsou zahrnuty. Ačkoli různé typy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní skutečně mohou mít určité odlišné specifické vlastnosti, šetření prokázalo, že s výjimkou keramických nožů jsou jejich základní vlastnosti totožné. Skutečnost, že dotčený výrobek lze vyrábět s určitými odchylkami ve výrobním procesu, nepředstavuje sama o sobě kritérium, které by mohlo vést k zjištění, že se jedná o dva či více odlišných výrobků. Šetřením bylo rovněž zjištěno, že se různé typy dotčeného výrobku prodávají obvykle prostřednictvím stejných prodejních kanálů. Ačkoli se některé specializované obchody mohou zaměřovat na určité konkrétní typy, velká část distributorů (maloobchodníci, obchodní domy, supermarkety) prodává různé typy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, aby svým zákazníkům nabídla široký sortiment. Tvrzení, že definice výrobku v rámci tohoto šetření je příliš široká, se proto předběžně zamítají.
(53)
Jedna strana tvrdila, že by z definice výrobku měly být vyloučeny některé keramické mlýnky na koření. Při šetření však nebylo možno dospět k závěru ohledně jejich zvláštností, takže toto tvrzení bylo předběžně zamítnuto.
1.2. Závěr ohledně dotčeného výrobku
(54)
Šetření prokázalo, že všechny typy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní mají navzdory rozdílům z hlediska charakteristiky a stylu stejné základní fyzické a technické vlastnosti, tj. jedná se o keramické zboží, které je určeno především pro styk s potravinami, používá se v zásadě pro stejné účely a lze je považovat za různé typy téhož výrobku.
(55)
Kromě skutečnosti, že mají stejné základní fyzické a technické vlastnosti, všechny tyto různé styly a typy spolu přímo soutěží a jsou do značné míry zaměnitelné. To jednoznačně dokládá skutečnost, že mezi nimi neexistují jasné dělicí čáry, tj. mezi jednotlivými typy výrobku dochází k značnému překrývání a hospodářské soutěži a běžní kupující často nerozlišují například mezi porcelánem a ostatním zbožím.
(56)
Jak však bylo objasněno v (29).-(34). bodě odůvodnění, považovalo se za vhodné zúžit definici výrobku oproti základu použitému při zahájení toto šetření, a to vyloučením keramických nožů. Dotčený výrobek je proto předběžně definován jako keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní kromě keramických nožů pocházející z Čínské lidové republiky, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90.
(57)
Pro účely tohoto řízení se proto v souladu s obvyklou praxí v Unii má za to, že by se všechny výše popsané typy výrobku s výjimkou keramických nožů měly považovat za jediný výrobek.
2. Obdobný výrobek
(58)
Šetření prokázalo, že keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní vyráběné a prodávané výrobním odvětvím Unie v Unii, keramické stolní nádobí a náčiní vyráběné a prodávané na domácím trhu ČLR a keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní dovážené do Unie z ČLR a rovněž nádobí a náčiní vyráběné a prodávané v Brazílii, která se považuje za srovnatelnou zemi, má stejné základní fyzické a chemické vlastnosti a stejné základní konečné užití.
2.1. Tvrzení
(59)
V průběhu šetření určité zúčastněné strany tvrdily, že se keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní vyráběné výrobním odvětvím Unie a prodávané na trhu Unie nepodobá dotčenému výrobku. Tyto strany uváděly, že to dokládají zejména rozdíly mezi výrobky z hlediska vlastností, kvality, vnímání spotřebitelů, prodejních kanálů a segmentace. Dále se uvádělo, že spotřebitelé v Unii obvykle vnímají dotčený výrobek jako levnější produkt a že tyto výrobky nemají žádné výhody značkového zboží.
(60)
Při šetření byla odhalena protichůdná tvrzení dovozců v tomto ohledu. Zatímco někteří z nich tvrdili, že dotčený výrobek je obvykle nižší kvality a v porovnání s výrobky zhotovenými v Unii je v jiné cenové kategorii, jiní dovozci uváděli, že značkové keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní vyrobené v dotčené zemi se z Číny dováží za vyšší ceny.
(61)
Jeden dovozce nezařazený do vzorku na straně jedné uvedl, že němečtí výrobci kladou obzvláštní důraz na profil kvality „vyrobeno v Německu“. Tato strana uvedla, že kvalita plochého stolního nádobí dodávaného určitými německými značkami je kvůli výrobní metodě podstatně vyšší, zatímco jiní dovozci tvrdili, že zboží pořizují v Číně kvůli dobré jakosti, možnosti odlévání a kvalifikovaným pracovníkům. Šetření potvrdilo, že se v Unii vyrábí keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní nízké i vysoké kvality a že se prodává prostřednictvím stejných distribučních kanálů jako dotčený výrobek, tj. prostřednictvím nezávislých maloobchodníků, nespecializovaných supermarketů, obchodních domů atd. Tyto výrobky proto soutěží na stejném trhu.
(62)
Na keramickém stolním a kuchyňském nádobí a náčiní není nutně uvedena země původu. Proto je pro spotřebitele často velmi obtížné rozlišit keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní vyrobené v dotčené zemi a výrobky zhotovené v Unii.
2.2. Závěr
(63)
Z těchto důvodů se vyvozuje závěr, že i přes případné menší rozdíly má keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní vyráběné v dotčené zemi a vyvážené z této země, keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní vyráběné a prodávané v Brazílii a keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní vyráběné a prodávané v Unii stejné základní fyzické vlastnosti a konečné užití, a považuje se proto za obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
C. DUMPING
1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(64)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení se běžná hodnota v antidumpingových šetřeních týkajících se dovozu z ČLR stanoví v souladu s odstavci 1 až 6 uvedeného článku pro ty vyvážející výrobce, u kterých se zjistilo, že splňují kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení. Tato kritéria jsou ve stručné a souhrnné podobě a pouze pro orientaci uvedena níže:
-
obchodní rozhodnutí se přijímají na základě tržních signálů, bez zásadních zásahů státu a náklady odrážejí tržní hodnotu,
-
společnosti vedou jednoznačné a jasné účetnictví prověřené nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy a používané ve všech oblastech,
-
nedochází k podstatnému zkreslení způsobenému bývalým systémem netržního hospodářství,
-
právní předpisy o úpadku a o vlastnictví zaručují právní jistotu a stabilitu a
-
měnové přepočty se provádějí podle tržních směnných kursů.
(65)
Jak je uvedeno v (12). bodě odůvodnění, jedenáct vyvážejících výrobců z ČLR nebo jejich skupin požádalo o zacházení jako v tržním hospodářství a ve stanovené lhůtě zaslalo vyplněný formulář žádosti. Jeden vyvážející výrobce však svou žádost o zacházení jako v tržním hospodářství následně stáhl.
(66)
Ve svém rozsudku ve věci C-249/10 P - Brosmann a další v. Rada Soudní dvůr rozhodl, že metoda výběru vzorku stanovená v článku 17 základního nařízení nesmí být používána pro účely stanovení nároků na individuální zacházení jako v tržním hospodářství podle čl. 2 odst. 7 písm. c) uvedeného nařízení. Soudní dvůr shledal, že podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení spolupracující výrobci, kteří nejsou součástí vzorku, mají právo na přezkoumání svého nároku na zacházení jako v tržním hospodářství bez ohledu na to, zda se pro tyto společnosti nezařazené do vzorku mělo vypočítat individuální dumpingové rozpětí (3). Vzhledem k tomuto rozsudku bylo rozhodnuto přezkoumat nejen žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství podané třemi vyvážejícími výrobci nebo jejich skupinami zařazenými do vzorku, nýbrž rovněž žádosti sedmi vyvážejících výrobců nebo jejich skupin nezařazených do vzorku. Komise si vyžádala všechny informace, které považovala za nezbytné, a ověřila informace uvedené v žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství v prostorách dotčených společností.
(67)
Podle zavedené a obvyklé praxe Unie se ověřuje, zda podmínky pro zacházení jako v tržním hospodářství splňuje celá skupina společností, které jsou ve spojení. V případech, kdy se určitá dceřiná společnost či jiná společnost ve spojení se žadatelem v ČLR podílí přímo nebo nepřímo na výrobě či prodeji dotčeného výrobku, se proto provádí zkoumání týkající se zacházení jako v tržním hospodářství u každé společnosti individuálně a rovněž u celé skupiny těchto společností.
(68)
V souladu s tím byly ověřeny žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství, které podalo deset vyvážejících výrobců sestávajících z šestnácti právních subjektů.
(69)
U žádného z deseti spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR nebo jejich skupin nebylo zjištěno splnění kritérií pro přiznání zacházení jako v tržním hospodářství. Při šetření týkajícím se zacházení jako v tržním hospodářství bylo zejména zjištěno, že žádný z vyvážejících výrobců, a to jednotlivě ani jako skupina, nemá jednoznačné a jasné účetnictví prověřené nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy. Při šetření bylo rovněž zjištěno, že sedm společností nebo jejich skupin nebylo s to Komisi prokázat, že nedochází k podstatnému zkreslení způsobenému bývalým systémem netržního hospodářství. Tři z deseti společností mimoto neprokázaly, že se obchodní rozhodnutí přijímají na základě tržních signálů, bez zásahů státu a že náklady odrážejí tržní hodnotu.
(70)
Při inspekci na místě u jedné z výše uvedených společností bylo mimoto zjištěno, že ve formuláři žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství tato společnost uvedla zavádějící a neúplné informace, zejména co se týká společnosti ve spojení. Její celková spolupráce byla nedostatečná, a společnost byla proto informována o případném použití čl. 18 odst. 1 základního nařízení a byla požádána, aby se k tomu vyjádřila. Obdržené připomínky potvrdily nedostatek spolupráce, zejména pokud jde o danou společnost, a proto je předběžně rozhodnuto, že tuto společnost již nelze považovat za spolupracujícího vyvážejícího výrobce a že případná předběžná nebo konečná zjištění budou v souladu s článkem 18 základního nařízení vycházet z dostupných údajů.
(71)
Komise dotčeným společnostem v ČLR, orgánům ČLR a žadateli oficiálně sdělila výsledky zjištění týkajících se zacházení jako v tržním hospodářství. Zúčastněným stranám byla dána možnost písemně se vyjádřit a požádat o slyšení, mají-li ke slyšení zvláštní důvody.
(72)
Několik společností tvrdilo, že Komise neodpověděla na jejich žádost o zacházení jako v tržním hospodářství do tří měsíců, jak se vyžaduje v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení. Šetření proto mohlo být narušeno procesní chybou a Komise by měla v souladu s rozsudkem ve věci Brosmann (4) šetření ukončit.
(73)
Komise připouští, že kvůli vysokému počtu zkoumaných žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství, které byly ověřeny na místě v Číně, nebylo možno v tomto konkrétním případě rozhodnout o žádostech o zacházení jako v tržním hospodářství ve stanovené lhůtě. Připomíná se však, že Tribunál nedávno rozhodl, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství přijaté po uplynutí tříměsíční lhůty stanovené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení samo o sobě nepostačuje k zrušení nařízení o uložení antidumpingových opatření (5). Žádost je proto zamítnuta.
(74)
Šest společností zpochybnilo hodnocení Komise, že nevedou jednoznačné a jasné účetnictví prověřené nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy. Komise tyto žádosti pečlivě přezkoumala a zjistila, že podaná vysvětlení nemohou vyvrátit celková zjištění učiněná na základě inspekcí na místě. V některých případech byly nové předložené informace v rozporu s dříve poskytnutými údaji, zatímco v některých jiných případech předložily společnosti nové důkazy, které nebyly poskytnuty či zpřístupněny při inspekci na místě.
(75)
Pět společností zpochybnilo rovněž zjištění Komise, že neprokázaly, že nedochází k podstatnému zkreslení způsobenému bývalým systémem netržního hospodářství. Obdržené připomínky však nemohly změnit zjištění Komise, která byla učiněna na základě inspekcí na místě. Společnosti zejména neposkytly žádné důkazy, které by mohly vyvrátit původní zjištění Komise, že zkreslení je způsobeno systémem netržního hospodářství, co se týká například majetku a práv na užívání pozemků.
(76)
Dvě společnosti zpochybnily zjištění, že neprokázaly, že se obchodní rozhodnutí přijímají na základě tržních signálů, bez zásahů státu a že náklady odrážejí tržní hodnotu. Obdržené připomínky jedné společnosti nemohly vyvrátit zjištění Komise, že stát zasahoval do její politiky náborů zaměstnanců, zatímco druhá společnost poskytla nové a protichůdné informace týkající se nákupu surovin.
(77)
Z výše uvedených skutečností vyplývá, že žádný z předložených argumentů nemůže změnit zjištění, co se týká rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství.
(78)
Na základě výše uvedených skutečností se žádnému z deseti spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR nebo jejich skupin žádajících o zacházení jako v tržním hospodářství nepodařilo prokázat, že jsou splněna kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
2. Individuální zacházení
(79)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení se pro země spadající pod uvedený článek případné clo ukládá s celostátní platností kromě případů, kdy jsou společnosti schopny prokázat, že splňují kritéria stanovená v čl. 9 odst. 5 základního nařízení. Tato kritéria jsou ve stručné a souhrnné podobě a pouze pro orientaci uvedena níže:
-
v případě plného nebo částečného zahraničního vlastnictví daných podniků nebo společných podniků (joint ventures) mohou vývozci svobodně repatriovat základní kapitál a zisky,
-
vývozní ceny a množství a prodejní a dodací podmínky byly svobodně určeny,
-
většinu akcií nebo podílů vlastní soukromé osoby a buď jsou státní úředníci zasedající ve správní radě nebo zastávající klíčové řídící funkce v menšině, nebo je společnost dostatečně nezávislá na státních zásazích,
-
měnové přepočty se provádějí podle tržních směnných kursů a
-
státní zásahy nejsou takového rozsahu, aby umožňovaly obcházení individuálních antidumpingových opatření.
(80)
Tři vyvážející výrobci zařazeni do vzorku a sedm vyvážejících výrobců nezařazených do vzorku, kteří požádali o zacházení v tržním hospodářství, požádali rovněž o individuální zacházení v případě, že by jim zacházení jako v tržním hospodářství nebylo přiznáno. Dva vyvážející výrobci zařazení do vzorku a čtyři vyvážející výrobci, kteří nebyli do vzorku zařazeni, požádali pouze o individuální zacházení. V souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení byly přezkoumány žádosti o individuální zacházení podané pouze společnostmi, které byly zařazeny do vzorku.
(81)
Vzhledem ke skutečnosti, že všechny žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství byly předběžně zamítnuty, bylo na základě dostupných informací předběžně zjištěno, že všechny společnosti zařazené do vzorku, které požádaly o individuální zacházení, splňují kritéria pro jeho přiznání.
3. Individuální zjišťování
(82)
Žádosti o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení předložilo sedm spolupracujících vyvážejících výrobců nebo jejich skupin nezařazených do vzorku.
(83)
V této fázi řízení Komise o žádostech o individuální zjišťování nerozhodla a tato rozhodnutí budou přijata v příhodné době.
4. Běžná hodnota
4.1. Volba srovnatelné země
(84)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení musí být běžná hodnota pro vyvážející výrobce, jimž nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, stanovena na základě domácích cen nebo početně zjištěné běžné hodnoty ve srovnatelné zemi.
(85)
V oznámení o zahájení řízení uvedla Komise záměr použít pro účely stanovení běžné hodnoty jako vhodnou srovnatelnou zemi Ruskou federaci a zúčastněné strany byly vyzvány, aby se k tomu vyjádřily.
(86)
Komise obdržela řadu podání, v nichž se uvádělo, že Rusko není vhodnou srovnatelnou zemí. V obdržených informacích se zejména uvádělo, že Rusko je trhem s porcelánem nejvyšší kvality, který se specializuje na ozdobný porcelán z drahých materiálů, přičemž domácí výroba dotčeného výrobku je v porovnání s domácí spotřebou poměrně malá. Ruský trh je mimoto chráněn necelními překážkami, například certifikačními systémy GHOST. Usuzovalo se tudíž, že Rusko není vhodnou srovnatelnou zemí.
(87)
Komise proto zkoumala, zda by přiměřenou volbou srovnatelné země mohly být i jiné země, a zaslala dopisy známým výrobcům v řadě zemí, včetně Thajska, Indie, Malajsie, Turecka, Brazílie, Ukrajiny, Indonésie, Egypta, Kolumbie, Jižní Koreje, Bangladéše a Argentiny, na jejichž základě výrobci z Indie, Turecka, Brazílie a Ruska potvrdili, že jsou ochotni s Komisí spolupracovat. Odpověď na dotazník však zaslali pouze tři výrobci z Brazílie, Thajska a Ruska. Šetřením bylo prokázáno, že Brazílie má konkurenční domácí trh pro keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní s řadou výrobců a poměrně nízkými cly. Údaje, které poskytl spolupracující brazilský výrobce, byly analyzovány a bylo zjištěno, že se jedná o spolehlivé informace, na jejichž základě lze stanovit běžnou hodnotu.
(88)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem a s přihlédnutím ke všem informacím, které byly k dispozici v této fázi řízení, byla v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení jako srovnatelná země předběžně vybrána Brazílie.
4.2. Stanovení běžné hodnoty
(89)
Jelikož byly všechny žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství zamítnuty, byla podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení běžná hodnota pro všechny čínské vyvážející výrobce stanovena na základě informací poskytnutých výrobcem ve srovnatelné zemi.
(90)
Komise v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení nejprve zkoumala, zda byl prodej obdobného výrobku v Brazílii nezávislým odběratelům reprezentativní. Bylo zjištěno, že spolupracující brazilský výrobce prodává obdobný výrobek na domácím brazilském trhu v reprezentativním množství v porovnání s dotčeným výrobkem vyváženým do Unie vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku.
(91)
Komise poté zkoumala, zda tento prodej může být považován za uskutečněný v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Toto ověření proběhlo stanovením podílu ziskového prodeje nezávislým odběratelům. Prodejní transakce byly považovány za ziskové v případě, kdy se jednotková cena rovnala výrobním nákladům, nebo byla vyšší. Byly proto stanoveny výrobní náklady brazilského výrobce během období šetření.
(92)
U typů výrobků, u nichž se více než 80 % objemu prodeje daného typu na domácím trhu uskutečnilo za cenu vyšší, než jsou výrobní náklady, a vážený průměr prodejní ceny daného typu dosahoval nejméně výše jednotkových výrobních nákladů, byla běžná hodnota podle typu výrobku vypočítána jako vážený průměr skutečných cen veškerého prodeje daného typu na domácím trhu, bez ohledu na skutečnost, zda byl tento prodej ziskový, či nikoli.
(93)
Pokud objem ziskového prodeje určitého typu výrobku představoval nejvýše 80 % celkového objemu prodeje daného typu nebo pokud vážený průměr ceny daného typu nedosahoval jednotkových výrobních nákladů, vycházela běžná hodnota ze skutečné ceny na domácím trhu, která byla vypočítána jako vážený průměr ceny pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku v období šetření.
(94)
Pokud jde o neziskové typy výrobku, běžná hodnota byla vypočítána za použití výrobních nákladů brazilského výrobce s připočtením prodejních, správních a režijních nákladů a ziskového rozpětí u typů výrobku brazilského výrobce, které jsou ziskové.
5. Vývozní ceny u vyvážejících výrobců, kterým bylo přiznáno individuální zacházení
(95)
Jelikož všichni spolupracující vyvážející výrobci, kterým bylo přiznáno individuální zacházení, prodávali na vývoz do Unie přímo nezávislým odběratelům v Unii, byly vývozní ceny v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení stanoveny na základě skutečně zaplacených cen nebo cen, které je třeba zaplatit za dotčený výrobek.
6. Srovnání
(96)
Běžná hodnota a vývozní cena byly srovnány na základě ceny ze závodu. Dumpingová rozpětí byla stanovena srovnáním jednotlivých cen ze závodu účtovaných vývozci zařazenými do vzorku s cenami výrobce ve srovnatelné zemi při prodeji na domácím trhu nebo případně s početně zjištěnou běžnou hodnotou.
(97)
Za účelem zajištění spravedlivého porovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen. Ve vhodných případech byly provedeny úpravy s ohledem na obchodní úroveň, rozdíly ve fyzických vlastnostech a jiné faktory ovlivňující srovnatelnost cen, zejména „značky“.
(98)
Nejprve bylo přezkoumáno, zda je odůvodněna úprava s ohledem na obchodní úroveň podle čl. 2 odst. 10 písm. d) základního nařízení. V této souvislosti bylo zjištěno, že se čínský vývoz v zásadě uskutečňuje na velkoobchodní úrovni, zatímco ve srovnatelné zemi se prodej uskutečňuje i na maloobchodní úrovni. Při šetření bylo dále zjištěno, že na obou trzích ovlivňují výši cen, a tudíž i spravedlivé srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty, různé distribuční kanály. Šetření taktéž prokázalo, že se většina čínského vývozu uskutečňuje ve velkých objemech, zatímco se většina domácího prodeje ve srovnatelné zemi uskutečnila v menším množství, což mělo na těchto dvou relevantních trzích za následek cenové rozdíly na stejné obchodní úrovni. Za účelem spravedlivého srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty byla proto běžná hodnota upravena na základě cenových rozdílů na stejné obchodní úrovni ve srovnatelné zemi a případných cenových rozdílů, které byly zjištěny s ohledem na množství prodávané na každé obchodní úrovni.
(99)
Za druhé se ověřovalo, zda je odůvodněna úprava s ohledem na rozdíly ve fyzických vlastnostech podle čl. 2 odst. 10 písm. a) základního nařízení. V této souvislosti bylo šetřením zjištěno, že čínští vyvážející výrobci zařazují své výrobky do pěti různých jakostních tříd od A do E se značnými cenovými rozdíly. Velká většina vývozu do Unie se však týká výrobků v jakostní třídě A, B nebo C či jejich kombinace. Tato klasifikace však není univerzální ani není založena na obecných odvětvových normách, nýbrž je spíše specifická pro jednotlivé společnosti a umožňuje rozdíly v cenách. Výrobce ve srovnatelné zemi prodává na druhou stranu na domácím brazilském trhu pouze výrobky odpovídající jakostní třídě A, a bylo tudíž zjištěno, že je tím dotčena srovnatelnost cen. Vývozní cena byla proto upravena na úroveň čínské jakostní třídy A, aby byla srovnatelná s výrobkem, který výrobce ve srovnatelné zemi prodává na brazilském trhu.
(100)
Při šetření bylo za třetí zjištěno, že brazilský výrobce prodává na brazilském trhu pouze značkové výrobky, zatímco čínští vyvážející výrobci neprodávají značkové výrobky, nýbrž tzv. výrobky „soukromých značek“ nebo neznačkové keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní. Značkové výrobky pokládají zákazníci obvykle za výrobky, které mají určitou prestiž, zaručenou kvalitu a design, a vyžadují proto vyšší tržní ceny, zatímco neznačkové výrobky (výrobky soukromých značek) mají sice stejné fyzické a technické vlastnosti, obvykle se však prodávají za podstatně nižší ceny. Ačkoliv přidanou hodnotu značkového výrobku nelze obvykle přesně vyčíslit, jelikož závisí na mnoha různých činitelích, jako je vnímání spotřebitelů, rozpoznání značky a jiné nevyčíslitelné faktory, brazilský výrobce v tomto konkrétním případě potvrdil, že jeho značkové keramické výrobky mohou být na brazilském trhu prodávány za podstatně vyšší ceny než ostatní neznačkové výrobky. Byla proto provedena další úprava běžné hodnoty podle čl. 2 odst. 10 písm. k) základního nařízení.
(101)
Případně byly provedeny další úpravy s ohledem na náklady na dopravu, pojištění, manipulaci a vedlejší náklady, jakož i náklady spojené s balením, úvěry, bankovními poplatky a provizemi ve všech případech, kdy bylo zjištěno, že jsou přiměřené, správné a podložené důkazy.
7. Dumpingová rozpětí
(102)
Dumpingová rozpětí pro vyvážející výrobce, kterým bylo uděleno individuální zacházení, byla v souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení určena na základě srovnání vážené průměrné běžné hodnoty stanovené pro srovnatelnou zemi, která byla upravena, s váženou průměrnou vývozní cenou každé společnosti, která byla upravena, a byla vyjádřena jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením.
(103)
Pro spolupracující vyvážející výrobce, kteří nebyli zařazeni do vzorku, byl vypočítán vážený průměr dumpingových rozpětí vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Na tomto základě činí prozatímní dumpingové rozpětí pro vyvážející výrobce, kteří nebyli zařazeni do vzorku, vyjádřené jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením 26,6 %.
(104)
Za účelem vypočtení celostátního dumpingového rozpětí použitelného na nespolupracující nebo neznámé vyvážející výrobce v ČLR byla nejprve stanovena úroveň spolupráce tím, že se objem vývozu do Unie, jak jej uvedli spolupracující vyvážející výrobci, porovnal s odpovídajícími statistikami Eurostatu.
(105)
V tomto šetření se úroveň spolupráce ze strany ČLR považovala u tak roztříštěného výrobního odvětví za vysokou, jelikož vyvážející výrobci, kteří se přihlásili, představovali více než 60 % celkového vývozu dotčeného výrobku z ČLR do Unie. Celostátní dumpingové rozpětí platné pro všechny ostatní vyvážející výrobce bylo proto určeno na základě váženého průměru nejvyšších dumpingových rozpětí, která byla stanovena u reprezentativních typů výrobku, a objemu vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Na tomto základě bylo prozatímní celostátní dumpingové rozpětí stanoveno ve výši 58,8 % ceny CIF na hranice Unie před proclením.
(106)
Na tomto základě činí prozatímní dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením:
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd a Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
26,8 %
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
31,2 %
CHL Porcelain Industries Ltd
30,0 %
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd a Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd
17,6 %
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
23,0 %
Spolupracující vyvážející výrobci nezařazení do vzorku
26,6 %
Celostátní dumpingové rozpětí
58,8 %
D. ÚJMA
1. Výroba v Unii a výrobní odvětví Unie
(107)
Ke zjištění celkové výroby v Unii byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobců v Unii, včetně údajů uvedených v podnětu a následných podáních, pokud jde o výrobce, kteří se v tomto šetření nepřihlásili. Celková výroba obdobného výrobku v Unii byla odhadnuta pomocí extrapolace údajů, které poskytla evropská a vnitrostátní sdružení a které byly porovnány s údaji předloženými jednotlivými výrobci a rovněž s výzkumnými a statistickými zdroji.
(108)
Během období šetření vyrábělo v Unii obdobný výrobek více než 200 výrobců. Na základě uvedeném v předchozím bodě odůvodnění byla celková výroba v Unii během období šetření odhadnuta přibližně na 240 200 tun. Výrobci v Unii, kteří představují celkovou výrobu v Unii, tvoří výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení a dále se na ně odkazuje jako na „výrobní odvětví Unie“. Výrobní odvětví Unie bylo rozděleno na dva segmenty: malé a střední podniky a větší společnosti. Na malé a střední podniky připadalo v tomto období 42 % celkové výroby v Unii. Výroba v Unii je velmi roztříštěná, třebaže se soustředí v České republice, Francouzské republice (Francii), Německu, Itálii, Polské republice (Polsku), Portugalské republice (Portugalsku), Rumunsku, Španělském království (Španělsku) a Spojeném království Velké Británie a Severního Irska (Spojené království).
2. Spotřeba v Unii
(109)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě dovozních statistik Eurostatu pro výrobek, jehož se týká toto šetření, a informací o prodeji výrobního odvětví Unie na trhu Unie.
(110)
Na tomto základě se spotřeba v Unii vyvíjela takto:
Tabulka 1
Objem (v tunách)
2008
2009
2010
OŠ
Spotřeba v Unii
826 896
687 609
750 830
726 614
Index (2008 = 100)
100
83
91
88
(111)
V posuzovaném období se spotřeba keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v Unii celkově snížila o 12 %. K největšímu poklesu o 17 % došlo mezi rokem 2008 a 2009.
(112)
Tento celkový pokles spotřeby v posuzovaném období je nutno posoudit ve spojení se zotavováním se po hospodářské krizi v roce 2009. Vyhlídky trhu s keramickým stolním a kuchyňským nádobím a náčiním jsou dobré (6).
3. Dovoz z dotčené země
3.1. Objem, cena a podíl dumpingového dovozu z dotčené země na trhu
(113)
Podle údajů Eurostatu se objem, podíl na trhu a průměrné ceny dovozu dotčeného výrobku vyvíjely takto:
Tabulka 2
Dovoz z ČLR
2008
2009
2010
OŠ
Objem dovozu (v tunách)
535 593
449 346
516 618
485 814
Index (2008 = 100)
100
84
96
91
Podíl na trhu
64,8 %
65,3 %
68,8 %
66,9 %
Průměrná dovozní cena (v EUR/t)
1 274
1 307
1 473
1 499
Index (2008 = 100)
100
103
116
118
(114)
Objem celkového dovozu z Číny během posuzovaného období klesl o 9 % a v období šetření činil 485 814 tun. Pokud však jde o procentní vyjádření, je třeba podotknout, že se dovoz z Číny snížil méně než celková spotřeba v EU. Při analýze z hlediska celého posuzovaného období vzrostl podíl čínského dovozu na trhu z 64,8 % v roce 2008 na 66,9 % v období šetření.
(115)
Dovozní cena během posuzovaného období vzrostla o 17,7 %, a to z 1 274 EUR/t na 1 499 EUR/t. Jedná se o průměrnou cenu veškerého dovozu dotčeného výrobku za tunu, a trend mohl být proto ovlivněn změnami v sortimentní skladbě.
3.2. Cenové podbízení
(116)
Pro účely stanovení cenového podbízení byly vážené průměrné prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, tj. po odečtení přepravních nákladů v Unii a slev z ceny a rabatů, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami spolupracujících vývozců z ČLR účtovanými prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, tj. očištěnými od slev a v případě potřeby upravenými na cenu CIF na hranice Unie, které byly upraveny rovněž s ohledem na stávající cla, náklady na celní odbavení a náklady po dovozu. Ceny výrobků v nižších jakostních třídách byly upraveny na ceny v jakostní třídě A, jelikož se zjistilo, že z hlediska spotřebitele soutěží výrobky v nižších jakostních třídách s výrobky jakostní třídy A, jak bylo uvedeno rovněž v (61). bodě odůvodnění. Ceny výrobního odvětví Unie byly upraveny o rozdíly v obchodní úrovni a případně tak, aby se vyrovnaly rozdíly v ceně spojené se značkami.
(117)
Srovnání prokázalo, že během období šetření byly ceny dotčených dumpingových výrobků pocházejících z ČLR a prodávaných v Unii nižší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie, v procentním vyjádření ve vztahu k těmto cenám, o 26,3 % až 47,6 %.
4. Situace výrobního odvětví Unie
4.1. Obecně
(118)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení Komise posoudila veškeré hospodářské činitele a ukazatele, které ovlivňují situaci výrobního odvětví Unie.
(119)
Makroekonomické ukazatele (výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, zaměstnanost, produktivita a velikost dumpingových rozpětí) byly posouzeny na úrovni celého výrobního odvětví Unie. Posouzení se zakládalo na informacích, které poskytla evropská a vnitrostátní sdružení a které byly srovnány s údaji předloženými výrobci v Unii a s dostupnými oficiálními statistikami.
(120)
Analýza mikroekonomických ukazatelů (zásoby, prodejní ceny, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic, schopnost získat kapitál, mzdy a výrobní náklady) byla provedena na úrovni výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku. Posouzení se zakládalo na jejich údajích, které byly řádně ověřeny.
(121)
U některých mikroekonomických ukazatelů (prodejní cena, ziskovost, návratnost investic a výrobní náklady) byly výsledky společností z určitého segmentu, které byly zařazeny do vzorku, váženy podle podílu tohoto segmentu na celkové výrobě v Unii (s použitím specifické váhy s ohledem na objemy výroby každého segmentu v celém odvětví keramického stolního nádobí a náčiní - 42 % u malých a středních podniků, 58 % u ostatních společností). Takto bylo zajištěno, že výsledky velkých společností nenarušují analýzu újmy, nýbrž že byla pokud možno náležitě zohledněna situace menších společností, na něž společně připadá velká část výroby v Unii.
4.2. Makroekonomické ukazatele
4.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(122)
V posuzovaném období se výroba, výrobní kapacita a využití kapacity výrobního odvětví Unie vyvíjely takto:
Tabulka 3
2008
2009
2010
OŠ
Objem výroby (v tunách)
281 300
230 300
235 700
240 200
Index (2008 = 100)
100
82
84
85
Výrobní kapacita (v tunách)
371 540
361 253
326 573
324 072
Index (2008 = 100)
100
97
88
87
Využití kapacity
75,7 %
63,8 %
72,2 %
74,1 %
Index (2008 = 100)
100
84
95
98
(123)
V posuzovaném období se výroba výrobního odvětví Unie snížila o 15 %. Celkově byl pokles výraznější než snížení spotřeby v Unii v témže období. V roce 2010 se výroba nezvyšovala stejným tempem jako spotřeba.
(124)
Výrobní kapacita výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období snížila o 13 %. Navzdory tomuto poklesu se míra využití kapacity výrobního odvětví v posuzovaném období dále snižovala, a to celkem o 2 % na 74,1 %.
4.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(125)
V posuzovaném období klesal prodej výrobního odvětví Unie na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, rychlejším tempem (o 8 % více) než spotřeba. Podotýká se, že mezi rokem 2009 a 2010 se objem prodeje dále snižoval, zatímco spotřeba v Unii vzrostla o 8 %.
Tabulka 4
Objem (v tunách)
2008
2009
2010
OŠ
Prodej v Unii
190 332
156 798
152 609
152 095
Index (2008 = 100)
100
82
80
80
(126)
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu se v posuzovaném období snížil o 9 % neboli o 2,1 procentního bodu.
Tabulka 5
2008
2009
2010
OŠ
Podíl na trhu v Unii
23,0 %
22,8 %
20,3 %
20,9 %
Index (2008 = 100)
100
99
88
91
4.2.3. Zaměstnanost a produktivita
(127)
Zaměstnanost se v celém posuzovaném období snižovala a celkem klesla o 21 %. Tato tendence odpovídala poklesu objemu prodeje na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení.
Tabulka 6
2008
2009
2010
OŠ
Počet zaměstnanců
31 559
26 146
24 993
25 093
Index (2008 = 100)
100
83
79
79
(128)
Produktivita pracovníků výrobního odvětví Unie, měřená jako výstup na zaměstnance za rok, v posuzovaném období vzrostla o 8 %. To je částečně způsobeno snahou výrobního odvětví Unie reagovat na tlak, který vyvíjel dumpingový dovoz z Číny.
Tabulka 7
2008
2009
2010
OŠ
Produktivita (v tunách na zaměstnance)
8,9
8,8
9,4
9,6
Index (2008 = 100)
100
99
106
108
4.2.4. Velikost dumpingového rozpětí
(129)
Dumpingová rozpětí jsou uvedena výše v oddíle týkajícím se dumpingu. Všechna zjištěná dumpingová rozpětí jsou podstatně vyšší než nepatrná. Vzhledem k objemům a cenám dumpingového dovozu nelze dopad skutečného dumpingového rozpětí považovat za zanedbatelný.
4.3. Mikroekonomické ukazatele
4.3.1. Zásoby
(130)
Konečný stav zásob výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období v absolutním vyjádření snížil o 14 %. Šetření ukázalo, že u tohoto druhu výrobního odvětví, které obvykle pracuje na zakázku, se nejedná o rozhodující ukazatel.
Tabulka 8
2008
2009
2010
OŠ
Zásoby (v tunách)
7 754
6 647
7 611
6 647
Index (2008 = 100)
100
86
98
86
4.3.2. Prodejní ceny
(131)
Prodejní ceny výrobního odvětví Unie na trhu Unie se v posuzovaném období snížily o 12 %.
Tabulka 9
2008
2009
2010
OŠ
Průměrná cena v EU při prodeji odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v EUR/t)
4 103
3 818
3 811
3 615
Index (2008 = 100)
100
93
93
88
4.3.3. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic, schopnost získat kapitál a mzdy
(132)
V posuzovaném období se ziskovost, peněžní tok, návratnost investic, schopnost získat kapitál, investice a mzdy ve výrobním odvětví Unie vyvíjely takto:
Tabulka 10
2008
2009
2010
OŠ
Čistý zisk při prodeji v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v % z čistého obratu z prodeje)
4,2 %
2,2 %
0,1 %
3,5 %
Peněžní tok (v EUR)
10 531 970
6 205 824
9 267 381
11 998 647
Index (2008 = 100)
100
59
88
114
Čisté investice (v EUR)
13 686 363
9 423 983
10 805 215
9 690 923
Index (2008 = 100)
100
69
79
71
Návratnost investic (čistý zisk v % čisté účetní hodnoty investic)
19,2 %
14,8 %
-51,3 %
5,5 %
Index (2008 = 100)
100
77
- 267
29
Roční mzdové náklady na zaměstnance
20 436
20 526
21 619
20 832
Index (2008 = 100)
100
100
106
102
(133)
Ziskovost výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období snížila o 0,7 procentního bodu. Ziskovost byla nejnižší v roce 2010, kdy pokles mezi rokem 2008 a 2010 dosáhl 4,1 procentního bodu.
(134)
Je třeba zdůraznit, že situace výrobního odvětví Unie byla nejistá již na počátku posuzovaného období, a to kvůli obrovskému objemu levného dovozu z Číny na trh Unie, který v období 2002-2004 prudce vzrostl a po zrušení dovozních kvót u tohoto dovozu od roku 2005 dosáhl velmi významného podílu na trhu. To bylo příčinou významné restrukturalizace odvětví, která byla na počátku posuzovaného období v závěrečné fázi.
(135)
Vzhledem k tomuto vývoji před posuzovaným obdobím nelze zisk, jehož bylo dosaženo na počátku posuzovaného období, považovat za běžný zisk. Jelikož v této souvislosti nebyly obdrženy žádné informace, usuzuje se, že jako vhodné srovnávací měřítko může předběžně sloužit běžná úroveň zisku u jiného široce používaného a důležitého spotřebního výrobku, který byl předmětem antidumpingového šetření, a to usňové obuvi. Tato úroveň zisku činí 6 % (7). Je tudíž zřejmé, že celkově nebylo výrobní odvětví Unie během celého posuzovaného období schopno dosáhnout úrovně zisku, kterou lze u tohoto výrobku považovat za přijatelnou.
(136)
Peněžní tok výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období značně zvýšil. To však lze přičíst některým větším a zavedeným společnostem, u malých a středních podniků tomu tak nebylo. Výše čistých investic klesla o 33 %. Je však třeba podotknout, že do konce posuzovaného období investice u malých a středních podniků téměř neexistovaly. Pouze dvě společnosti, které nepatří k malým a středním podnikům, si mohly dovolit uskutečnit v posuzovaném období významné investice. V průběhu celého posuzovaného období se návratnost investic snižovala více než ziskovost.
(137)
Mezi rokem 2008 a obdobím šetření vzrostla průměrná mzda na zaměstnance o 2 %. Tento růst mzdových nákladů je podstatně nižší než celkový vývoj mzdových nákladů v Unii v průběhu posuzovaného období, což naznačuje, že se výrobní odvětví Unie snažilo zachovat mzdy na co nejnižší úrovni.
4.3.4. Výrobní náklady
(138)
V posuzovaném období se výrobní náklady snížily o 10 %.
Tabulka 11
2008
2009
2010
OŠ
Výrobní náklady (v EUR/t)
3 578
3 583
3 514
3 230
Index (2008 = 100)
100
100
98
90
5. Závěr ohledně újmy
(139)
Šetření prokázalo, že ukazatele újmy, jako je objem výroby, kapacita, prodej odběratelům, kteří nejsou ve spojení, a zaměstnanost, se v posuzovaném období zhoršily.
(140)
Ukazatele újmy týkající se finanční situace výrobců v Unii, jako je ziskovost, investice a návratnost investic, se v posuzovaném období vyvíjely negativně.
(141)
Ziskovost nejenže nedosáhla uspokojivé úrovně pro dané odvětví, nýbrž se v posuzovaném období zhoršila. Trvalé snižování prodejních cen výrobního odvětví Unie znamenalo, že výrobní odvětví nebylo schopno dosáhnout téměř žádného zisku.
(142)
Produktivita výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období zvýšila, přičemž důvodem je především jeho značná snaha soutěžit s významným dumpingovým čínským dovozem.
(143)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se vyvozuje předběžný závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
1. Úvod
(144)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení bylo zkoumáno, zda dumpingový dovoz pocházející z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, že ji lze označit za podstatnou. Byly přezkoumány i jiné známé činitele, které mohly vedle dumpingového dovozu výrobnímu odvětví Unie způsobovat újmu, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude připsána dumpingovému dovozu.
2. Účinek dumpingového dovozu
(145)
Šetření prokázalo, že se spotřeba v Unii během posuzovaného období snížila o 12 %. Zatímco objem dumpingového dovozu z Číny klesl přibližně o 9 %, jeho podíl na trhu současně vzrostl. Objem prodeje výrobního odvětví Unie klesl o 20 % a podíl na trhu se zmenšil z 23 % v roce 2008 na 20,9 % v období šetření.
(146)
V období od roku 2009 do konce období šetření spotřeba v Unii rostla, zatímco se podíl výrobního odvětví Unie na trhu snižoval, na rozdíl od dumpingového dovozu z Číny, jehož podíl na trhu se v tomto období značně zvýšil.
(147)
Ceny dumpingového dovozu z Číny v posuzovaném období rostly. I když se v posuzovaném období průměrná cena dovozu z Číny zvýšila o 18 %, tyto ceny byly trvale nižší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie, zejména v období šetření, a vyvíjely tudíž tlak na ceny na trhu v Unii. Snižování prodejních cen výrobního odvětví Unie na trhu Unie a jeho ziskovosti lze proto přičíst stlačování cen, které na trhu Unie způsoboval dumpingový dovoz z Číny. Pokles výrobních nákladů výrobního odvětví Unie a snížení zaměstnanosti prokazuje snahu výrobního odvětví reagovat na tento dovoz.
(148)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje závěr, že existence čínského dovozu a zvýšení podílu dumpingového dovozu z Číny s cenami podstatně nižšími, než jsou ceny výrobního odvětví Unie, na trhu hrálo rozhodující roli v podstatné újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie, která se projevuje zejména v jeho špatné finanční situaci a zhoršování u většiny ukazatelů újmy.
3. Účinky jiných činitelů
(149)
V rámci příčinné souvislosti byly zkoumány tyto jiné činitele: vývoj poptávky na trhu Unie a její segmentace, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie, dovoz výrobku, jehož se týká toto šetření, z ostatních zemí, protisoutěžní praktiky na trhu Unie, rozdíly ve výrobních metodách a trh s použitým zbožím. Analyzovány byly i další činitele.
3.1. Dovoz z jiných třetích zemí než z dotčené země
(150)
Objem dovozu z ostatních třetích zemí v posuzovaném období je uveden v následující tabulce. Trendy týkající se množství a cen vycházejí z údajů Eurostatu.
Tabulka 12
2008
2009
2010
OŠ
Objem dovozu ze všech ostatních třetích zemí (v tunách)
100 971
81 464
81 602
88 706
Index (2008 = 100)
100
81
81
88
Podíl na trhu
12,2 %
11,8 %
10,9 %
12,2 %
Průměrná dovozní cena (v EUR/t)
2 378
2 354
2 591
2 522
Index (2008 = 100)
100
99
109
106
Objem dovozu z Turecka (v tunách)
36 952
33 275
32 887
40 553
Index (2008 = 100)
100
90
89
110
Podíl na trhu
4,5 %
4,8 %
4,4 %
5,6 %
Průměrná dovozní cena (v EUR/t)
2 027
2 014
2 171
2 058
Index (2008 = 100)
100
99
107
102
(151)
Dovoz ze třetích zemí se v posuzovaném období snížil o 12 %, zatímco podíl tohoto dovozu na trhu byl poměrně stálý.
(152)
Je třeba podotknout, že průměrné ceny dovozu z ostatních třetích zemí v posuzovaném období vzrostly o 6 % a byly trvale vyšší než průměrná prodejní cena čínského vývozu (v období šetření o 68 %).
(153)
CCCLA uvedla, že se mezi rokem 2010 a 2011 dovoz z Turecka zvýšil o 8 % a že ceny dovozu z Turecka byly údajně vyšší než ceny dovozu z Číny přibližně pouze o 20 %.
(154)
Co se týká tohoto tvrzení, uvádí se, že při srovnání situace na počátku a na konci posuzovaného období vzrostl objem dovozu z Turecka o 10 % neboli o 1,1 procentního bodu, jeho průměrné ceny však byly trvale mnohem vyšší (od 37 % do 60 %) než ceny čínského dovozu. Na tento dovoz nikdy nepřipadal podíl na trhu vyšší než 5,6 %. Lze tudíž těžko dospět k závěru, že podstatnou újmu způsobil výrobnímu odvětví Unie turecký dovoz.
(155)
Z výše uvedených důvodů se vyvozuje závěr, že dovoz z ostatních třetích zemí neovlivnil podstatně situaci výrobního odvětví Unie.
3.2. Segmenty trhu
(156)
Sdružení dovozců se sídlem v Německu a někteří jeho členové uvedli, že na základě cen pro konečného spotřebitele, jakosti výrobku a prodejních kanálů je nutno trh s keramickými výrobky, kterých se týká toto šetření, rozdělit nejméně na tyto tři segmenty: špičkové výrobky (vysoká jakost, vysoké ceny), výrobky střední/nízké kategorie (střední/nízká jakost, střední/nízké ceny) a zvláštní výrobky (například dekorativní předměty, suvenýry, květináče a hotelový porcelán). Většina výroby v Unii je údajně prodávána na trhu špičkových výrobků a/nebo zvláštních výrobků, zatímco čínský dovoz patří převážně do segmentu trhu s levnými výrobky. Výrobní odvětví Unie se zaměřuje většinou spíše na prodej v malých obchodech než na místech, kde nakupují běžní spotřebitelé. Čínský dovoz proto nesoutěží přímo s výrobou v Unii.
(157)
Šetření však tato tvrzení nepotvrdilo. Za prvé se podotýká, že obdobný výrobek nezahrnuje některé předměty, na něž tyto strany odkazují, například čistě dekorativní předměty (viz (51). a (52). bod odůvodnění). Šetření za druhé prokázalo, že současná výroba v Unii zásobuje všechny trhy stejně jako čínský dovoz. Příslušná část čínského dovozu by ve skutečnosti spadala do segmentů špičkových nebo zvláštních výrobků. Jeden britský dovozce uvedl, že z Číny dováží špičkové výrobky, a skupina společností z EU s výrobními zájmy v Číně poukázala na velmi vysoké ceny, které na trhu Unie účtuje za své kameninové výrobky pocházející z Číny.
(158)
Závěrem se odkazuje na oddíl B.1.2, v němž byl vyvozen závěr, že se všechny typy dotčeného výrobku a obdobného výrobku považují za jediný výrobek. Analýzu je tudíž nutno provést na úrovni dotčeného výrobku a obdobného výrobku. Jakékoli tvrzení ohledně určitých segmentů proto nelze uznat.
3.3. Spotřeba a poptávka
(159)
Evropské sdružení dovozců a maloobchodníků a CCCLA poukázaly na snižování poptávky v Unii. Jeden dovozce nezařazený do vzorku uvedl, že se poptávka po porcelánu, zejména s ohledem na vedlejší a doplňkový sortiment a v soukromém sektoru, prudce snižuje a že ostatní poptávka je mimořádně diverzifikovaná. Několik stran obdobně tvrdilo, že kvůli měnící se módě nyní spotřebitelé hledají cenově dostupné keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní. Podle názoru jednoho velkoobchodníka se trh pro špičkové výrobky zmenšuje a bude se zmenšovat i v dalších letech.
(160)
Podle výše uvedeného evropského sdružení dovozců a maloobchodníků vysvětluje pokles prodeje a výroby výrobců v Unii v posuzovaném období snižování poptávky.
(161)
CCCLA uvedla, že podnět ukazuje významné výkyvy ve výši spotřeby v Unii v průběhu posuzovaného období v souladu s celkovými makroekonomickými podmínkami. Podle CCCLA se v posuzovaném období vyvíjely faktory újmy v souladu s výkyvy v poptávce v Unii a na ostatních trzích a prodej výrobců v Unii i čínský dovoz sledovaly změny poptávky.
(162)
Sdružení dovozců se sídlem v Německu a někteří jeho členové uvedli, že údaje o čínském dovozu po rozšíření Unie v roce 2004 a zrušení dovozních kvót u tohoto výrobku ode dne 1. ledna 2005 naznačují obrovskou poptávku po levnějším stolním nádobí a náčiní na trhu Unie mezi rokem 2002 a 2005, načež mezi rokem 2005 a 2010 následoval pokles. Výrobci v Unii údajně nebyli ochotni a/nebo schopni tuto poptávku uspokojit.
(163)
Co se týká těchto tvrzení, za prvé se odkazuje na oddíl B.1.2, v němž byl vyvozen závěr, že se veškeré typy dotčeného výrobku a obdobného výrobku považují za jediný výrobek. Tvrzení týkající se určitého sortimentu proto není podstatné a analýzu je nutno provést na úrovni dotčeného výrobku a obdobného výrobku.
(164)
Za druhé, tvrzení, že se faktory újmy vyvíjely v souladu s výkyvy poptávky na ostatních vývozních trzích, je v rozporu se skutečností, že se vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku vyvíjela v posuzovaném období kladně.
(165)
Za třetí, jak je vyvozeno v oddíle D.2, spotřeba se v posuzovaném období snižovala. Neexistovaly žádné důkazy, které by potvrzovaly, že výrobci v Unii nebyli ochotni a/nebo schopni uspokojit obrovskou poptávku po levnějším stolním nádobí a náčiní v Unii. Naopak, při šetření bylo zjištěno, že v celém posuzovaném období uspokojovali výrobci v Unii poptávku po různých typech, včetně levnějšího stolního nádobí a náčiní. I když v Unii během posuzovaného období existovaly výkyvy v úrovni spotřeby, které mohly v určité fázi přispět ke špatné situaci výrobního odvětví Unie, nelze mít celkově za to, že mají takový dopad, aby mohly narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, která byla výrobnímu odvětví způsobena v období šetření.
(166)
Tato tvrzení se proto zamítají.
3.4. Vývoz výrobního odvětví Unie
(167)
Podle údajů z Eurostatu (objem vývozu) a od výrobců v Unii zařazených do vzorku (průměrná vývozní cena) se vývoz výrobního odvětví Unie vyvíjel v posuzovaném období takto:
Tabulka 13
2008
2009
2010
OŠ
Objem vývozu (v tunách)
90 968
73 502
83 091
88 105
Index (2008 = 100)
100
81
91
97
Průměrná vývozní cena (v EUR/t)
3 136
2 983
3 462
3 125
Index (2008 = 100)
100
95
110
100
(168)
CCCLA podotkla, že podle údajů v podnětu se vývoz výrobců v Unii mezi rokem 2009 a 2011 podstatně zvýšil. Tato strana uvedla, že se faktory újmy vyvíjely negativně, když se vývozní výkonnost výrobců v Unii snížila. Újma byla proto způsobena nepříznivým vývojem vývozu výrobního odvětví Unie.
(169)
V této souvislosti je třeba za prvé podotknout, že se analýza újmy zaměřuje na situaci výrobního odvětví Unie na trhu Unie. Případné změny vývozní výkonnosti proto nemají žádný dopad na většinu ukazatelů, které byly analyzovány výše, jako je objem prodeje, podíl na trhu a ceny. Za druhé, vývoz výrobního odvětví Unie lze vykládat jako způsob kompenzace klesajícího prodeje na trhu Unie, tj. na trhu, na němž je způsobována újma. Za třetí, jak prokazuje výše uvedená tabulka, celkový vývoz z Unie se snížil o 3 %. Rovněž vývozní ceny spolupracujících vývozců, kteří byli zařazeni do vzorku, byly v posuzovaném období stálé.
(170)
Toto tvrzení se proto zamítá a vyvozuje se závěr, že vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie nezpůsobila podstatnou újmu.
3.5. Zrušení dovozních kvót
(171)
Do dne 1. ledna 2005 platily v případě členských států, jež byly v té době členy Unie, pro výrobky kódů KN uvedených v (56). bodě odůvodnění pocházející z Číny množstevní kvóty, které v roce 2000 činily celkem 84 473 tun a do roku 2004 se postupně zvýšily na 147 744 tun. Z dostupných statistických údajů vyplývá, že v roce 2004 činil dovoz dotčeného výrobku ze strany 27 zemí, které jsou nyní členskými státy, 173 809 tun. O rok později, po zrušení kvót, tento dovoz vzrostl na 530 294 tun. Od té doby nebyl čínský dovoz nikdy nižší než 449 000 tun ročně.
(172)
Co se týká úlohy dovozních kvót v újmě zaznamenané v posuzovaném období, za prvé je třeba uvést, že vzhledem k tomu, že se kvóty postupně zvyšovaly a byly zrušeny 3 roky před začátkem posuzovaného období a 6 let před začátkem období šetření, docházelo na trhu Unie od roku 2002 k velké restrukturalizaci s cílem zohlednit tyto změněné tržní podmínky. To dokládají i informace o uzavírání podniků a platební neschopnosti evropských výrobců keramického stolního nádobí a náčiní, které poskytl žadatel. V důsledku toho bylo výrobní odvětví Unie do začátku posuzovaného období přeměněno na menší a výkonné odvětví.
(173)
Lze tudíž mít za to, že účinky zrušení dovozních kvót vztahujících se na dotčený výrobek v roce 2005 mohly mít před začátkem posuzovaného období negativní dopad na zdraví výrobního odvětví Unie. I kdyby tomu tak však bylo, újmu v období šetření působil dumpingový dovoz. Zrušení dovozních kvót od roku 2005 proto nenarušuje příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, která byla výrobnímu odvětví Unie způsobena v posuzovaném období a v období šetření.
3.6. Protisoutěžní praktiky na trhu Unie
(174)
Řada stran tvrdila, že újma je způsobena protisoutěžními praktikami na trhu Unie, a rovněž se uvádělo, že toto antidumpingové řízení bylo zahájeno s cílem vzpamatovat se ze ztrát vyplývajících z pokut uložených za protiprávní kartely. CCCLA uvedla, že existence jednání ve vzájemné shodě na trhu Unie může vést k tomu, že údaje o újmě (konkrétně prodejní ceny, objemy prodeje, podíl na trhu a zisky) uvedené v podnětu a shromážděné v průběhu šetření nejsou spolehlivé, jelikož nepředstavují situaci, která odráží běžné fungování trhu.
(175)
Na straně jedné se uvádí, že v roce 2010 uložila Komise pokuty sedmnácti podnikům vyrábějícím koupelnové vybavení za kartel za účelem stanovování cen, který trval od roku 1992 do roku 2004 a který se týkal šesti členských států: Německa, Rakouska, Itálie, Francie, Belgického království (Belgie) a Nizozemského království (Nizozemsko) (8). K dotyčným praktikám docházelo před posuzovaným obdobím a týkaly se jiných výrobků. Jediný dotčený podnik, který v posuzovaném období působil rovněž v odvětví keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, mimoto podal u Tribunálu Evropské unie žalobu na zrušení pokuty. Tato žaloba se dosud projednává. Německé orgány zahájily na druhou stranu v únoru 2011 u některých německých výrobců stolního nádobí a náčiní šetření týkající se kartelu. Výsledky tohoto šetření německé orgány dosud nezveřejnily, takže v tomto ohledu nelze vyvodit žádné závěry. Toto šetření se mimoto týká pouze jednoho členského státu, zatímco výrobní odvětví Unie je poměrně rozšířené. Tato tvrzení byla proto zamítnuta.
(176)
Co se týká poukázání některých stran na skutečnost, že někteří výrobci v Unii změnili své činnosti a stali se rovněž obchodníky s výrobky pocházejícími s Číny, jedná se o obchodní příležitost, kterou nelze označit za protisoutěžní.
3.7. Výrobní metody
(177)
Podle určitých stran přispěla k újmě, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, jednoznačně rozhodnutí výrobců v Unii, pokud jde o výrobní metody. Tyto strany zdůrazňují, že výrobní metody v Unii nejsou ani zdaleka tak efektivní jako čínské výrobní metody - výrobní metody Unie jsou plně automatizované, což znamená vysoké náklady na přenastavení strojů v případě malých sérií, nákladné zhotovování forem, dražší suroviny a vyšší náklady na energii kvůli dvojímu výpalu. Na rozdíl od výrobců v Unii pracují čínští výrobci na základě objednávek, mají nižší náklady na skladování a prodávají celou výrobu v dávkách bez zařazování do jakostních tříd a slev z ceny. V Unii jsou rovněž téměř dvakrát tak vysoké náklady na obtisky při zdobení na glazuru. Některé strany naopak poukázaly na účinnost výrobních metod Unie, co se týká například delších pracovních cyklů.
(178)
Šetření prokázalo existenci převodu příslušných technologií na celosvětové úrovni. Nebylo možné zjistit souvislost mezi konkrétní výrobní metodou a úspěchem v podnikání. Rovněž nebylo možné zjistit, zda měla volba určité výrobní metody dostatečně významný dopad, aby mohl narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z dotčené země a újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie.
3.8. Trhy s použitým zbožím
(179)
Podle jednoho dovozce, který nebyl zařazen do vzorku, se domácnosti v posledních desetiletích zmenšily a prodávají zbytečné předměty na bleších trzích, internetových aukcích nebo prostřednictvím jiných forem trhů s použitým zbožím. Podle této strany uspokojuje použité stolní a kuchyňské nádobí a náčiní značnou část stávající poptávky a přímo soutěží s nově vyrobeným stolním a kuchyňským nádobím a náčiním. Dovozce, který nebyl zařazen do vzorku, poskytl doklady o hodnotách několika skupin výrobků známých německých výrobců porcelánů při internetových aukcích.
(180)
Nebylo však možné nalézt spolehlivý základ pro extrapolaci objemů a cen velmi specifických kolekcí tří německých společností z německojazyčné platformy pro jiné země Unie nebo jiné výrobky. Nebylo tudíž možné tento trh vyčíslit a při šetření se nepodařilo zjistit, zda byl prodej použitého zboží dostatečně významný, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z dotčené země a újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie.
3.9. Hospodářská krize
(181)
Podle CCCLA je údajná újma způsobena dopadem finanční krize, hospodářské recese a krize státního dluhu na rozpočty spotřebitelů. Na provozní úrovni jsou údajně žadatelé ziskoví, CCCLA se proto domnívá, že nahlášené ztráty je nutno přičíst finančním spekulacím (jako jsou ztráty z investic do vlastního kapitálu nebo státních dluhopisů) a jiným než provozním výdajům souvisejícím s finanční krizí.
(182)
Hospodářská krize může vysvětlit klesající spotřebu během částí posuzovaného období. Je však třeba zmínit, že v situaci klesající spotřeby v posuzovaném období a v situaci rostoucí spotřeby mezi rokem 2009 a obdobím šetření kontrastuje výkonnost levného dumpingového dovozu s výkonností výrobního odvětví Unie.
(183)
Ze šetření jednoznačně vyplývá, že dumpingový dovoz z Číny zvýšil dopady hospodářského poklesu. I během celkového hospodářského oživování se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo se zotavit a opět dosáhnout významných objemů prodeje a v průběhu posuzovaného období přišlo o významný podíl na trhu, zatímco čínský dumpingový dovoz získal větší podíl na trhu.
(184)
Ačkoli hospodářská krize mohla přispět ke špatné situaci výrobního odvětví Unie, nelze usuzovat, že měla takový dopad, aby narušila příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, která byla výrobnímu odvětví způsobena v období šetření.
3.10. Další činitele
(185)
Jedno sdružení uvedlo, že podle jeho názoru narušují příčinnou souvislost další činitele. Tato strana odkázala na hospodářskou soutěž uvnitř Unie (na základě toho, že se ceny v Unii značně liší) a na požadavky Unie týkající se bezpečnosti a zdraví, které jsou stále přísnější, což zvyšuje výrobní náklady. K dalším uváděným činitelům patřilo napodobování výrobků ze strany některých čínských výrobců a existence necelních překážek na řadě trhů mimo Evropu, které brání vývozu výrobců v Unii.
(186)
Co se týká tvrzení ohledně hospodářské soutěže uvnitř Unie, šetření neprokázalo žádnou souvislost mezi újmou, umístěním výrobců v Unii a cenami v tomto členském státě. Pokud jde o požadavky Unie týkající se bezpečnosti a zdraví, uvádí se, že se vztahují na výrobky zhotovené v Unii i na dovážené výrobky, ovlivňují tudíž ceny všech hospodářských subjektů. Vzhledem ke skutečnosti, že nebyly předloženy žádné informace, které by doložily tvrzení o napodobování výrobků, nebylo možno analyzovat dopady tohoto tvrzení. Tvrzení ohledně existence necelních překážek na řadě trhů mimo EU nelze přijmout: tyto překážky mohly výrobcům v Unii bránit v tom, aby využili svůj vývozní potenciál, neměly však žádný dopad na snižující se prodej na trhu Unie, tj. na trhu, na němž je způsobována újma.
(187)
CCCLA poukázala na další činitele, konkrétně nedostatek kvalifikovaných pracovníků na trhu Unie a újmu, kterou si způsobilo výrobní odvětví samo, a to na základě toho, že někteří výrobci v Unii dovážejí dotčený výrobek. Na základě dostupných informací se však vyvozuje závěr, že celkově se celé výrobní odvětví Unie nacházelo ve špatné situaci, a skutečnost, že se zvýšil počet obchodních modelů, nezpůsobila výrobnímu odvětví Unie újmu a měla by se spíše vykládat jako způsob kompenzace klesajícího prodeje na trhu Unie. Co se týká nedostatku kvalifikovaných pracovníků v odvětví keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v Unii, žádná zúčastněná strana se sídlem v Unii nepotvrdila, že by se jí to týkalo.
(188)
Jeden dovozce orgány vyzval, aby analyzovaly dopad ostatních typů stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, například plastového, hliníkového, melaminového a skleněného. K doložení tohoto tvrzení však nebyly poskytnuty žádné informace. Při šetření nebylo možno učinit žádné zjištění ohledně této záležitosti.
(189)
Některé strany spojují újmu, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, se situací výrobního odvětví Unie před posuzovaným obdobím. V této souvislosti několik dovozců tvrdilo, že zhoršování situace výrobního odvětví Unie začalo již v období 1975-2002. Analýza Komise však nemohla jít tak daleko, mimo jiné kvůli nedostupnosti spolehlivých údajů pro toto období. Stejně tak tomu bylo i u jiné události, k níž došlo dlouho před posuzovaným obdobím: státní podpory, kterou obdržel německý porcelánový průmysl a která podle jednoho dovozce, který nebyl zařazen do vzorku, prokazuje, že výrobní odvětví Unie nezvýšilo svou efektivnost (9).
(190)
Zkoumání jiných známých faktorů, které mohly způsobit výrobnímu odvětví Unie újmu, ukázalo, že tyto faktory nenarušují zjištěnou příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie.
4. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(191)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků dumpingového vývozu působících újmu, se předběžně vyvozuje závěr, že dumpingový dovoz z Číny způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
F. ZÁJEM UNIE
1. Předběžné poznámky
(192)
V souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory předběžnému závěru o dumpingu působícím újmu neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijímat prozatímní antidumpingová opatření. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů dotčeného výrobku.
2. Zájem výrobního odvětví Unie
(193)
Výrobní odvětví Unie tvoří více než 200 výrobců s výrobními závody, které se nacházejí v různých členských státech Unie, a v období šetření tito výrobci v oblasti výroby a prodeje obdobného výrobku přímo zaměstnávali více než 25 000 osob.
(194)
Šetřením bylo zjištěno, že dumpingový dovoz z dotčené země způsoboval během období šetření výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Ukazatele újmy týkající se finanční situace výrobního odvětví Unie, jako je výroba, ziskovost a návratnost investic, vykazovaly v posuzovaném odvětví klesající tendenci. Nejvíce postiženy byly malé a střední podniky: v posuzovaném období vykazovaly od roku 2010 ztráty. Pokud by nebyla opatření přijata, usuzuje se, že úsilí, které již odvětví vynaložilo, nebude postačovat k zlepšení finanční situace výrobního odvětví Unie, která se může dále zhoršovat.
(195)
Zjištění v rámci tohoto šetření nezpochybňuje skutečnost, že si někteří výrobci v Unii vedou lépe než jiní, ani situace výrobního odvětví Unie před posuzovaným obdobím.
(196)
Očekává se, že uložení opatření obnoví účinné a spravedlivé podmínky obchodování na trhu Unie. To bude mít další pozitivní dopad na hospodářskou situaci a ziskovost výrobního odvětví Unie.
(197)
Někteří dovozci uvedli, že pokud budou opatření uložena, bude dotčený výrobek nahrazen jinými typy výrobků (než je keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní vyráběné v Unii), například textilními výrobky (v případě dárkových předmětů) nebo plastovým stolním nádobím a náčiním, což přinese prospěch jiným odvětvím než keramickému průmyslu. Při šetření však nebylo možno potvrdit, že by toto nahrazování bylo významné.
(198)
Vyvozuje se proto závěr, že uložení prozatímních antidumpingových opatření na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Číny je v zájmu výrobního odvětví Unie.
3. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(199)
Jak bylo uvedeno v (4). bodě odůvodnění, vzhledem k zjevně vysokému počtu dovozců, kteří nejsou ve spojení, byl použit výběr vzorku.
(200)
Během období šetření pořizovali dovozci zařazení do vzorku své dodávky především z dotčené země a v oblasti dovozu a dalšího prodeje keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní zaměstnávali přibližně 350 osob. Dováželi různé druhy výrobků sahající od dárkových porcelánových předmětů přes značkové hliněné výrobky po obyčejné stolní nádobí a náčiní pro domácnosti. Úroveň spolupráce ze strany těchto dovozců byla různá. Dva největší dovozci zařazení do vzorku, kteří vykonávají rovněž důležité maloobchodní činnosti, například neposkytli úplné údaje o ziskovosti a rozpětí mezi kupní cenou a cenou při dalším prodeji odběratelům, kteří nejsou ve spojení, a jeden z nich dokonce odmítl zpřístupnit své účetní záznamy. Tyto strany poskytly pouze vnitropodnikové kupní ceny a/nebo vnitropodnikové prodejní ceny. Přes opakované žádosti nebyly tudíž poskytnuty žádné smysluplné informace, které by umožnily provést pro celý vzorek odhad hrubého a čistého rozpětí reprezentativních dovozců u dotčeného výrobku.
(201)
Obdobně údaje, které předložili dva dovozci/maloobchodníci zařazení do vzorku, byly v mnoha ohledech nedostatečné a neumožnily provést odhad hrubého a čistého ziskového rozpětí maloobchodníků u dotčeného výrobku. Na základě spolupráce dovozců zařazených do vzorku nebylo proto možné určit schopnost dodavatelského řetězce v EU absorbovat navrhované antidumpingové clo, a tudíž dopad tohoto cla na maloobchodní cenu, potažmo spotřebitele.
(202)
Za prvé, co se týká dovozců, velká většina dovozců, kteří zaslali odpovědi na dotazník pro výběr vzorku dovozců, nahlásila hrubé rozpětí mezi kupní cenou a cenou při dalším prodeji v rozmezí od 50 % do 200 %. Ověřené číselné údaje čistých dovozců zařazených do vzorku potvrzují, že tato hrubá rozpětí jsou reprezentativní. Za druhé, z veřejně přístupné dokumentace vyplývá, že dodavatelský řetězec v Unii (tj. dovozci a následné kanály) je naprosto schopen absorbovat antidumpingové clo v navrhované výši, aniž by to ohrozilo životaschopnost dotčených hospodářských subjektů. Podle nedávno zveřejněného článku (10) se čínský keramický džbánek, který distributoři z EU nakupují za 0,70 USD, prodává na maloobchodní úrovni v EU za 3,50 USD - s přirážkou u distributora/maloobchodníka vyšší než 150 %. Podle tohoto scénáře by navrhovaná antidumpingová cla vedla v dodavatelském řetězci EU u většiny dovozu k přirážce ve výši 0,16 EUR (a u nespolupracujících výrobců o 0,36 EUR), což by u tohoto konkrétního výrobku představovalo hrubé rozpětí ve výši 2,08 EUR. Průzkum trhu CBI z roku 2009 týkající se „trhu se stolním a kuchyňským nádobím a náčiním a jinými domácími potřebami“ zmíněný v (112). bodě odůvodnění navíc uvádí poměr ceny CIF na hranice Unie - spotřebitelské ceny v rozmezí od 2,6 do 5,3. Dovozci/maloobchodníci zařazení do vzorku mimoto nikdy neuvedli, že v případě uložení antidumpingového cla vyloučí keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní z dovozu nebo prodeje.
(203)
S přihlédnutím k výše uvedeným skutečnostem a kvůli neexistenci jakýchkoli jiných spolehlivých informací získaných při tomto šetření se vyvozuje předběžný závěr, že distribuční kanál obecně, včetně dovozců, bude pravděpodobně schopen absorbovat bez větších problémů zvýšení cen CIF v navrhované výši a že spotřebitelé pravděpodobně nezaznamenají růst cen. Zúčastněné strany se však znovu výslovně vyzývají, aby předložily dodatečné, úplné a ověřitelné údaje týkající se této záležitosti, které by umožnily analyzovat v další fázi tohoto řízení dopad opatření na dodavatelský řetězec a na spotřebitele.
(204)
Informace o zájmu Unie byly obdrženy od více než 20 dovozců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, většinou malých podniků, od sdružení evropského a mezinárodního obchodu, švédského sdružení dovozců a maloobchodníků, nizozemského sdružení dovozců z Dálného východu a německého sdružení a sítě dovozců. Společnou obavou dovozců bylo to, že opatření povedou k zvýšení dovozních cen, (částečnému) omezení jejich činnosti, a budou mít tudíž na ně negativní dopad, mimo jiné z hlediska rozpětí a ziskovosti. Na základě závěrů vyvozených v dalším bodě odůvodnění a v (202). bodě odůvodnění však tato tvrzení nebylo možno uznat.
(205)
Několik dovozců uvedlo, že v případě uložení opatření zanikne u dovozců více pracovních míst, než jich bude zachováno u výrobců v Unii. To je však v rozporu s jinými podáními dovozců, v nichž uváděli, že mohou keramické výrobky nahradit jinými (například textilními výrobky v případě dárků) nebo že budou ochotni pořizovat více výrobků v Unii.
(206)
Švédské sdružení se domnívalo, že opatření budou mít na dovozce negativní hospodářský dopad, pokud jde o významné náklady na hledání nových zdrojů a správní náklady, budou-li dovozci muset hledat alternativy čínského dovozu. Sdružení evropského a mezinárodního obchodu uvedlo, že změny dodavatelů jsou obtížné, jelikož dovozci do nich silně investovali. Nezdá se však, že to je hlavní obavou některých dovozců, kteří upřednostňují možnost změnit zdroje dodávek. Skutečnost, že se nabízené výrobky a spotřeba v Unii mění podle módních trendů, mimoto naznačuje, že vznik nákladů na vývoj nových výrobků (od nových dodavatelů) je v tomto odvětví neodmyslitelný.
(207)
Několik dovozců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, uvedlo, že výrobní závody v Unii nemají zájem o výrobu značkových výrobků někoho jiného. To však popírá výsledek šetření, co se týká výrobců v Unii zařazených do vzorku (kteří prokázali, že vyrábějí značkové zboží pro třetí strany), podání jiného dovozce a skutečnost, že řada dovozců, kteří distribuují výrobky pod vlastní značkou, pořizuje část svého sortimentu v Unii.
(208)
Jeden dovozce nezařazený do vzorku uvedl, že není ochoten sdílet výrobní nápady, design výrobků a vnitropodnikový vývoj s některými konkurenčními výrobci keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v Unii. Šetření však neprokázalo, že to je obecná obava dovozců. Je třeba zmínit, že dotyčný dovozce má právní spory s některými německými výrobci a že část jeho kolekce přímo soutěží s kolekcí výrobců v Unii.
(209)
Určití dovozci tvrdili, že dodávky nemohou pořizovat u výrobců v Unii kvůli jejich vyšším nákladům, nedostatečné kapacitě pro řemeslné výrobky, neschopnosti nabízet malé výrobní série, nepružnosti, nepřiměřené organizaci pro náležité zásobování velkých maloobchodníků, kteří nabízejí mnoho výrobků, a/nebo neexistenci některých výrobních procesů, jakostí, druhů ozdob nebo tvarů. Tyto strany uvedly, že problémy jsou obzvláště významné, co se týká řemeslných výrobků a výrobků určených k propagaci (např. hrnčířského zboží), určitých značkových výrobků prodávaných na základě licence, výroby některých zapsaných užitných vzorů a zvláštních vedlejších výrobků nebo výrobků pro služby společného stravování (např. velkoobjemové porcelánové výrobky). Některé strany tvrdily, že nemají jinou alternativu než dovoz z Číny. Při šetření však bylo zjištěno, že většina dovozců, kteří se přihlásili, pořizuje keramické stolní a/nebo kuchyňské nádobí a náčiní z několika zdrojů, včetně výrobců v Unii, a to v široké škále druhů a jakostí. Výrobci v Unii mimoto nabízejí širokou škálu výrobků a mají výrobní kapacitu pro větší prodej na trhu Unie.
(210)
Lze proto vyvodit závěr, že uložení opatření může mít skutečně negativní dopad na finanční situaci některých dovozců. V průměru se však neočekává, že by tento negativní účinek měl významný finanční dopad na celkovou situaci dovozců. Celkově se předpokládá, že budou schopni (částečně) podpořit růst cen a/nebo (částečně) přenést clo na své odběratele (tj. velkoobchodníky, distributory, maloobchodníky), o to více, že se cla týkají významného zdroje na trhu. U dovozců, kteří se přihlásili a kteří jsou současně maloobchodníky, šetření prokázalo, že dotčený výrobek představuje pouze velmi malou část jejich celkového podnikání. Informace, které tyto strany poskytly, neumožnily náležité vyčíslení rozsahu, v jakém budou schopni absorbovat růst kupních cen v důsledku navrhované výše cla, jak je však objasněno v(202). a (203). bodě odůvodnění, dosud shromážděné informace nenaznačují, že by nebyli schopni tak učinit.
(211)
Vyvozuje se proto předběžný závěr, že uložení opatření v navrhované výši nemá významný nepříznivý dopad na situaci dovozců dotčeného výrobku, kteří nejsou ve spojení.
4. Zájem ostatních hospodářských odvětví
(212)
Řada dovozců tvrdila, že uložení případných opatření bude mít pravděpodobně negativní dopad na obchodní partnery dovozců, a to od podniků provádějících konečnou úpravu a zdobení po velkoobchodníky, distributory nebo maloobchodníky. V tomto ohledu uváděli, že uložení opatření může vést k většímu úbytku pracovních míst v jejich „satelitních podnicích“, jako jsou návrháři nebo logistika, než je počet zachovaných/vytvořených pracovních míst ve výrobním odvětví Unie. Někteří dovozci rovněž uvedli, že nedostatkem výrobků bude přímo dotčeno i odvětví dárkových předmětů, reklamní průmysl, hotelnictví a pohostinství, skupinové stravování a komerční zákazníci obecně. V krátkodobém horizontu to povede k zvýšení cenové soutěže na úrovni velkých diskontních prodejen. Postiženy budou rovněž instituce, které obvykle bojují se svými rozpočty, jako jsou pečovatelská zařízení. Některé strany mimoto uvedly, že antidumpingová opatření budou znamenat nedostatek surovin pro uměleckou a tvůrčí práci, například pro malíře na porcelán nebo řemeslné dílny.
(213)
Bylo zjištěno, že všechna tato tvrzení jsou neodůvodněná. Na straně jedné se zdá, že tvrzení těchto dovozců jsou v rozporu s těmi body v jejich podáních, v nichž uvádějí, že mohou keramické výrobky nahradit jinými (například textilními výrobky v případě dárků), takže se každopádně obrátí na své obvyklé obchodní partnery, kteří byli uvedeni výše. Mimoto lze očekávat, že „satelitní podniky“ výrobního odvětví Unie budou mít prospěch z uložení opatření. Šetření nemohlo na jedné straně dospět k závěru, že bude existovat nedostatek výrobků, bude-li dovoz z Číny soutěžit s cenami, které nejsou dumpingové. Opatření jsou navržena tak, aby podle očekávání vytvořila rovné podmínky pro všechny dodavatele keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, a nikoli neoprávněně omezovala dovoz z dotčené země. Pokud jde o předpokládané zvýšení cenové soutěže, to lze považovat také za kladný dopad například u těch institucí, které obvykle bojují se svými rozpočty, jako jsou pečovatelská zařízení.
(214)
Švédské sdružení se domnívalo, že opatření budou mít negativní hospodářský dopad na velkoobchod a maloobchod ve Švédsku. Sdružení předpokládalo snížení zaměstnanosti o 2-3 % (větší u mladých lidí) a dovozu o 20 %. Zdá se však, že předpokládaný dopad je nadhodnocen. V tomto ohledu je třeba zmínit, že žádný z dovozců, kteří jsou současně maloobchodníky a kteří v rámci šetření podali připomínky, neuvedl, že v případě uložení antidumpingových cel bude celý výrobek vyloučen z jejich sortimentu. Odhady počtu pracovních míst provedené jedním z dovozců jsou při uložení opatření v zásadě stejné jako v případě, že by opatření uložena nebyla.
(215)
CCCLA poukázala na dánskou studii, podle níž musí uživatelské společnosti v Unii za každé euro, které výrobci v Unii získají v důsledku ochrany obchodu, zaplatit více než 60násobek. Toto tvrzení je však velmi obecné, nesouvisí konkrétně s tímto šetřením a neexistují žádné důkazy, které by prokazovaly, že to má v tomto šetření skutečně význam.
(216)
Společnost, která pro významné maloobchodníky z celého světa zajišťuje zvláštní maloobchodní reklamní akce, uvedla, že pro maloobchodní reklamní akce, které probíhají po dobu několika málo měsíců, vyžaduje její podnikání velké množství zboží během krátkého období. Podle této strany, která pořizuje přibližně dvě třetiny výrobků z Asie, především z Číny, naruší v budoucnu značné clo její schopnost prodávat za reklamní ceny. Je nutno uznat, že antidumpingová cla mohou mít negativní dopad na tento druh podnikání. Účelem cel však není vyloučit čínské zboží z trhu. V minulých třech letech mimoto výrobci v Unii pokryli 33 % toho, co tato strana označila jako kolísající poptávku.
(217)
V této předběžné fázi se proto vyvozuje závěr, že potenciálně negativní dopad na některá jiná hospodářská odvětví nemůže převážit přínosy, jichž bude docíleno tím, že uložením prozatímních opatření na dovoz dotčeného výrobku bude po zbývající část tohoto šetření zabráněno újmě.
5. Zájem spotřebitelů (domácností)
(218)
Žádná strana přímo zastupující zájmy konečných kupujících, jako sdružení spotřebitelů, nepodala připomínky.
(219)
Vzhledem k veřejně přístupným údajům (jak je zmíněno v (202). bodě odůvodnění) se však vyvozuje předběžný závěr, že dodavatelský řetězec absorbuje opatření s navrhovanou výši cla, a opatření tudíž nebudou mít za následek vyšší maloobchodní ceny pro spotřebitele.
(220)
Podle CCCLA a několika stran zastupujících zájmy dovozců a maloobchodníků budou v případě uložení antidumpingových cel nejvíce postiženi spotřebitelé v EU. V Unii představují největší část spotřebitelů spotřebitelé s nízkými příjmy a spotřebitelé budou čelit omezenějšímu výběru a vyšším cenám bez jakékoli dodatečné hodnoty, a to v době, kdy je hospodářství EU nestabilní. Tento výrobek má údajně psychologické hranice ceny, po jejichž překročení jej nebudou spotřebitelé kupovat. Některé typy výrobku z trhu zmizí, nebo budou nahrazeny jinými materiály, jako je plast, melamin, kov nebo dřevo. Tyto možnosti budou obecně představovat výrobky, které jsou méně šetrné k životnímu prostředí. Uvádělo se rovněž, že výběr bude omezen, jelikož z trhu Unie bude odstraněn dotčený dovoz uspokojující více než 60 % poptávky, přičemž nedostatečná nabídka bude tlačit ceny nahoru. Některé strany současně uvedly, že spotřebitelé nakupují v nejbližším okolí, výrobci v Unii však nejsou schopni a ochotni dodávat levné výrobky místním zásobovacím podnikům. Skutečnost, že němečtí výrobci mohou nabízet větší standardní objemy za nízké ceny, neuspokojí trh Unie, který požaduje rozmanitý sortiment v souladu s měnící se módou a trendy. Některá podání zdůrazňují, že pokud čínský dovoz zůstane na trhu Unie, bude jeho objem pravděpodobně podstatně nižší a ceny značně vyšší, a to kvůli vyšším mzdám v Číně a dodatečnému clu. Uvádělo se rovněž, že není-li výrobek cenově dostupný, nové generace si na něj nenavyknou.
(221)
Co se týká tvrzení ohledně omezenějšího výběru, podotýká se, že šetření ukázalo, že výrobní odvětví Unie nabízí velmi širokou škálu výrobků určených pro různé segmenty trhu a distribuční kanály. Očekává se, že opatření výrobnímu odvětví Unie umožní, aby plně využilo svůj potenciál a trh dále obohatilo o své výrobky. Žádný z dovozců, kteří jsou současně maloobchodníky, mimoto neuvedl, že případně zváží úplné stažení výrobku ze svého sortimentu, budou-li uložena antidumpingová opatření.
(222)
Pokud jde o tvrzení týkající se vyšších cen, cílem šetření je vytvoření rovných podmínek, a nikoli vyloučení čínského zboží z trhu Unie. Nebylo možné objektivně stanovit žádné hranice ceny, po jejichž překročení by spotřebitelé tento druh výrobku nekupovali. Vzhledem ke skutečnosti, že dovozci jsou často vázáni ceníky nejméně po dobu jednoho roku, se obecně neočekává, že by mohli v krátkodobém horizontu přenést vyšší ceny na své odběratele. Co je důležitější, vzhledem k úrovni opatření a značnému rozdílu mezi dovozní cenou a cenou při dalším prodeji není pravděpodobné, že uživatelé a spotřebitelé budou platit podstatně vyšší ceny - clo je vypočítáno na základě dovozní ceny CIF a maloobchodní ceny jsou násobkem dovozní ceny. Clo bude proto s největší pravděpodobností absorbovat dodavatelský řetězec od dovozce po konečného spotřebitele. Pokud by došlo k určitému růstu cen, tento bude malý a nebude mít dopad na výběr pro spotřebitele. Nepředpokládá se, že antidumpingová opatření povedou k tomu, že nové generace nebudou nakupovat keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní. Dále se podotýká, že šetření ukázalo, že výrobní odvětví Unie je s to nabídnout konkurenceschopné ceny.
(223)
Nebylo možno vyvodit závěr, že opatření budou mít významný dopad na materiál používaný k výrobě kuchyňského a stolního nádobí a náčiní. Druh materiálu není vždy hlavním důvodem například při výběru keramického výrobku určeného jako dárek. Je však zřejmé, že zaměnitelnost materiálů není vždy možná: právní předpisy Unie o materiálech přicházejících do styku s potravinami například ukládají určité požadavky vztahující se na materiály, které mají přijít do styku s potravinami. Je třeba rovněž zmínit, že zavedený dovozce, který je současně i maloobchodníkem, se také domnívá, že lidé budou nadále jíst raději z keramických talířů než z talířů vyrobených z jiných materiálů, a tomu jsou přizpůsobeny jeho plány na rozšíření činnosti.
(224)
Tvrzení týkající se problémů s dodávkami nelze uznat, jelikož na straně jedné se vytvoření rovných podmínek se spravedlivými cenami nerovná úplnému zrušení dovozu z Číny. Naopak se očekává, že prospěch ze spravedlivějších obchodních podmínek budou mít všichni světoví aktéři. Na druhé straně bylo konstatováno, že skutečnost, že v současnosti je výrobní odvětví Unie s to uspokojit jednu třetinu celkové spotřeby Unie, nenarušuje skutečnost, že by dovoz z Číny měl vstupovat na trh Unie s cenami, které nejsou dumpingové. Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie i skutečnost, že výrobní odvětví nevyužívalo v posuzovaném období plně svou výrobní kapacitu, naznačují, že výrobci v Unii mohou prodávat na trhu Unie více výrobků, pokud by byl dumpingový dovoz zrušen. V neposlední řadě Čína není jediným zdrojem dovozu do Unie.
(225)
Dánská studie, kterou zmínila CCCLA, a švédský výzkum, na nějž poukázalo švédské sdružení, naznačují, že antidumpingová opatření jsou obecně pro spotřebitele nákladná. Tato tvrzení jsou však velmi obecná, nesouvisí konkrétně s tímto šetřením a neexistují žádné důkazy, které by prokazovaly, že to má v tomto šetření skutečně význam.
(226)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že uložení opatření nebude mít celkově významný dopad na spotřebitele, jako jsou domácnosti.
6. Závěr ohledně zájmu Unie
(227)
Vzhledem k výše uvedenému byl učiněn předběžný závěr, že na základě dostupných informací o zájmu Unie neexistují přesvědčivé důvody proti uložení prozatímních opatření na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Číny.
(228)
Tento závěr nemohou převážit aspekty, které předložila řada stran, konkrétně že antidumpingová opatření jsou obecně výměnou za jejich snahu přenést do třetích zemí některé hodnoty Unie, jako je zlepšení sociálních norem dodavatelů, zákaz dětské práce nebo programy ochrany životního prostředí a celkového rozvoje. Tyto záležitosti nemohou narušit cíl spočívající v dosažení otevřeného a spravedlivého obchodu ochranou výroby v Unii před narušením mezinárodního obchodu, jako je dumping, a uplatňováním nástrojů na ochranu obchodu v souladu právem EU a pravidly WTO.
(229)
Bez ohledu na výše uvedené skutečnosti může toto předběžné posouzení vyžadovat další pečlivou analýzu na základě připomínek zúčastněných stran.
G. PROZATÍMNÍ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
1. Úroveň pro odstranění újmy
(230)
Vzhledem k dosaženým závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie by měla být uložena prozatímní antidumpingová opatření, aby se předešlo vzniku další újmy, kterou výrobnímu odvětví Unie způsobuje dumpingový dovoz.
(231)
Za účelem stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná dumpingová rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, která je působena výrobnímu odvětví Unie.
(232)
Při výpočtu výše cla nezbytného k odstranění účinků dumpingu působícího újmu se mělo za to, že by případná opatření měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého mohou přiměřeně dosáhnout výrobci ve výrobním odvětví tohoto typu za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu, u prodeje obdobného výrobku v Unii. Jak je objasněno v (135). bodě odůvodnění, předběžně se má za to, že za přiměřené minimum, kterého by mohlo výrobní odvětví Unie pravděpodobně dosáhnout, pokud by neexistoval dumping působící újmu, lze považovat ziskové rozpětí ve výši 6 % obratu.
(233)
Na tomto základě byla vypočtena cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobnímu odvětví Unie. Cena nepůsobící újmu byla získána odečtením skutečného zisku od ceny ze závodu a připočtením výše zmíněného 6 % ziskového rozpětí k takto vypočítané prodejní ceně výrobního odvětví Unie, která nezpůsobuje ztrátu.
(234)
Na základě porovnání váženého průměru dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR, zjištěné při výpočtech cenového podbízení, s cenou výrobků prodávaných výrobním odvětvím Unie na trhu Unie v období šetření, která nezpůsobuje újmu, se potom stanovilo potřebné zvýšení ceny. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento průměrné celkové hodnoty CIF dovozu.
2. Prozatímní opatření
(235)
Vzhledem k výše uvedenému se má za to, že by se v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení měla uložit prozatímní antidumpingová opatření na dovoz pocházející z ČLR, a to na úrovni nižší z hodnot dumpingového rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla.
(236)
Na základě výše uvedených skutečností byly v tomto případě sazby antidumpingového cla stanoveny na úrovni dumpingových rozpětí.
(237)
Individuální sazby antidumpingového cla pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy situaci těchto společností zjištěnou během tohoto šetření. Tyto celní sazby (na rozdíl od celostátního cla platného na „všechny ostatní společnosti“) se tedy vztahují výlučně na dovoz výrobků pocházejících z Čínské lidové republiky a vyrobených uvedenými společnostmi, tedy konkrétně uvedenými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné na „všechny ostatní společnosti“.
(238)
Každou žádost o použití těchto individuálních sazeb antidumpingového cla pro jednotlivé společnosti (například po změně názvu subjektu nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi (11) spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech příslušné společnosti v souvislosti s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, například spojených s takovou změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem pozměněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(239)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, neměla by se zbytková celní sazba vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, nýbrž rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
(240)
Jedna strana požádala, aby byla případná opatření uložena ve formě minimální ceny. Tato strana uvedla, že by valorická cla postihla zejména spotřebitele, kteří kupují vysoce kvalitní dovážené výrobky a/nebo výrobky s vysokou hmotností. Šetření však ukázalo, že s přihlédnutím k šíři položek spadajících do definice výrobku by nebyla vhodnější jiná forma opatření.
(241)
Na základě výše uvedeného se dumpingové rozpětí, rozpětí újmy a prozatímní antidumpingové clo se stanoví takto:
Společnost
Dumpingové rozpětí
Rozpětí újmy
Prozatímní clo
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd a Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
26,8 %
45,3 %
26,8 %
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd a Guangxi Sanhuan Lucky Xinda Import & Export Co., Ltd
31,2 %
85,3 %
31,2 %
CHL International Ltd a CHL Porcelain Industries Ltd
30,0 %
109,3 %
30,0 %
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd a Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd
17,6 %
76,0 %
17,6 %
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
23,0 %
44,8 %
23,0 %
Všichni ostatní spolupracující vyvážející výrobci
26,6 %
76,1 %
26,6 %
Všechny ostatní společnosti
58,8 %
109,3 %
58,8 %
H. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(242)
V zájmu řádného úředního postupu je nutno stanovit období, během kterého mohou zúčastněné strany, které se přihlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení, písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení. Rovněž je třeba uvést, že zjištění týkající se uložení cel, k nimž se dospělo pro účely tohoto nařízení, jsou prozatímní a pro účely jakýchkoli konečných opatření mohou být znovu přehodnocena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní antidumpingové clo na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní kromě keramických nožů, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90 (kódy TARIC 6911100090, 6912001011, 6912001091, 6912003010, 6912005010 a 6912009010), pocházejícího z Čínské lidové republiky.
2. Sazba prozatímního antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyráběný níže uvedenými společnostmi činí:
Společnost
Clo
Doplňkový kód TARIC
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd;
Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
26,8 %
B349
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
31,2 %
B350
CHL Porcelain Industries Ltd
30,0 %
B351
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited;
Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd;
Shandong Silver Phoenix Co., Ltd;
Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd;
Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd
17,6 %
B352
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
23,0 %
B353
Společnosti uvedené v příloze I
26,6 %
B354
Všechny ostatní společnosti
58,8 %
B999
3. Použití prozatímních sazeb antidumpingového cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze II, celním orgánům členských států. Není-li tato faktura předložena, použije se celní sazba platná pro všechny ostatní společnosti.
4. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Unii je podmíněno složením jistoty odpovídající výši prozatímního cla.
5. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
1. Aniž je dotčen článek 20 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009, mohou zúčastněné strany požádat o poskytnutí informací o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato, předložit písemně svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. V souladu s čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 se mohou zúčastněné strany vyjádřit k uplatnění tohoto nařízení ve lhůtě jednoho měsíce ode dne jeho vstupu v platnost.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 tohoto nařízení se použije po dobu šesti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 14. listopadu 2012.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 1072/2012
av den 14 november 2012
om införande av en provisorisk antidumpningstull på import av bords- och köksartiklar av keramiskt material med ursprung i Folkrepubliken Kina
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artikel 7,
efter samråd med rådgivande kommittén, och
av följande skäl:
A. FÖRFARANDE
1. Inledande
(1)
Den 16 februari 2012 meddelade Europeiska kommissionen genom ett tillkännagivande (nedan kallat tillkännagivandet om inledande) som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning (2) att ett antidumpningsförfarande hade inletts beträffande import till unionen av bords- och köksartiklar av keramiskt material med ursprung i Folkrepubliken Kina (nedan kallat Kina eller det berörda landet).
(2)
Klagomålet ingavs den 3 januari 2012 av en företrädare för unionstillverkarna (nedan kallad klagandena), vilka svarar för en betydande del, i detta fall mer än 30 %, av unionens sammanlagda tillverkning av bords- och köksartiklar av keramiskt material. Klagomålet innehöll prima facie-bevisning för dumpning av produkten i fråga och för att detta vållat väsentlig skada, och bevisningen ansågs också tillräcklig för att motivera inledandet av ett förfarande.
2. Parter som berörs av förfarandet
(3)
Kommissionen underrättade officiellt klagandena, andra kända tillverkare i unionen, de kända exporterande tillverkarna i Kina, importörer, handlare, användare, leverantörer och intresseorganisationer som man visste var berörda, samt representanterna för Kina om inledandet av förfarandet. Kommissionen underrättade även tillverkare i Ryssland som var det föreslagna jämförbara landet så som angavs i tillkännagivandet om inledande. Berörda parter gavs tillfälle att inom den tidsfrist som angetts i tillkännagivandet om inledande skriftligen lämna synpunkter och begära att bli hörda. Alla berörda parter som begärde att bli hörda och visade att det fanns särskilda skäl att höra dem gavs tillfälle att bli hörda.
(4)
Med tanke på det stora antalet exporterande tillverkare och icke-närstående importörer ombads i tillkännagivandet om inledande exporterande tillverkare och icke-närstående importörer att ge sig till känna genom att kontakta kommissionen och lämna grundläggande uppgifter om sin verksamhet när det gäller den berörda produkten under perioden 1 januari 2011 till 31 december 2011. Uppgifterna skulle möjliggöra för kommissionen att avgöra om det krävdes ett stickprovsförfarande och i så fall göra ett urval.
(5)
Eftersom ett stort antal unionstillverkare berördes angavs det i tillkännagivandet om inledande att kommissionen hade gjort ett preliminärt urval av unionstillverkare för att fastställa skadan i enlighet med artikel 17 i grundförordningen. Förurvalet hade gjorts genom att kommissionen använde de uppgifter som var tillgängliga i inledningsskedet och de byggde på tillverkarnas försäljningsvolym, storlek, geografiska läge i unionen och produktsegment. Det omfattade sex unionstillverkare inom alla större produktkategorier i fem olika medlemsstater, varav två var små och medelstora företag. Det preliminära urvalet svarade för drygt 15 % av den beräknade sammanlagda unionstillverkningen. En av de preliminärt utvalda tillverkarna ville dock inte ingå i urvalet, och flera berörda parter påpekade att en medlemsstat med stora tillverkningsvolymer hade förbigåtts och borde ingå i ett representativt urval. Med tanke på detta ändrade kommissionen sitt preliminära urval, och det slutliga urvalet omfattade sju unionstillverkare inom alla större produktkategorier i sex olika medlemsstater, varav två var små och medelstora företag. Urvalet stod för 20 % av den beräknade sammanlagda unionstillverkningen.
(6)
Omkring 400 exporterande tillverkare eller grupper av exporterande tillverkare i Kina som svarade för mer än 60 % av den sammanlagda exporten lämnade de begärda upplysningarna och samtyckte till att ingå i urvalet. På grundval av uppgifter som inkommit gjorde kommissionen ett preliminärt urval med de fem exporterande tillverkare som hade den största exportvolymen till unionen, och uppmanade alla exporterande tillverkare kända för kommissionen att lämna synpunkter på det föreslagna urvalet. Två exporterande tillverkare som tidigare valts ut att ingå i urvalet rättade sina urvalsuppgifter, så att deras exportvolymer inte räckte för att de skulle ingå i urvalet. Kommissionen gjorde sedan ett slutligt urval med de uppdaterade fem största företagen i fråga om exportvolymer. De utvalda företagen svarade för nära 20 % av exporten till unionen av alla samarbetsvilliga exporterande tillverkare.
(7)
De företag eller grupper av företag som slutligen valdes ut att ingå i urvalet är följande:
a)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd och dess närstående företag.
b)
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd och dess närstående företag.
c)
CHL International Ltd och dess närstående företag.
d)
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited och dess närstående företag (Niceton).
e)
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
(8)
Ett företag bestred urvalet av företag och hävdade att det borde ha ingått i urvalet. Det hävdade att antalet utvalda företag inte skulle bli orimligt stort eller orsaka förseningar i undersökningen om det ingick, särskilt som företaget är en relativt liten exportör. Det hävdade också att företaget är utlandsägt och att urvalet inte skulle bli representativt om det inte ingick.
(9)
Kommissionen påminner om att urvalet av företag byggde på de största exportvolymerna, i enlighet med artikel 17.2 i grundförordningen, med hänsyn till det antal tillverkare som rimligen kunde undersökas inom den tid som står till förfogande. Eftersom företaget är en relativt liten exportör skulle det inte tillföra något till urvalets representativitet i fråga om exportvolymer. Dessutom noteras också att företaget gav sig tillkänna mycket sent - fyra månader efter det att det slutliga urvalet hade meddelats alla exporterande tillverkare och efter det att kontrollbesök hade gjorts i de utvalda företagens lokaler. Begäran att få ingå i urvalet avslogs därför.
(10)
Över 60 icke-närstående importörer besvarade urvalsfrågorna inom tidsfristen och erbjöd sig att samarbeta i förfarandet. Av dessa företag valdes fem ut att ingå i urvalet. Dessa fem icke-närstående importörer valdes ut på grundval av importens och återförsäljningens volymer och värde i unionen, sitt geografiska läge, sin affärsmodell och sitt produktsegment. De utvalda företagen står för de största representativa volymerna och värdet av import och återförsäljning i unionen som rimligen kan undersökas inom den tid som står till förfogande. Enligt de uppgifter som rapporterade i urvalsstadiet står de för omkring 6 % av importen av den berörda produkten under undersökningsperioden.
(11)
För att de exporterande tillverkare i Kina som så önskade skulle ha möjlighet att ansöka om att bli behandlade som företag som är verksamma under marknadsmässiga förhållanden (nedan kallat marknadsekonomisk status) eller om individuell behandling, sände kommissionen ansökningsformulär till de kinesiska exporterande tillverkare som hade begärt det och till de kinesiska myndigheterna.
(12)
Elva exporterande tillverkare eller grupper av exporterande tillverkare ansökte om marknadsekonomisk status enligt artikel 2.7 i grundförordningen, eller om individuell behandling, om det i samband med undersökningen skulle konstateras att de inte uppfyllde villkoren för att beviljas marknadsekonomisk status. Tre av sökandena ingick i urvalet medan övriga åtta inte gjorde det. En av dessa exporterande tillverkare, som inte ingick i urvalet, drog senare tillbaka sin ansökan om marknadsekonomisk status, men ansökte fortsatt om individuell behandling. De båda återstående exporterande tillverkarna i urvalet och fyra andra företag som inte ingick i urvalet ansökte enbart om individuell behandling.
(13)
Kommissionen sände frågeformulär till de fem utvalda exporterande tillverkarna i Kina och till nära 300 andra exporterande tillverkare i Kina som hade begärt det. Frågeformulär sändes även till de sju utvalda unionstillverkarna, de fem utvalda importörerna, fyra sammanslutningar av återförsäljare och distributörer och även till enskilda återförsäljare och distributörer som begärde det. Frågeformulär sändes även till exporterande tillverkare i Indien, Turkiet, Brasilien, Thailand och Ryssland, som ansågs vara kandidater för valet av lämpliga jämförbara länder.
(14)
Svar mottogs från tretton exporterande tillverkare eller grupper av exporterande tillverkare i Kina och från tre tillverkare i tänkbara jämförbara länder (Brasilien, Thailand och Ryssland). Svar på frågeformuläret mottogs även från de sju utvalda unionstillverkarna och de fem utvalda importörerna. Svar på frågeformuläret mottogs även från en återförsäljare, en distributör och två sammanslutningar av återförsäljare och distributörer.
(15)
Kommissionen mottog även inlagor från över 20 importörer som inte är närstående till någon exporterande tillverkare, sju återförsäljare, en leverantör av marknadsföringsprogram och från den kinesiska handelskammaren för lätta industriprodukter och konst och hantverk (CCCLA).
(16)
Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den ansåg nödvändiga för ett preliminärt avgörande i fråga om dumpning, skada och unionens intresse. Kontrollbesök gjordes på plats hos nedanstående företag.
a) Unionstillverkare
(17)
Kontrollbesök gjordes på plats hos sju utvalda tillverkare i unionen.
(18)
De utvalda unionstillverkarna och några andra samarbetsvilliga unionstillverkare begärde, med stöd av artikel 19 i grundförordningen, att få vara anonyma. De hävdade att det var risk för att det skulle kunna få betydande negativa följder om deras identitet röjdes.
(19)
Några av de klagande unionstillverkarna levererade nämligen den berörda produkten till kunder i unionen, som även köpte sina produkter från Kina och alltså direkt gynnades av denna import. De ansåg sig därför i en känslig position: några av deras kunder kanske ogillade att de hade lämnat in eller stödde en framställning om påstådd skadevållande dumpning. Av dessa skäl ansåg de att det fanns en risk för repressalier från några kunder. Dessutom exporterar vissa av de klagande unionstillverkarna också till Kina. Dessa företag ansåg att det faktum att de har lämnat in eller stöder ett klagomål om påstådd skadevållande dumpning skulle kunna hota deras affärer i Kina. Begäran beviljades, eftersom den var tillräckligt väl underbyggd.
(20)
Företrädarna för vissa exporterande tillverkare, CCCLA och några icke-närstående importörer gjorde gällande att de inte kunde utöva sin rätt att försvara sig på rätt sätt eftersom de klagandes och anhängarnas identitet inte hade röjts. De hävdade att under dessa omständigheter hindrades parterna från att kommentera unionsindustrins representativitet, väsentlig skada, huruvida tillverkarna kunde utestängas från unionsindustrin enligt artikel 1.4 i grundförordningen och/eller urvalets representativitet. Kommissionen försäkrade dock att dessa frågor kunde kontrolleras och lösas genom de handlingar som var tillgängliga för berörda parter, bl.a. korrespondens till berörda parter, genom anmärkningar om unionsindustrins representativitet och urvalsprocessen och genom krav på väl underbyggda inlagor från andra parter. Påståendet avvisades därför.
b) Exporterande tillverkare i Kina
-
Hunan Hualian China Industry Co, Ltd, Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd, Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd och Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd (nedan kallat Hunan Hualian).
-
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd och Guangxi Sanhuan Lucky Xinda Export & Import Co., Ltd (nedan kallat Guangxi Sanhuan).
-
CHL International Ltd och CHL Porcelain Industries Ltd (nedan kallat CHL).
-
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited, Shandong Silver Phoenix Company Limited och en närstående handlare med bas i Hongkong, Niceton International Limited (nedan kallat Niceton).
-
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
-
Fujian Dehua Hiap Huat Koyo Toki Co., Ltd
-
Shenzhen Baosanhe Ceramics Industrial Co., Ltd
-
Chaozhou Fairway Ceramics Manufacturing Co., Ltd
-
Chaozhou Mingyu Porcelain Industries Co., Ltd
-
Shenzhen Grand Collection Industrial Co., Ltd och Chaozhou Grand Collection Tableware Co., Ltd (nedan kallat Grand Collection).
-
Tienshan (Handan) Tableware Co. Ltd
-
Zibo Kun Yang Ceramic Corporation Limited.
c) Importörer i unionen
-
Symbol srl, Treviso, Italien.
-
Metro AG, Düsseldorf, Tyskland.
-
Ritzenhoff & Breker GmbH & Co. KG, Bad Driburg, Tyskland.
-
Joseph Maeser GmbH, Dornbirn, Österrike.
-
IKEA Supply AG, Pratteln, Schweiz.
d) Exporterande tillverkare i det jämförbara landet
(21)
Den samarbetsvilliga brasilianska tillverkaren begärde att få vara anonym, eftersom det skulle kunna få stora negativa effekter på dess affärer om dess identitet blev känd. Begäran ansågs motiverad och beviljades därför.
3. Undersökningsperioden
(22)
Undersökningen av dumpning och skada omfattade perioden från och med den 1 januari 2011 till och med den 31 december 2011 (nedan kallad undersökningsperioden eller i tabeller UP). Undersökningen av tendenser som var av betydelse för bedömningen av skada omfattade perioden från och med den 1 januari 2008 till och med undersökningsperiodens slut (nedan kallad skadeundersökningsperioden).
(23)
Klagandena krävde att skadeundersökningsperioden borde utsträckas med ett år och börja 2007, medan CCCLA krävde att den borde kortas med ett år och börja först 2009. När det gäller det första kravet beviljades det inte, eftersom det inte fanns något som motiverade att en skadeundersökningsperiod på fem år skulle spegla tendenserna bättre, som klagandena påstod. När det gäller det andra kravet hänvisade CCCLA i allmänna ordalag till Världshandelsorganisationens prejudikat, enligt vilket medlemmar i Världshandelsorganisationen inte kan välja ett utgångsscenario som enbart leder till en jämförelse under en fast avgränsad period, och att även om en ändring av utgångsscenarioåret lätt kan kullkasta ett undersökningsresultat om skada, kan medlemmen i Världshandelsorganisationen få svårt att visa att det förekommer väsentlig skada. Utredningen visar dock att om skadeundersökningsperioden minskades i detta fall skulle det ge en onödigt kort skadeundersökningsperiod som dessutom, med tanke på effekten av den ekonomiska krisen på vissa indikatorer, skulle ha kunnat ge en icke-representativ bild av skadetendenserna. Därför avvisades preliminärt båda dessa krav.
B. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT
1. Berörd produkt
(24)
Den berörda produkten är bords- och köksartiklar av keramiskt material som för närvarande omfattas av KN-nummer 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 och ex 6912 00 90 med ursprung i Folkrepubliken Kina (nedan kallad den berörda produkten). De kan vara av porslin, vanligt lergods, stengods, fajans eller fint lergods eller andra material. De viktigaste råvarorna är mineraler som kaolin, fältspat och kvarts, och sammansättningen av de råvaror som används avgör vilken typ av keramisk slutprodukt som tillverkas.
(25)
Bords- och köksartiklar av keramiskt material saluförs i en stor mängd olika former som har utvecklats med tiden. De används på en mängd olika platser, såsom hushåll, hotell, restauranger och vårdinrättningar.
1.1 Ansökan om undantag
(26)
Under undersökningen inlämnades och analyserades flera ansökningar om undantag för vissa produkter från produktdefinitionen. Analysen av ansökningarna sammanfattas nedan.
1.1.1 (Fint) benporslin
(27)
CCCLA hävdade i sina uppgifter att (fint) benporslin borde undantas från den produktdefinition som är föremål för undersökning. Enligt dem skiljer sig (fint) benporslin i grunden från andra slags bords- och köksartiklar på grund av skillnader i fysiska egenskaper, tillverkningsprocesser, slutanvändning och konsumenternas uppfattning. Det görs av malda ben från nötkreatur, och har stor vithet och genomskinlighet. Det kan göras mycket tunnare tack vare sin höga mekaniska hållbarhet och motståndskraft mot flisbildning, och tillverkas på ett mer komplicerat och kostsamt sätt som i regel inte används av unionstillverkarna. Det är därför bara ett fåtal unionstillverkare som tillverkar (fint) benporslin.
(28)
När det gäller dessa påståenden visade undersökningen för det första att det inte finns någon allmänt vedertagen definition av benporslin. (Fint) benporslin är endast en typ av mjukt porslin, eftersom en stor andel av råvarorna är samma som för andra keramikföremål. CCCLA motsade sig själv i sina inlagor i fråga om sammansättning och andel av de olika ingredienserna. För det andra kunde det i undersökningen inte bekräftas att (fint) benporslin krävde en mycket mer komplicerad tillverkningsprocess. För det tredje är användningen av (fint) benporslin som bordsartiklar likadan överallt, oavsett om det rör sig om Kina eller EU. Hårdhet och tålighet är inte heller specifikt för (fint) benporslin. Bordsartiklar av keramiskt material för restauranger och catering är till exempel särskilt hårda och tåliga. Sist men inte minst tillverkas (fint) benporslin av ett antal unionstillverkare som konkurrerar med import av (fint) benporslin från Kina. Ansökningarna om undantag för (fint) benporslin från den produktdefinition som är föremål för undersökning avvisades därför preliminärt.
1.1.2 Keramiska knivar (köksknivar)
(29)
Två exporterande tillverkare, CCCLA och flera importörer ansökte om att keramiska knivar (köksknivar) skulle undantas från produktdefinitionen. Till stöd för sitt argument anförde de att sådana knivar inte kunde betraktas som samma produkt som andra typer av bords- och köksartiklar av keramiskt material, på grund av sina särskilda egenskaper. Keramiska knivar (köksknivar) har vanligen ett blad av keramiskt material gjort av zirkoniumoxid som inte används för sedvanliga bordsartiklar som muggar och tallrikar. De skulle endast i begränsad omfattning vara utbytbara med den undersökta produktens huvudkategorier.
(30)
I undersökningen framkom att keramiska knivar (köksknivar) har samma fysiska egenskaper (vassa och hårda), utformning och slutanvändning (skärning) som metalliska knivar (köksknivar). De skiljer sig därför från övriga produkter i förfarandet, eftersom sistnämnda främst används för att lägga maten i, på grund av sin särskilda utformning och sina fysiska egenskaper.
(31)
Det hävdades även att tekniken för att tillverka keramiska knivar (köksknivar) inte finns inom unionen, och att det därför skulle vara ett brott mot unionens och Världshandelsorganisationens lagstiftning att fortsätta undersökningen av keramiska knivar (köksknivar). Klagandena medgav att det enligt deras vetskap inte fanns någon sådan tillverkning i unionen.
(32)
Det påpekades även att keramiska knivar (köksknivar) endast säljs på exklusiva ställen, och distributionskanalerna (distributörer av köksredskap) och intresseorganisationen (knivförbund) också skiljer sig. Det kunde dock inte fastslås i undersökningen att dessa frågor skulle motsvaras av skillnader i konsumenternas uppfattning jämfört med andra typer av bords- och köksartiklar av keramiskt material.
(33)
Det hävdades likaså att åtgärder mot keramiska knivar inte skulle leda till att rättvisa marknadsvillkor för bordsartiklar återupprättades, utan i stället missgynna slutkonsumenterna av keramiska knivar (köksknivar). Några parter gjorde gällande att eftersom keramiska knivar (köksknivar) inte tillverkas i unionen är det inte möjligt att unionsindustrin har lidit väsentlig skada i detta avseende. Kommissionen lät analysen av dessa påståenden stå tillbaka för en slutsats om huruvida keramiska knivar (köksknivar) och andra typer av bords- och köksartiklar av keramiskt material anses utgöra en enda produkt.
(34)
På grundval av beaktandena i skäl 30 drogs preliminärt slutsatsen i undersökningen att keramiska knivar (köksknivar) i grunden skiljer sig från andra slags bords- och köksartiklar av keramiskt material på grund av skillnader i fysiska egenskaper, tillverkningsprocesser och slutanvändning. Ansökan att undanta dem från den produktdefinition som är föremål för undersökning beviljades därför preliminärt.
1.1.3 Föremål av kinesiskt/orientaliskt utseende
(35)
Två importörer hävdade att bords- och köksartiklar av kinesiskt/orientaliskt utseende borde undantas från produktdefinitionen. Den främsta anledningen var att detta slags föremål inte tillverkas i unionen, att efterfrågan på dessa varor i unionen alltid hade tillgodosetts genom import och att import av detta slag inte har någon negativ påverkan på någon av unionsindustrins marknadsandelar.
(36)
Undersökningen visade att det varken finns någon allmänt godtagen, objektiv definition av denna kategori, eller några särskilda egenskaper att identifiera den med. Unionstillverkare kan dessutom också tillverka denna stil. Bords- och köksartiklar av kinesiskt/orientaliskt utseende har inte heller någon unik eller annorlunda slutanvändning. Sist men inte minst underströks i undersökningen att i många asiatiska restauranger används bordsartiklar av västerländskt utseende och att produkterna i fråga enkelt kan bytas ut. Ansökningarna om undantag för föremål av kinesiskt/orientaliskt utseende från den produktdefinition som är föremål för undersökning avvisades därför preliminärt.
1.1.4 Hållbart porslin
(37)
Å ena sidan hävdades det att hållbart porslin borde undantas från produktdefinitionen på grund av sina unika fysiska egenskaper och tillverkningsprocess. För högre tålighet och styrka ingår 6-10 % aluminiumpulver i råvarorna till hållbart porslin, och bearbetningen av råvarorna (kaolin) är unik. Tillverkningen av hållbart porslin sades kräva specialiserade arbetare och är av högre kvalitet och kostar mer än vanliga bordsartiklar. Det påstods inte heller finnas någon i unionen som tillverkar det.
(38)
Å andra sidan påpekade en importör att hållbara bordsartiklar, som till exempel används på hotell, svarar för en stor del av Kinas totala keramiska produktion och att det skulle ge missvisande resultat i undersökningen om de undantogs.
(39)
Undersökningen visade att det varken finns någon allmänt godtagen, objektiv definition av hållbart porslin, eller några obestridda egenskaper att identifiera den med. Unionstillverkarna kan dessutom också tillverka detta slags bordsartiklar, och unionstillverkade och kinesiska produkter konkurrerar direkt med varandra. Hållbart porslin har inte heller någon unik eller annorlunda slutanvändning. Ansökningarna om undantag för hållbart porslin från den produktdefinition som är föremål för undersökning avvisades därför preliminärt.
1.1.5 Handgjort porslin
(40)
En svensk sammanslutning som företrädde relevanta svenska importörer yrkade på att handgjort porslin skulle undantas från den produktdefinition som är föremål för undersökning. Den nämnde den långa traditionen av sådant hantverk i Kina, de överkomliga priserna och skillnader i konsumenternas uppfattning av kinesiska handgjorda föremål och icke handgjorda föremål tillverkade i unionen.
(41)
Undersökningen visade dock att det å ena sidan inte finns någon allmänt godtagen/objektiv definition av denna kategori och att det å andra sidan finns flera unionstillverkare som tillverkar handgjort porslin. Undersökningen visade varken grundläggande skillnader i fysiska egenskaper från andra typer av bords- och köksartiklar av keramiskt material eller några skillnader i konsumenternas uppfattning av handgjort porslin tillverkat i unionen. Ansökningen om undantag för handgjort porslin från den produktdefinition som är föremål för undersökning avvisades därför preliminärt.
1.1.6 Handmålade bordsartiklar
(42)
Flera importörer yrkade på att handmålade bordsartiklar skulle undantas från den produktdefinition som är föremål för undersökning Deras argument gick ut på att handmålade bordsartiklar är avsedda för en viss konsumentgrupp, att de kan användas för andra syften än vanliga bordsartiklar (t.ex. dekoration), att de inte tillverkas i kommersiell utsträckning i unionen, att de varken konkurrerar direkt med eller är utbytbara mot andra köks-/bordsartiklar, skillnader i uppfattningen hos konsumenterna, att de är lyxigare och ömtåligare, samt har en särskild tillverkningsprocess som är mer arbetsintensiv och kräver högkvalificerade arbetare.
(43)
Undersökningen visade att produkten är absolut identisk med icke handmålade bordsartiklar ända tills handmålningen sker. Den gjorde också klart att även om tillverkningsprocessen medför mer manuell hantering gör det inte produkten annorlunda. För de flesta slutkonsumenter är det svårt eller omöjligt att skilja på handmålat och icke handmålat porslin. Undersökningen visade också att handmålade bordsartiklar normalt har samma slutanvändning som andra typer av bordsartiklar av keramiskt material och inte nödvändigtvis är ömtåligare. Det konstaterades också att flera unionstillverkare faktiskt tillverkar handmålat porslin och att unionstillverkade och importerade produkter står i direkt konkurrens. Ansökningarna om undantag för handmålade bordsartiklar från den produktdefinition som är föremål för undersökning avvisades därför preliminärt.
1.1.7 Underglaserade, figurativa, handmålade bordsartiklar
(44)
En importör yrkade på att underglaserade, figurativa, handmålade bordsartiklar skulle undantas från den produktdefinition som är föremål för undersökning. Enligt argumenten kräver underglaserade handmålade bordsartiklar en särskild tillverkningsprocess, särskild användning (används till mat och dryck, medan ytglaserade, målade produkter normalt inte lär kunna det) och särskild kvalitet och fysiska egenskaper, nämligen livsmedelsgodkända och 100 % tåliga för diskmaskin och mikrovågsugn. Parten sade också att ingen unionstillverkare är kapabel och villig att framställa kommersiella volymer av underglaserade, figurativa, handmålade bordsartiklar och menade att det inte finns någon risk för kringgående om underglaserade, figurativa, handmålade bordsartiklar undantas från den produktdefinition som är föremål för undersökning. Den hävdade också att konsumenten uppfattar dem på ett annat sätt, eftersom de inte säljs som en del av ett varumärke, utan ses som samlarobjekt eller livsstilsobjekt.
(45)
Undersökningen visade dock att det å ena sidan inte finns någon allmänt godtagen/objektiv definition av denna kategori och att det å andra sidan finns flera unionstillverkare som tillverkar dem. Det noterades även att unionstillverkade och importerade produkter står i direkt konkurrens. Undersökningen visade att produkten fysiskt sett är absolut identisk med icke handmålade bordsartiklar och att genomsnittskonsumenten inte kan göra skillnad mellan underglaserade, figurativa, handmålade bordsartiklar och andra typer av dekorerade bordsartiklar. Den gjorde också klart att även om tillverkningsprocessen medför mer kvalificerat arbete gör det inte produkten till annorlunda och att underglaserade, handmålade bordsartiklar i grunden har samma slutanvändning som andra typer av bordsartiklar av keramiskt material. Ansökningarna om undantag för underglaserade, handmålade bordsartiklar från den produktdefinition som är föremål för undersökning avvisades därför preliminärt.
1.1.8 Bordsartiklar tillverkade utanför EU
(46)
Enligt vissa importörers synpunkter bör undersökningen begränsas till marknader som för närvarande köper från klagande unionstillverkare. I annat fall skulle tullarna skada vissa specialiserade importörer utan att de skulle kunna köpa från unionstillverkarna. Det hävdades också att unionstillverkare med varumärken inte tillverkar för andra företag och att unionstillverkare inte utför små beställningar eller arbetar med formar som krävs för vissa figurer. Unionstillverkare är inte heller flexibla och erbjuder inte presentuppläggningar.
(47)
Ansökan avvisades preliminärt, eftersom den är för bred och odefinierad och det inte finns något objektivt skäl till ett sådant undantag. Unionstillverkare har dessutom ett brett produktutbud och erbjuder regelbundet nya produkter, kollektioner och produktserier varierar därför ständigt. De typer av produkter och kvaliteter som unionsindustrin tillverkar återfinns också regelbundet hos exportörer. I undersökningen framkom också att det finns unionstillverkare som tillverkar föremål under andra parters varumärken. Det framkom också att unionstillverkade produkter och importerade kinesiska produkter står i direkt konkurrens, enkelt kan bytas ut och har samma slutanvändning, liknande tillverkningsprocess och konsumentuppfattning. Frågan om flexibilitet tas upp i avsnittet om unionens intresse.
1.1.9 Stengods
(48)
En importör med tillverkning i Kina hävdade att import av stengods, som främst utgörs av köksartiklar, borde undantas från produktdefinitionen. Enligt denna part finns det bara en marginell tillverkning av stengodsprodukter i unionen och det är mycket troligt att de klagande inkluderade stengodsprodukter för att förekomma kringgående. Importören påstod också att de priser som den tar ut på importerade produkter är mycket högre än de som någon annan unionstillverkare tar ut och att denna import inte orsakar någon prispress eller skada.
(49)
Undersökningen har dock visat att unionstillverkningen av stengods är betydande. Slutsatsen blev också att unionstillverkade produkter och importerade kinesiska stengodsprodukter står i direkt konkurrens, enkelt kan bytas ut och har samma slutanvändning, liknande tillverkningsprocess och konsumentuppfattning och fysiska egenskaper. Prisrelaterade påståenden tas upp i skäl 240. Ansökningen om undantag för stengods från den produktdefinition som är föremål för undersökning avvisades därför preliminärt.
(50)
Parten hävdade dessutom att glaserat stengods och/eller emaljerade produkter eller icke-vitt och/eller klassificerat glaserat stengods och/eller emaljerade produkter borde undantas från den produktdefinition som är föremål för undersökning. Ingen slutsats kunde dock dras i frågan i detta skede av förfarandet.
1.1.10 Övriga påståenden
(51)
En importör hävdade att den produktdefinition som är föremål för undersökning var för bred för att det skulle gå att göra en rimlig jämförelse mellan produkttyperna. En importör med tillverkningsintressen i Kina uttryckte en liknande uppfattning. I detta sammanhang hänvisade några parter också till rena dekorationsföremål.
(52)
I detta sammanhang noteras att de relevanta kriterierna för att fastställa om den produkt som omfattas av en undersökning kan betraktas som en enda produkt eller inte, dvs. dess grundläggande fysiska och tekniska egenskaper, redovisas närmare nedan. Rena dekorationsföremål omfattas därmed inte. Även om de olika typerna av bords- och köksartiklar av keramiskt material visserligen kan ha olika egenskaper visade undersökningen att med undantag för keramiska knivar har de samma grundläggande egenskaper. Det faktum att den berörda produkten kan tillverkas med olika tillverkningsprocesser ska inte i sig läggas till grund för slutsatsen att det rör sig om två eller flera skilda produkter. Det framgick slutligen av undersökningen att de olika typerna av den berörda produkten i regel säljs via samma försäljningskanaler. En del specialaffärer inriktar sig kanske på vissa specifika typer, men de flesta distributionsföretagen (detaljhandlare, varuhus, stormarknader) för olika typer av bords- och köksartiklar av keramiskt material, så att de kan erbjuda sina kunder ett brett produktsortiment. Påståendena att den produktdefinition som är föremål för undersökning är för bred avvisades därför preliminärt.
(53)
En part ansökte om att vissa keramiska kryddkvarnar skulle undantas från produktdefinitionen. Det gick dock inte att fastställa deras särdrag i undersökningen, och ansökningen avvisades därför preliminärt.
1.2 Slutsatser angående den berörda produkten
(54)
Undersökningen har visat att alla typer av bords- och köksartiklar av keramiskt material, trots skillnader i fråga om egenskaper och modell, har samma grundläggande fysiska och tekniska egenskaper: det rör sig om keramikartiklar avsedda för kontakt med livsmedel, de används på det hela taget för samma ändamål och de kan betraktas som olika typer av en och samma produkt.
(55)
Förutom att de har samma grundläggande fysiska och tekniska egenskaper konkurrerar alla dessa olika modeller och typer direkt med varandra och är i mycket stor utsträckning sinsemellan utbytbara. Detta belyses tydligt av att det inte finns några klara skiljelinjer mellan de olika typerna, och det finns med andra ord en hel del överlappning och konkurrens mellan snarlika typer, vilket innebär att standardkonsumenterna oftast inte skiljer mellan till exempel porslinsartiklar och andra artiklar.
(56)
Som framgår av skälen 29-34 ansågs det också lämpligt att minska omfattningen på den produktdefinition som ligger till grund för den aktuella undersökningen genom att utesluta keramiska knivar. Den berörda produkten definieras därför preliminärt som bords- och köksartiklar av keramiskt material, med undantag för keramiska knivar, med ursprung i Folkrepubliken Kina och som för närvarande omfattas av KN-nummer 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 och ex 6912 00 90.
(57)
För detta förfarande och i enlighet med gällande unionspraxis görs därför bedömningen att alla typer av den produkt som beskrivits ovan, med undantag för keramiska knivar, bör betraktas som en och samma produkt.
2. Likadan produkt
(58)
Undersökningen har visat att bords- och köksartiklar av keramiskt material som tillverkas och säljs av unionsindustrin i unionen, bords- och köksartiklar av keramiskt material som tillverkas och säljs på Kinas hemmamarknad och bords- och köksartiklar av keramiskt material som importeras till unionen från Kina samt sådana som tillverkas och säljs i Brasilien, som används som jämförbart land, har samma grundläggande fysiska och kemiska egenskaper och samma grundläggande slutanvändningsområde.
2.1 Påståenden
(59)
Under undersökningens gång hävdade vissa berörda parter att bords- och köksartiklar av keramiskt material som tillverkas och säljs av unionsindustrin i unionen inte är likadana som den berörda produkten. Detta visades, ansåg de, särskilt av att produkterna skilde sig åt när det gäller egenskaper, kvalitet, konsumenternas uppfattning om produkten, försäljningskanaler och marknadssegmentering. De påstod vidare att konsumenterna i unionen normalt uppfattade den berörda produkten som en billigare produkt och att priset på produkten inte inbegrep ett påslag för varumärke.
(60)
Undersökningen visade att importörerna hade lämnat motstridiga uppgifter i detta avseende. Medan vissa hävdade att den berörda produkten vanligen är av lägre kvalitet och ligger i en annan priskategori än unionstillverkade produkter, hävdade andra att bords- och köksartiklar av keramiskt material av varumärken som tillverkas i det berörda landet importeras till högre priser från Kina.
(61)
Å ena sidan medgav en importör som inte ingick i urvalet att tyska tillverkare sätter särskilt stor vikt vid kvalitetsstämpeln ”tillverkad i Tyskland”. Parten slog fast att kvaliteten på tallrikar och fat från vissa tyska varumärken är mycket bättre på grund av tillverkningsmetoden, medan andra importörer slog fast att de köpte från Kina på grund av den höga kvaliteten, gjutningskapaciteten och de kvalificerade arbetarna. I undersökningen bekräftades att det i unionen tillverkas bords- och köksartiklar av keramiskt material av både låg och hög kvalitet som säljs via samma distributionskanaler som den berörda produkten: oberoende detaljhandlare, icke specialiserade stormarknader, varuhus m.m. De konkurrerar därför på samma marknad.
(62)
På bords- och köksartiklar av keramiskt material behöver det inte heller nödvändigtvis stå ursprungsland. Det är därför ofta mycket svårt för konsumenten att skilja mellan bords- och köksartiklar av keramiskt material tillverkade i det berörda landet och i unionen.
2.2 Slutsatser
(63)
Av dessa skäl dras slutsatsen att, även om det föreligger mindre skillnader, bords- och köksartiklar av keramiskt material som tillverkas av och exporteras från det berörda landet, bords- och köksartiklar av keramiskt material som tillverkas av och säljs på den brasilianska marknaden och bords- och köksartiklar av keramiskt material som tillverkas och säljs i unionen i huvudsak har samma grundläggande fysiska egenskaper och slutanvändningsområde och därför anses vara likadana produkter i den mening som avses i artikel 1.4 i grundförordningen.
C. DUMPNING
1. Marknadsekonomisk status
(64)
Enligt artikel 2.7 b i grundförordningen ska, vid antidumpningsundersökningar avseende import med ursprung i Kina, normalvärdet bestämmas i enlighet med punkterna 1-6 i denna artikel för de tillverkare som uppfyller kriterierna som anges i artikel 2.7 c i grundförordningen. Upplysningsvis är kriterierna i korthet följande:
-
Företagens beslut rörande verksamheten fattas utifrån marknadssignaler, utan något större statligt inflytande, och kostnader återspeglar marknadsvärdet.
-
Företagen har en enda uppsättning räkenskaper som är föremål för en självständig revision i överensstämmelse med internationella redovisningsnormer och som tillämpas för alla ändamål.
-
Det förekommer inte några betydande snedvridningar till följd av det tidigare icke-marknadsekonomiska systemet.
-
Lagar om konkurser och ägandeförhållanden garanterar stabila villkor och rättssäkerhet.
-
Valutaomräkning sker till marknadskurser.
(65)
Som anges i skäl 12 ansökte elva exporterande tillverkare eller grupper av exporterande tillverkare i Kina om marknadsekonomisk status och besvarade ansökningsformuläret inom den fastställda tidsfristen. En exporterande tillverkare drog senare tillbaka sin ansökan om marknadsekonomisk status.
(66)
I sin dom i mål C-249/10 P - Brosmann m.fl. mot rådet fastslog domstolen att den urvalsmetod som fastställs i artikel 17 i grundförordningen inte kan tillämpas för att avgöra ansökningar om individuell, marknadsekonomisk behandling enligt artikel 2.7 c i grundförordningen. Domstolen fann att enligt artikel 2.7 c i grundförordningen har samarbetsvilliga tillverkare som inte ingår i urvalet rätt att få sina ansökningar om marknadsekonomisk status utredda, oavsett om en individuell dumpningsmarginal ska beräknas för de företag som inte ingår i urvalet (3). Mot bakgrund av denna dom beslutades det att inte endast utreda ansökningarna om marknadsekonomisk status från de tre exporterande tillverkare eller grupper av exporterande tillverkare som ingår i urvalet, utan även från de sju exporterande tillverkare eller grupper av exporterande tillverkare som inte ingår i urvalet. Kommissionen inhämtade alla uppgifter som ansågs nödvändiga och kontrollerade på plats uppgifter som lämnats av de berörda företagen i ansökan om marknadsekonomisk status.
(67)
Unionens etablerade praxis är att konsekvent undersöka huruvida en grupp närstående företag i sin helhet uppfyller villkoren för marknadsekonomisk status. I fall där ett dotterbolag eller annat närstående företag till sökanden i Kina är direkt eller indirekt inblandat i tillverkning eller försäljning av den berörda produkten utförs utredningen av marknadsekonomisk status följaktligen för varje företag för sig samt företagsgruppen i sin helhet.
(68)
Således kontrollerades ansökningarna om marknadsekonomisk status för tio exporterande tillverkare som består av sexton juridiska enheter.
(69)
Ingen av de tio samarbetsvilliga exporterande tillverkarna eller grupperna av exporterande tillverkare i Kina befanns uppfylla kriterierna för att beviljas marknadsekonomisk status. I undersökningen om marknadsekonomisk status framkom i synnerhet att ingen av de exporterande tillverkarna, vare sig enskilt eller som grupp, har en enda uppsättning räkenskaper som är föremål för en självständig revision i överensstämmelse med internationella redovisningsnormer. I undersökningen fastställdes också att sju företag eller grupper av företag inte kunde visa för kommissionen att det inte förekom några betydande snedvridningar till följd av det tidigare icke-marknadsekonomiska systemet. Dessutom kunde tre av de tio företagen inte visa att beslut fattas som svar på marknadssignaler utan något större statligt inflytande och att dess kostnader återspeglar marknadsvärden.
(70)
Det framkom också under kontrollbesöket att ett av ovannämnda företag hade lämnat vilseledande och bristfälliga uppgifter i sin ansökan om marknadsekonomisk status, särskilt i fråga om ett närstående företag. Dess samarbete hade överlag stora brister och företaget informerades därför om att artikel 18.1 i grundförordningen kunde komma att tillämpas och ombads att komma med synpunkter. Synpunkterna bekräftade den bristande samarbetsviljan, särskilt med avseende på det närstående företaget. Det har därför preliminärt beslutats att företaget inte längre kan ses som en samarbetsvillig exporterande tillverkare och att eventuella preliminära eller slutliga avgöranden kommer att bygga på tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 18 i grundförordningen.
(71)
Kommissionen underrättade officiellt den berörda gruppen av närstående företag i Kina, de kinesiska myndigheterna och klaganden om resultaten från undersökningen om marknadsekonomisk status. De gavs tillfälle att skriftligen lämna synpunkter och begära att bli hörda om det fanns särskilda skäl till detta.
(72)
Flera företag hävdade att kommissionen inte hade besvarat deras ansökan om marknadsekonomisk status inom tre månader enligt kravet i artikel 2.7 c i grundförordningen. Undersökningen är därmed ogiltig genom ett formellt fel och kommissionen bör i enlighet med Brosmanndomen (4) avbryta undersökningen.
(73)
Kommissionen medger att på grund av att ett stort antal ansökningar om marknadsekonomisk status bedömdes och kontrollerades på plats i Kina var det, i det aktuella fallet, inte möjligt att bedöma ansökningarna om marknadsekonomisk status inom den fastställda tidsramen. Den påminde dock om att tribunalen nyligen har fastslagit att om beslut fattas om en ansökning om marknadsekonomisk status efter tidsfristen på tre månader som föreskrivs i artikel 2.7 c i grundförordningen är detta i sig inte tillräckligt för att en förordning om antidumpningsåtgärder ska bli ogiltig (5). Ansökan avslogs därför.
(74)
Sex företag bestrider dessutom kommissionens bedömning att de inte har en enda uppsättning räkenskaper som är föremål för en självständig revision i överensstämmelse med internationella redovisningsnormer. Kommissionen undersökte noggrant dessa påståenden och fann att de förklaringar som lämnats inte räckte för att vederlägga alla undersökningsresultaten från kontrollbesöken på plats. I några fall stod de nya uppgifterna i strid med de uppgifter som lämnats tidigare, medan företagen i några andra fall lämnade nya uppgifter som inte hade lämnats eller gjorts tillgängliga under kontrollbesöken på plats.
(75)
Fem företag bestrider också kommissionens slutsatser att de inte kunnat visa att det inte förekom några betydande snedvridningar till följd av det tidigare icke-marknadsekonomiska systemet. De synpunkter som mottogs är dock inte av sådant slag att de kan ändra kommissionens slutsatser från kontrollbesöken. I synnerhet gav inte företagen några bevis som kunde kullkasta kommissionens ursprungliga slutsatser att det förekom snedvridningar till följd av det tidigare icke-marknadsekonomiska systemet i fråga om t.ex. tillgångar och rätt till markanvändning.
(76)
Slutligen bestrider två företag att de inte har kunnat visa att affärsbeslut fattas som svar på marknadssignaler utan statligt inflytande och att deras kostnader återspeglar marknadsvärden. I synnerhet var synpunkterna från ett företag inte sådana att de kunde kullkasta kommissionens slutsats att staten blandade sig i dess rekryteringsprocess, medan det andra företaget lämnade nya och motsägelsefulla uppgifter om inköpen av råvaror.
(77)
Det följer av ovanstående att inget av de argument som framhölls var sådant att de ändrade slutsatserna i bedömningen om marknadsekonomisk status.
(78)
På grundval av ovanstående kunde ingen av de tio samarbetsvilliga exporterande tillverkarna eller grupperna av exporterande tillverkare i Kina som hade begärt marknadsekonomisk status visa att de uppfyllde kriterierna i artikel 2.7 c i grundförordningen.
2. Individuell behandling
(79)
Enligt artikel 2.7 a i grundförordningen ska en eventuell landsomfattande tull fastställas för de länder som omfattas av den artikeln, utom i de fall där företagen kan visa att de uppfyller alla kriterier i artikel 9.5 i grundförordningen. Dessa kriterier anges upplysningsvis och är i korthet följande:
-
Exportören kan fritt ta hem kapital och vinster, i de fall företaget helt eller delvis är i utländsk ägo eller ett samriskföretag.
-
Exportpriser, exportkvantiteter och försäljningsvillkor bestäms fritt.
-
Majoriteten av aktierna tillhör enskilda personer. Statliga tjänstemän i styrelsen eller i viktiga ledningspositioner ska utgöra en minoritet, och i annat fall måste det påvisas att företaget ändå är tillräckligt oberoende i fråga om statlig inblandning.
-
Valutaomräkning sker till marknadskurser.
-
Den statliga inblandningen är inte av sådant slag att åtgärderna kan kringgås om enskilda exportörer beviljas olika tullsatser.
(80)
Tre exporterande tillverkare som ingick i urvalet och sju exporterande tillverkare som inte ingick i urvalet och som ansökte om marknadsekonomisk status ansökte även om individuell behandling, om de inte skulle beviljas marknadsekonomisk status. Dessutom ansökte två exporterande tillverkare i urvalet och fyra exporterande tillverkare som inte ingick i urvalet enbart om individuell behandling. I enlighet med artikel 17.1 i grundförordningen undersöktes endast de utvalda företagens ansökningar om individuell behandling.
(81)
Eftersom alla ansökningar om marknadsekonomisk status preliminärt avslagits, och på grundval av tillgängliga uppgifter, har det preliminärt beslutats att alla utvalda företag som har ansökt om individuell behandling uppfyller kriterierna för att beviljas individuell behandling.
3. Individuell undersökning
(82)
Ansökningar om individuell undersökning enligt artikel 17.3 i grundförordningen lämnades in av sju samarbetsvilliga exporterande tillverkare eller grupper av exporterande tillverkare som inte ingår i urvalet.
(83)
I detta skede av förfarandena har kommissionen inte fattat några beslut om ansökningarna om individuell undersökning, utan detta kommer att ske inom rimlig tid.
4. Normalvärde
4.1 Val av jämförbart land
(84)
Enligt artikel 2.7 a i grundförordningen ska normalvärdet för exporterande tillverkare som inte beviljas marknadsekonomisk status fastställas på grundval av de inhemska priserna eller på grundval av det konstruerade normalvärdet i ett jämförbart land.
(85)
I tillkännagivandet om inledande angav kommissionen att den hade för avsikt att använda Ryska federationen som lämpligt jämförbart land för fastställande av normalvärdet och uppmanade berörda parter att lämna synpunkter på detta val.
(86)
Kommissionen mottog många synpunkter om att Ryssland inte var ett lämpligt jämförbart land. I synnerhet uppgavs att Ryssland är en marknad för kvalitetsporslin, specialiserad mot dekorerat porslin av dyra material, medan den inhemska produktionen av den berörda produkten är relativt liten jämfört med den inhemska förbrukningen. Dessutom skyddas den ryska marknaden av icke-tariffära handelshinder, t.ex. certifieringssystemen GHOST. Det ansågs därför att Ryssland inte var ett lämpligt jämförbart land.
(87)
Kommissionen undersökte därför om det fanns andra länder som kunde vara ett bra val som jämförbart land och sände brev till kända tillverkare i flera länder, däribland Thailand, Indien, Malaysia, Turkiet, Brasilien, Ukraina, Indonesien, Egypten, Colombia, Sydkorea, Bangladesh och Argentina, varefter tillverkare från Indien, Turkiet, Brasilien och Ryssland uppgav att de var villiga att samarbeta med kommissionen. Det var dock endast tre tillverkare från Brasilien, Thailand respektive Ryssland som lämnade in svar på frågeformuläret. Undersökningen visade att Brasilien har en konkurrenskraftig hemmamarknad för bords- och köksartiklar av keramiskt material med många tillverkare och relativt låg tull. De uppgifter som den samarbetsvilliga brasilianska tillverkaren lämnade analyserades och kommissionen drog slutsatsen att de var tillförlitliga och att ett normalvärde kunde baseras på dem.
(88)
Mot bakgrund av ovanstående och med hänsyn till alla uppgifter som är tillgängliga i detta skede av förfarandena valdes Brasilien preliminärt som ett lämpligt och rimligt jämförbart land i enlighet med artikel 2.7 a i grundförordningen.
4.2 Fastställande av normalvärde
(89)
Eftersom alla ansökningar om marknadsekonomisk status avslogs bestämdes normalvärdet för alla kinesiska exporterande tillverkare på grundval av uppgifter från tillverkaren i det jämförbara landet, enligt artikel 2.7 a i grundförordningen.
(90)
I enlighet med artikel 2.2 i grundförordningen undersökte kommissionen först om försäljningen av en likadan produkt i Brasilien till oberoende kunder var representativ. Den brasilianska samarbetsvilliga tillverkarens försäljning av den likadana produkten konstaterades säljas i representativa mängder på den brasilianska hemmamarknaden i förhållande till den export av den berörda produkten till unionen som gjordes av de exporterande tillverkare som ingick i stickprovet.
(91)
Därefter undersökte kommissionen om denna försäljning kunde anses ha skett vid normal handel enligt artikel 2.4 i grundförordningen. Detta skedde genom att andelen lönsam försäljning till oberoende kunder fastställdes. Försäljningstransaktionerna ansågs vara lönsamma när enhetspriset var lika med eller högre än tillverkningskostnaden. Tillverkningskostnaden för den brasilianska tillverkaren under undersökningsperioden fastställdes därför.
(92)
För de produkttyper där mer än 80 % av den inhemska försäljningsvolymen på hemmamarknaden av den aktuella typen översteg kostnaderna och det vägda genomsnittliga försäljningspriset för produkttypen minst motsvarade tillverkningskostnaden per enhet, fastställdes normalvärdet för varje produkttyp som ett vägt genomsnitt av de faktiska inhemska försäljningspriserna för all försäljning av den berörda produkttypen, oavsett om denna försäljning var lönsam eller inte.
(93)
I de fall där volymen av den lönsamma försäljningen av produkttypen utgjorde högst 80 % av den sammanlagda försäljningsvolymen för den typen, eller där det vägda genomsnittliga priset för den produkttypen var lägre än tillverkningskostnaden per enhet, grundades normalvärdet på det faktiska priset på hemmamarknaden, beräknat som ett vägt genomsnitt av endast den lönsamma försäljningen av denna typ på hemmamarknaden under undersökningsperioden.
(94)
För de produkttyper som inte var lönsamma konstruerades normalvärdet genom att man använde tillverkningskostnaden för den brasilianska tillverkaren plus försäljnings- och administrationskostnaderna samt vinstmarginalen för de av den brasilianska tillverkarens produkttyper som är lönsamma.
5. Exportpriser för de exporterande tillverkare som beviljades individuell behandling
(95)
Eftersom alla samarbetsvilliga exporterande tillverkare som beviljades individuell behandling ägnade sig åt exportförsäljning till unionen direkt till oberoende kunder i unionen, fastställdes exportpriserna i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen på grundval av de exportpriser som faktiskt betalats eller skulle betalas.
6. Jämförelse
(96)
Normalvärdet och exportpriset jämfördes på nivån fritt fabrik. Dumpningsmarginalerna fastställdes genom att man jämförde de utvalda exportörernas enskilda priser på nivån fritt fabrik med den jämförbara tillverkarens inhemska försäljningspriser eller det konstruerade normalvärdet enligt vad som var lämpligt.
(97)
För att garantera en rättvis jämförelse mellan normalvärdet och exportpriset togs vederbörlig hänsyn till olikheter som påverkade priserna och prisernas jämförbarhet genom en justering i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen. Justeringar gjordes där så var lämpligt för handelsled, skillnader i fysiska egenskaper och för andra faktorer som påverkar prisernas jämförbarhet, särskilt då varumärket.
(98)
För det första undersöktes om en justering för handelsled enligt artikel 2.10 d i grundförordningen var motiverad. Det konstaterades att den kinesiska exporten främst skedde på grossistnivå, medan försäljningen i det jämförbara landet också skedde på detaljhandelsnivå. I undersökningen konstaterades även att prisnivån påverkades på båda marknaderna av de olika distributionskedjorna, och därmed prisernas jämförbarhet mellan exportpris och normalvärde. Undersökningen visade också att merparten av den kinesiska exporten såldes i stora mängder, medan merparten av den inhemska försäljningen i det jämförbara landet såldes i mindre mängder, vilket medförde prisskillnader i samma handelsled på de båda aktuella marknaderna. För att det skulle gå att göra en rättvis jämförelse mellan exportpriset och normalvärdet justerades normalvärdet på grundval av prisskillnaderna i samma handelsled i det jämförbara landet och i förekommande fall av de prisskillnader som konstaterats för de mängder som såldes i varje enskilt handelsled.
(99)
För det andra undersöktes även om en justering för skillnader i fysiska egenskaper enligt artikel 2.10 a i grundförordningen var motiverad. Det fastslogs i undersökningen att de kinesiska exporterande tillverkarna klassificerar sina produkter i upp till fem olika klasser, från A till E med stora prisskillnader. Den allra största delen av exporten till unionen består av produkter i klass A, B eller C eller en kombination av dessa. Denna klassificering är dock inte universell och bygger inte på några allmänna branschnormer, utan är snarare företagsspecifik och möjliggör prisdifferentiering. Tillverkaren i det jämförbara landet däremot säljer enbart motsvarigheten till klass A på den inhemska brasilianska marknaden och prisernas jämförbarhet påverkades därför. Exportpriset justerades därför upp till den kinesiska A-klassen för att det skulle vara jämförbart med den produkt som säljs av den jämförbara tillverkaren på den brasilianska marknaden.
(100)
För det tredje fastställdes i undersökningen att den brasilianska tillverkaren endast säljer märkesprodukter på den brasilianska marknaden, medan kinesiska exporterande tillverkare inte säljer märkesprodukter utan produkter med så kallade egna varumärken eller generiska bords- och köksartiklar av keramiskt material. Märkesprodukter uppfattas normalt av kunderna som produkter med en viss prestige, kontrollerad kvalitet och design och ger därför högre marknadspriser, medan generiska produkter (egna varumärken) med samma fysiska och tekniska egenskaper vanligen säljs till betydligt lägre pris. En märkesprodukts mervärde kan i allmänhet inte mätas exakt eftersom det beror på många olika orsaker som kundens uppfattning, varumärkets välkändhet och andra omätbara faktorer, men den brasilianska tillverkaren har i det aktuella fallet bekräftat att dess keramiska märkesprodukter kan säljas till betydligt högre pris på den brasilianska marknaden än andra produkter utan varumärken (generiska produkter). Därför gjordes en ytterligare justering av normalvärdet enligt artikel 2.10 k i grundförordningen.
(101)
Ytterligare justeringar gjordes vid behov med hänsyn till transport-, försäkrings-, hanteringskostnader och därmed sammanhängande kostnader, förpacknings- och kreditkostnader samt bankavgifter i samtliga fall där dessa konstaterades vara skäliga och korrekta och kunde styrkas.
7. Dumpningsmarginal
(102)
I enlighet med artikel 2.11 och 2.12 i grundförordningen fastställdes dumpningsmarginalerna för de exporterande tillverkarna som beviljats individuell behandling på grundval av en jämförelse mellan ett justerat vägt genomsnittligt normalvärde som fastställts för det jämförbara landet och varje företags justerade vägda genomsnittliga exportpris uttryckt i procent av priset cif vid unionens gräns, före tull.
(103)
Ett vägt genomsnitt av dumpningsmarginalerna för de exporterande tillverkare som ingick i urvalet beräknades för de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna som inte ingick i urvalet. På grundval av detta fastställdes den preliminära dumpningsmarginalen för de exporterande tillverkarna som inte ingick i urvalet, uttryckt i procent av priset cif vid unionens gräns, före tull, till 26,6 %.
(104)
I syfte att beräkna den landsomfattande dumpningsmarginalen som är tillämplig för de icke-samarbetsvilliga eller okända exporterande tillverkarna i Kina, fastställdes först omfattningen av samarbetsviljan genom att exportvolymen till unionen enligt uppgifter från de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna jämfördes med motsvarande statistik från Eurostat.
(105)
I undersökningen ansågs samarbetsviljan från Kina vara hög för en splittrad bransch, eftersom de exporterande tillverkare som gav sig tillkänna står för mer än 60 % av den totala exporten från Kina till unionen av den berörda produkten. Den landsomfattande marginalen för alla övriga exporterande tillverkare fastställdes därför genom tillämpning av ett vägt genomsnitt av den högsta dumpningsmarginal som fastställts för representativa produkttyper och volym från de utvalda exporterande tillverkarna. På denna grundval fastställdes preliminärt den landsomfattande dumpningen till 58,8 % av priset cif vid unionens gräns, före tull.
(106)
På grundval av detta är de preliminära dumpningsmarginalerna uttryckta i procent av priset cif vid unionens gräns, före tull, följande:
Företag
Preliminär dumpningsmarginal
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd och Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
26,8 %
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
31,2 %
CHL Porcelain Industries Ltd
30,0 %
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd och Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd
17,6 %
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
23,0 %
Ej utvalda samarbetsvilliga exporterande tillverkare
26,6 %
Landsomfattande dumpningsmarginal
58,8 %
D. SKADA
1. Produktionen i unionen och unionsindustrin
(107)
All tillgänglig information om unionstillverkarna, däribland information i klagomålet och senare uppgifter från tillverkarna som inte framkom i undersökningen, användes för att fastställa unionens sammanlagda tillverkning. Unionens sammanlagda tillverkning av den likadana produkten har skattats genom extrapolation av uppgifter från europeiska och nationella intresseorganisationer, som har kontrollerats mot uppgifter från enskilda tillverkare och även mot forskning och statistiska källor.
(108)
Under undersökningsperioden tillverkades den likadana produkten i unionen av över 200 unionstillverkare. I enlighet med föregående skäl beräknades den sammanlagda unionstillverkningen uppgå till ca 240 200 ton under undersökningsperioden. De unionstillverkare som svarar för unionens sammanlagda tillverkning utgör unionsindustrin i enlighet med artikel 4.1 i grundförordningen och kommer nedan att kallas unionsindustrin. Unionsindustrin har delats in i två segment: små och medelstora företag samt storföretag. De små och medelstora företagen svarade för sammanlagt 42 % av den totala unionsproduktionen under perioden. Unionstillverkningen är mycket splittrad, även om den koncentreras till Tjeckien, Frankrike, Tyskland, Italien, Polen, Portugal, Rumänien, Spanien och Förenade kungariket.
2. Förbrukning i unionen
(109)
Förbrukningen i unionen fastställdes på grundval av importstatistik från Eurostat för den produkt som undersöks och uppgifter om unionsindustrins försäljningsvolym på unionsmarknaden.
(110)
På denna grundval utvecklades förbrukningen i unionen på följande sätt:
Tabell 1
Volym (ton)
2008
2009
2010
UP
Förbrukning i unionen
826 896
687 609
750 830
726 614
Index (2008 = 100)
100
83
91
88
(111)
Totalt sett minskade EU:s förbrukning av bords- och köksartiklar av keramiskt material med 12 % under skadeundersökningsperioden. Den största minskningen på 17 % inträffade mellan 2008 och 2009.
(112)
Den totala förbrukningsminskningen under skadeundersökningsperioden måste ses mot bakgrund av återhämtningen efter den ekonomiska krisen 2009. Det finns goda framtidsutsikter för marknaden för bords- och köksartiklar av keramiskt material. (6)
3. Import från det berörda landet
3.1 Volym, pris och marknadsandel för den dumpade importen från det berörda landet
(113)
Enligt uppgifter från Eurostat utvecklades volym, marknadsandel och genomsnittspriser på import av den berörda produkten enligt följande:
Tabell 2
Import från Kina
2008
2009
2010
UP
Importvolym (ton)
535 593
449 346
516 618
485 814
Index (2008 = 100)
100
84
96
91
Marknadsandel
64,8 %
65,3 %
68,8 %
66,9 %
Genomsnittligt importpris (euro/ton)
1 274
1 307
1 473
1 499
Index (2008 = 100)
100
103
116
118
(114)
Den sammanlagda importvolymen från Kina minskade med 9 % under skadeundersökningsperioden och uppgick till 485 814 ton under undersökningsperioden. I relativa tal bör dock noteras att importen från Kina minskade mindre än den totala EU-förbrukningen. En analys för hela skadeundersökningsperioden visar att marknadsandelen för kinesisk import i själva verket ökade från 64,8 % år 2008 till 66,9 % under undersökningsperioden.
(115)
Importpriset ökade med 17,7 % under skadeundersökningsperioden, från 1 274 euro/ton till 1 499 euro/ton. Detta är det genomsnittliga importpriset per ton för all import av den berörda produkten och därför kan tendensen påverkas av ändringar i produktsammansättningen.
3.2 Prisunderskridande
(116)
I syfte att analysera prisunderskridandet jämfördes de utvalda unionstillverkarnas vägda genomsnittliga försäljningspris till icke-närstående kunder på unionsmarknaden, justerat till nivån fritt fabrik, dvs. exklusive fraktkostnader i unionen och efter rabatter och avdrag, med motsvarande vägda genomsnittliga priser för de samarbetsvilliga exportörerna i Kina till den första oberoende kunden på unionsmarknaden, dvs. efter rabatter och vid behov justerade till priset cif vid unionens gräns, vederbörligen justerat för befintliga tullar, tullklareringskostnader och kostnader som uppstår efter importen. Priser för produkter av lägre kvalitet justerades till priser för A-klassen, eftersom produkter av lägre kvalitet ur konsumentperspektiv anses konkurrera med A-klassprodukter enligt vad som anges i skäl 61. Unionsindustrins priser justerades också för skillnader i handelsled och för att neutralisera den prisfaktor som är knuten till varumärken, där så var aktuellt.
(117)
Jämförelsen visade att under undersökningsperioden såldes import av dumpade berörda produkter med ursprung i Kina i unionen till priser som underskred unionsindustrins försäljningspriser med 26,3-47,6 %.
4. Unionsindustrins situation
4.1 Allmänt
(118)
I enlighet med artikel 3.5 i grundförordningen undersökte kommissionen alla ekonomiska faktorer och förhållanden av betydelse för unionsindustrins situation.
(119)
De makroekonomiska indikatorerna (produktion, produktionskapacitet, kapacitetsutnyttjande, försäljningsvolym, marknadsandel, sysselsättning, produktivitet och dumpningsmarginalernas storlek) bedömdes för hela unionsindustrin. Bedömningen grundades på uppgifter från europeiska och nationella intresseorganisationer som har kontrollerats mot uppgifter från unionstillverkare och tillgänglig offentlig statistik.
(120)
Analysen av de mikroekonomiska indikatorerna (lager, försäljningspriser, lönsamhet, kassaflöde, investeringar, räntabilitet, kapitalanskaffningsförmåga, löner och tillverkningskostnader) gjordes på företagsnivå för unionstillverkarna i urvalet. Bedömningen gjordes på grundval av kontrollerade uppgifter från dessa.
(121)
För vissa mikroekonomiska indikatorer (försäljningspris, lönsamhet, räntabilitet och tillverkningskostnader) har resultaten för de utvalda företagen i det aktuella segmentet viktats enligt det segmentets andel av den sammanlagda unionstillverkningen (genom tillämpning av varje segments specifika andel i tillverkningsvolymer av hela sektorn för keramiska bordsartiklar - 42 % för små och medelstora företag, 58 % för stora företag). Det garanterar att resultaten från stora företag inte snedvrider skadeanalysen och att situationen för småföretag, som tillsammans svarar för den största andelen av unionstillverkningen, har speglats korrekt där så var möjligt.
4.2 Makroekonomiska indikatorer
4.2.1 Produktion, produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande
(122)
Under skadeundersökningsperioden utvecklades unionsindustrins produktion, produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande enligt följande.
Tabell 3
2008
2009
2010
UP
Produktionsvolym (ton)
281 300
230 300
235 700
240 200
Index (2008 = 100)
100
82
84
85
Produktionskapacitet (ton)
371 540
361 253
326 573
324 072
Index (2008 = 100)
100
97
88
87
Kapacitetsutnyttjande
75,7 %
63,8 %
72,2 %
74,1 %
Index (2008 = 100)
100
84
95
98
(123)
Unionsindustrins produktion minskade med 15 % under skadeundersökningsperioden. Generellt var produktionsminskningen större än minskningen av unionens förbrukning under samma period. Produktionen gick inte upp i samma utsträckning som förbrukningen 2010.
(124)
Unionsindustrins produktionskapacitet minskade med 13 % under skadeundersökningsperioden. Trots detta minskade industrins kapacitetsutnyttjande ytterligare under skadeundersökningsperioden, med totalt 2 procentenheter till 74,1 %.
4.2.2 Försäljningsvolym och marknadsandel
(125)
Unionsindustrins försäljning på unionsmarknaden föll mer än förbrukningen (8 %) under skadeundersökningsperioden. Det noteras att mellan 2009 och 2010 fortsatte försäljningsvolymen att sjunka, medan förbrukningen i unionen ökade med 8 %.
Tabell 4
Volym (ton)
2008
2009
2010
UP
Försäljning i unionen
190 332
156 798
152 609
152 095
Index (2008 = 100)
100
82
80
80
(126)
Unionsindustrins marknadsandel minskade med 9 % under skadeundersökningsperioden, eller med 2,1 procentenheter.
Tabell 5
2008
2009
2010
UP
Marknadsandel i unionen
23,0 %
22,8 %
20,3 %
20,9 %
Index (2008 = 100)
100
99
88
91
4.2.3 Sysselsättning och produktivitet
(127)
Sysselsättningen minskade med 21 % under skadeundersökningsperioden. Tendensen följer samma mönster som minskningen av unionsindustrins försäljning på unionsmarknaden till icke-närstående kunder.
Tabell 6
2008
2009
2010
UP
Antal anställda
31 559
26 146
24 993
25 093
Index (2008 = 100)
100
83
79
79
(128)
Produktiviteten hos de anställda i unionsindustrin, mätt som produktion per anställd och år, ökade med 8 % under skadeundersökningsperioden. Det beror främst på unionsindustrins ansträngningar att svara på pressen från dumpad import från Kina.
Tabell 7
2008
2009
2010
UP
Produktivitet (ton/anställd)
8,9
8,8
9,4
9,6
Index (2008 = 100)
100
99
106
108
4.2.4 Dumpningsmarginalens storlek
(129)
Dumpningsmarginalerna anges i avsnittet om dumpning ovan. Alla fastställda marginaler ligger klart över miniminivån. Med tanke på den dumpade importens volymer och priser kan verkningarna av den faktiska dumpningsmarginalen dessutom inte anses vara försumbara.
4.3 Mikroekonomiska indikatorer
4.3.1 Lager
(130)
Unionsindustrins utgående lager minskade i absoluta termer med 14 % under skadeundersökningsperioden. I underökningen framkommer att detta inte är en nyckelindikator för denna slags industri, som främst arbetar på order.
Tabell 8
2008
2009
2010
UP
Lager (ton)
7 754
6 647
7 611
6 647
Index (2008 = 100)
100
86
98
86
4.3.2 Försäljningspriser
(131)
Unionsindustrins försäljningspriser på unionsmarknaden minskade med 12 % under skadeundersökningsperioden.
Tabell 9
2008
2009
2010
UP
Genomsnittligt försäljningspris per enhet i EU till icke-närstående kunder (euro/ton)
4 103
3 818
3 811
3 615
Index (2008 = 100)
100
93
93
88
4.3.3 Lönsamhet, kassaflöde, investeringar, räntabilitet, kapitalanskaffningsförmåga och löner
(132)
Under skadeundersökningsperioden utvecklades unionsindustrins lönsamhet, kassaflöde, räntabilitet, kapitalanskaffningsförmåga, investeringar och löner enligt följande.
Tabell 10
2008
2009
2010
UP
Nettovinst av unionsförsäljningen till icke-närstående kunder (andel av nettoförsäljningen)
4,2 %
2,2 %
0,1 %
3,5 %
Kassaflöde (euro)
10 531 970
6 205 824
9 267 381
11 998 647
Index (2008 = 100)
100
59
88
114
Nettoinvesteringar (euro)
13 686 363
9 423 983
10 805 215
9 690 923
Index (2008 = 100)
100
69
79
71
Räntabilitet (nettovinst som andel av investeringarnas bokförda nettovärde)
19,2 %
14,8 %
-51,3 %
5,5 %
Index (2008 = 100)
100
77
- 267
29
Årliga arbetskraftskostnader per anställd
20 436
20 526
21 619
20 832
Index (2008 = 100)
100
100
106
102
(133)
Unionsindustrins lönsamhet minskade med 0,7 procentenheter under skadeundersökningsperioden. Lönsamheten var som lägst 2010 då raset uppgick till 4,1 procentenheter mellan 2008 och 2010.
(134)
Det bör understrykas att unionsindustrin redan var i ett känsligt läge i början av skadeundersökningsperioden, på grund av mycket stora volymer lågprisimport från Kina till unionsmarknaden som ökade kraftigt 2002-2004 och uppnådde en stor marknadsandel efter det att importkvoten togs bort för sådana produkter 2005. Det ledde till en ordentlig omstrukturering av sektorn som var i sitt slutskede i början av skadeundersökningsperioden.
(135)
På grund av denna utveckling före skadeundersökningsperioden kan inte den vinst som uppnåddes i början av skadeundersökningsperioden anses som en normal vinst. Eftersom inga synpunkter lämnats in i denna fråga anses det att en normal vinstnivå för en annan vanlig och viktig konsumentvara som har varit föremål för en antidumpningsundersökning, nämligen skodon av läder, preliminärt kan användas som referens. Den vinstnivån ligger på 6 % (7). Det är därför tydligt att unionsindustrin generellt under skadeundersökningsperioden aldrig kunde nå upp till en vinstnivå som kan anses godtagbar för produkten.
(136)
Unionsindustrins kassaflöde ökade generellt betydligt under skadeundersökningsperioden. Det beror dock på några stora, väletablerade företag - det gällde inte för små och medelstora företag. Nettoinvesteringarna gick ned med 33 %. Det bör noteras att mot slutet av skadeundersökningsperioden var investeringsnivån för små och medelstora företag nästan obefintlig. Endast två företag som inte var små eller medelstora företag hade råd att göra några större investeringar under skadeundersökningsperioden. Minskningen i räntabilitet var större än minskningen i lönsamhet under hela skadeundersökningsperioden.
(137)
Mellan 2008 och undersökningsperioden ökade den genomsnittliga lönen per anställd med 2 %. Denna ökning av arbetskraftskostnaderna ligger betydligt under den genomsnittliga ökningen av arbetskraftskostnader i unionen under skadeundersökningsperioden, vilket tyder på att unionsindustrin ansträngde sig för att hålla lönerna så låga som möjligt.
4.3.4 Tillverkningskostnader
(138)
Under skadeundersökningsperioden sjönk tillverkningskostnaderna med 10 %.
Tabell 11
2008
2009
2010
UP
Tillverkningskostnader (euro/ton)
3 578
3 583
3 514
3 230
Index (2008 = 100)
100
100
98
90
5. Slutsats om skada
(139)
Undersökningen har visat att de flesta av skadeindikatorerna, t.ex. tillverkningsvolym, kapacitet, försäljningsvolym till icke-närstående kunder och sysselsättning försämrades under skadeundersökningsperioden.
(140)
Dessutom försämrades de skadeindikatorer som rör unionstillverkarnas ekonomiska situation, t.ex. lönsamhet, investeringar och räntabilitet, under skadeundersökningsperioden.
(141)
Lönsamheten nådde inte en för sektorn godtagbar nivå, och totalt sett försämrades den till och med under skadeundersökningsperioden. Att unionsindustrin kontinuerligt har minskat försäljningspriserna har lett till att industrin nästan inte kunnat göra någon vinst.
(142)
Unionsindustrins produktivitet ökade visserligen under skadeundersökningsperioden, men det beror främst på dess stora ansträngningar att konkurrera med den starka närvaron av dumpad kinesisk import.
(143)
Mot denna bakgrund dras preliminärt slutsatsen att unionsindustrin led väsentlig skada i den mening som avses i artikel 3.5 i grundförordningen.
E. ORSAKSSAMBAND
1. Inledning
(144)
I enlighet med artikel 3.6 och 3.7 i grundförordningen undersöktes om den dumpade importen från Kina hade vållat unionsindustrin skada i en sådan omfattning att skadan skulle kunna betecknas som väsentlig. Även andra kända faktorer, utöver den dumpade importen, som kunde ha skadat unionsindustrin, undersöktes för att kontrollera att den eventuella skada som vållats av sådana faktorer inte tillskrevs dumpad import.
2. Verkningar av den dumpade importen
(145)
Undersökningen visade att förbrukningen i unionen sjönk med 12 % under skadeundersökningsperioden, Samtidigt som volymen dumpad import från Kina minskade med omkring 9 % ökade dess marknadsandel. Unionsindustrins försäljningsvolym minskade med 20 % och marknadsandelen minskade från 23 % år 2008 till 20,9 % under undersökningsperioden.
(146)
Under perioden från 2009 fram till slutet av undersökningsperioden ökade unionens förbrukning medan unionsindustrins marknadsandel sjönk, till skillnad mot den ökande dumpade importen från Kina och dess marknadsandel som ökade kraftigt under samma period.
(147)
Priserna på dumpad import från Kina ökade under skadeundersökningsperioden. Även om de genomsnittliga importpriserna från Kina ökade med 18 % under skadeundersökningsperioden var de konsekvent betydligt lägre än unionsindustrins försäljningspriser, särskilt under undersökningsperioden, vilket satte press på unionsmarknadens priser. Unionsindustrins sänkta försäljningspriser på unionsmarknaden och dess lönsamhet kan därför hänföras till den prissänkning som den dumpade importen från Kina orsakade på unionsmarknaden. Minskningen i unionsindustrins tillverkningskostnader och sysselsättning visar vilka ansträngningar den gjort för att bemöta denna import.
(148)
Mot bakgrund av ovanstående dras slutsatsen förekomsten av kinesisk import och den ökade marknadsandelen för dumpad import från Kina till priser som konstant underskrider unionsindustrins har haft en avgörande roll för den väsentliga skada som unionsindustrin lidit, vilken framför allt återspeglas i dess svaga ekonomiska situation och försämringen av så gott som alla skadeindikatorer.
3. Andra faktorers inverkan
(149)
De andra faktorer som undersöktes inom ramen för orsakssambandet är följande: Utvecklingen av efterfrågan på unionsmarknaden och dess segmentering, unionsindustrins exportresultat, importen från andra länder av den undersökta produkten, illojal konkurrens på unionsmarknaden, skillnader i tillverkningsmetoder och andrahandsmarknaden. Andra faktorer analyserades också.
3.1 Import från andra tredjeländer än det berörda landet
(150)
I tabellen nedan anges importvolymen från andra tredjeländer under skadeundersökningsperioden. Utvecklingen av volymer och priser grundar sig på uppgifter från Eurostat.
Tabell 12
2008
2009
2010
UP
Importvolym från alla övriga tredjeländer (ton)
100 971
81 464
81 602
88 706
Index (2008 = 100)
100
81
81
88
Marknadsandel
12,2 %
11,8 %
10,9 %
12,2 %
Genomsnittligt importpris (euro/ton)
2 378
2 354
2 591
2 522
Index (2008 = 100)
100
99
109
106
Import från Turkiet (ton)
36 952
33 275
32 887
40 553
Index (2008 = 100)
100
90
89
110
Marknadsandel
4,5 %
4,8 %
4,4 %
5,6 %
Genomsnittligt importpris (euro/ton)
2 027
2 014
2 171
2 058
Index (2008 = 100)
100
99
107
102
(151)
Importen från tredjeländer sjönk med 12 % under skadeundersökningsperioden, medan marknadsandelen för denna import förblev relativt stabil.
(152)
Det bör noteras att de genomsnittliga importpriserna från andra tredjeländer ökade med 6 % under skadeundersökningsperioden, och konsekvent låg högre än det genomsnittliga försäljningspriset på kinesisk export (med 68 % under undersökningsperioden).
(153)
CCCLA noterade att import från Turkiet borde ha ökat med omkring 8 % mellan 2010 och 2011, eftersom importpriserna från Turkiet endast uppgavs vara omkring 20 % högre än importpriserna från Kina.
(154)
I fråga om detta påstående noteras att när man jämför situationen i början och slutet av skadeundersökningsperioden ökade importvolymen från Turkiet med 10 % eller 1,1 procentenhet, men även att deras genomsnittspriser konstant låg mycket högre (mellan 37 % och 60 %) än den kinesiska importen. Den hade heller aldrig en marknadsandel på över 5,6 %. Det är därför svårt att dra slutsatsen att unionsindustrin lidit någon väsentlig skada av den turkiska importen.
(155)
Av dessa skäl dras slutsatsen att importen från andra tredjeländer inte väsentligt påverkade unionsindustrins situation.
3.2 Marknadssegment
(156)
En Tysklandsbaserad importörsammanslutning och några av dess medlemmar menade att marknaden för de keramiska produkter som undersöks kan delas in i åtminstone följande tre segment efter slutkonsumentpriser, produktkvalitet och försäljningskanaler: premiumsegmentet (hög kvalitet, höga priser), mellan-/budgetsegmentet (medelhög/låg kvalitet, medelhöga/låga priser) och specialprodukter (dekorationsföremål, souvenirer, krukor och hotellporslin). Merparten av unionsproduktionen lär säljas i premiumsegmentet och på marknader för specialprodukter, medan den kinesiska importen främst säljs i budgetsegmentet. Unionsindustrin inriktar sig mest på specialbutiker snarare än ställen där standardkonsumenten gör sina inköp. Därför, menar sammanslutningen, konkurrerar inte den kinesiska importen direkt med unionsproduktionen.
(157)
Påståendena bekräftades dock inte i undersökningen. Det noteras för det första att den likadana produkten inte omfattar vissa föremål som dessa parter hänvisar till, som rena dekorationsföremål (se skälen 51 och 52). För det andra visade undersökningen att unionsproduktionen säljs på alla marknader, precis som den kinesiska importen. En inte oansenlig del av den kinesiska importen faller faktiskt inom premiumsegmentet eller segmentet för specialprodukter. En brittisk importör hävdade att den importerade premiumprodukter från Kina, medan en grupp EU-företag med produktionsintressen i Kina också hänvisade till de mycket höga priser som den tog ut på unionsmarknaden för sina stengodsprodukter från Kina.
(158)
Slutligen hänvisas det till avsnitt B.1.2 där slutsatsen dras att alla typer av den berörda produkten och den likadana produkten anses som en enda produkt. Analysen bör därför göras för alla typer av den berörda produkten och den likadana produkten. En ansökan som endast avser vissa segment kan därför inte godkännas.
3.3 Förbrukning och efterfrågan
(159)
En europeisk sammanslutning av importörer och återförsäljare och CCCLA pekade på en minskad efterfrågan i unionen. En importör som inte ingick i urvalet fastslog att efterfrågan på porslin, särskilt i kategorin tilläggsprodukter och den privata sektorn, har fallit kraftigt och den återstående efterfrågan är mycket diversifierad. Flera parter hävdade också att på grund av svängningar i modet letar konsumenterna i dag efter billiga bords- och köksartiklar av keramiskt material. Enligt en grossist minskar premiummarknaden och kommer att fortsätta att göra det under de närmaste åren.
(160)
Enligt ovanstående europeiska sammanslutning av importörer och återförsäljare kan den minskade efterfrågan förklara nedgången i försäljning och tillverkning för unionstillverkarna under skadeundersökningsperioden.
(161)
CCCLA fastslog att klagomålet visade på en stor variation i unionens förbrukning under skadeundersökningsperioden, som överensstämde med de makroekonomiska förhållandena. Enligt CCCLA utvecklades skadefaktorerna under skadeundersökningsperioden parallellt med variationerna i efterfrågan i unionen och på andra marknader, och både unionstillverkarnas försäljning och den kinesiska importen följde den ändrade efterfrågan.
(162)
En Tysklandsbaserad importörsammanslutning och några av dess medlemmar menade att siffrorna för den kinesiska importen efter unionens utvidgning 2004 och borttagningen av importkvoterna för produkten den 1 januari 2005 visar att det fanns en stor efterfrågan på billiga bordsartiklar på unionsmarknaden mellan 2002 och 2005, vilket följdes av en minskning mellan 2005 och 2010. Unionstillverkarna verkade inte vilja eller kunna möta denna efterfrågan.
(163)
När det gäller dessa påståenden hänvisas för det första till avsnitt B.1.2 ovan där slutsatsen dras att alla typer av den berörda produkten och den likadana produkten anses som en enda produkt. Ett påstående som endast rör vissa kategorier är därför inte relevant och analysen bör därför göras för alla typer av den berörda produkten och den likadana produkten.
(164)
För det andra motsägs påståendet att skadefaktorerna utvecklades parallellt med variationerna i efterfrågan på andra exportmarknader av det faktum att de utvalda unionstillverkarnas export utvecklades positivt under skadeundersökningsperioden.
(165)
För det tredje minskade förbrukningen under skadeundersökningsperioden, vilket visas i avsnitt D.2 ovan. Det fanns inget som bevisade att unionstillverkarna inte var villiga eller kapabla att möta en stor efterfrågan på billigare bordsartiklar i unionen. Tvärtom fastställdes i undersökningen att under skadeundersökningsperioden mötte unionstillverkarna olika typer av efterfrågan, bland annat på billigare bordsartiklar. Även om det fanns variationer i förbrukningen i unionen under skadeundersökningsperioden som i viss grad kan ha bidragit till unionsindustrins dåliga resultat, kan deras inverkan på det hela taget inte anses bryta orsakssambandet mellan den dumpade importen och den skada som unionsindustrin lidit under undersökningsperioden.
(166)
Påståendena avvisades därför.
3.4 Unionsindustrins export
(167)
Enligt uppgifter från Eurostat (exportvolym) och de utvalda unionstillverkarna (genomsnittligt exportpris) utvecklades unionsindustrins export enligt följande under skadeundersökningsperioden:
Tabell 13
2008
2009
2010
UP
Exportvolym (ton)
90 968
73 502
83 091
88 105
Index (2008 = 100)
100
81
91
97
Genomsnittligt exportpris (euro/ton)
3 136
2 983
3 462
3 125
Index (2008 = 100)
100
95
110
100
(168)
I klagomålet framgår att unionstillverkarnas export ökade markant mellan 2009 och 2011 noterar CCCLA. Denna part påpekar att skadefaktorerna utvecklades negativt när unionstillverkarnas export minskade. Skadan har därför orsakats av en ogynnsam utveckling av unionsindustrins export.
(169)
I sammanhanget bör för det första noteras att skadeanalysen främst är inriktad på unionsindustrins situation på unionsmarknaden. Eventuella förändringar i exportresultatet påverkar därför inte flertalet av de indikatorer som analyseras ovan, t.ex. försäljning, marknadsandel och priser. Unionsindustrins export kan för det andra tolkas som ett sätt att kompensera för den minskade försäljningen på unionsmarknaden, dvs. där skadan lidits. Som tabellen ovan visar minskade för det tredje den totala exporten från unionen med 3 %. Slutligen förblev de samarbetsvilliga utvalda tillverkarnas exportpriser stabila under skadeundersökningsperioden.
(170)
Påståendet avvisades därför, och slutsatsen blev att unionsindustrins exportresultat inte hade vållat någon väsentlig skada.
3.5 Avskaffande av importkvoterna
(171)
Fram till den 1 januari 2005 omfattades, för de medlemsstater som var EU-medlemmar vid den tidpunkten, produkter från Kina med de KN-nummer som avses i skäl 56 av kvantitativa kvoter på totalt 84 473 ton under 2000, vilka gradvis ökade till 147 744 ton under 2004. Enligt tillgängliga statistiska uppgifter uppgick importen av den berörda produkten 2004 till de 27 länder som nu är EU-medlemmar till 173 809 ton. Ett år senare när kvoterna avskaffades steg importen till 530 294 ton. Sedan dess har den kinesiska importen aldrig legat under 449 000 ton per år.
(172)
När det gäller importkvoternas roll för den skada som observerats under skadeundersökningsperioden bör det först noteras att eftersom kvoterna ökade gradvis och togs bort tre år innan skadeundersökningsperioden började och sex år innan undersökningsperioden började, hade unionsmarknaden redan genomgått stora omstruktureringar från 2002 för att klara de ändrade marknadsvillkoren. Detta styrks även av uppgifter från klaganden om nedläggningar och insolvenser hos europeiska tillverkare av keramiska bordsartiklar. Till följd av detta hade unionsindustrin i början av skadeundersökningsperioden omvandlats till en nedbantad och effektiv sektor.
(173)
Det går därför att hävda att när importkvoterna togs bort för den berörda produkten kan det ha påverkat hälsotillståndet negativt för unionsindustrin innan skadeundersökningsperioden inleddes. Även om så vore fallet är det ändå den dumpade importen som har orsakat skadan under undersökningsperioden. Hävandet av importkvoterna från och med 2005 bryter inte orsakssambandet mellan den dumpade importen och den skada som unionsindustrin lidit under skadeundersökningsperioden och undersökningsperioden.
3.6 Konkurrensbegränsande förfaranden på unionsmarknaden
(174)
Flera parter hävdade att skadan orsakats av konkurrensbegränsande förfaranden på unionsmarknaden och det påstods också att detta antidumpningsförfarande inleddes för att täcka förluster som åsamkats av böter för olagliga karteller. CCCLA påstod att hemlig samverkan på unionsmarknaden kan göra att skadeuppgifterna (försäljningspriser, försäljningsvolymer, marknadsandel och lönsamhet), både i klagomålet och de som samlats in under undersökningen, blir opålitliga eftersom de inte speglar en normalfungerande marknad.
(175)
Å ena sidan noteras att kommissionen 2010 utdömde böter för 17 företag verksamma inom badrumsutrustning för en priskartell mellan 1992 och 2004 som berörde sex medlemsstater: Tyskland, Österrike, Italien, Frankrike, Belgien och Nederländerna (8). Denna illojala konkurrens ägde rum före skadeundersökningsperioden och berörde andra produkter. Det enda företag som också verkade inom sektorn bords- och köksartiklar av keramiskt material under skadeundersökningsperioden väckte dessutom talan vid tribunalen för att upphäva boten. Målet är ännu inte avgjort. Å andra sidan inledde de tyska myndigheterna en undersökning om kartell för några tyska tillverkare av bordsartiklar i februari 2011. De tyska myndigheterna har ännu inte offentliggjort undersökningsresultaten, så det går inte att dra några slutsatser av detta ärende. Undersökningen berör dessutom endast en medlemsstat, medan unionsindustrin är mycket utspridd. Påståendena avvisades därför.
(176)
När det gäller den hänvisning som några parter gjorde till att några tillverkare i unionen har ändrat sin inriktning och även blivit återförsäljare av kinesiska produkter är detta en affärsmöjlighet som inte kan betraktas som konkurrensbegränsande.
3.7 Tillverkningsmetoder
(177)
Enligt vissa parter bidrog de val som unionstillverkarna gjort i fråga om tillverkningsmetoder klart till den skada som unionsindustrin lidit. Parterna understryker att tillverkningsmetoderna inom unionsindustrin är mycket ineffektivare än de kinesiska metoderna: tillverkningsmetoderna inom unionsindustrin är helautomatiserade, vilket ger höga kostnader för omställning vid korta serier, dyr formtillverkning, dyrare råvaror och högre energikostnader på grund av bränning i två steg. Till skillnad från unionstillverkarna arbetar dessutom de kinesiska tillverkarna utifrån beställningar, har lägre lagerkostnader och säljer hela sin tillverkning i oklassificerade partier med rabatter. Kostnaderna för inbränd dekor påstås också vara nästan dubbelt så höga i unionen. Å andra sidan pekade vissa parter på att tillverkningsmetoderna inom unionsindustrin är effektiva för bl.a. längre serier.
(178)
Undersökningen visade att det sker en internationell överföring av relevant teknik. Inget samband kunde fastställas mellan en viss tillverkningsmetod och affärsmässiga framgångar. Det kunde inte heller fastställas att en viss tillverkningsmetod skulle ha så stor betydelse att den bryter orsakssambandet mellan den dumpade importen från det berörda landet och den skada som unionsindustrin har lidit.
3.8 Begagnatmarknaden
(179)
Enligt en importör som inte ingick i urvalet har hushållen blivit mindre under de senaste årtiondena och de lämnar överblivna husgeråd till loppmarknader, webbauktioner eller andra typer av begagnatmarknader. Denna part menar att begagnade bords- och köksartiklar täcker en betydande del av den aktuella efterfrågan och står i direkt konkurrens med nytillverkade bords- och köksartiklar. Importören som inte ingick i urvalet lämnade dokumentation till stöd över värden på webbauktioner för flera produktgrupper från välkända tyska porslinstillverkare.
(180)
Det fanns dock inga rimliga skäl till att det skulle gå att extrapolera volymerna och priserna på en tyskspråkig webbplats för mycket specifika kollektioner från tre tyska företag på andra medlemsländer eller produktgrupper. Det gick därför inte att kvantifiera denna marknad och det kunde inte heller fastställas i undersökningen att begagnatförsäljningen skulle ha så stor betydelse att den bryter orsakssambandet mellan den dumpade importen från det berörda landet och den skada som unionsindustrin har lidit.
3.9 Ekonomisk kris
(181)
Enligt CCCLA orsakades den påstådda skadan av effekterna från den ekonomiska krisen, den ekonomiska nedgången och statsskuldskrisen på konsumenternas budget. Eftersom klagandena påstods ha haft lönsamhet på driftsnivån anser CCCLA att de rapporterade förlusterna beror på finansspekulation (som förluster genom aktier eller statsobligationer) och utgifter som inte är knutna till driften, utan till den ekonomiska krisen.
(182)
Den ekonomiska krisen kan visserligen förklara konsumtionsminskningen under delar av skadeundersökningsperioden. Det bör dock noteras att i det läge när konsumtionen minskade under skadeundersökningsperioden och därefter ökade under perioden mellan 2009 och undersökningsperioden står resultaten för den billiga, dumpade importen i kontrast med unionsindustrins resultat.
(183)
Undersökningen visar tydligt att den dumpade importen från Kina har ökat verkan av den ekonomiska nedgången. Inte ens under den allmänna ekonomiska återhämtningen kunde unionsindustrin återhämta sig och återta förlorad försäljningsvolym och den betydande marknadsandel som den förlorat under skadeundersökningsperioden, medan den dumpade kinesiska importen däremot vann ökad marknadsandel.
(184)
Även om den ekonomiska krisen kan ha bidragit till unionsindustrins dåliga resultat totalt sett, kan dess inverkan inte anses bryta orsakssambandet mellan den dumpade importen och den skada som unionsindustrin lidit under undersökningsperioden.
3.10 Andra faktorer
(185)
En sammanslutning pekade på andra faktorer som enligt deras åsikt bröt orsakssambandet. Parten hänvisade till konkurrens inom unionen (utifrån det faktum att priserna inom unionen varierar kraftigt) och till unionens arbetsmiljökrav som blir allt striktare, vilket ger höjda tillverkningskostnader. Andra faktorer som nämndes var förfalskning av vissa kinesiska tillverkare och att det finns icke-tariffära handelshinder på flera marknader utanför EU, vilket kan hindra exporten för unionstillverkarna.
(186)
När det gäller argumentationen om konkurrensen inom unionen visade inte undersökningen något samband mellan skada, unionstillverkarnas säte och priserna i den medlemsstaten. I fråga om arbetsmiljökraven i unionen noteras att de gäller för såväl unionstillverkade som importerade produkter, och därmed påverkar priserna för alla aktörer. Eftersom det inte fanns några uppgifter till stöd för påståendet om förfalskning kunde inte effekterna för detta påstående analyseras. Påståendet att det finns icke-tariffära handelshinder på flera marknader utanför EU avvisades: sådana handelshinder skulle kunna hindra unionstillverkarna från att utnyttja sin exportpotential, men de påverkar inte den sjunkande försäljningen på unionsmarknaden, dvs. där skadan har lidits.
(187)
CCCLA pekade på andra faktorer, nämligen bristerna på kvalificerad arbetskraft på unionsmarknaden och självförvållad skada, eftersom några unionstillverkare själva importerar den berörda produkten. Utifrån de tillgängliga uppgifterna dras dock slutsatsen att hela unionsindustrin var i en svag position och det faktum att det har uppstått fler affärsmodeller har inte orsakat någon skada på unionsindustrin, utan ska snarare tolkas som ett sätt att kompensera för den sjunkande försäljningen på unionsmarknaden. När det gäller bristen på kvalificerad arbetskraft inom sektorn för bords- och köksartiklar av keramiskt material var det inga berörda parter i unionen som förklarade sig vara drabbade.
(188)
En importör uppmanade institutionerna att analysera effekten på andra typer av bords- och köksartiklar, t.ex. av plast, aluminium, melamin och glas. Inga ytterligare uppgifter lämnades för att underbygga yrkandet. Ingen slutsats kunde dras i undersökningen i denna fråga.
(189)
Några parter kopplade den skada som unionsindustrin lidit till situationen för unionsindustrin före skadeundersökningsperioden. I detta sammanhang hävdade flera importörer att försämringen för unionsindustrin började redan under perioden 1975-2002. Kommissionen kunde dock inte gå så långt tillbaka i sin analys, bland annat i brist på tillförlitliga uppgifter för denna period. Samma gällde en annan händelse som ägde rum långt före skadeundersökningsperioden: det statliga stöd som den tyska porslinsindustrin tog emot och som, enligt en importör som inte ingick i urvalet, bevisar att unionsindustrin inte har förbättrat sin effektivitet (9).
(190)
Undersökningen av andra kända faktorer som skulle kunna ha orsakat skada för unionsindustrin visade att dessa faktorer inte bryter orsakssambandet som fastställts mellan den dumpade importen från Kina och skadan som unionsindustrin lidit.
4. Slutsats om orsakssambandet
(191)
På grundval av denna analys, i vilken det har redogjorts för verkningarna av alla kända faktorer som har betydelse för unionsindustrins situation och gjorts en avgränsning av den dumpade importens skadevållande verkningar, dras preliminärt slutsatsen att den dumpade importen från Kina har vållat unionsindustrin väsentlig skada i den mening som avses i artikel 3.6 i grundförordningen.
F. UNIONENS INTRESSE
1. Inledande anmärkningar
(192)
I enlighet med artikel 21 i grundförordningen undersökte kommissionen om det, trots den preliminära slutsatsen om skadevållande dumpning, fanns tvingande skäl som skulle kunna leda till slutsatsen att det inte ligger i unionens intresse att införa provisoriska antidumpningsåtgärder i detta särskilda fall. Analysen av unionens intresse gjordes på grundval av en bedömning av alla berörda parters intressen, däribland intressena hos unionsindustrin, importörerna och användarna av den berörda produkten.
2. Unionsindustrins intresse
(193)
Unionsindustrin utgörs av över 200 tillverkare som har sin verksamhet i olika medlemsstater och direkt sysselsatte över 25 000 personer inom tillverkning och försäljning av den likadana produkten under undersökningsperioden.
(194)
I undersökningen fastslogs att unionsindustrin har lidit väsentlig skada som vållats av den dumpade importen från det berörda landet under undersökningsperioden. I synnerhet försämrades de skadeindikatorer som hänger samman med unionsindustrins ekonomiska resultat, såsom produktion, lönsamhet och räntabilitet, under skadeundersökningsperioden. Små och medelstora företag var de som drabbades hårdast: under skadeundersökningsperioden har de gått med förlust sedan 2010. Om inga åtgärder vidtas anses det att de ansträngningar som har gjorts inte kommer att vara tillräckliga för att unionsindustrin ska kunna återhämta sig ekonomiskt och att situationen kan komma att försämras ytterligare.
(195)
Resultaten från den aktuella undersökningen kullkastas inte på grund av att vissa unionstillverkare klarar sig bättre än andra eller av situationen för unionsindustrin före skadeundersökningsperioden.
(196)
Införandet av åtgärder förväntas återställa effektiva och rättvisa handelsvillkor på unionsmarknaden. Det skulle i sin tur få en positiv effekt på den ekonomiska situationen och lönsamheten för unionsmarknaden.
(197)
Vissa importörer hävdar att om åtgärder vidtas kommer den berörda produkten att ersättas med andra typer av produkter (än unionstillverkade bords- och köksartiklar av keramiskt material), till exempel textilier (som presentartiklar) eller plastartiklar, och alltså gynna andra sektorer än den keramiska. I undersökningen kunde det dock inte bekräftas att en sådan ersättning skulle vara omfattande.
(198)
Därför drogs slutsatsen att införandet av provisoriska antidumpningsåtgärder på import av bords- och köksartiklar av keramiskt material med ursprung i Kina ligger i unionsindustrins intresse.
3. Icke-närstående importörers intresse
(199)
Med tanke på det till synes stora antalet icke-närstående importörer tillämpades ett stickprovsförfarande, som nämns i skäl 4.
(200)
Under undersökningsperioden köpte de utvalda importörerna generellt sina varor främst från det berörda landet och sysselsatte omkring 350 personer i import och återförsäljning av bords- och köksartiklar av keramiskt material. De handlade med olika slags produkter, från presentartiklar av porslin till lergods av särskilda varumärken och enkla bordsartiklar för hushåll. Deras samarbetsvilja varierade. De båda största importörerna i urvalet, som även har stor detaljhandelsverksamhet, lämnade exempelvis inte fullständiga uppgifter om lönsamheten och marginalen för inköp och återförsäljning till icke-närstående kunder och en av dem nekade till och med tillgång till sina räkenskaper. Dessa parter lämnade endast internpriser för inköp och försäljning. Trots upprepade förfrågningar mottogs alltså inga meningsfulla uppgifter som gjorde att det gick att beräkna en representativ importörs brutto- och nettomarginaler för den berörda produkten för urvalet i sin helhet.
(201)
Uppgifterna från de båda utvalda importörerna/återförsäljarna kunde inte heller användas för att bedöma återförsäljarnas vinstmarginaler brutto och netto för den berörda produkten, då de var bristfälliga på många sätt. Därför kunde inget fastställas genom de utvalda importörernas samarbete om förmågan hos EU:s leveranskedja att absorbera den föreslagna antidumpningstullen och därmed vilken effekt en sådan tull skulle få på detaljhandelspriset och konsumenterna.
(202)
När det gäller importörerna, för det första, angav de allra flesta av de importörer som besvarade urvalsfrågorna för importörer att bruttomarginalen mellan inköpspris och återförsäljningspris varierade mellan 50 % och 200 %. De kontrollerade uppgifterna för de rena importörerna i urvalet bekräftar att dessa bruttomarginaler är representativa. För det andra framstår det i offentliga handlingar som om leveranskedjan i unionen (dvs. importörer och kanaler i efterföljande led) är helt kapabel att klara en antidumpningstull av den föreslagna storleken utan att det skulle äventyra lönsamheten hos de berörda ekonomiska aktörerna. Enligt uppgifter som publicerades nyligen (10) kan en kinesisk keramikmugg som köps av distributörer i EU för 0,70 US-dollar säljas i EU för 3,50 US-dollar, vilket ger en marginal på över 150 % för distributören/detaljhandlaren. Med detta scenario skulle de föreslagna antidumpningstullarna leda till en kostnadsökning på 0,16 euro (eller 0,36 euro för icke-samarbetsvilliga tillverkare) för de flesta importer för leveranskedjan i EU, som generellt skulle ge en bruttomarginal på 2,08 euro för denna specifika produkt. Enligt den marknadsundersökning om hushållsartiklar från CBI 2009 som det hänvisas till i skäl 112 varierar dessutom kvoten mellan priset cif vid unionens gräns och konsumentpriserna mellan 2,6 och 5,3 (11). De utvalda importörerna/återförsäljarna angav slutligen inte heller att de kommer att sluta att importera eller sälja bords- och köksartiklar av keramiskt material om antidumpningstullar införs.
(203)
Med hänsyn till ovanstående, och i brist på andra pålitliga uppgifter i undersökningen hittills, dras preliminärt slutsatsen att distributionskedjan i allmänhet, däribland importörerna, verkar kunna absorbera en ökning av priserna cif till de föreslagna nivåerna utan några större problem och att konsumenterna troligen inte kommer att märka av några prishöjningar. De berörda parterna uppmanas emellertid än en gång uttryckligen att inkomma med kompletterande, uttömmande och kontrollerbara uppgifter i ärendet, som kan ligga till grund för en mer detaljerad analys av åtgärdernas effekter på leveranskedjan och i sista hand konsumenterna i nästa steg av förfarandet.
(204)
Synpunkter på unionens intresse mottogs från över 20 importörer som inte ingick i urvalet, de flesta småföretag, en sammanslutning av europeiska och internationella näringsidkare, en svensk sammanslutning av importörer och återförsäljare, en nederländsk sammanslutning av importörer från Fjärran östern och en Tysklandsbaserad sammanslutning av importörer. Ett gemensamt farhåga för importörerna var att åtgärderna skulle leda till höjda importpriser, en (partiell) minskning av deras affärer och därmed bland annat få en negativ effekt på dem själva i fråga om marginaler och lönsamhet. Dessa argument avvisades utifrån de slutsatser som redovisas i nästa skäl och i skäl 201.
(205)
Flera importörer påpekade att fler arbetstillfällen kommer att gå förlorade hos importörerna om åtgärderna införs än det antal arbetstillfällen som bevaras hos unionstillverkarna. Detta motsägs dock av andra importörsföreträdare som påpekade att de kan ersätta keramikföremålen med föremål av andra material (till exempel textilier som presentartiklar) eller att de skulle vara villiga att köpa mer inom unionen.
(206)
Den svenska sammanslutningen ansåg att åtgärderna skulle få en negativ ekonomisk effekt på importörerna i fråga om höga inköps- och administrationskostnader om de skulle tvingas hitta alternativ till den kinesiska importen. En sammanslutning av europeiska och internationella näringsidkare underströk att det är svårt att byta leverantörer, eftersom importörerna har investerat mycket i dem. För andra importörer verkar detta inte vara något större problem, utan de föredrar att ha möjlighet att byta leverantörer. Det faktum att de erbjudna produkterna och unionsförbrukningen ändras med modet tyder på att kostnader för att utveckla nya produkter (från nya leverantörer) är något man får räkna med i denna sektor.
(207)
Flera importörer som inte ingick i urvalet hävdade att unionsfabrikerna inte är intresserade av att tillverka någon annans märkesvaror. Detta motsades dock av resultatet från undersökningen i fråga om de utvalda unionstillverkarna (som visade att de tillverkade märkesvaror för tredje parter), av en inlaga från en annan importör och av det faktum att flera importörer som distribuerar produkter under eget märke köper in delar av sitt sortiment inom unionen.
(208)
En importör som inte ingick i urvalet uttryckte sin ovilja att dela med sig av produktionsidéer, produktdesign och företagsinterna innovationer med vissa konkurrerande unionstillverkare av bords- och köksartiklar av keramiskt material. Undersökningen visade dock inte att detta skulle vara någon allmän farhåga bland importörerna. Det bör noteras att den berörda importören hade rättsliga tvister med några tyska tillverkare och att en del av dess utbud står i direkt konkurrens med unionstillverkarnas.
(209)
Vissa importörer hävdade att de inte kan köpa från unionstillverkare på grund av deras höga priser, bristande kapacitet för hantverk, oförmåga att erbjuda små serier, bristande flexibilitet, brist på lämplig organisation för att erbjuda stora återförsäljare många olika produkter och brist på vissa tillverkningsprocesser, kvaliteter, typer av dekoration eller former. Dessa parter hävdade att problemen var särskilt stora för hantverk och föremål med reklaminriktning (t.ex. av lergods), vissa märkesvaror som säljs under licens, tillverkning av vissa registrerade bruksmönster och specialprodukter eller cateringföremål (t.ex. porslinsföremål för stora volymer). Vissa hävdade att det inte finns något annat alternativ än att importera från Kina. I undersökningen fastslogs dock att de flesta av de importörer som gav sig tillkänna köper bords- och köksartiklar av keramiskt material från flera källor, däribland unionstillverkare av mycket varierande sortiment och kvalitet. Unionstillverkarna erbjuder dessutom ett brett produktutbud och har tillverkningskapacitet för att sälja mer på unionsmarknaden.
(210)
Sammanfattningsvis kan man dra slutsatsen att införandet av åtgärder faktiskt skulle kunna få negativa effekter på vissa importörers ekonomiska situation. De negativa effekterna väntas emellertid genomsnittligt sett inte påverka importörernas samlade ekonomiska situation i någon större utsträckning. Generellt sett bedöms de (i viss grad) kunna klara prishöjningarna eller (i viss grad) ta ut tullen från sina kunder (dvs. grossister, distributörer och återförsäljare), särskilt som tullarna påverkar den största leverantören på marknaden. Undersökningen har visat att för de importörer som gav sig tillkänna och som samtidigt är återförsäljare utgör den berörda produkten en mycket liten andel av deras sammanlagda affärsverksamhet. De uppgifter som dessa parter lämnade räcker inte för att göra en korrekt kvantifiering av i vilken omfattning de skulle kunna absorbera en ökning av inköpspriset enligt de föreslagna tullsatserna, men enligt vad som förklaras i skälen 202-203 tyder inte de uppgifter som hittills inkommit på att de inte skulle klara det.
(211)
Därför dras preliminärt slutsatsen att åtgärder till de föreslagna nivåerna inte skulle få en särskilt stor negativ effekt på situationen för icke-närstående importörer av den berörda produkten.
4. Intresse för andra ekonomiska sektorer
(212)
Flera importörer hävdade att införande av åtgärder troligen skulle påverka importörernas affärspartner negativt, från färdigställnings- och dekorföretag till grossister, distributörer och återförsäljare. De hävdade i detta sammanhang att införandet av åtgärder kan orsaka fler förlorade arbetstillfällen i deras partnerföretag, som formgivare och logistikföretag, än det antal arbetstillfällen som bevaras eller skapas inom unionsindustrin. Vissa importörer hävdade också att sektorn för presentartiklar, reklambranschen, hotell och cateringföretag, gruppcatering och företagskunder i allmänhet också kommer att påverkas direkt genom produktbrist. Det skulle snabbt leda till en ökning av priskonkurrensen på stora lågprisvaruhus. Institutioner som normalt har svårt att få ihop sin budget, som vårdinrättningar, skulle också drabbas. Vissa parter hävdade att antidumpningsåtgärderna skulle leda till brist på råvaror för sådant konstnärligt och kreativt arbete som utförs av porslinsmålare och studiecirklar.
(213)
Alla dessa påståenden har befunnits ogrundade. Å ena sidan verkar dessa importörers påståenden motsägas av andra punkter i deras inlagor där de antyder att de kan ersätta keramikföremålen med föremål av andra material (till exempel textilier som presentartiklar), och därmed ändå vända sig till sina vanliga affärspartner som nämns ovan. Det kan dessutom förväntas att unionsindustrins partnerföretag kommer att dra nytta av införandet av åtgärder. Å andra sidan kunde ingen slutsats dras i undersökningen att det kommer att råda brist på produkter om importen från Kina ska konkurrera till icke-dumpade priser. Åtgärderna har utformats för att skapa lika villkor för alla leverantörer av bords- och köksartiklar av keramiskt material, inte för att begränsa importen från det berörda landet på ett orättvist sätt. När det gäller den påstådda ökningen av priskonkurrens kan det också ses som en positiv effekt för exempelvis de institutioner som har svårt att få ihop sin budget, som vårdinrättningar.
(214)
Den svenska sammanslutningen ansåg att åtgärderna skulle få en negativ ekonomisk effekt på grossister och återförsäljare i Sverige. Den bedömde att det skulle leda till en minskning av sysselsättningen med 2-3 % (mer för ungdomar) och 20 % minskad import. Den bedömda effekten verkar dock överskattad. I sammanhanget bör det noteras att ingen av de importörer som samtidigt är återförsäljare och som lämnade in synpunkter i samband med undersökningen angav att produkten helt skulle tas bort ur deras sortiment om antidumpningstullar införs. De sysselsättningsprognoser som en av dem gjorde om åtgärder vidtas är i princip samma som om inga åtgärder vidtas.
(215)
CCCLA hänvisade till en dansk studie där det hävdas att för varje euro som unionstillverkarna tjänar på handelspolitiska skyddsåtgärder måste företagen i unionen betala upp till 60 gånger mer. Påståendet är dock mycket allmänt, det syftar inte direkt på denna undersökning och det finns inget bevis i denna undersökning för att detta verkligen skulle bli effekten.
(216)
En leverantör av särskilda återförsäljningskampanjer till stora återförsäljare runt om i världen hävdade att dess verksamhet kräver stora volymer under korta perioder för återförsäljningskampanjer som körs några månader. Enligt parten som köper två tredjedelar av sina produkter från Asien, främst Kina, skulle en hög tull förstöra dess möjlighet att sälja till kampanjpriser i framtiden. Det medges att antidumpningstullar kan ha en negativ effekt på denna slags verksamhet. Syftet med tullarna är dock inte att utestänga kinesiska produkter från marknaden. Under de senaste tre åren har trots allt unionstillverkarna svarat för 33 % av vad denna part kallar instabil efterfrågan.
(217)
I detta preliminära skede dras därför slutsatsen att de fördelar som skulle vinnas genom att man inför provisoriska åtgärder för import av den berörda produkten och därmed förhindrar skada under återstoden av denna undersökningsperiod är större än de möjliga negativa effekterna av åtgärderna för övriga ekonomiska sektorer.
5. Konsumenternas (hushållens) intresse
(218)
Inga parter som direkt företräder slutkundernas intressen, som konsumentföreningar, lämnade några synpunkter.
(219)
Mot bakgrund av de offentliga uppgifter som nämns i skäl 202 dras preliminärt slutsatsen att åtgärderna till den föreslagna tullnivån kommer att absorberas av leveranskedjan och därför inte leda till högre priser för konsumenterna i detaljhandeln.
(220)
Enligt CCCLA och flera parter som företräder importörers och återförsäljares intressen kommer EU-konsumenterna att drabbas mest om det införs antidumpningstullar. I unionen utgörs de flesta konsumenterna av låginkomsttagare enligt parterna, och de kommer att få ett mer begränsat urval och högre priser utan mervärde, och detta i en tid när EU:s ekonomi är känslig. Produkten påstås ha psykologiska prisgränser över vilka konsumenterna inte kommer att köpa. Vissa typer av produkten kommer att försvinna från marknaden eller ersättas med andra material som plast, melamin, metall eller trä. Generellt är dessa alternativ sämre för miljön. Det hävdades också att urvalet kommer att begränsas, eftersom den berörda importen som täcker över 60 % av efterfrågan kommer att försvinna från unionsmarknaden och leveransbrist kommer att tvinga upp priserna. I linje med detta hävdade några parter att kunderna gör sina inköp i sina hemtrakter, men att unionstillverkarna är oförmögna och ovilliga att leverera lågprisprodukter till lokala leverantörer. Det faktum att tyska tillverkare kan erbjuda större standardvolymer till ett lågt pris kommer inte att räcka för unionsmarknaden, som kräver variationer i enlighet med det växlande modet. Några företrädare understryker att om den kinesiska importen kvarstår på unionsmarknaden kommer den troligen att vara av betydligt mindre volymer och till betydligt högre priser, på grund av högre löner i Kina och de tillkommande tullarna. Det hävdades också att om produkten inte är överkomlig i pris kommer nya generationer inte att ha produkten i sin kultur.
(221)
När det gäller påståendena om ett mer begränsat urval noteras att undersökningen visar att unionsindustrin erbjuder ett mycket brett produktsortiment som riktar sig till olika marknadssegment och distributionskanaler. Åtgärderna väntas hjälpa unionsindustrin att utnyttja sin potential fullt ut och berika marknaden ännu mer med sina produkter. Ingen av de importörer som samtidigt är återförsäljare angav heller att de överlägger att helt ta bort produkten ur sitt produktsortiment om antidumpningstullar införs.
(222)
När det gäller påståendena om höjda priser är syftet med undersökningen att skapa lika villkor, inte att utestänga kinesiska produkter från marknaden. Inga prisgränser kunde objektivt fastställas över vilka konsumenterna inte kommer att köpa detta slags produkt. Med tanke på att importörerna dessutom ofta är bundna av prislistor i minst ett år förväntas de generellt inte kunna ta ut prishöjningar av sina kunder på kort sikt. Viktigare är att med tanke på åtgärdernas omfattning och den stora skillnaden mellan importpris och detaljhandelspris är det inte troligt att användare och konsumenter kommer att betala så mycket högre priser - tullen har beräknats utifrån importpriset cif och detaljhandelspriserna är flera gånger högre än importpriset. Tullen kommer därför med största sannolikhet att absorberas av leveranskedjan på vägen från importör till slutkund. Om det skulle ske vissa prishöjningar kommer de att vara små och inte påverka konsumenternas val. Det förväntas inte att antidumpningsåtgärderna kommer att leda till att nya generationer inte kommer att köpa bords- och köksartiklar av keramiskt material. Det noteras vidare att undersökningen visar att unionsindustrin kan erbjuda konkurrenskraftiga priser.
(223)
Det går inte heller att dra slutsatsen att åtgärderna skulle få någon större effekt på material som används till bords- och köksartiklar. Typen av material är inte heller i allmänhet den viktigaste faktorn i valet av exempelvis presentartiklar av keramik. Det är dock uppenbart att materialen sinsemellan inte alltid är utbytbara: unionslagstiftningen om material avsedda att komma i kontakt med livsmedel medför exempelvis vissa krav för sådana material. Det bör noteras att en väletablerad importör som samtidigt är återförsäljare också tror att människor kommer att fortsätta att äta från tallrikar gjorda av keramiskt material och inte tallrikar av andra material - och deras expansionsplaner ser ut därefter.
(224)
Påståendena om leveransproblem kan inte godtas eftersom, å ena sidan, är inte det faktum att lika villkor med rättvisa priser skapas lika med att importen från Kina helt hejdas. Tvärtom väntas alla internationella aktörer dra nytta av ett rättvisare handelsläge. Å andra sidan ansågs att det faktum att unionsindustrin för närvarande är kapabel att tillgodose en tredjedel av unionens hela förbrukning inte undergräva det faktum att importen från Kina ändå skulle komma in på unionsmarknaden till icke-dumpade priser. Såväl unionsindustrins exportresultat som det faktum att den inte gick på full kapacitet under skadeundersökningsperioden tyder på att unionstillverkarna skulle kunna sälja mer på unionsmarknaden om den dumpade importen försvann. Sist men inte minst är inte Kina unionens enda importkälla.
(225)
Såväl en dansk studie som CCCLA nämner som en svensk undersökning som en svensk sammanslutning hänvisar till tyder på att antidumpningsåtgärder generellt sett har en fördyrande effekt för konsumenterna. Påståendena är dock mycket allmänna, de syftar inte direkt på denna undersökning och det finns inget bevis i denna undersökning för att detta verkligen skulle bli effekten.
(226)
Mot bakgrund av ovanstående dras preliminärt slutsatsen att införandet av åtgärder generellt sett inte skulle få någon betydande påverkan på konsumenter som till exempel hushåll.
6. Slutsats om unionens intresse
(227)
Av ovanstående skäl drogs preliminärt slutsatsen att det på grundval av de tillgängliga uppgifterna om unionens intresse inte finns några tvingande skäl som talar emot införandet av provisoriska åtgärder mot import av bords- och köksartiklar av keramiskt material med ursprung i Kina.
(228)
Slutsatsen ändras inte av de synpunkter som flera parter har lämnat, nämligen att antidumpningstullar generellt sett motverkar deras försök att överföra några av unionens värderingar till länder utanför unionen, som att förbättra leverantörernas sociala villkor, barnarbete eller miljö och allmänna program för utveckling. Dessa frågor kan inte undergräva målet att nå en öppen och rättvis handel genom att unionens tillverkningsindustri försvaras mot internationella snedvridningar i handeln som dumpning, och handelspolitiska skyddsåtgärder tillämpas i enlighet med unionslagstiftningen och Världshandelsorganisationens regler.
(229)
Denna preliminära slutsats kan emellertid, utan hinder av ovanstående, komma att kräva ytterligare noggrann analys efter det att de berörda parterna har inkommit med sina synpunkter.
G. PROVISORISKA ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER
1. Nivå för undanröjande av skada
(230)
Med hänsyn till slutsatserna beträffande dumpning, skada, orsakssamband och unionens intresse bör provisoriska antidumpningsåtgärder införas i syfte att förhindra att unionsindustrin vållas ytterligare skada genom dumpad import.
(231)
Vid fastställandet av nivån på tullen togs hänsyn till de dumpningsmarginaler som konstaterats och det tullbelopp som var nödvändigt för att undanröja den skada som unionsindustrin lidit.
(232)
Vid beräkningen av det tullbelopp som var nödvändigt för att undanröja verkningarna av den skadevållande dumpningen, ansågs det att åtgärderna borde göra det möjligt för unionsindustrin att täcka sina produktionskostnader och totalt sett uppnå en vinst före skatt som en industri av denna typ inom sektorn rimligen skulle kunna uppnå vid försäljning av den likadana produkten i EU under normala konkurrensförhållanden, dvs. om det inte hade förekommit någon dumpad import. Det anses därför preliminärt, enligt vad som förklaras i skäl 135, att en vinstmarginal på 6 % av omsättningen skulle kunna vara en lämplig miniminivå som unionsindustrin kunde ha förväntats uppnå om det inte hade förekommit någon skadevållande dumpning.
(233)
På denna grundval beräknades ett icke-skadevållande pris för unionsindustrins likadana produkt. Detta pris fastställdes genom att den faktiska vinstmarginalen subtraherades från priset fritt fabrik och till det kostnadstäckande försäljningspris för unionsindustrin som då erhölls adderades till den ovan nämnda vinstmarginalen.
(234)
Den nödvändiga prisökningen fastställdes därefter på grundval av en jämförelse mellan det vägda genomsnittliga importpriset för de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna i Kina, som fastställts vid beräkningen av prisunderskridandet, och det icke-skadevållande priset för den produkt som unionsindustrin sålde på unionsmarknaden under undersökningsperioden. Den eventuella skillnad som jämförelsen resulterade i uttrycktes sedan i procent av det genomsnittliga totala importvärdet cif.
2. Provisoriska åtgärder
(235)
Mot denna bakgrund anser kommissionen att provisoriska antidumpningsåtgärder bör införas på import med ursprung i Kina och att dessa, i enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen och regeln om lägsta tull, bör fastställas till en nivå motsvarande den lägre av dumpnings- och skademarginalerna.
(236)
På grundval av ovanstående har i detta fall antidumpningstullarnas storlek fastställts till samma nivå som dumpningsmarginalerna.
(237)
De individuella företagsspecifika antidumpningstullsatser som anges i denna förordning har fastställts på grundval av resultaten av den här undersökningen. Därför speglar de den situation som konstaterats under undersökningen i fråga om dessa företag. Dessa tullsatser (i motsats till den landsomfattande tullen för övriga företag) är följaktligen uteslutande tillämpliga på import av produkter med ursprung i Kina som har tillverkats av dessa företag, dvs. de specifika juridiska personer som nämns. Importerade produkter som tillverkats av ett annat företag som inte specifikt omnämns i den normativa delen av denna förordning, däribland enheter som är närstående de uttryckligen nämnda företagen, kan inte dra nytta av dessa tullsatser och bör omfattas av den tullsats som gäller ”övriga företag”.
(238)
Ansökningar om tillämpning av dessa individuella företagsspecifika antidumpningstullsatser (t.ex. till följd av en ändring av enhetens namn eller inrättandet av nya produktions- eller försäljningsenheter) bör utan dröjsmål sändas till kommissionen (12) tillsammans med alla relevanta uppgifter, särskilt beträffande sådana ändringar av företagets verksamhet i fråga om produktion, inhemsk försäljning och exportförsäljning som hänger samman med exempelvis namnändringen eller ändringen av produktions- eller försäljningsenheterna. Förordningen kommer därefter vid behov att ändras i enlighet med detta genom en uppdatering av förteckningen över de företag som omfattas av individuella tullsatser.
(239)
För korrekt tillämpning av antidumpningstullen bör tullsatsen för övriga företag tillämpas inte bara på de icke samarbetsvilliga exporterande tillverkarna, utan också på de tillverkare som inte hade någon export till EU under undersökningsperioden.
(240)
En part begärde att åtgärder, om sådana vidtas, skulle vara i form av ett minimipris. Parten menade att värderelaterade tullar skulle slå särskilt hårt mot konsumenter som köper hög kvalitet och/eller tunga importerade produkter. I undersökningen framkom dock att inga andra slags åtgärder skulle vara lämpligare, med hänsyn till det sortiment som omfattas av produktdefinitionen.
(241)
På grundval av ovanstående har följande dumpnings- och skademarginaler fastställts och den preliminära tullsatsen är följande:
Företag
Dumpningsmarginal
Skademarginal
Preliminär tull
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd och Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
26,8 %
45,3 %
26,8 %
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd och Guangxi Sanhuan Lucky Xinda Import & Export Co., Ltd
31,2 %
85,3 %
31,2 %
CHL International Ltd och CHL Porcelain Industries Ltd
30,0 %
109,3 %
30,0 %
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd och Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd
17,6 %
76,0 %
17,6 %
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
23,0 %
44,8 %
23,0 %
Alla övriga samarbetsvilliga exporterande tillverkare
26,6 %
76,1 %
26,6 %
Alla övriga företag
58,8 %
109,3 %
58,8 %
H. AVSLUTNING
(242)
För att uppfylla kravet på god förvaltning bör en period fastställas inom vilken berörda parter kan ge sig till känna inom den tidsfrist som anges i meddelandet om inledande och skriftligen meddela sina synpunkter samt begära att bli hörda. De undersökningsresultat om införandet av tullar som redovisats i samband med denna förordning är preliminära och kan behöva omprövas i samband med eventuella slutgiltiga åtgärder.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. En preliminär antidumpningstull införs härmed på import av bords- och köksartiklar av keramiskt material, med undantag för keramiska knivar, med ursprung i Folkrepubliken Kina och som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 och ex 6912 00 90 (Taric-nummer 6911100090, 6912001011, 6912001091, 6912003010, 6912005010 och 6912009010).
2. Den preliminära antidumpningstullsats som ska tillämpas på nettopriset fritt unionens gräns, före tull, för den produkt som beskrivs i punkt 1 och som tillverkas av nedanstående företag fastställs till följande:
Företag
Tull
Taric-tilläggsnummer
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd;
Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
26,8 %
B349
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
31,2 %
B350
CHL Porcelain Industries Ltd
30,0 %
B351
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited;
Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd;
Shandong Silver Phoenix Co., Ltd;
Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd
Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd
17,6 %
B352
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
23,0 %
B353
Företag som förtecknas i bilaga I
26,6 %
B354
Alla övriga företag
58,8 %
B999
3. Den preliminära antidumpningstullen för de företag som anges i punkt 2 ska tillämpas på villkor att det för medlemsstatens tullmyndigheter uppvisas en giltig faktura som uppfyller kraven i bilaga II. Om ingen sådan faktura uppvisas ska tullsatsen för övriga företag tillämpas.
4. Övergång till fri omsättning i unionen av den produkt som avses i punkt 1 ska förutsätta att det lämnas en säkerhet som motsvarar nivån på den preliminära tullen.
5. Om inte annat anges ska gällande bestämmelser om tullar tillämpas.
Artikel 2
1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 20 i rådets förordning (EG) nr 1225/2009 kan berörda parter begära att få information om de viktigaste omständigheter och överväganden som legat till grund för antagandet av denna förordning, skriftligen lämna sina synpunkter och begära att få höras muntligt av kommissionen inom en månad efter det att denna förordning har trätt i kraft.
2. I enlighet med artikel 21.4 i rådets förordning (EG) nr 1225/2009 får berörda parter inom en månad efter det att denna förordning trätt i kraft lämna synpunkter på dess tillämpning.
Artikel 3
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 1 i denna förordning ska tillämpas i sex månader.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 14 november 2012.