NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1304/2013
ze dne 17. prosince 2013
o Evropském sociálním fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1081/2006
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 164 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (3) vymezuje rámec pro činnost Evropského sociálního fondu (ESF), Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR), Fondu soudržnosti, Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova a Evropského námořního a rybářského fondu a stanoví zejména tematické cíle, zásady a pravidla pro programování, monitorování a hodnocení, řízení a kontrolu. Proto je nutné upřesnit úlohu a působnost ESF a také investiční priority související s uvedenými tematickými cíli a přijmout zvláštní ustanovení ohledně typu činností, které mohou být z ESF financovány.
(2)
ESF by měl v rámci úkolů, které mu byly svěřeny článkem 162 Smlouvy o fungování EU zlepšovat možnosti zaměstnávání pracovníků, posilovat sociální začleňování, bojovat proti chudobě, podporovat vzdělávání, dovednosti a celoživotní učení a vytvářet komplexní a udržitelné politiky aktivního začleňování, a tím by měl v souladu s článkem 174 Smlouvy o fungování EU přispívat k hospodářské, sociální a územní soudržnosti. V souladu s článkem 9 Smlouvy o fungování EU by měl ESF přihlížet k požadavkům spojeným s podporou vysoké úrovně zaměstnanosti, zárukou přiměřené sociální ochrany, bojem proti sociálnímu vyloučení a vysokou úrovní všeobecného a odborného vzdělávání a ochrany lidského zdraví.
(3)
Evropská rada na svém zasedání dne 17. června 2010 vyzvala k tomu, aby všechny společné politiky, včetně politiky soudržnosti, podpořily strategii Evropa 2020 pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění, (dále jen „strategie Evropa 2020“). Aby se zajistilo plné sladění ESF s cíli této strategie, zejména pokud jde o zaměstnanost, vzdělávání, odborné vzdělávání a boj proti sociálnímu vyloučení, chudobě a diskriminaci, měl by ESF podporovat členské státy s přihlédnutím k příslušným integrovaným hlavním směrům a příslušnými doporučeními pro jednotlivé země přijímanými podle čl. 121 odst. 2 nebo čl. 148 odst. 4 Smlouvy o fungování EU a případně, na vnitrostátní úrovni k národním programům reforem podloženým národními strategiemi zaměstnanosti, zprávám o vnitrostátní sociální situaci, národním strategiím pro integraci Romů a národním strategiím týkajícím se osob se zdravotním postižením. ESF by měl rovněž přispět k příslušným aspektům provádění stěžejních iniciativ, zejména pokud jde o „Agendu pro nové dovednosti a pracovní místa“, „Mládež v pohybu“ a „Evropskou platformu pro boj proti chudobě a sociálnímu vyloučení“. Měl by rovněž podpořit příslušné činnosti v rámci iniciativy „Digitální agenda“ a iniciativy „Unie inovací“.
(4)
Unie se nyní potýká se strukturálními problémy vyplývajícími z hospodářské globalizace, z technologických změn a stárnutí pracovní síly a se stále častějšími nedostatky, pokud jde o dovednosti a pracovní síly v některých odvětvích a regionech. Tyto problémy se ještě zhoršily kvůli současné hospodářské a finanční krizi, jejímž důsledkem je zvýšená míra nezaměstnanosti zasahující zejména mladé lidi a jiné znevýhodněné skupiny, například migranty a menšiny.
(5)
Cílem ESF by měla být podpora zaměstnanosti, zlepšování přístupu na trh práce, přičemž musí být věnována zvláštní pozornost osobám nejvíce vzdáleným trhu práce a podpora dobrovolné mobility pracovníků. ESF by měl rovněž podporovat aktivní a zdravé stárnutí, a to i prostřednictvím inovativních forem organizace práce, kladením důrazu na zdraví a bezpečnost na pracovišti a zvyšováním zaměstnatelnosti. ESF by měl přispívat k lepšímu fungování trhů práce tím, že zlepší nadnárodní geografickou mobilitu pracovníků, a zejména by měl podporovat činnosti sítě EURES (činnosti Evropské služby zaměstnanosti), pokud jde o přijímání zaměstnanců a související informace, poradenské a konzultační služby na vnitrostátní i přeshraniční úrovni. Operace financované ESF by měly být v souladu s čl. 5 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie, který stanoví, že se od nikoho nesmí vyžadovat, aby vykonával nucené nebo povinné práce.
(6)
ESF by měl rovněž podporovat sociální začlenění a předcházet chudobě a bojovat s ní s cílem přerušit koloběh znevýhodnění napříč generacemi, což znamená, že je třeba mobilizovat široký rejstřík politik zaměřených na nejvíce znevýhodněné osoby bez ohledu na jejich věk, včetně dětí, chudých pracujících a starších žen. Je třeba věnovat pozornost zapojení osob žádajících o azyl a uprchlíků. ESF lze využít k posílení přístupu k dostupným, udržitelným a vysoce kvalitním službám obecného zájmu, zejména v oblasti zdravotní péče, služeb v oblasti zaměstnanosti a odborné přípravy, služeb pro osoby bez domova, mimoškolní péče, služeb v oblasti péče o děti a dlouhodobé péče. Služby, kterým je poskytována podpora, mohou být veřejného, soukromého nebo komunitního charakteru a mohou je poskytovat různé druhy poskytovatelů, tedy veřejná správa, soukromé společnosti, sociální podniky či nevládní organizace.
(7)
ESF by se měl zaměřit na řešení problematiky předčasného ukončení školní docházky, podporu rovného přístupu ke kvalitnímu vzdělání, investování do odborného vzdělávání a přípravy, zlepšení relevantnosti systémů vzdělávání a odborné přípravy na trhu práce a podporu celoživotního učení, včetně formálního a neformálního způsobu učení.
(8)
Za účelem posílení hospodářského růstu a zvýšení počtu pracovních příležitostí by se kromě těchto priorit v méně rozvinutých regionech a členských státech měla zlepšit efektivnost veřejné správy na celostátní i regionální úrovni a rovněž její schopnost fungovat na bázi spoluúčasti. Měla by se posílit institucionální kapacita zúčastněných stran, včetně nevládních organizací, které provádějí politiky zaměstnanosti, vzdělávání, odborné přípravy a sociální politiky, a to včetně oblasti boje proti diskriminaci.
(9)
Podpora v rámci investic do „komunitně vedeného místního rozvoje“ může přispět k plnění všech tematických cílů stanovených v tomto nařízení. Strategie komunitně vedeného místního rozvoje podporované z ESF by měly být inkluzivní ve vztahu ke znevýhodněným osobám žijícím na daném území, a to jak pokud jde o správu místních akčních skupin, tak pokud jde o obsah těchto strategií.
(10)
Zároveň je nezbytné podpořit rozvoj a konkurenceschopnost unijních mikropodniků a malých a středních podniků a zajistit, aby se lidé s pomocí vhodných dovedností získaných díky celoživotnímu učení dokázali přizpůsobit novým podmínkám, jako je přechod na znalostní ekonomiku, digitální agenda a přechod na nízkouhlíkové hospodářství účinněji využívající energie. Tím, že se ESF bude snažit dosáhnout svých hlavních tematických cílů, by měl přispět k řešení těchto problémů. V této souvislosti by měl ESF podporovat přechod pracovních sil z oblasti vzdělávání do zaměstnání, na ekologičtější dovednosti a pracovní místa a měl by řešit nedostatek dovedností, a to i v odvětvích účinného využívání energie, obnovitelných zdrojů energie a udržitelné dopravy. ESF by měl rovněž přispívat ke kulturním a tvůrčím dovednostem. Sociokulturní, tvůrčí a kulturní odvětví mají nepřímý význam pro plnění cílů ESF; jejich potenciál by měl být proto lépe začleněn do projektů a programování ESF.
(11)
Vzhledem k přetrvávající potřebě bojovat proti nezaměstnanosti mladých v celé Unii by v jejích nejvíce postižených regionech měla být zahájena Iniciativa na podporu zaměstnanosti mladých lidí. Tato iniciativa by měla v těchto regionech podporovat mladé lidi, kteří nejsou v zaměstnání, ve vzdělávání ani v profesní přípravě, kteří jsou nezaměstnaní či neaktivní tím, že podpoří a urychlí provádění opatření finančně podporovaných z ESF. Navíc by v nejvíce postižených regionech k investicím z ESF měly být přiděleny dodatečné prostředky právě pro Iniciativu na podporu zaměstnanosti mladých lidí. Iniciativa by tím, že se zaměřuje spíše na jednotlivé osoby než na struktury, měla doplňovat další opatření ESF a vnitrostátní opatření ve prospěch mladých lidí, kteří nejsou ve vzdělávání, v zaměstnání ani v profesní přípravě, a to i prostřednictvím provádění záruky pro mladé lidi v souladu s doporučením Rady ze dne 22. dubna 2013 o zavedení záruky pro mladé lidi (4), která stanoví, že by mladí lidé do čtyř měsíců od okamžiku, kdy se stali nezaměstnanými nebo ukončili formální vzdělání, měli obdržet kvalitní nabídku zaměstnání, dalšího vzdělávání, učňovské přípravy nebo výcviku. Iniciativa na podporu zaměstnanosti mladých lidí může rovněž podporovat opatření na potírání předčasného ukončení školní docházky. Přístup k sociálním dávkám pro mladou osobu nebo její rodinu či závislé osoby by neměl být podmíněn zapojením této mladé osoby do Iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí.
(12)
Iniciativa na podporu zaměstnanosti mladých lidí by měla být plně začleněna do programování ESF, avšak ve vhodných případech by měla být stanovena zvláštní ustanovení týkající se iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí s cílem dosáhnout jejích cílů. Je nutné zjednodušit a usnadnit provádění této iniciativy, zejména pokud jde o ustanovení týkající se finančního řízení a opatření související s tematickým zaměřením. S cílem zajistit, aby výsledky uvedené iniciativy byly jednoznačně viditelné a došlo k jejich sdělení, je třeba, aby byla stanovena konkrétní opatření týkající se monitorování, hodnocení, informování a zveřejňování. Do diskusí monitorovacích výborů týkajících se přípravy a provádění iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí včetně jejího hodnocení by měly být zapojeny mládežnické organizace.
(13)
ESF by měl přispět ke strategii Evropa 2020 tím, že více soustředí svou podporu na priority Unie. Minimální podíl financování kohezní politiky pro ESF je stanoven v souladu s čl. 92 odst. 4 nařízení (EU) č. 1303/2013. ESF by zejména měl více podporovat boj proti sociálnímu vyloučení a chudobě, a to prostřednictvím minimálních účelově vyčleněných přídělů ve výši 20 % celkových zdrojů ESF pro jednotlivé členské státy. Volba a počet investičních priorit pro podporu z ESF by se měly rovněž omezit v závislosti na úrovni rozvoje podporovaných regionů.
(14)
Aby se zajistilo důkladnější monitorování a hodnocení výsledků dosažených na úrovni Unie prostřednictvím opatření podporovaných z ESF, měl by být v tomto nařízení stanoven společný soubor ukazatelů výstupů a výsledků. Tyto ukazatele by měly odpovídat investičním prioritám a druhu podporovaného opatření v souladu s tímto nařízením a příslušnými ustanoveními nařízení (EU) č. 1303/2013. Tyto ukazatele by měly být případně doplněny ukazateli výsledků nebo výstupů specifickými pro jednotlivé programy.
(15)
Členské státy jsou povzbuzovány, aby podávaly zprávy o vlivu investic ESF na rovné příležitosti, rovný přístup a integraci marginalizovaných skupin v operačních programech.
(16)
S ohledem na požadavky, které se týkají ochrany údajů, spojených se sběrem a uchováváním citlivých údajů o účastnících by členské státy a Komise měly provádět pravidelné hodnocení účinnosti a dopadu podpory ESF, pokud jde o podporu sociálního začleňování a boj proti chudobě, zejména v souvislosti se znevýhodněnými osobami, jako jsou Romové. Členské státy jsou povzbuzovány k tomu, aby o iniciativách financovaných z ESF podávaly informace ve svých zprávách o vnitrostátní sociální situaci přiložených k národním programům reforem, zejména pokud jde o marginalizované komunity, jako jsou Romové a migranti.
(17)
Účinné a účelné provádění činností podporovaných z ESF závisí na řádné správě věcí veřejných a na partnerství mezi všemi příslušnými územními a socioekonomickými činiteli, přičemž je třeba zohlednit subjekty působící na regionální a místní úrovni, zejména zastřešující sdružení zastupující místní a regionální orgány, organizované občanské společnosti a hospodářské a zejména sociální partnery a nevládní organizace. Proto je nutné, aby členské státy zajistily účast sociálních partnerů a nevládních organizací na strategickém řízení ESF, a to od fáze formulování operačních programů až po fázi provádění a hodnocení výsledků ESF.
(18)
Členské státy a Komise by měly zajistit, aby provádění priorit financovaných z ESF přispělo k podpoře rovnosti žen a mužů v souladu s článkem 8 Smlouvy o fungování EU. Z hodnocení vyplynulo, že včasné a důsledné zohlednění cílů týkajících se rovnosti mužů a žen ve všech dimenzích a ve všech fázích přípravy, monitorování, provádění a hodnocení operačních programů je velmi důležité a že je zároveň třeba zajistit, aby byla přijata konkrétní opatření na podporu rovnosti žen a mužů, ekonomické nezávislosti žen, zlepšování vzdělání a dovedností a znovuzačlenění žen, které se staly obětí násilí, na trh práce a do společnosti.
(19)
V souladu s článkem 10 Smlouvy o fungování EU by provádění priorit financovaných z ESF mělo přispět k boji proti diskriminaci na základě pohlaví, rasy nebo etnického původu, náboženského vyznání nebo přesvědčení, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace, a to tím, že osobám čelícím vícero formám diskriminace bude věnována zvláštní pozornost. Diskriminace na základě pohlaví by měla být chápána v širším slova smyslu, aby zahrnovala i jiné aspekty související s genderem v souladu s judikaturou Soudního dvora Evropské unie. Prováděním priorit financovaných z ESF by se mělo přispět k podpoře rovných příležitostí. ESF by měl podporovat plnění povinností Unie vyplývajících z Úmluvy OSN o právech osob se zdravotním postižením, mimo jiné pokud jde o vzdělání, zaměstnání a přístupnost. ESF by měl také napomoci přechodu z péče v institucionálním prostředí na komunitní péči. ESF by neměl podporovat žádnou činnost, která přispívá k segregaci nebo sociálnímu vyloučení.
(20)
Podpora sociálních inovací přispívá k tvorbě politik, které budou lépe reagovat na sociální změny. ESF by měl podporovat inovativní sociální podniky a podnikatele, jakož i inovativní projekty nevládních organizací a dalších subjektů v rámci sociálního hospodářství. Pro účinnost takových politik má zásadní význam zejména zkoušení a hodnocení inovativních řešení před jejich rozšířením, a proto si zaslouží zvláštní podporu z ESF. Inovativní řešení by mohla zahrnovat rozvoj sociálních měřítek, jako je například sociální označování, prokáží-li svoji účinnost.
(21)
Významnou přidanou hodnotu představuje nadnárodní spolupráce a proto by měla být podporována všemi členskými státy s výjimkou řádně odůvodněných případů, kdy je třeba zohlednit zásadu proporcionality. Je rovněž nezbytné posílit úlohu Komise při usnadňování výměny zkušeností a koordinaci provádění příslušných iniciativ.
(22)
S cílem posilovat integrovaný a celostní přístup k zaměstnanosti a sociálnímu začleňování by měl ESF podporovat partnerství fungující napříč odvětvími a na územním základě.
(23)
K provádění strategie Evropa 2020 a dosažení jejích hlavních cílů by měla přispět mobilizace zúčastněných stran na regionální a místní úrovni. Lze použít a podporovat územní pakty, místní iniciativy pro zaměstnanost a sociální začleňování, udržitelné a inkluzivní strategie komunitně vedeného místního rozvoje v městských a venkovských oblastech a strategie udržitelného rozvoje měst, aby se do přípravy a provádění operačních programů aktivněji zapojily regionální a místní orgány, města, sociální partneři a nevládní organizace.
(24)
Nařízení (EU) č. 1303/2013 stanoví, že pravidla pro způsobilost výdajů mají být stanovena na vnitrostátní úrovni s některými výjimkami, pro něž je nutné určit specifická ustanovení, pokud jde o ESF.
(25)
Aby se zjednodušilo používání ESF a snížilo riziko chybovosti, a s ohledem na zvláštní charakteristiky operací podporovaných z ESF je vhodné přijmout ustanovení, která doplní nařízení (EU) č. 1303/2013 pokud jde o způsobilost výdajů.
(26)
Využívání standardních stupnic jednotkových nákladů, paušálních částek a paušálních sazeb by mělo vést ke zjednodušení pro příjemce a mělo by snížit administrativní zátěž všech projektových partnerů ESF.
(27)
Je důležité zajistit řádnou finanční správu každého operačního programu a jeho provádění co nejefektivnějším a uživatelsky nejvstřícnějším způsobem. Členské státy by měly upustit od zavádění dalších pravidel, která příjemcům znesnadňují využívání prostředků.
(28)
Členské státy a regiony by měly být motivovány k využívání ESF prostřednictvím finančních nástrojů, aby podporovaly například studenty, tvorbu pracovních míst, mobilitu pracovníků, sociální začleňování a sociální podnikání.
(29)
ESF by měl doplňovat jiné programy Unie a mezi ESF a jinými finančními nástroji Unie by se měla vytvářet úzká součinnost.
(30)
Investice do lidského kapitálu představují základní prostředek pro zajištění mezinárodní konkurenceschopnosti Unie a trvalého rozmachu jejího hospodářství. Žádný druh investice nemůže vést ke strukturálním reformám, aniž by byl doprovázen soudržnou strategií zaměřenou na rozvoj lidského kapitálu, která zabezpečí růst. Z tohoto důvodu je zapotřebí dbát na to, aby po programové období 2014-2020 finanční zdroje, které jsou určeny na zlepšování dovedností a zvyšování zaměstnanosti, umožňovaly provádět činnosti v odpovídajícím rozsahu.
(31)
Komisi by měla být svěřena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, aby mohla vymezit standardní stupnici jednotkových nákladů a paušální částky a jejich maximální výši podle různých typů operací. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(32)
Komisi by měl být při správě ESF nápomocen výbor uvedený v článku 163 Smlouvy o fungování EU.
(33)
Jelikož se tímto nařízením nahrazuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1081/2006 (5), mělo by být uvedené nařízení zrušeno. Tímto nařízením by však nemělo být dotčeno pokračování ani změny pomoci schválené Komisí na základě nařízení (ES) č. 1081/2006 nebo jiného právního předpisu, který se na takovou pomoc vztahuje ke dni 31. prosince 2013. V důsledku toho by se uvedené nařízení nebo zmíněný jiný právní předpis měly na takovou pomoc nebo dotyčné operace vztahovat i po 31. prosinci 2013 až do jejich ukončení. Žádosti o pomoc podané nebo schválené podle nařízení (ES) č. 1081/2006 by měly zůstat v platnosti,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví úlohu Evropského sociálního fondu (ESF), včetně iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí, rozsah jeho podpory, zvláštní ustanovení a druhy výdajů způsobilých pro poskytnutí pomoci.
Článek 2
Úloha
1. ESF podporuje vysokou úroveň zaměstnanosti a kvalitu pracovních míst, zlepšuje přístup na trh práce, podporuje geografickou a profesní mobilitu pracovníků a usnadňuje jejich přizpůsobování se průmyslovým změnám a změnám ve výrobním systému nutným z hlediska udržitelného rozvoje, přispívá k vysoké úrovni vzdělávání a odborné přípravy pro všechny a usnadňuje mladým lidem přechod od vzdělávání k zaměstnání, bojuje proti chudobě, zlepšuje sociální začleňování a podporuje rovnost mužů a žen, nediskriminaci a rovné příležitosti, a tím přispívá k plnění priorit Unie, pokud jde o posilování hospodářské, sociální a územní soudržnosti.
2. ESF plní úlohu stanovenou v odstavci 1 tím, že podporuje členské státy při dosahování priorit a hlavních cílů strategie Unie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění (dále jen „strategie Evropa 2020“) a poskytuje jim dostatečnou flexibilitu k řešení jejich specifických problémů s ohledem na dosažení cílů strategie Evropa 2020. ESF podporuje tvorbu a provádění politik a činností souvisejících s jeho úlohou s přihlédnutím k příslušným integrovaným hlavním směrům a příslušnými doporučeními pro jednotlivé země přijatými podle čl. 121 odst. 2 nebo čl. 148 odst. 4 Smlouvy o fungování EU a případně, na vnitrostátní úrovni, k národním programům reforem a k dalším relevantním vnitrostátním strategiím a zprávám.
3. Z ESF by měli mít prospěch lidé, včetně znevýhodněných osob, jako jsou dlouhodobě nezaměstnaní, lidé se zdravotním postižením, migranti, národnostní menšiny, marginalizované komunity a lidé všech věkových skupin, kteří čelí chudobě a sociálnímu vyloučení. ESF rovněž podporuje pracovníky, podniky, včetně subjektů sociální ekonomiky, a podnikatele a také systémy a struktury, aby se snáze přizpůsobily novým problémům, aby se mimo jiné zmírnila nerovnováha v nabídce a poptávce po dovednostech a aby se podpořila řádná správa, sociální pokrok, a provádění reforem, zejména v oblasti zaměstnanosti, vzdělávání, odborné přípravy a sociálních politik.
Článek 3
Rozsah pomoci
1. Podle tematických cílů stanovených v čl. 9 prvním pododstavci bodech 8, 9, 10, 11 nařízení (EU) č. 1303/2013, které odpovídají písmenům a), b), c) a d) tohoto odstavce, a v souladu se svou úlohou podporuje ESF tyto investiční priority:
a)
v rámci tematického cíle „podpora udržitelné a kvalitní zaměstnanosti a mobility pracovníků“:
i)
přístup k zaměstnání pro osoby hledající zaměstnání a neaktivní osoby, včetně dlouhodobě nezaměstnaných a osob vzdálených trhu práce, také prostřednictvím místních iniciativ na podporu zaměstnanosti a mobility pracovníků;
ii)
trvalé začlenění mladých lidí na trh práce, mimo jiné pomocí „záruky pro mladé lidi”, a to zejména těch, kteří nejsou ve vzdělávání, v zaměstnání nebo v profesní přípravě, včetně těch mladých lidí, kterým hrozí sociální vyloučení, a mladých lidí z marginalizovaných komunit;
iii)
samostatná výdělečná činnost, podnikání a zakládání firem včetně inovativních mikropodniků a malých a středních podniků;
iv)
rovnost žen a mužů ve všech oblastech, a to i pokud jde o přístup k zaměstnání a kariérní postup, sladění pracovního a soukromého života a podpora stejné odměny za stejnou práci;
v)
pomoc pracovníkům, podnikům a podnikatelům přizpůsobovat se změnám;
vi)
aktivní a zdravé stárnutí;
vii)
modernizace institucí trhu práce, jako jsou veřejné a soukromé služby zaměstnanosti a přispívání k adaptaci na potřeby trhu práce, včetně prostřednictvím opatření pro zlepšení nadnárodní mobility pracovníků a programů mobility a lepší spolupráce mezi institucemi a příslušnými zúčastněnými stranami;
b)
v rámci tematické cíle Podpora sociálního začleňování a boj proti chudobě a jakékoli diskriminaci:
i)
aktivní začleňování, včetně začleňování s ohledem na podporu rovných příležitostí a aktivní účast a zlepšení zaměstnatelnosti;
ii)
socioekonomická integrace marginalizovaných komunit, jako jsou Romové;
iii)
boj proti všem formám diskriminace a prosazování rovných příležitostí;
iv)
zlepšování přístupu k dostupným, udržitelným a vysoce kvalitním službám, včetně zdravotnictví a sociálních služeb obecného zájmu;
v)
podpora sociálního podnikání a profesního začlenění do sociálních podniků a sociální a solidární ekonomiky, s cílem usnadnit přístup k zaměstnání;
vi)
strategie komunitně vedeného místního rozvoje;
c)
v rámci tematického cíle „investice do vzdělávání, školení, odborné přípravy, dovedností a celoživotního učení“:
i)
omezování a prevence předčasného ukončování školní docházky a podpora rovného přístupu ke kvalitním programům předškolního rozvoje, k primárnímu a sekundárnímu vzdělávání, možnostem formálního a neformálního vzdělávání, které umožňuje zpětné začlenění do procesu vzdělávání a odborné přípravy;
ii)
zlepšování kvality a účinnosti a přístupu k terciárnímu a rovnocennému vzdělávání, zejména v případě znevýhodněných skupin, aby se zvýšila účast a úrovně dosaženého vzdělání;
iii)
zajišťování rovného přístupu k celoživotnímu učení pro všechny věkové skupiny ve formální i neformální podobě, zdokonalování znalostí, dovedností a schopností pracovníků a prosazování flexibilních metod učení, a to i prostřednictvím kariérního poradenství a validace získaných dovedností;
iv)
zvyšování významu systémů vzdělávání a odborné přípravy pro trh práce, usnadňování přechodu od vzdělávání k zaměstnání, upevňování systémů odborné přípravy a vzdělávání, zvyšování jejich kvality, a to i prostřednictvím mechanismů pro rozpoznávání schopností, uzpůsobení osnov a vytvoření a rozvoje učebních systémů zaměřených na praxi, a to i v rámci duálního vzdělávání a učňovské přípravy;
d)
v rámci tematického cíle „posilování institucionální kapacity veřejných orgánů a zúčastněných stran a efektivní veřejné správy“:
i)
investice do institucionální kapacity a efektivnosti veřejné správy a veřejných služeb na celostátní, regionální a místní úrovni za účelem reforem, zlepšování právní úpravy a řádné správy.
Tato investiční priorita je použitelná pouze v členských státech způsobilých pro podporu z Fondu soudržnosti nebo v členských státech, které mají jeden nebo více regionů úrovně NUTS 2 uvedených v čl. 90 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 1303/2013;
ii)
vytváření kapacit v případě všech zúčastněných stran, které provádějí politiky vzdělávání, celoživotního učení, odborné přípravy a zaměstnanosti a sociální politiky, a to i prostřednictvím odvětvových a územních paktů za účelem podnícení reforem na celostátní, regionální a místní úrovni.
2. Prostřednictvím investičních priorit uvedených v odstavci 1 přispěje ESF rovněž k tematickým cílům uvedeným v čl. 9 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1303/2013, a to zejména prostřednictvím:
a)
podpory přechodu na nízkouhlíkové hospodářství, které bude odolné vůči změně klimatu, bude účinně využívat zdroje a bude udržitelné z hlediska životního prostředí, prostřednictvím zlepšení systémů vzdělávání a odborné přípravy nezbytných k přizpůsobení dovedností a kvalifikací, zvyšování kvalifikace pracovníků a vytváření nových pracovních míst v odvětvích souvisejících se životním prostředím a energií;
b)
zlepšení dostupnosti, využití a kvality informačních a komunikačních technologií prostřednictvím rozvíjení počítačové gramotnosti a elektronického učení a investic do začleňování občanů do informační společnosti (e-inclusion), elektronických dovedností a souvisejících podnikatelských dovedností;
c)
posílení výzkumu, technologického rozvoje a inovací prostřednictvím postgraduálního studia a podnikatelských dovedností, odborné přípravy výzkumných pracovníků, vytváření sítí a partnerství mezi vysokoškolskými institucemi, výzkumnými a technologickými středisky a podniky;
d)
zvyšování konkurenceschopnosti a dlouhodobé udržitelnosti malých a středních podniků tím, že se podpoří přizpůsobivost podniků, řídících a ostatních pracovníků, zvýší se investice do lidského kapitálu a podpoří prakticky zaměřené instituce odborného vzdělávání.
Článek 4
Provázanost a tematické zaměření
1. Členské státy zajistí, aby strategie a činnosti vymezené v operačních programech byly provázány a řešily problémy vymezené v jejich národních programech reforem a případně i v dalších vnitrostátních strategiích zaměřených na boj proti nezaměstnanosti, chudobě a sociálnímu vyloučení, a rovněž v příslušných doporučeních Rady přijatých podle čl. 148 odst. 4 Smlouvy o fungování EU, aby přispěly k dosažení hlavních cílů strategie Evropa 2020 týkajících se zaměstnanosti, vzdělávání a zmírňování chudoby.
2. Nejméně 20 % celkových zdrojů ESF v každém členském státě je přiděleno na tematický cíl „podpora sociálního začleňování a boj proti chudobě a jakékoli diskriminaci“ stanovený v čl. 9 prvním pododstavci bodu 9 nařízení (EU) č. 1303/2013.
3. Členské státy usilují o tematické zaměření na základě těchto podmínek:
a)
u více rozvinutých regionů členské státy soustředí nejméně 80 % přídělů ESF pro každý operační program až na pět investičních priorit stanovených v čl. 3 odst. 1;
b)
u přechodných regionů členské státy soustředí nejméně 70 % přídělů ESF pro každý operační program až na pět investičních priorit stanovených v čl. 3 odst. 1;
c)
u méně rozvinutých regionů členské státy soustředí nejméně 60 % přídělů ESF pro každý operační program až na pět investičních priorit stanovených v čl. 3 odst. 1.
4. Prioritní osy uvedené v čl. 11 odst. 1 jsou z výpočtu procentních podílů uvedených v odstavcích 2 a 3 tohoto článku vyjmuty.
Článek 5
Ukazatele
1. Společné ukazatele výstupů a výsledků stanovené v příloze I tohoto nařízení a případně i specifické ukazatele pro jednotlivé programy se použijí v souladu s čl. 27 odst. 4 a čl. 96 odst. 2 písm. b) body ii) a iv) nařízení (EU) č. 1303/2013. Všechny společné ukazatele výstupů a výsledků se uvádějí u všech investičních priorit. Ukazatele výsledků stanovené v příloze II tohoto nařízení se vykazují v souladu s odstavcem 2 tohoto článku. Je-li to možné, uvádějí se údaje odděleně pro muže a ženy.
U společných ukazatelů výstupů a ukazatelů výstupů specifických pro jednotlivé programy se ukazatele výchozí hodnoty nastaví na nulu. Pokud je to z hlediska povahy podporovaných operací relevantní, nastaví se souhrnné kvantifikované cílové hodnoty těchto ukazatelů pro rok 2023. Ukazatele výstupů jsou vyjádřeny v absolutních číslech.
U společných ukazatelů výsledků a ukazatelů výsledků specifických pro jednotlivé programy, u nichž byla souhrnná kvantifikované cílová hodnota nastavena pro rok 2023, se ukazatele výchozí hodnoty stanoví na základě nejnovějších dostupných údajů nebo jiných relevantních zdrojů informací. Ukazatele výsledků specifické pro jednotlivé programy a související cíle lze vyjádřit kvantitativně nebo kvalitativně.
2 Kromě ukazatelů zmiňovaných v odstavci 1 se ukazatele výsledků uvedené v příloze II tohoto nařízení použijí na všechny operace podporované v rámci investiční priority podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) pro účely provádění iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí. Všechny ukazatele stanovené v příloze II tohoto nařízení jsou spojeny se souhrnnou kvantifikovanou cílovou hodnotou pro rok 2023 a s výchozí hodnotou.
3. Spolu s výroční zprávou o provádění předloží řídicí orgán elektronicky strukturované údaje pro každou prioritní osu, roztříděné podle investičních priorit. Tyto údaje se předkládají pro kategorie intervencí uvedených v čl. 96 odst. 2 písm. b) bodu vi) nařízení (EU) č. 1303/2013 a ukazatelů výstupů a výsledků. Odchylně od čl. 50 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013 se údaje předkládané pro ukazatele výstupů a výsledků týkají hodnot u částečně nebo plně provedených operací.
KAPITOLA II
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ PRO PROGRAMOVÁNÍ A PROVÁDĚNÍ OPERAČNÍCH PROGRAMŮ
Článek 6
Zapojení partnerů
1. Účast partnerů na provádění operačních programů, jak je uvedena v článku 5 nařízení (EU) č. 1303/2013, může mít formu globálních grantů podle definice v čl. 123 odst. 7 nařízení (EU) č. 1303/2013. V takovém případě je v operačním programu označena ta část programu, které se globální grant týká, včetně příslušného orientačního finančního přídělu z každé prioritní osy.
2. Aby se podpořila přiměřená účast sociálních partnerů na činnostech podporovaných ESF, řídicí orgány operačního programu v regionu ve smyslu čl. 90 odst. 2 písm. a) nebo b) nařízení (EU) č. 1303/2013 nebo v členském státě způsobilém pro podporu z Fondu soudržnosti zajistí, aby byla ze zdrojů ESF podle potřeby přidělena odpovídající částka na činnosti spočívající ve vytváření kapacit, a sice formou odborné přípravy, opatření na vytváření sítí a posílení sociálního dialogu, a na činnosti prováděné sociálními partnery společně.
3. Aby se podpořila přiměřená účast nevládních organizací na činnostech podporovaných ESF a jejich přístup k nim, zejména v oblastech sociálního začleňování, rovnosti žen a mužů a rovných příležitostí, řídicí orgány operačního programu v regionu ve smyslu čl. 82 odst. 2 písm. a) nebo b) nařízení (EU) č. 1303/2013 nebo v členském státě způsobilém pro podporu z Fondu soudržnosti zajistí, aby byla ze zdrojů ESF přidělena odpovídající částka na činnosti spočívající ve vytváření kapacit pro nevládní organizace.
Článek 7
Podpora rovnosti žen a mužů
Členské státy a Komise podporují rovnost žen a mužů prostřednictvím zohledňování rovnosti pohlaví podle článku 7 nařízení (EU) č. 1303/2013, a to v průběhu přípravy, provádění, monitorování a vyhodnocování operačních programů. Prostřednictvím ESF členské státy a Komise rovněž podporují zvláštní cílená opatření v rámci jakýchkoli investičních priorit uvedených v článku 3, a zejména v čl. 3 odst. 1 písm. a) bodě iv) tohoto nařízení, za účelem zvýšení udržitelné zaměstnanosti žen a udržitelného postupu žen v zaměstnání, a tím i za účelem boje proti feminizaci chudoby, snížení segregace podle pohlaví a boje proti genderovým stereotypům na trhu práce a v oblasti vzdělávání a odborné přípravy, za účelem podpory sladění pracovního a soukromého života jako možnosti pro všechny, jakož i za účelem rovného rozdělení odpovědnosti za péči mezi ženy a muže.
Článek 8
Podpora rovných příležitostí a nediskriminace
Členské státy a Komise podporují rovné příležitosti pro všechny, bez diskriminace na základě pohlaví, rasy nebo etnického původu, náboženského vyznání nebo přesvědčení, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace, prostřednictvím prosazování zásady nediskriminace podle článku 7 nařízení (EU) č. 1303/2013. Prostřednictvím ESF členské státy a Komise rovněž podporují zvláštní opatření v rámci jakýchkoli investičních priorit uvedených v článku 3, a zejména v čl. 3 odst. 1 písm. b) bodě iii) tohoto nařízení. Taková opatření jsou zaměřena na boj proti všem formám diskriminace a na zajištění lepšího přístupu pro osoby se zdravotním postižením, aby se lépe integrovaly v oblasti zaměstnání, vzdělávání a odborné přípravy, a tím se zlepšilo jejich sociální začlenění, snížily nerovnosti, pokud jde o úroveň dosaženého vzdělání a zdravotní stav, a zjednodušil přechod z péče v institucionálním prostředí na komunitní péči, a to zejména pokud jde o osoby, které se potýkají s vícero formami diskriminace.
Článek 9
Sociální inovace
1. ESF podporuje sociální inovace ve všech oblastech spadajících do jeho působnosti podle definice v článku 3 tohoto nařízení, zejména s cílem zkoušet a vyhodnocovat na místní či regionální úrovni inovativní řešení, která vyžadují sociální potřeby, a rozšiřovat je, a to ve spolupráci s příslušnými partnery a zejména se sociálními partnery.
2. Členské státy určí ve svých operačních programech oblasti pro sociální inovace, které odpovídají konkrétním potřebám těchto členských států, nebo tak učiní v pozdější fázi provádění.
3. Komise usnadňuje vytváření kapacit pro sociální inovace, zejména podporou vzájemného učení, zřizováním sítí a šířením a prosazováním osvědčených postupů a metodologií.
Článek 10
Nadnárodní spolupráce
1. Členské státy podporují nadnárodní spolupráci s cílem propagovat vzájemné učení, a tím zvyšují účinnost politik podporovaných z ESF. Nadnárodní spolupráce zahrnuje partnery alespoň ze dvou členských států.
2. Odchylně od odstavce 1 se mohou členské státy s jedním operačním programem podporovaným z ESF nebo s jedním operačním programem financovaným z několika fondů v řádně odůvodněných případech a s přihlédnutím k zásadě proporcionality, výjimečně rozhodnout, že nebudou nadnárodní spolupráci podporovat.
3. Členské státy ve spolupráci s příslušnými partnery si mohou samy zvolit téma nadnárodní spolupráce ze seznamu společných témat navrženého Komisí a přijatého výborem uvedeným v článku 25 nebo zvolit jiné téma odpovídající jejich konkrétním potřebám.
4. Komise usnadňuje nadnárodní spolupráci v případě seznamu společných témat uvedeného v odstavci 3 a, je-li to vhodné, i v případě jiných témat zvolených členskými státy prostřednictvím vzájemného učení a koordinovaných nebo společných činností. Komise jedná zejména na úrovni platformy EU, aby zjednodušila zakládání nadnárodních partnerství, výměnu informací, vytváření kapacit a sítí a rovněž využívání příslušných výstupů a jejich šíření. Kromě toho Komise vytvoří koordinovaný rámec provádění, včetně společných kritérií způsobilosti, typů a načasování činností a společných metodologických přístupů k monitorování a hodnocení, aby se nadnárodní spolupráce zjednodušila.
Článek 11
Zvláštní ustanovení fondu týkající se operačních programů
1. Odchylně od čl. 96 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013, mohou operační programy stanovit prioritní osy pro provádění sociálních inovací a nadnárodní spolupráce uvedených v článcích 9 a 10 tohoto nařízení.
2. Odchylně od čl. 120 odst. 3 nařízení (EU) č. 1303/2013 se maximální míra spolufinancování pro určitou prioritní osu zvýší o deset procentních bodů, ale nepřesáhne 100 %, pokud je celá prioritní osa zaměřena na sociální inovace nebo nadnárodní spolupráci nebo jejich kombinaci.
3. Kromě ustanovení čl. 96 odst. 3 nařízení (EU) č. 1303/2013 stanoví operační programy i příspěvek plánovaných činností podporovaných z ESF na:
a)
tematické cíle uvedené v čl. 9 prvním pododstavci bodech. 1 až 7 nařízení (EU) č. 1303/2013, případně podle prioritních os;
b)
sociální inovace a nadnárodní spolupráci uvedené v článcích 9 a 10 tohoto nařízení, pokud se na ně nevztahuje specifická prioritní osa.
Článek 12
Zvláštní ustanovení pro území se zvláštní charakteristikou
1. ESF může podporovat strategie komunitně vedeného místního rozvoje v městských a venkovských oblastech podle článků 32, 33 a 34 nařízení (EU) č. 1303/2013, územní pakty a místní iniciativy na podporu zaměstnanosti, včetně zaměstnanosti mladých lidí, vzdělávání a sociálního začleňování a rovněž integrované územní investice podle článku 36 nařízení (EU) č. 1303/2013.
2. Coby doplněk intervencí EFRR podle článku 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1301/2013 (6) může ESF podporovat udržitelný rozvoj měst prostřednictvím strategií vymezujících integrované činnosti pro řešení ekonomických a sociálních problémů, které postihují městská prostředí, a problémů souvisejících s životním prostředím, které určily členské státy na základě zásad stanovených v příslušných dohodách o partnerství.
KAPITOLA III
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ PRO FINANČNÍ ŘÍZENÍ
Článek 13
Způsobilost výdajů
1. Evropský sociální fond poskytuje podporu pro způsobilé výdaje, které mohou podle čl. 120 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 1303/2013, zahrnovat jakékoli finanční zdroje, jimiž kolektivně přispívají zaměstnavatelé a pracovníci.
2. ESF může poskytovat podporu pro výdaje vynaložené na operace, které se provádějí mimo programovou oblast, ale v rámci Unie, pokud jsou splněny tyto dvě podmínky:
a)
operace je prospěšná pro programovou oblast;
b)
povinnosti orgánů odpovědných za operační program, pokud jde o řízení, kontrolu a audit operace, jsou plněny orgány odpovědnými za operační program, v rámci nějž je operace podporována, nebo uzavřou smlouvu s orgány v členském státě, ve kterém se operace provádí, pokud jsou v tomto členském státě splněny povinnosti související s řízením, kontrolou a auditem operace.
3. Až do 3 % rozpočtu operačního programu ESF nebo části ESF, z níž je financován operační program využívající několika fondů, jsou výdaje vynaložené mimo Unii, způsobilé pro příspěvek z ESF, pokud se týkají tematických cílů stanovených v čl. 3 odst. 1 písm. a) a c), a pokud příslušný monitorovací výbor tyto operace nebo příslušný typ operací schválil.
4. Kromě výdajů uvedených v čl. 59 odst. 3 nařízení (EU) č. 1303/2013 není způsobilý pro příspěvek z ESF ani nákup infrastruktury, pozemků a nemovitostí.
5. Věcné příspěvky ve formě dávek nebo platů vyplacené třetí stranou ve prospěch účastníků operace mohou být způsobilé pro příspěvek z ESF, pokud tyto věcné příspěvky byly vynaloženy v souladu s vnitrostátními pravidly, včetně účetních pravidel, a jejich výše nepřesahuje náklady vynaložené třetí stranou.
Článek 14
Zjednodušené vykazování nákladů
1. Kromě možností uvedených v článku 67 nařízení (EU) č. 1303/2013, může Komise uhradit náklady zaplacené členskými státy na základě standardních stupnic jednotkových nákladů a paušálních částek podle definice Komise. Částky vypočítané na tomto základě se považují za veřejnou podporu zaplacenou příjemci a za způsobilé výdaje pro účely použití nařízení (EU) č. 1303/2013.
Pro účely prvního pododstavce se Komisi svěřuje pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24, pokud jde o druh zahrnutých operací, definice standardních stupnic jednotkových nákladů a paušálních částek a jejich maximální výše, které mohou být přizpůsobeny podle platných společně dohodnutých metod, s náležitým ohledem na zkušenosti získané v předchozím programovém období.
Cílem finančních auditů je výlučně ověření toho, že byly splněny podmínky pro úhrady ze strany Komise na základě standardních stupnic jednotkových nákladů a paušálních částek.
Pokud se použije financování na základě standardních stupnic jednotkových nákladů a paušálních částek v souladu s prvním pododstavcem, mohou členské státy uplatnit své vlastní účetní postupy na podporu operací. Pro účely tohoto nařízení a nařízení (EU) č. 1303/2013 nepodléhají tyto účetní postupy a výsledné částky auditu ze strany auditního orgánu ani Komise.
2. V souladu s čl. 67 odst. 1 písm. d) a odst. 5 písm. d) nařízení (EU) č. 1303/2013 lze použít paušální sazbu až do výše 40 % způsobilých přímých nákladů na zaměstnance za účelem pokrytí zbývajících nákladů na operaci, aniž by se na členském státu požadovalo, aby provedl výpočty ke stanovení použitelné sazby.
3. Kromě metod stanovených v čl. 67 odst. 5 nařízení (EU) č. 1303/2013, u nichž podpora z veřejných zdrojů na granty a návratnou pomoc nepřesahuje 100 000 EUR, lze částky podle čl. 67 odst. 1 písm. b), c) a d) nařízení (EU) č. 1303/2013 stanovit v jednotlivých případech odkazem na návrh rozpočtu předem schválený řídicím orgánem.
4. Aniž je dotčen čl. 57 odst. 3 nařízení (EU) č. 1303/2013, mají granty a vratná pomoc, u nichž podpora z veřejných zdrojů nepřesahuje 50 000 EUR, formu standardních stupnic jednotkových nákladů nebo paušálních částek v souladu s odstavcem 1 tohoto článku nebo s článkem 67 nařízení (EU) č. 1303/2013 nebo formu paušálních sazeb v souladu s článkem 67 nařízení (EU) č. 1303/2013, s výjimkou operací, které jsou podporovány v rámci režimu státní podpory. Pokud se použije financování paušální sazbou, mohou být kategorie nákladů použitých na výpočet sazby proplaceny v souladu s čl. 67 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1303/2013.
Článek 15
Finanční nástroje
Podle článku 37 nařízení (EU) č. 1303/2013 může ESF podporovat činnosti a politiky spadající do jeho působnosti prostřednictvím finančních nástrojů, včetně mikroúvěrů a záručních fondů.
KAPITOLA IV
INICIATIVA NA PODPORU ZAMĚSTNANOSTI MLADÝCH LIDÍ
Článek 16
Iniciativa na podporu zaměstnanosti mladých lidí
Iniciativou na podporu zaměstnanosti mladých lidí se podpoří boj proti nezaměstnanosti mladých lidí ve způsobilých regionech Unie prostřednictvím podpory opatření podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) tohoto nařízení. Cílovou skupinou iniciativy jsou mladí lidé mladší 25 let, kteří nejsou v zaměstnání, ve vzdělávání nebo v profesní přípravě, žijící ve způsobilých regionech, kteří jsou nezaměstnaní nebo neaktivní (včetně dlouhodobě nezaměstnaných) nezávisle na tom, zda jsou hlášeni na úřadu práce jako žadatelé o práci či nikoli. Členské státy mohou dobrovolně rozhodnout, že tuto cílovou skupinu rozšíří na mladé lidi do 30 let.
Pro účely Iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí na období 2014-2015 se „způsobilými regiony“ rozumí ty regiony úrovně NUTS 2, v nichž byla nezaměstnanost mladých lidí ve věku 15 až 24 let v roce 2012 vyšší než 25 %, a v případě členských států, v nichž nezaměstnanost mladých lidí v roce 2012 vzrostla o více než 30 %, se jimi rozumí regiony úrovně NUTS 2, v nichž nezaměstnanost mladých lidí v roce 2012 přesahovala 20 %.
Zdroje určené na iniciativu na podporu zaměstnanosti mladých lidí mohou být na období let 2016 až 2020 v rámci rozpočtového procesu navýšeny v souladu s článkem 14 nařízení (EU) č. 1311/2013 K určení regionů, které jsou způsobilé pro využití Iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí v období let 2016-2020, se odkaz na údaje z roku 2012 uvedené v druhém pododstavci považuje za odkaz na poslední dostupné roční údaje. Při rozčleňování dodatečných zdrojů podle jednotlivých členských států se postupuje stejně jako při původním přidělení zdrojů v souladu s přílohou VIII nařízení (EU) č. 1303/2013.
Členský stát se po dohodě s Komisí může rozhodnout přidělit omezenou částku, jež nepřesahuje 10 % finančních prostředků v rámci Iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí, těm mladým lidem, kteří žijí v subregionech s vysokou mírou nezaměstnanosti mladých, jež nespadají do způsobilých regionů NUTS 2.
Článek 17
Tématické zaměření
Zvláštní příděl pro Iniciativu na podporu zaměstnanosti mladých lidí se při výpočtu tematického zaměření podle článku 4 nezohlední.
Článek 18
Programování
Iniciativa na podporu zaměstnanosti mladých lidí je zahrnuta do programování ESF podle článku 96 nařízení (EU) č. 1303/2013. Členské státy v případě potřeby stanoví opatření ohledně programování pro tuto iniciativu v jejich dohodě o partnerství a v jejich operačním programu.
Programová opatření mohou mít jednu nebo více z těchto forem:
a)
specifický operační program;
b)
specifická prioritní osa v rámci operačního programu;
c)
část jedné nebo více prioritních os.
Články 9 a 10 tohoto nařízení se použijí také na Iniciativu pro podporu zaměstnanosti mladých lidí.
Článek 19
Monitorování a hodnocení
1. Kromě úkolů monitorovacího výboru stanovených v článku 110 nařízení (EU) č. 1303/2013 alespoň jednou ročně monitorovací výbor přezkoumá provádění Iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí, pokud jde o operační program a pokrok při plnění jejích cílů.
2. Výroční zprávy o provádění a závěrečná zpráva podle čl. 50 odst. 1 a 2 nařízení (EU) č. 1303/2013 obsahují dodatečné informace o provádění Iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí. Komise předloží Evropskému parlamentu souhrn těchto zpráv, jak je uvedeno v čl. 53 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013.
Komise se zúčastní výroční rozpravy Evropského parlamentu o těchto zprávách.
3. Každý rok od dubna roku 2015 předloží řídicí orgán Komisi zároveň s výroční zprávou o provádění podle čl. 50 odst. 1 a 2 nařízení (EU) č. 1303/2013, elektronicky strukturované údaje pro každou prioritní osu nebo její část ve prospěch Iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí. Předkládané údaje o ukazatelích se vztahují k hodnotám pro ukazatele stanovené v přílohách 1 a 2 tohoto nařízení a případně k ukazatelům specifickým pro jednotlivé programy. Týkají se částečně nebo plně provedených operací.
4. Výroční zpráva o provádění podle čl. 50 odst. 4 nařízení (EU) č. 1303/2013 nebo případně zpráva o pokroku uvedená v čl. 111 odst. 4 nařízení (EU) č. 1303/2013 a výroční zpráva o provádění, jež bude předložena do 31. května 2016, obsahují hlavní zjištění vyplývající z hodnocení podle odstavce 6 tohoto článku: Tyto zprávy rovněž uvádí a hodnotí kvalitu nabídek zaměstnání, které dostávají účastníci této inciativy, včetně znevýhodněných osob, marginalizovaných komunit nebo těch, kteří opustili vzdělávací systém před dosažením kvalifikace. Tyto zprávy rovněž uvádí a posuzují jejich pokrok v dalším vzdělávání, při hledání udržitelného a důstojného pracovního místa nebo při nástupu do učňovské či odborné přípravy.
5. Zpráva o pokroku uvedená v článku 52 nařízení (EU) č. 1303/2013 obsahuje dodatečné informace o provádění Iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí a toto provádění hodnotí. Komise předloží Evropskému parlamentu souhrn těchto zpráv, jak je uvedeno v čl. 53 odst. 2 uvedeného nařízení a zúčastní se rozpravy Evropského parlamentu o těchto zprávách.
6. Nejméně dvakrát během programového období se provádí hodnocení účinnosti, účelnosti a dopadu kombinované podpory z ESF a zvláštních přídělů pro Iniciativu na podporu zaměstnanosti mladých lidí a provádění Záruky pro mladé lidi.
První hodnocení bude provedeno do 31. prosince 2015 a druhé hodnocení do 31. prosince 2018.
Článek 20
Informační a komunikační opatření
1. Příjemci zajistí, aby subjekty, které se na operaci podílí, byly o podpoře v rámci Iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí prostřednictvím ESF a zvláštních přídělů pro Iniciativu na podporu zaměstnanosti mladých lidí výslovně informovány.
2. Jakýkoli doklad týkající se provádění operace, vydaný pro veřejnost nebo pro účastníky, včetně potvrzení o účasti, nebo jakékoli jiné potvrzení týkající se takové operace obsahuje prohlášení o tom, že operace byla podporována v rámci Iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí.
Článek 21
Technická pomoc
Členské státy mohou zvláštní příděl pro Iniciativu na podporu zaměstnanosti mladých lidí zohlednit ve výpočtu limitu celkové částky finančních prostředků přidělených na technickou pomoc každého členského státu.
Článek 22
Finanční podpora
1. V rozhodnutí Komise o přijetí operačního programu se stanoví maximální výše podpory ze zvláštního přídělu pro Iniciativu na podporu zaměstnanosti mladých lidí a příslušné celkové podpory z ESF jako celkové částky a rovněž podle kategorie regionů na každou prioritní osu. Příslušná částka z ESF je nejméně stejně vysoká jako podpora ze zvláštního přídělu pro Iniciativu na podporu zaměstnanosti mladých lidí na každou prioritní osu.
2. Na základě částek uvedených v odstavci 1 se v rozhodnutí Komise podle odstavce 1 rovněž stanoví poměr mezi kategoriemi regionů s ohledem na podporu z ESF pro účely každé prioritní osy.
3. Pokud je Iniciativa na podporu zaměstnanosti mladých lidí prováděna podle zvláštní prioritní osy, která se vztahuje na způsobilé regiony více než jedné kategorie, použije se s ohledem na příděl ESF nejvyšší míra spolufinancování.
Na zvláštní příděl pro Iniciativu na podporu zaměstnanosti mladých lidí se nevztahuje požadavek vnitrostátního spolufinancování.
Celková míra spolufinancování prioritní osy stanovená v rozhodnutí Komise uvedeném v odstavci 1 se vypočítá při zohlednění míry spolufinancování přídělu ESF spolu se zvláštním přídělem pro Iniciativu na podporu zaměstnanosti mladých lidí.
Článek 23
Finanční řízení
Kromě článku 130 nařízení (EU) č. 1303/2013, Komise při proplácení průběžných plateb a placení konečného zůstatku pro Iniciativu na podporu zaměstnanosti mladých lidí podle prioritní osy rozdělí prostředky z rozpočtu Unie rovným dílem mezi ESF a zvláštní příděl pro tuto iniciativu. Poté, co budou všechny prostředky ze zvláštních přídělů na Iniciativu pro podporu zaměstnanosti mladých lidí vyplaceny, přidělí Komise zbývající prostředky z rozpočtu Unie do ESF.
Komise rozdělí prostředky z ESF mezi kategorie regionů podle poměru stanoveného v čl. 22 odst. 2.
KAPITOLA V
PŘENESENÍ PRAVOMOCI A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 24
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 14 odst. 1 je svěřena Komisi ode dne 21. prosince 2013 do 31. prosince 2020.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 14 odst. 1 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 14 odst. 1 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada Komisi před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 25
Výbor podle článku 163 Smlouvy o fungování EU
1. Komisi je nápomocen výbor (dále jen „výbor ESF“) zřízený podle článku 163 Smlouvy o fungování EU.
2. Člen Komise pověřený předsednictvím výboru ESF může pověřit výkonem této funkce vyššího úředníka Komise. Sekretariát výboru ESF zajišťuje Komise.
3. Každý členský stát jmenuje jednoho zástupce vlády, jednoho zástupce odborových organizací, jednoho zástupce organizací zaměstnavatelů a jednoho náhradníka v každé kategorii na období nejvýše sedmi let. V případě nepřítomnosti člena má náhradník automaticky právo účastnit se jednání.
4. Výbor EFS zahrnuje jednoho zástupce z každé organizace zastupující odborové organizace a organizace zaměstnavatelů na úrovni Unie.
5. Výbor ESF může pozvat zástupce Evropské investiční banky a Evropského investičního fondu bez hlasovacího práva, jakož i zástupce příslušných organizací občanské společnosti bez hlasovacího práva na své zasedání, pokud pořad jednání jejich přítomnost vyžaduje.
6. Výbor ESF:
a)
je konzultován ohledně návrhů rozhodnutí Komise týkajících se operačních programů a programování v případě poskytnutí podpory z ESF;
b)
je konzultován ohledně plánovaného využití technické podpory v případě poskytnutí podpory z ESF a dalších otázek t, které mají dopad na provádění strategií týkajících se ESF na úrovni Unie;
c)
schvaluje seznam společných témat nadnárodní spolupráce podle čl. 10 odst. 3.
7. Výbor ESF může vydat stanoviska:
a)
k otázkám souvisejícím s příspěvkem ESF při provádění strategie Evropa 2020;
b)
k otázkám týkajícím se nařízení (EU) č. 1303/2013 pro ESF;
c)
k otázkám týkajícím se ESF, které mu předala Komise a které nejsou uvedeny v odstavci 6.
8. Stanoviska výboru ESF se přijímají absolutní většinou platně odevzdaných hlasů a jsou pro informaci sdělována Evropskému parlamentu. Komise uvědomí výbor ESF, jakým způsobem jeho stanovisko zohlednila.
Článek 26
Přechodná ustanovení
1. Tímto nařízením není dotčeno pokračování ani změna, včetně úplného nebo částečného zrušení, pomoci schválené Komisí na základě nařízení (ES) č. 1081/2006 či jiného právního předpisu, který se použije na uvedenou pomoc ke dni 31. prosince 2013. Uvedené nařízení nebo zmíněný jiný právní předpis se tudíž na uvedenou pomoc nebo dotčené operace použijí i po 31. prosinci 2013, a to až do jejich ukončení.
2. Žádosti o pomoc podané nebo schválené podle nařízení (ES) č. 1081/2006 před 1. lednem 2014 zůstávají v platnosti.
Článek 27
Zrušení
Aniž je dotčen článek 26 tohoto nařízení, nařízení (ES) č. 1081/2006 se zrušuje s účinkem ode dne 1. ledna 2014.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze III.
Článek 28
Přezkum
Evropský parlament a Rada přezkoumají do 31. prosince 2020 toto nařízení v souladu s článkem164 Smlouvy o fungování EU.
Článek 29
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. prosince 2013
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 1304/2013
av den 17 december 2013
om Europeiska socialfonden och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1081/2006
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 164,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttranden (1),
med beaktande av Regionkommitténs yttrande (2),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och
av följande skäl:
(1)
I Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 (3) fastställs handlingsramarna för Europeiska socialfonden (ESF), Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf), Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling samt Europeiska havs- och fiskerifonden, och anges de tematiska mål, principer och regler som gäller för programplanering, övervakning och utvärdering samt förvaltning och styrning. Det är därför nödvändigt att fastställa ESF:s uppgifter och tillämpningsområde, tillsammans med investeringsprioriteringar med avseende på de tematiska målen, samt att fastställa särskilda bestämmelser om de typer av insatser som kan finansieras av ESF.
(2)
ESF bör förbättra sysselsättningsmöjligheterna, stärka den sociala delaktigheten, bekämpa fattigdom, främja utbildning, kompetens och livslångt lärande och utveckla åtgärder för aktiv, omfattande och hållbar delaktighet i enlighet med sina uppgifter enligt artikel 162 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), och därigenom bidra till ekonomisk, social och territoriell sammanhållning enligt artikel 174 i EUF-fördraget. I enlighet med artikel 9 i EUF-fördraget bör ESF beakta de krav som är förknippade med främjandet av hög sysselsättning, garantier för ett fullgott socialt skydd, kampen mot social utestängning samt en hög utbildningsnivå och en hög hälsoskyddsnivå för människor.
(3)
Vid Europeiska rådets möte den 17 juni 2010 sades att all gemensam politik, även sammanhållningspolitiken, bör stödja Europa 2020-strategin för smart och hållbar tillväxt för alla (nedan kallad Europa 2020-strategin). För att anpassa sin verksamhet till målen för denna strategi, särskilt i fråga om sysselsättning, utbildning, vidareutbildning och kampen mot social utestängning, fattigdom och diskriminering, bör ESF stödja medlemsstaterna med beaktande av de relevanta integrerade riktlinjerna och landsspecifika rekommendationer som antagits i enlighet med artiklarna 121.2 och 148.4 i EUF-fördraget samt, i tillämpliga fall på nationell nivå, de nationella reformprogram som underbyggs av nationella sysselsättningsstrategier, nationella sociala rapporter, nationella strategier för integrering av romer och nationella strategier för personer med funktionshinder. ESF bör också bidra till relevanta delar av genomförandet av flaggskeppsinitiativen, särskilt En agenda för ny kompetens och arbetstillfällen, Unga på väg och Den europeiska plattformen mot fattigdom och social utestängning. ESF bör också stödja relevanta insatser inom ramen för initiativen En digital agenda för Europa och Innovationsunionen.
(4)
Unionen står inför strukturella utmaningar som hänger samman med globaliseringen av ekonomin, den tekniska utvecklingen, den allt äldre arbetsstyrkan och den växande bristen på kompetens och arbetskraft inom vissa sektorer och regioner. Situationen har förvärrats av den aktuella ekonomiska och finansiella krisen som har lett till ökad arbetslöshet, särskilt för ungdomar och andra missgynnade, t.ex. migranter och minoriteter.
(5)
ESF bör syfta till att främja sysselsättning, förbättra tillträdet till arbetsmarknaden, där särskild uppmärksamhet bör ägnas de personer som står längst bort från arbetsmarknaden, och stödja arbetskraftens frivilliga rörlighet. ESF bör också stödja aktivt och hälsosamt åldrande, inbegripet genom innovativa former av arbetsorganisation, främjande av hälsa och säkerhet på arbetsplatsen och ökad anställbarhet. För att öka arbetstagarnas geografiska rörlighet över gränserna så att arbetsmarknaden fungerar smidigare bör ESF särskilt stödja Eures-aktiviteter (aktiviteter inom ramen för det europeiska nätverket för arbetsförmedlingstjänster) när det gäller rekrytering och därmed sammanhängande informations-, rådgivnings- och vägledningstjänster på såväl nationell som gränsöverskridande nivå. Insatser som finansieras av ESF bör vara förenliga med artikel 5.2 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna enligt vilken ingen får tvingas utföra tvångsarbete eller annat påtvingat arbete.
(6)
ESF bör också främja social delaktighet och förhindra och bekämpa fattigdom i syfte att undvika att nackdelar överförs från generation till generation, vilket innebär att en rad strategier måste till som inriktas på de mest missgynnade personerna oavsett ålder (inbegripet barn, arbetande fattiga och äldre kvinnor). Uppmärksamhet bör ägnas åt asylsökandes och flyktingars deltagande. ESF kan användas för att öka tillgången till överkomliga, hållbara och högkvalitativa tjänster av allmänt intresse, särskilt hälso- och sjukvård, arbetsförmedling, utbildning, tjänster för hemlösa, fritidsverksamhet, barnomsorg och långtidsvård. De tjänster som erhåller stöd kan vara offentliga, privata och/eller lokalt förankrade och tillhandahållas av olika slags leverantörer, nämligen offentliga förvaltningar, privata företag, sociala företag och icke-statliga organisationer.
(7)
ESF bör ta på sig uppgiften att hantera problemet med skolavhopp och främja tillgången till utbildning av hög kvalitet, investera i yrkesutbildning, öka utbildningssystemens relevans för arbetsmarknaden och förstärka livslångt lärande, inklusive genom formella, icke-formella och informella kanaler.
(8)
Utöver dessa prioriteringar bör i mindre utvecklade regioner och medlemsstater, och i syfte att stärka den ekonomiska tillväxten och sysselsättningsmöjligheterna, den offentliga förvaltningen effektiviseras på nationell och regional nivå, samt offentliga förvaltningars möjlighet att agera på ett sätt som uppmuntrar till deltagande förbättras. Kapaciteten hos de institutioner, inklusive icke-statliga organisationer, som ansvarar för genomförandet av åtgärder som rör arbetsmarknad, utbildning, yrkesutbildning och socialpolitik, inbegripet vad gäller antidiskriminering, bör förstärkas.
(9)
Stöd enligt investeringsprioriteringen "lokalt ledd utveckling" kan bidra till alla de tematiska mål som fastställs i denna förordning. Lokalt ledda strategier för utveckling som får stöd från ESF bör vara inkluderande med avseende på missgynnade personer som finns inom territoriet, både i fråga om ledningen av lokala insatsgrupper och i fråga om strategins innehåll.
(10)
Samtidigt är det viktigt att stödja utvecklingen och konkurrenskraften för mikroföretag och små och medelstora företag i unionen och att säkerställa att människor genom lämpliga kompetensåtgärder och möjligheter till livslångt lärande kan anpassa sig till de nya utmaningarna - övergången till en kunskapsekonomi, den digitala agendan och övergången till en koldioxidsnål och energieffektiv ekonomi. Genom att sträva mot sina primära tematiska mål, bör ESF bidra till att möta dessa utmaningar. ESF bör i detta avseende stödja arbetskraftens övergång från utbildning till arbete, mot grönare kompetens och jobb och bör ta itu med bristen på kvalificerad arbetskraft, däribland inom energieffektivitet, förnybar energi och hållbara transporter. ESF bör också bidra till kulturell och kreativ kompetens. Sociokulturella, kreativa och kulturella sektorer är betydelsefulla när det gäller att indirekt uppfylla ESF:s mål; deras potential bör därför integreras i större utsträckning i ESF-projekt och ESF-planering.
(11)
Mot bakgrund av det fortsatta behovet av åtgärder mot ungdomsarbetslösheten i unionen som helhet, bör ett sysselsättningsinitiativ för unga inrättas i de hårdast drabbade regionerna. Sysselsättningsinitiativet för unga bör i sådana regioner stödja unga som varken arbetar eller studerar, som är arbetslösa eller som inte förvärvsarbetar, och därigenom stärka och påskynda genomförandet av verksamhet som stöds med ESF-medel. Ytterligare medel bör avsättas särskilt till sysselsättningsinitiativet för unga och kompletteras med investeringar från ESF i de hårdast drabbade regionerna. Sysselsättningsinitiativet för unga bör, genom sin inriktning på enskilda personer snarare än på strukturer, syfta till att komplettera andra ESF-åtgärder och nationella åtgärder som riktar sig till unga som varken arbetar eller studerar, inklusive genom genomförandet av ungdomsgarantin i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 22 april 2013 om att inrätta en ungdomsgaranti (4), enligt vilken ungdomar bör få ett högkvalitativt erbjudande om antingen sysselsättning, vidareutbildning, lärlingsutbildning eller praktik inom fyra månader efter det att de blivit arbetslösa eller avslutat sin formella utbildning. Sysselsättningsinitiativet för unga bör även stödja åtgärder för att bekämpa skolavhopp. Tillgång till sociala förmåner för ungdomar och deras familjer och anhöriga bör inte vara villkorad av att ungdomar deltar i sysselsättningsinitiativet för unga.
(12)
Sysselsättningsinitiativet för unga bör integreras fullt ut i ESF:s programplanering, men när så är lämpligt bör särskilda bestämmelser avseende sysselsättningsinitiativet för unga planeras i syfte att uppnå initiativets mål. Det är nödvändigt att förenkla och underlätta genomförandet av sysselsättningsinitiativet för unga, särskilt vad gäller bestämmelser om ekonomisk förvaltning och arrangemang kring den tematiska koncentrationen. För att resultatet för sysselsättningsinitiativet för unga på ett tydligt sätt ska kunna påvisas och förmedlas, bör särskild övervakning och utvärdering förutses samt arrangemang för information och publicitet. Ungdomsorganisationer bör involveras i de övervakande kommittéernas diskussioner om utarbetandet och genomförandet och även utvärderingen av sysselsättningsinitiativet för unga.
(13)
ESF bör bidra till Europa 2020-strategin genom att se till att stödet i högre grad går till unionens prioriteringar. En lägsta andel av sammanhållningspolitikens finansiering av ESF bör inrättas i enlighet med artikel 92.4 i förordning (EU) nr 1303/2013. ESF bör särskilt öka stödet till kampen mot social utestängning och fattigdom genom att ett minimianslag på 20 procent av ESF:s totala resurser i varje medlemsstat avsätts för detta. Urvalet av och antalet investeringsprioriteringar som väljs ut för att få stöd från ESF bör också begränsas med hänsyn till de stödda regionernas utvecklingsnivå.
(14)
En gemensam uppsättning aktivitets- och resultatindikatorer bör fastställas i denna förordning för att göra det möjligt att närmare övervaka och bättre bedöma de resultat som uppnås på unionsnivå genom ESF-stödda insatser. Sådana indikatorer bör motsvara de investeringsprioriteringar och den typ av insats som ska stödjas i enlighet med den här förordningen och de relevanta bestämmelserna i förordning (EU) nr 1303/2013. Indikatorerna bör vid behov kompletteras med programspecifika resultat- och/eller outputindikatorer.
(15)
Medlemsstaterna uppmuntras att rapportera om ESF-investeringarnas effekt när det gäller lika möjligheter, lika tillgång och integration av marginaliserade grupper i samtliga operativa program.
(16)
Med beaktande av dataskyddskrav som hör samman med insamling och lagring av känsliga uppgifter om deltagare, bör medlemsstaterna och kommissionen regelbundet utvärdera ESF-stödets ändamålsenlighet, effektivitet och genomslag när det gäller att främja social delaktighet och bekämpa fattigdom, särskilt för missgynnade personer såsom romer. Medlemsstater uppmuntras att rapportera om ESF-finansierade initiativ i de nationella sociala rapporter som bifogas de nationella reformprogrammen, i synnerhet avseende marginaliserade grupper, såsom romer och invandrare.
(17)
Ett effektivt och ändamålsenligt genomförande av ESF-stödda insatser bygger på god förvaltning och ett partnerskap mellan alla relevanta regionala och socioekonomiska aktörer, med beaktande av aktörerna på regional och lokal nivå, särskilt paraplyorganisationerna som företräder lokala och regionala myndigheter, det organiserade civila samhället, näringslivets och, i synnerhet, arbetsmarknadens parter samt icke-statliga organisationer. Medlemsstaterna bör därför säkerställa att arbetsmarknadens parter och icke-statliga organisationer deltar i den strategiska styrningen av ESF:s verksamhet, alltifrån uppställande av prioriteringar för operativa program till genomförande och utvärdering av ESF:s resultat.
(18)
Medlemsstaterna och kommissionen bör se till att de prioriterade insatser som finansieras av ESF genomförs på ett sätt som bidrar till att främja jämställdhet mellan kvinnor och män i enlighet med artikel 8 i EUF-fördraget. Utvärderingar visar betydelsen av att jämställdhetsmålen beaktas fullt ut i alla aspekter och i alla faser i utarbetandet, övervakningen, genomförandet och utvärderingen av de operativa programmen i god tid och på ett enhetligt sätt, samtidigt som särskilda åtgärder vidtas för att stärka jämställdheten, kvinnors ekonomiska oberoende, utbildning och kompetensutveckling samt återintegrering av våldsutsatta kvinnor på arbetsmarknaden och i samhället.
(19)
I enlighet med artikel 10 i EUF-fördraget ska de prioriterade insatser som finansieras av ESF genomföras på ett sätt som bidrar till att bekämpa diskriminering på grund av kön, ras eller etnisk bakgrund, religion eller övertygelse, funktionsnedsättning, ålder eller sexuell läggning, genom att särskild uppmärksamhet ägnas dem som ställs inför flerfaldig diskriminering. Diskriminering på grund av kön bör ges en vid tolkning så att andra könsrelaterade aspekter omfattas i enlighet med Europeiska unionens domstols rättspraxis. Genomförandet av prioriteringar som finansieras genom ESF bör också bidra till främjandet av lika möjligheter. ESF bör stödja fullgörandet av unionens skyldigheter enligt FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning när det gäller bland annat utbildning, arbetsliv, sysselsättning och tillgänglighet. ESF bör också främja övergången från institutionsbaserad till samhällsbaserad omsorg. ESF bör inte stödja insatser som bidrar till segregering eller till social utestängning.
(20)
Stöd till social innovation bidrar till att göra politiken bättre anpassad till sociala förändringar. ESF bör uppmuntra och stödja innovativa sociala företag och företagare samt innovativa projekt som genomförs av icke-statliga organisationer och andra aktörer inom den sociala ekonomin. Att testa och utvärdera innovativa lösningar innan de används i större skala bidrar på ett väsentligt sätt till effektivare åtgärder och motiverar därigenom särskilt stöd från ESF. Innovativa lösningar kan, förutsatt att de visar sig vara effektiva, inbegripa utarbetande av sociala parametrar såsom social märkning.
(21)
Samarbetet över gränserna har betydande mervärde och bör därför stödjas av alla medlemsstater förutom i vederbörligen motiverade fall med beaktande av proportionalitetsprincipen. Kommissionens roll behöver även stärkas när det gäller att underlätta erfarenhetsutbytet och samordna genomförandet av relevanta initiativ.
(22)
ESF bör stödja sektorsövergripande och territoriella partnerskap för ett integrerat arbetssätt och en helhetssyn på sysselsättning och social delaktighet.
(23)
För att genomföra Europa 2020-strategin och uppnå dess centrala mål behövs aktiv medverkan av regionala och lokala aktörer. Territoriella pakter, lokala initiativ för sysselsättning och social delaktighet, strategier för hållbar och inkluderande lokalt ledd utveckling i stadsområden och landsbygdsområden och strategier för hållbar stadsplanering får användas och ges stöd i syfte att engagera regionala och lokala myndigheter, städer, arbetsmarknadens parter och icke-statliga organisationer under utarbetandet och genomförandet av de operativa programmen.
(24)
Enligt förordning (EU) nr 1303/2013 ska regler för stödberättigande utgifter fastställas på nationell nivå, utom i vissa fall där det är nödvändigt att fastställa särskilda regler i fråga om ESF.
(25)
För att förenkla användningen av ESF och minska risken att fel begås bör det, med tanke på de ESF-stödda insatsernas särdrag, fastställas bestämmelser som kompletterar förordning (EU) nr 1303/2013 vad gäller stödberättigande utgifter.
(26)
Användningen av, standardiserade skalor för enhetskostnader, enhetsbelopp och finansiering genom schablonsatser bör underlätta för stödmottagaren och bör minska den administrativa bördan för alla ESF-projektpartner.
(27)
Varje operativt program måste kännetecknas av sund ekonomisk förvaltning och genomföras så effektivt och användarvänligt som möjligt. Medlemsstaterna bör låta bli att lägga till regler som försvårar stödmottagarens användning av medlen.
(28)
Medlemsstaterna och regionerna bör uppmuntras att öka hävstångseffekten för ESF genom finansiella instrument för att stödja exempelvis studerande, skapandet av arbetstillfällen, arbetstagarnas rörlighet, social delaktighet och socialt entreprenörskap.
(29)
ESF bör komplettera övriga unionsprogram och nära synergier bör utvecklas mellan ESF och unionens övriga finansieringsinstrument.
(30)
Det är främst genom att investera i humankapital som unionen kan hävda sin internationella konkurrenskraft och varaktigt få ny fart på sin ekonomi. Ingen typ av investering kan ge upphov till strukturreformer om den inte åtföljs av en konsekvent strategi för utveckling av humankapitalet för att säkra tillväxten. Därför måste det säkerställas att, under programperioden 2014-2020, de medel som är avsedda för förbättrad kompetens och ökad sysselsättning gör det möjligt att vidta åtgärder på en tillfredsställande nivå.
(31)
Befogenhet att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget bör delegeras till kommissionen för att fastställa definitionen av standardiserade skalor för enhetskostnader och enhetsbelopp och respektive högsta belopp för olika typer av insatser. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att information och relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.
(32)
Vid förvaltningen av ESF bör kommissionen biträdas av den kommitté som föreskrivs i artikel 163 i EUF-fördraget.
(33)
Eftersom den här förordningen ersätter Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1081/2006 (5) bör den förordningen upphävas. Den här förordningen bör dock varken påverka det fortsatta genomförandet eller ändringar av stöd som har godkänts av kommissionen på grundval av förordning (EG) nr 1081/2006 eller någon annan lagstiftning som är tillämplig på det stödet den 31 december 2013. Den förordningen eller annan tillämplig lagstiftning bör följaktligen fortsättningsvis tillämpas efter den 31 december 2013 på det stödet eller på de berörda insatserna fram till dess att de avslutas. Ansökningar om stöd som gjorts eller godkänts enligt förordning (EG) nr 1081/2006 bör fortsätta att vara giltiga.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
Artikel 1
Syfte
I denna förordning fastställs Europeiska socialfondens (ESF) uppgifter, inklusive sysselsättningsinitiativet för unga, ESF-stödets omfattning, särskilda bestämmelser och vilka typer av utgifter som berättigar till stöd.
Artikel 2
Uppgifter
1. ESF ska främja hög sysselsättning och kvalitet i arbetet, förbättra tillträdet till arbetsmarknaden, stödja arbetstagarnas geografiska och yrkesmässiga rörlighet och underlätta anpassning till industriella förändringar och förändringar i produktionssystemen som behövs för hållbar utveckling, främja en hög utbildningsnivå för alla och underlätta övergången från utbildning till arbete för unga, bekämpa fattigdom, öka den sociala delaktigheten, verka för jämställdhet, icke-diskriminering och lika möjligheter, och därigenom bidra till unionens prioriteringar när det gäller att stärka den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen.
2. ESF ska fullgöra de uppgifter som anges i punkt 1 genom att stödja medlemsstaterna i deras arbete för prioriteringar och de centrala målen i unionens strategi för smart och hållbar tillväxt för alla (nedan kallad Europa 2020-strategin) och genom att tillåta medlemsstaterna att utnyttja fonden för att ta itu med sina specifika utmaningar när det gäller att nå strategimålen i Europa 2020. ESF ska stödja utarbetandet och genomförandet av politiska riktlinjer och åtgärder som sammanhänger med dess uppgifter, med beaktande av relevanta integrerade riktlinjer och relevanta landsspecifika rekommendationer som antagits i enlighet med artiklarna 121.2 och 148.4 i EUF-fördraget samt i tillämpliga fall på nationell nivå, de nationella reformprogrammen samt övriga relevanta nationella strategier och rapporter.
3. ESF ska gynna människor, även missgynnade människor som långtidsarbetslösa, personer med funktionsnedsättning, migranter, etniska minoriteter, marginaliserade grupper och människor i alla åldrar som står inför fattigdom och social utestängning. ESF ska också stödja arbetstagare, företag, inklusive aktörer i den sociala ekonomin, och entreprenörer, liksom också system och strukturer för att underlätta deras anpassning till nya utmaningar, bland annat genom att minska kompetensglapp, främja god förvaltning, sociala framsteg och genomförandet av reformer, särskilt när det gäller arbetsmarknad, utbildning och socialpolitik.
Artikel 3
Stödets omfattning
1. Inom de tematiska mål som anges i artikel 9 första stycket punkterna 8, 9 10 och 11 i förordning (EU) nr 1303/2013 och som motsvarar leden a, b, c och d i den här punkten, samt i enlighet med sina uppgifter, ska ESF stödja följande investeringsprioriteringar:
a)
För det tematiska målet "Främja hållbar och kvalitativ sysselsättning och arbetskraftens rörlighet" genom
i)
tillgång till anställning för arbetssökande och icke-förvärvsarbetande, inbegripet långtidsarbetslösa och personer långt från arbetsmarknaden, även genom lokala sysselsättningsinitiativ och stöd till arbetskraftens rörlighet,
ii)
varaktig integration på arbetsmarknaden för ungdomar, särskilt de som inte arbetar eller studerar, inklusive ungdomar som löper risk för social utestängning och ungdomar från marginaliserade grupper, vilket inbegriper genomförandet av ungdomsgarantin,
iii)
egenföretagande, entreprenörskap och nyföretagande, inklusive innovativa mikroföretag, små och medelstora företag,
iv)
jämställdhet inom alla områden, inbegripet när det gäller tillträde till arbetsmarknaden, karriärutveckling, möjlighet att förena arbete och privatliv samt främjande av lika lön för lika arbete,
v)
anpassning till förändringar för arbetstagare, företag och entreprenörer,
vi)
aktivt och sunt åldrande, och
vii)
åtgärder för att modernisera arbetsmarknadsinstitutionerna, såsom offentliga och privata arbetsförmedlingstjänster, och förbättra matchning till arbetsmarknadens behov, inklusive genom åtgärder för att öka arbetstagarnas rörlighet över gränserna samt genom rörlighetssystem och bättre samarbete mellan institutioner och berörda parter,
b)
För det tematiska målet "Främja social delaktighet, bekämpa fattigdom och diskriminering" genom
i)
aktiv delaktighet, inklusive för att främja lika möjligheter och aktivt deltagande samt förbättra anställningsbarheten,
ii)
socioekonomisk integrering av marginaliserade grupper, exempelvis romer,
iii)
åtgärder mot all slags diskriminering och främjande av lika möjligheter,
iv)
ökad tillgång till kvalitativa och hållbara tjänster till rimlig kostnad, inbegripet hälso- och sjukvård och sociala tjänster av allmänt intresse,
v)
främjande av socialt entreprenörskap och arbetsmarknadsintegration inom de sociala företagen och den sociala och solidariska ekonomin för att göra det lättare för alla att få arbete, och
vi)
lokalt ledda strategier för lokal utveckling.
c)
För det tematiska målet "Investera i utbildning, vidareutbildning och i yrkesutbildning för kompetens och livslångt lärande" genom att
i)
minska och förebygga skolavhopp och främja lika tillgång till bra förskole-, grundskole- och gymnasieutbildning, inklusive formella, icke-formella och informella utbildningsvägar för en återgång till utbildning och yrkesutbildning,
ii)
höja kvaliteten och öka effektiviteten inom och tillgången till universitets- och högskoleutbildningen för att öka deltagandet och förbättra resultaten, framför allt för missgynnade grupper,
iii)
stärka lika tillgång till livslångt lärande för alla åldersgrupper i formella, icke-formella och informella sammanhang, höja arbetskraftens kunskaper, färdigheter och kompetens och främja flexibla utbildningsvägar inklusive genom yrkesvägledning och validering av förvärvad kompetens,
iv)
förbättra utbildningens relevans för arbetsmarknaden, underlätta övergången från utbildning till arbete, förstärka yrkesutbildningssystemen och deras kvalitet, inbegripet genom mekanismer för att förutse kompetensbehoven, anpassning av kursplaner och inrättande och utveckling av arbetsbaserade system för lärande, inbegripet system med både teori och praktik och lärlingssystem.
d)
För det tematiska målet "Förbättra den institutionella kapaciteten hos myndigheter och berörda parter och effektiv offentlig förvaltning" genom följande:
i)
Investeringar i institutionell kapacitet och offentliga förvaltningarnas och allmännyttiga tjänsters effektivitet på de nationella, regionala och lokala nivåerna med sikte på reformer, bättre lagstiftning och god förvaltning.
Denna prioriterade investering ska enbart gälla medlemsstater som uppfyller villkoren för stöd från Sammanhållningsfonden eller de medlemsstater som har en eller flera Nuts 2-regioner som avses i artikel 90.2 a i förordning (EU) nr 1303/2013.
ii)
Kapacitetsuppbyggnad för samtliga aktörer som ansvarar för genomförandet av åtgärder som rör utbildning, livslångt lärande samt sysselsättningspolitik och socialpolitik, inbegripet genom sektoriella och territoriella pakter för att skapa stöd för reformer på den nationella, regionala och lokala nivån.
2. Genom de investeringsprioriteringar som anges i punkt 1 ska ESF också bidra till de övriga tematiska målen i artikel 9 första stycket i förordning (EU) nr 1303/2013, främst genom att
a)
stödja övergången till en koldioxidsnål, klimattålig, resurseffektiv och miljömässigt hållbar ekonomi genom att förbättra utbildningssystemen på det sätt som behövs för att kompetenser och kvalifikationer ska motsvara behoven, höja arbetskraftens kompetens och skapa nya jobb i sektorer som rör miljö och energi,
b)
förbättra tillgång till och användning av och kvalitet på informations- och kommunikationsteknik genom att utveckla den digitala kompetensen och e-lärande, och investera i e-integration, e-kompetens och tillhörande entreprenörskompetens,
c)
stärka forskning, teknisk utveckling och innovation genom utveckling av högre universitetsutbildning och entreprenörskompetens, forskarutbildning och partnerskap mellan högskolor, forsknings- och teknikcentrum och företag, och
d)
stärka de små och medelstora företagens konkurrenskraft och långsiktiga hållbarhet genom att förbättra företagens, företagsledarnas och arbetstagarnas anpassningsförmåga och öka investeringarna i humankapitalet samt stödja organ som tillhandahåller yrkesutbildningar med praktisk inriktning.
Artikel 4
Samstämmighet och tematisk koncentration
1. Medlemsstaterna ska se till att den strategi och de åtgärder som föreskrivs i deras operativa program är förenliga med och griper sig an de utmaningar som anges i deras nationella reformprogram samt, i tillämpliga fall, i de övriga nationella strategierna som syftar till att bekämpa arbetslöshet, fattigdom och social utestängning och även i relevanta rådsrekommendationer som antagits i enlighet med artikel 148.4 i EUF-fördraget, i syfte att bidra till uppnåendet av Europa 2020-strategins centrala mål i fråga om sysselsättning, utbildning och minskad fattigdom.
2. Minst 20 % av de totala ESF-medlen i varje medlemsstat ska anslås för det tematiska målet att främja social delaktighet, bekämpa fattigdom och all diskriminering i artikel 9 första stycket punkt 9 i förordning (EU) nr 1303/2013.
3. Medlemsstaterna ska koncentrera stödet på de tematiska målen enligt följande:
a)
I mer utvecklade regioner ska medlemsstaterna koncentrera minst 80 % av ESF-anslaget till varje operativt program till högst fem av investeringsprioriteringarna enligt artikel 3.1.
b)
I övergångsregioner ska medlemsstaterna koncentrera minst 70 % av ESF-anslaget till varje operativt program till högst fem av investeringsprioriteringarna enligt artikel 3.1.
c)
I mindre utvecklade regioner ska medlemsstaterna koncentrera minst 60 % av ESF-anslaget till varje operativt program till högst fem av investeringsprioriteringarna enligt artikel 3.1.
4. De insatsområden som avses i artikel 11.1 ska inte ingå i beräkningen av de procentandelar som anges i punkterna 2 och 3 i den här artikeln.
Artikel 5
Indikatorer
1. Gemensamma aktivitets- och resultatindikatorer som anges i bilaga I till denna förordning och, i tillämpliga fall, programspecifika indikatorer ska användas i enlighet med artiklarna 27.4 och 96.2 b ii och iv i förordning (EU) nr 1303/2013. Alla gemensamma aktivitets- och resultatindikatorer ska rapporteras för alla investeringsprioriteringar. De resultatindikatorer som anges i bilaga II till den här förordningen ska rapporteras i enlighet med punkt 2 i den här artikeln. I förekommande fall ska uppgifterna delas upp efter kön.
För de gemensamma och programspecifika aktivitetsindikatorerna ska utgångsvärden fastställas till noll. Om det är relevant för den typ av insatser som ges stöd ska kumulativa kvantifierade målvärden för de indikatorerna fastställas för 2023. Aktivitetsindikatorer ska uttryckas i absoluta tal.
För de gemensamma och programspecifika resultatindikatorerna för vilka ett kumulativt kvantifierat målvärde för 2023 har fastställts, ska utgångsvärden fastställas med användning av de senast tillgängliga uppgifterna eller andra relevanta informationskällor. Programspecifika resultatindikatorer och tillhörande mål får uttryckas i kvantitativa eller kvalitativa termer.
2. Utöver punkt 1 ska resultatindikatorer som anges i bilaga II till denna förordning användas för alla insatser som får stöd genom den investeringsprioritering som avses i artikel 3.1 a ii för genomförande av sysselsättningsinitiativet för unga. Alla indikatorer i bilaga II till denna förordning ska kopplas till ett kvantifierat kumulativt målvärde för 2023 och ett utgångsvärde.
3. Varje förvaltande myndighet ska tillsammans med de årliga genomföranderapporterna överlämna elektroniskt strukturerade uppgifter för varje insatsområde uppdelat på investeringsprioritering. Uppgifterna ska lämnas in för de insatskategorier som avses i artikel 96.2 b vi i förordning (EU) nr 1303/2013 samt aktivitets- och resultatindikatorerna. Genom undantag från artikel 50.2 i förordning (EU) nr 1303/2013, ska uppgifter som överförs för aktivitets- och resultatindikatorer avse värden för delvis eller helt genomförda insatser.
KAPITEL II
SÄRSKILDA BESTÄMMELSER OM PROGRAMPLANERING OCH GENOMFÖRANDE
Artikel 6
Medverkan av parter
1. De parter som avses i artikel 5 i förordning (EU) nr 1303/2013 kan medverka i genomförandet av de operativa programmen genom globalt stöd enligt artikel 123.7 i förordning (EU) nr 1303/2013. I sådana fall ska det inom det operativa programmet fastställas vilken del av det operativa programmet som det globala stödet gäller och anges ett vägledande belopp som ska anslås från varje insatsområde till detta.
2. För att uppmuntra arbetsmarknadens parter att på lämpligt sätt medverka i ESF-stödda insatser ska förvaltningsmyndigheterna för ett operativt program i en region enligt artikel 90.2 a eller b i förordning (EU) nr 1303/2013 eller i en medlemsstat som är berättigad till stöd från Sammanhållningsfonden se till att lämpliga ESF-medel, alltefter behov, anslås till kapacitetsbyggande i form av utbildning, nätverksarbete och åtgärder för att stärka den sociala dialogen samt till gemensamma åtgärder av arbetsmarknadens parter.
3. För att främja icke-statliga organisationers tillgång till och tillfredsställande medverkan i ESF-stödda åtgärder, särskilt på områdena social delaktighet, jämställdhet och lika möjligheter, ska de förvaltande myndigheterna för ett operativt program i en region enligt artikel 90.2 a eller b i förordning (EU) nr 1303/2013 eller i en medlemsstat som är berättigad till stöd från Sammanhållningsfonden se till att lämpliga ESF-medel anslås till kapacitetsbyggande för icke-statliga organisationer.
Artikel 7
Främjande av jämställdhet
Medlemsstaterna och kommissionen ska främja jämställdhet genom integrering av jämställdhetsprincipen på alla områden under utarbetandet och, genomförandet av de operativa programmen vad gäller övervakning, rapportering och utvärdering, enligt artikel 7 i förordning (EU) nr 1303/2013. Via ESF ska medlemsstaterna och kommissionen stödja särskilda åtgärder inom alla investeringsprioriteringar som avses i artikel 3 och särskilt artikel 3.1 a iv i den här förordningen, som inriktas på att varaktigt öka kvinnors deltagande och avancemang på arbetsmarknaden, för att på så sätt motverka kvinnodominansen bland fattiga, minska könsdiskrimineringen, bekämpa könsstereotyper på arbetsmarknaden och inom utbildningen, och göra det lättare för alla att förena arbete och privatliv och verka för att män och kvinnor tar ett lika stort omsorgsansvar.
Artikel 8
Främjande av lika möjligheter och icke-diskriminering
Medlemsstaterna och kommissionen ska främja lika möjligheter för alla, utan diskriminering på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionsnedsättning, ålder eller sexuell läggning, genom integrering av principen om icke-diskriminering på alla områden, enligt artikel 7 i förordning (EU) nr 1303/2013. Via ESF ska medlemsstaterna och kommissionen också stödja särskilda åtgärder inom alla investeringsprioriteringar som avses i artikel 3, särskilt artikel 3.1 b iii i den här förordningen. Sådana åtgärder ska syfta till att bekämpa alla former av diskriminering samt att förbättra tillgängligheten för personer med funktionsnedsättning, i syfte att förbättra integrationen i arbetsliv och utbildning, för att därigenom stärka den och minska ojämlikheter i fråga om utbildningsresultat och hälsa och underlätta övergången från institutionsbaserade till samhällsbaserade vårdtjänster, i synnerhet för de personer som ställs inför flerfaldig diskriminering.
Artikel 9
Social innovation
1. ESF ska främja social innovation på alla områden inom ramen för sitt tillämpningsområde enligt artikel 3 i denna förordning, särskilt i syfte att testa och utvärdera innovativa lösningar samt använda dem i större skala, inbegripet på den lokala eller regionala nivån, för att tillgodose sociala behov i partnerskap med berörda parter och i synnerhet arbetsmarknadens parter.
2. Medlemsstaterna ska, i sina operativa program eller senare under genomförandet av dem, identifiera områden för social innovation som motsvarar medlemsstaternas särskilda behov.
3. Kommissionen ska underlätta kapacitetsuppbyggnad för social innovation, särskilt genom att stödja ömsesidigt lärande, inrätta nätverk och sprida och främja god praxis och goda metoder.
Artikel 10
Samarbete över gränserna
1. Medlemsstaterna ska stödja samarbete över gränserna i syfte att främja ömsesidigt lärande och därigenom öka de ESF-stödda insatsernas verkan. I samarbetet över gränserna ska partner från minst två medlemsstater ingå.
2. Med avvikelse från punkt 1 får medlemsstater med ett enda operativt program som stöds av ESF eller ett enda operativt program som omfattar flera fonder undantagsvis välja att inte stödja samarbete över gränserna, i vederbörligt motiverade fall och med hänsyn till proportionalitetsprincipen.
3. Medlemsstaterna får i partnerskap med berörda partner välja teman för samarbete över gränserna från en förteckning över gemensamma teman som föreslagits av kommissionen och godkänts av den kommitté som avses i artikel 25 eller välja andra teman som motsvarar deras specifika behov.
4. Kommissionen ska underlätta samarbetet över gränserna kring de gemensamma teman i den förteckning som avses i punkt 3 och, vid behov, kring andra teman som medlemsstaterna valt ut genom ömsesidigt lärande och samordnade eller gemensamma insatser. Kommissionen ska särskilt inrätta en plattform på EU-nivå för att underlätta inrättandet av gränsöverskridande partnerskap, erfarenhetsutbyte, kapacitetsuppbyggnad och nätverksarbete samt för att ta till vara och sprida relevanta resultat. Kommissionen ska också utarbeta en samordnad ram för genomförandet med gemensamma urvalskriterier, typer av åtgärder och tidsplanering samt gemensamma metoder för övervakning och utvärdering, för att underlätta samarbetet över gränserna.
Artikel 11
Fondspecifika bestämmelser för de operativa programmen
1. Med avvikelse från artikel 96.1 i förordning (EU) nr 1303/2013 får de operativa programmen fastställa insatsområden för genomförandet av åtgärder för social innovation och samarbete över gränserna enligt artiklarna 9 och 10 i den här förordningen.
2. Genom undantag från artikel 120.3 i förordning (EU) nr 1303/2013 ska den högsta samfinansieringsandelen för ett insatsområde höjas med tio procentenheter, men får inte överstiga 100 %, om området enbart avser social innovation eller samarbete över gränserna, eller en kombination av båda.
3. Utöver vad som föreskrivs i artikel 96.3 i förordning (EU) nr 1303/2013 ska de operativa programmen även fastställa hur de planerade ESF-stödda insatserna ska bidra till
a)
de tematiska mål som anges i artikel 9 första stycket punkterna 1-7 i förordning (EU) nr 1303/2013 för respektive insatsområde,
b)
social innovation och samarbete över gränserna enligt artiklarna 9 och 10 i den här förordningen, om de inte omfattas av ett särskilt insatsområde.
Artikel 12
Särskilda bestämmelser om behandling av särskilda regionala särdrag
1. ESF bör stödja strategier för lokalt ledd utveckling i de stadsområden och landsbygdsområden som avses i artiklarna 32, 33 och 34 i förordning (EU) nr 1303/2013, territoriella pakter och lokala initiativ för sysselsättning, inklusive ungdomssysselsättning, utbildning och social delaktighet samt integrerade regionala investeringar enligt artikel 36 i förordning (EU) nr 1303/2013.
2. Som ett komplement till Erufs insatser som avses i artikel 7 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1301/2013 (6) får ESF stödja en hållbar stadsutveckling genom strategier med integrerade insatser för att lösa ekonomiska och sociala problem samt miljöproblem i de stadsområden som fastställs av medlemsstaterna på grundval av de principer som fastställs i deras respektive partnerskapsöverenskommelser.
KAPITEL III
SÄRSKILDA BESTÄMMELSER OM FINANSIELL FÖRVALTNING
Artikel 13
Stödberättigande utgifter
1. ESF ska ge stöd till stödberättigande utgifter, som enligt artikel 120.2 b i förordning (EU) nr 1303/2013, får omfatta alla ekonomiska resurser till vilka arbetsgivare och arbetstagare gemensamt bidrar.
2. ESF får ge stöd till utgifter för insatser som genomförs utanför programområdet men inom unionen om följande två villkor är uppfyllda:
a)
Att insatsen genomförs till gagn för programområdet.
b)
Att skyldigheterna för det operativa programmets myndigheter i fråga om förvaltning, styrning och revision av insatsen fullgörs av de myndigheter som ansvarar för det operativa program som stöder insatsen eller att de sluter avtal med myndigheterna i den medlemsstat där insatsen genomförs förutsatt att skyldigheterna i den medlemsstaten uppfylls i fråga om förvaltning, styrning och revision av insatsen.
3. Utgifter för insatser utanför unionen ska vara stödberättigande med upp till 3 % av budgeten för ett av ESF:s operativa program eller ESF:s del av ett operativt program som omfattar flera fonder, förutsatt att insatsen berör de tematiska målen enligt artikel 3.1 a eller 3.1 c och att den berörda övervakningskommittén har samtyckt till den berörda insatsen eller de berörda typerna av insatser.
4. Utöver de utgifter som avses i artikel 69.3 i förordning (EU) nr 1303/2013 ska inköp av infrastruktur, mark och fastigheter inte heller berättiga till stöd från ESF.
5. Naturabidrag i form av anslag eller löner som betalas av en tredje part till förmån för deltagarna i en insats kan berättiga till stöd från ESF förutsatt att naturabidrag uppkommer i enlighet med nationella regler, inklusive redovisningsregler och inte överstiger den kostnad som bärs av tredje part.
Artikel 14
Förenklade kostnadsalternativ
1. Utöver de alternativ som avses i artikel 67 i förordning (EU) nr 1303/2013 får kommissionen ersätta medlemsstaternas utgifter på grundval av standardiserade skalor för enhetskostnader och enhetsbelopp som fastställs av kommissionen. De belopp som beräknas på detta sätt ska betraktas som offentligt stöd utbetalat till stödmottagare och som stödberättigande utgifter vid tillämpningen av förordning (EU) nr 1303/2013.
Vid tillämpningen av första stycket ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 24 beträffande den typ av insatser som omfattas och fastställande av standardiserade skalor för enhetskostnader och enhetsbelopp och deras högsta belopp, vilka kan komma att justeras enligt tillämpliga gemensamt beslutade metoder, samtidigt som hänsyn ska tas till de erfarenheter som gjorts under den förra programplaneringen.
Redovisningsrevisionen ska enbart syfta till att kontrollera att villkoren för ersättning av kommissionen på grundval av standardiserade skalor för enhetskostnader och enhetsbelopp har uppfyllts.
Om finansiering på grundval av standardiserade skalor för enhetskostnader och enhetsbelopp i enlighet med första punkten används får medlemsstaterna tillämpa sin egen redovisningspraxis för att stödja insatserna. Vid tillämpningen av denna förordning och förordning (EU) nr 1303/2013 ska sådan redovisningspraxis och därav resulterande belopp inte vara föremål för revision av revisionsmyndigheten eller kommissionen.
2. I enlighet med artikel 67.1 d och 5 d i förordning (EU) nr 1303/2013 får en schablonmässig andel på upp till 40 % av de stödberättigande direkta personalkostnaderna användas för att täcka de återstående stödberättigande kostnaderna för en insats utan något krav på att medlemsstaten ska genomföra någon beräkning för att fastställa den tillämpliga andelen.
3. Utöver de metoder som föreskrivs i artikel 67.5 i förordning (EU) nr 1303/2013, får de belopp som avses i artikel 67.1 b, c och d i förordning (EU) nr 1303/2013 fastställas i varje enskilt fall med hänvisning till ett budgetförslag som i förväg godkänts av den förvaltande myndigheten, om det offentliga stödet till bidrag och återbetalningspliktigt stöd inte överstiger 100 000 EUR.
4. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 67.4 i förordning (EU) nr 1303/2013 ska bidrag och återbetalningspliktigt stöd för vilka det offentliga stödet inte överstiger 50 000 EUR fastställas genom standardiserade skalor för enhetskostnader eller enhetsbelopp i enlighet med punkt 1 i den här artikeln eller med artikel 67 i förordning (EU) nr 1303/2013 eller schablonsatser i enlighet med artikel 67 i förordning (EU) nr 1303/2013, utom när det gäller insatser som får stöd inom ramen för en statlig stödordning. Om finansiering till en schablonsats tillämpas kan de kostnadskategorier som används för att beräkna beloppet ersättas i enlighet med artikel 67.1 a i förordning (EU) nr 1303/2013.
Artikel 15
Finansiella instrument
Enligt artikel 37 i förordning (EU) nr 1303/2013 får ESF stödja politiska riktlinjer och åtgärder inom sitt tillämpningsområde genom finansiella instrument, inbegripet mikrokrediter och garantifonder.
KAPITEL IV
SYSSELSÄTTNINGSINITIATIVET FÖR UNGA
Artikel 16
Sysselsättningsinitiativet för unga
Sysselsättningsinitiativet för unga ska stödja kampen mot ungdomsarbetslöshet i stödberättigade regioner i unionen genom stöd till insatser enligt artikel 3.1 a ii i den här förordningen. Initiativet ska inriktas på alla ungdomar som är yngre än 25 år som varken arbetar eller studerar, som är bosatta i de stödberättigade regionerna, som inte förvärvsarbetar eller som är arbetslösa inklusive långtidsarbetslösa, oavsett om de är registrerade som arbetssökande eller inte. Medlemsstaterna får på frivillig basis utvidga målgruppen till ungdomar som är yngre än 30 år.
För sysselsättningsinitiativet för unga 2014-2015 är "stödberättigade områden" de Nuts 2-regioner där ungdomsarbetslösheten för ungdomar i åldersgruppen 15-24 år överstiger 25 % under 2012 och, för medlemsstater där ungdomsarbetslösheten stigit med mer än 30 % under 2012, de Nuts 2-regioner som har en ungdomsarbetslöshet som överstiger 20 % under 2012.
Resurserna för sysselsättningsinitiativet för unga får justeras uppåt för 2016-2020 inom ramen för budgetförfarandet i enlighet med artikel 14 i förordning (EU) nr 1311/2013. För fastställandet av områden som är berättigade till stöd från sysselsättningsinitiativet för unga 2016-2020, ska hänvisningen till 2012 års uppgifter i andra stycket förstås som en hänvisning till senast tillgängliga årliga uppgift. Fördelningen mellan medlemsstater av ytterligare resurser ska gå till på samma sätt som den ursprungliga tilldelningen i enlighet med bilaga VIII i förordning (EU) nr 1303/2013.
Medlemsstater får genom överenskommelse med kommissionen besluta att anslå ett begränsat belopp på högst 10 % av medlen för sysselsättningsinitiativet för unga som är bosatta i delregioner med en hög ungdomsarbetslöshet utanför de stödberättigade Nuts 2-regionerna.
Artikel 17
Tematisk koncentration
Det särskilda anslaget till sysselsättningsinitiativet för unga ska inte beaktas vid beräkningen av den tematiska koncentration som avses i artikel 4.
Artikel 18
Programplanering
Sysselsättningsinitiativet för unga ska integreras i programplaneringen för ESF enligt artikel 96 i förordning (EU) nr 1303/2013. Medlemsstaterna ska i tillämpliga fall redogöra för programplaneringsformerna beträffande sysselsättningsinitiativet för unga i deras respektive partnerskapsöverenskommelser och i deras operativa program.
Programplaneringen kan ta en eller flera av följande former:
a)
Ett särskilt operativt program.
b)
Ett särskilt insatsområde i ett operativt program.
c)
En del av ett eller flera insatsområden.
Artiklarna 9 och 10 i den här förordningen ska också tillämpas på sysselsättningsinitiativet för unga.
Artikel 19
Övervakning och utvärdering
1. Utöver övervakningskommitténs uppgifter som anges i artikel 110 i förordning (EU) nr 1303/2013 ska övervakningskommittén minst en gång per år granska genomförandet av sysselsättningsinitiativet för unga inom ramen för det operativa programmet och framstegen mot att uppnå dess mål.
2. De årliga genomföranderapporterna och den slutrapport som avses i artikel 50.1 och 50.2 i förordning (EU) nr 1303/2013 ska innehålla kompletterande information om genomförandet av sysselsättningsinitiativet för unga. Kommissionen ska översända en sammanfattning av de rapporterna som avses i artikel 53.1 i förordning (EU) nr 1303/2013 till Europaparlamentet.
Kommissionen ska närvara vid Europaparlamentets årliga debatt om sammanfattningen av de rapporterna.
3. Den förvaltande myndigheten ska från och med april 2015 och under följande år tillsammans med de årliga genomföranderapporter som avses i artikel 50.1 och 50.2 i förordning (EU) nr 1303/2013 överlämna elektroniskt strukturerade uppgifter till kommissionen för varje insatsområde eller en del av ett insatsområde som stöder sysselsättningsinitiativet för unga. De indikatoruppgifter som överlämnas ska gälla värden för de indikatorer som anges i bilagorna I och II till den här förordningen och, i tillämpliga fall, de programspecifika indikatorerna. Uppgifterna ska avse helt eller delvis genomförda insatser.
4. De årliga genomföranderapporter som avses i artikel 50.4 i förordning (EU) nr 1303/2013, eller, i tillämpliga fall, den lägesrapport som avses i artikel 111.4 i förordning (EU) nr 1303/2013 och den årliga genomföranderapport som lämnas in senast den 31 maj 2016, ska redogöra för de viktigaste resultaten av de utvärderingar som avses i punkt 6 i den här artikeln. Rapporterna ska även innehålla en bedömning av kvaliteten på de arbetserbjudanden som deltagarna i sysselsättningsinitiativet för unga fått, inbegripet missgynnade ungdomar, ungdomar från marginaliserade befolkningsgrupper och ungdomar som lämnat skolan utan kvalifikationer. Rapporterna ska också fastställa och bedöma vilka framsteg de gjort när det gäller vidareutbildning, att hitta varaktiga och anständiga arbeten eller få lärlingsplatser eller praktikplatser av god kvalitet.
5. De lägesrapporter som avses i artikel 52 i förordning (EU) nr 1303/2013 ska innehålla kompletterande information om och en bedömning av genomförandet av sysselsättningsinitiativet för unga. Kommissionen ska översända en sammanfattning av dessa rapporter som avses i artikel 53.2 i den förordningen till Europaparlamentet och ska närvara vid Europaparlamentets debatt om dessa rapporter.
6. Minst två gånger under programperioden ska det ske en utvärdering som bedömer hur verkningsfullt, effektivt och genomslagskraftigt det gemensamma stödet från ESF och det särskilda anslaget till sysselsättningsinitiativet för unga samt genomförandet av ungdomsgarantin har varit.
Den första utvärderingen ska vara slutförd senast den 31 december 2015 och den andra senast den 31 december 2018.
Artikel 20
Informations- och kommunikationsåtgärder
1. Stödmottagarna ska se till att de som deltar i en insats informeras särskilt om stödet genom sysselsättningsinitiativet för unga som tillhandahålls genom ESF-medel och det särskilda anslaget till sysselsättningsinitiativet för unga.
2. Alla handlingar som rör genomförandet av en insats och som är avsedda för allmänheten eller deltagarna, även bevis om deltagande eller andra intyg, ska innehålla en uppgift om att det operativa programmet fått stöd genom sysselsättningsinitiativet för unga.
Artikel 21
Tekniskt stöd
En medlemsstat får beakta det särskilda anslaget till sysselsättningsinitiativet för unga vid beräkningen av gränsen för det totala beloppet på de medel som anslagits till tekniskt stöd för varje medlemsstat.
Artikel 22
Ekonomiskt stöd
1. I kommissionens beslut om antagande av ett operativt program ska det högsta stödbeloppet från det särskilda anslaget till sysselsättningsinitiativet för unga och motsvarande ESF-medel fastställas som ett totalbelopp och även per kategori av regioner för varje insatsområde. Motsvarande ESF-stöd ska åtminstone matcha stödet från det särskilda anslaget till sysselsättningsinitiativet för unga för varje insatsområde.
2. På grundval av de belopp som avses i punkt 1 ska kommissionens beslut som avses i punkt 1 även fastställa förhållandet mellan kategorierna av regioner som får ESF-stöd för varje insatsområde.
3. Om sysselsättningsinitiativet för unga genomförs via ett särskilt insatsområde som omfattar stödberättigade regioner av fler än en kategori ska den högsta samfinansieringsandelen tillämpas på anslaget från ESF.
Det särskilda anslaget till sysselsättningsinitiativet för unga ska inte omfattas av kravet på nationell samfinansiering.
Den totala samfinansieringsandelen för de insatsområden som fastställs genom det kommissionsbeslut som avses i punkt 1 ska beräknas med hänsyn till samfinansieringsandelen för ESF-stödet tillsammans med det särskilda anslaget för sysselsättningsinitiativet för unga.
Artikel 23
Finansiell förvaltning
Utöver artikel 130 i förordning (EU) nr 1303/2013 ska kommissionen, när den ersätter mellanliggande betalningar och gör slutbetalningen för sysselsättningsinitiativet för unga för varje insatsområde, fördela ersättningen från unionens budget lika mellan ESF och det särskilda anslaget till sysselsättningsinitiativet för unga. När alla resurser från det särskilda anslaget till sysselsättningsinitiativet för unga har återbetalats ska kommissionen återbetala resterande ersättningar från unionens budget till ESF.
Kommissionen ska fördela ersättningen från ESF mellan kategorier av regioner enligt den andel som fastställs i artikel 22.2.
KAPITEL V
DELEGERING AV BEFOGENHETER OCH SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 24
Utövande av delegering
1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 14.1 ska ges till kommissionen från och med den 21 december 2013 till och med den 31 december 2020.
3. Den delegering av befogenhet som avses i artikel 14.1 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
4. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
5. En delegerad akt som antas enligt artikel 14.1 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
Artikel 25
Kommitté enligt artikel 163 i EUF-fördraget
1. Kommissionen ska biträdas av en kommitté (nedan kallad ESF-kommittén) inrättad enligt artikel 163 i EUF-fördraget.
2. Den kommissionsledamot som ansvarar för ordförandeuppgiften i ESF-kommittén får delegera detta ansvar till en högre tjänsteman vid kommissionen. Kommissionen ska sörja för ESF-kommitténs sekretariat.
3. Varje medlemsstat ska utse en företrädare för regeringen, en företrädare för arbetstagarorganisationerna, en företrädare för arbetsgivarorganisationerna och en suppleant för varje ledamot för en tid av högst sju år. Om en ledamot är frånvarande ska suppleanten automatiskt ha rätt att delta i överläggningarna.
4. ESF-kommittén ska ha en företrädare från var och en av de organisationer som företräder arbetstagarorganisationer och arbetsgivarorganisationer på unionsnivå.
5. ESF-kommittén får bjuda in företrädare utan rösträtt från Europeiska investeringsbanken och Europeiska investeringsfonden samt företrädare utan rösträtt från berörda civila samhällsorganisationer till sina möten, om dagordningen för mötet kräver deras närvaro.
6. ESF-kommittén ska
a)
höras om utkast till kommissionsbeslut om operativa program och programplanering, om det ges stöd från ESF,
b)
höras om den planerade användningen av tekniskt stöd, om det ges stöd från ESF, och andra frågor som påverkar genomförandet av strategier på unionsnivå, och som berör ESF.
c)
godkänna den förteckning över gemensamma teman för samarbete över gränserna som föreskrivs i artikel 10.3.
7. ESF-kommittén får avge yttranden i
a)
frågor som rör ESF:s bidrag till genomförandet av Europa 2020-strategin,
b)
frågor som rör förordning (EU) nr 1303/2013 med relevans för Europeiska socialfonden,
c)
andra frågor som berör ESF och som kommissionen hänskjutit till kommittén än dem som avses i punkt 6.
8. ESF-kommittén ska anta sina yttranden med en absolut majoritet av de avgivna giltiga rösterna, och yttrandena ska delges Europaparlamentet för kännedom. Kommissionen ska informera ESF-kommittén om hur den har beaktat dess yttranden.
Artikel 26
Övergångsbestämmelser
1. Denna förordning ska inte påverka det fortsatta genomförandet eller ändringar, inklusive helt eller delvis inställande, av stöd som har godkänts av kommissionen på grundval av förordning (EG) nr 1081/2006 eller någon annan rättsakt som är tillämplig på detta stöd den 31 december 2013. Den förordningen eller annan tillämplig lagstiftning ska därför fortsättningsvis tillämpas efter den 31 december 2013 på det stödet eller de berörda insatserna fram till dess att de avslutas.
2. Ansökningar om stöd som gjorts eller godkänts i enlighet med förordning (EG) nr 1081/2006 före den 1 januari 2014 ska fortsätta att vara giltiga.
Artikel 27
Upphävande
Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 26 i den här förordningen ska förordning (EG) nr 1081/2006 upphöra att gälla med verkan från och med den 1 januari 2014.
Hänvisningar till den upphävda förordningen ska anses som hänvisningar till den här förordningen och läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga III.
Artikel 28
Översynsklausul
Europaparlamentet och rådet ska i enlighet med artikel 164 i EUF-fördraget göra en översyn av denna förordning senast den 31 december 2020.
Artikel 29
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 17 december 2013.