PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 946/2014
ze dne 4. září 2014,
kterým se na základě přezkumu pro „nového vývozce“ podle čl. 11 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 mění prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1008/2011 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z Čínské lidové republiky
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 11 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
1.1. Předchozí šetření a stávající antidumpingová opatření
(1)
V červenci 2005 Rada nařízením (ES) č. 1174/2005 (2) uložila konečné antidumpingové clo na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“). Opatření měla podobu valorického antidumpingového cla v rozmezí 7,6 % a 46,7 %.
(2)
Na základě prozatímního přezkumu zaměřeného na definici výrobku Rada v červenci 2008 v nařízení (ES) č. 684/2008 (3) objasnila definici výrobku v původním šetření.
(3)
Na základě šetření zaměřeného proti obcházení předpisů Rada v červnu 2009 nařízením (ES) č. 499/2009 (4) rozšířila konečné antidumpingové clo uplatňované na „všechny ostatní společnosti“, které bylo nařízením (ES) č. 1174/2005 uloženo na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů zasílaných z Thajska bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z Thajska či nikoli.
(4)
V říjnu 2011 Rada na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení uložila prováděcím nařízením (EU) č. 1008/2011 (5) konečné antidumpingové clo na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z ČLR. Rozšířené clo uvedené výše v 3. bodě odůvodnění bylo rovněž potvrzeno prováděcím nařízením (EU) č. 1008/2011.
(5)
V současné době je platným opatřením antidumpingové clo uložené prováděcím nařízení Rady (EU) č. 1008/2011 na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (dále jen „šetření v rámci přezkumu před pozbytím platnosti“) ve znění prováděcího nařízení Rady (EU) č. 372/2013 (6) na základě prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení (dále jen „šetření v rámci prozatímního přezkumu“). Výše celní sazby na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „dotčená země“ nebo „ČLR“) je v současné době 70,8 %. Opatření se vztahuje rovněž na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů zasílaných z Thajska bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z Thajska či nikoli podle nařízení Rady (ES) č. 499/2009 na základě šetření obcházení podle článku 13 základního nařízení.
1.2. Žádost o přezkum
(6)
Evropská komise (dále jen „Komise“) obdržela žádost o přezkum pro „nového vývozce“ podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení. Žádost podala dne 3. května 2013 společnost Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd (dále jen „žadatel“), vyvážející výrobce ručních paletových vozíků a jejich základních dílů v ČLR.
(7)
Žadatel tvrdil, že působí v podmínkách tržního hospodářství vymezených v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(8)
Dále tvrdil, že během období šetření, na kterém se zakládala antidumpingová opatření, tj. od 1. dubna 2003 do 31. března 2004 (dále jen „období původního šetření“) nevyvážel ruční paletové vozíky a jejich základní díly do Unie. Tvrdil, že dotčený výrobek nevyvážel ani během období šetření následného šetření v rámci prozatímního přezkumu, tj. od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011.
(9)
Žadatel dále tvrdil, že není ve spojení s žádným z vyvážejících výrobců ručních paletových vozíků a jejich základních dílů, které podléhají výše uvedeným antidumpingovým opatřením.
(10)
Žadatel dále tvrdil, že začal ruční paletové vozíky a jejich základní díly do Unie vyvážet po uplynutí období původního šetření a období šetření následného šetření v rámci prozatímního přezkumu.
1.3. Zahájení přezkumu pro nového vývozce
(11)
Komise přezkoumala prima facie důkazy, které žadatel předložil, a usoudila, že dostatečně odůvodňují zahájení přezkumu podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení. Po konzultaci s poradním výborem a poté, co dotčené výrobní odvětví Unie dostalo možnost vyjádřit se, zahájila Komise prostřednictvím nařízení Komise (EU) č. 32/2014 (7) přezkum podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení.
(12)
V souladu s článkem 2 nařízení (EU) č. 32/2014 bylo antidumpingové clo uložené prováděcím nařízením Rady (EU) č. 1008/2011 ve znění prováděcího nařízení Rady (EU) č. 372/2013 zrušeno, pokud jde o dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů vyráběných a prodávaných na vývoz do Unie žadatelem. Zároveň byly podle článku 3 nařízení (EU) č. 32/2014 celní orgány vyzvány, aby učinily příslušné kroky k zavedení celní evidence tohoto dovozu.
(13)
Nařízení (EU) č. 32/2014 stanovilo, že pokud by nařízení prokázalo, že žadatel splňuje kritéria pro stanovení individuálního cla, může být nezbytné změnit celní sazbu, která se v současnosti uplatňuje podle čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 1008/2011 ve znění prováděcího nařízení (EU) č. 372/2013.
1.4. Dotčený výrobek
(14)
Dotčeným výrobkem jsou ruční paletové vozíky a jejich základní díly, tj. podvozky a hydraulika, v současnosti kódů KN ex 8427 90 00 (kódy TARIC 8427900011 a 8427900019) a ex 8431 20 00 (kódy TARIC 8431200011 a 8431200019), pocházející z ČLR (dále jen „dotčený výrobek“).
1.5. Dotčené strany
(15)
Komise oficiálně informovala výrobní odvětví Unie, žadatele a zástupce země vývozu o zahájení přezkumu. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a účastnit se slyšení.
(16)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro udělení statusu nového vývozce a pro stanovení podmínek tržního hospodářství a dumpingu. Komise žadateli a společnostem, které jsou s ním ve spojení, zaslala formulář žádosti o přiznání tržního zacházení (dále jen „tržní zacházení“) a dotazník a obdržela odpověď ve stanovených termínech. Inspekce na místě byly provedeny v prostorách žadatele a společnosti, která je s ním ve spojení v Dánsku - Logitrans A/S.
1.6. Období přezkumného šetření
(17)
Přezkumné šetření pro stanovení dumpingu se týkalo období od 1. července 2012 do 31. prosince 2013 (dále jen „období přezkumného šetření“).
2. ŠETŘENÍ
2.1. Status nového vývozce
(18)
Šetření potvrdilo, že žadatel nevyvážel dotčený výrobek během období šetření původního šetření, tj. od 1. dubna 2003 do 31. března 2004, a v období šetření v rámci následného prozatímního přezkumu, tj. od 1. ledna do 31. prosince 2011, a že jej začal vyvážet do Unie po uplynutí těchto období.
(19)
Žadatel byl dále schopen prokázat, že neměl žádné přímé ani nepřímé vazby s žádným z čínských vyvážejících výrobců, na které se vztahují antidumpingová opatření platná pro dotčený výrobek.
(20)
Je tudíž potvrzeno, že by se uvedený žadatel měl považovat za „nového vývozce“ podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení a mělo by pro něj být určeno individuální dumpingové rozpětí.
2.2. Zacházení jako v tržním hospodářství
(21)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení Komise určí běžnou hodnotu v souladu s čl. 2 odst. 1 až 6 uvedeného nařízení pro vyvážející výrobce v ČLR, kteří splňují kritéria uvedená v čl. 2 odst. 7 písm. c) uvedeného nařízení, a mohlo by jjim být proto přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství.
(22)
Žadatel je soukromá společnost, kterou zcela vlastní společnost, jejichž přímí akcionáři jsou společnosti v Evropské unii. Denní obchodní rozhodnutí přijímá výkonný ředitel, který je občanem Evropské unie a také členem představenstva. Hlavní obchodní rozhodnutí přijímá valná hromada. Při rozhodování se neprokázala přítomnost žádného se státem spojeného úředníka, ani žádný jiný zásah státu ze strany ČLR.
(23)
Hlavní surovinou pro výrobu ručních paletových vozíků a jejich základních dílů byly dále v případě žadatele polotovary kovových dílů z uhlíkové oceli válcované za tepla zakoupené od různých dodavatelů v ČLR, tedy již zpracované na díly z uhlíkové oceli válcované za tepla.
(24)
Na základě veřejně dostupných informací (8) bylo zjištěno, že ceny zpracovaných kovových dílů placené žadatelem byly dostatečně vysoké, aby odrážely ceny oceli na mezinárodním trhu a přidanou hodnotu za zpracování oceli válcované za tepla na polotovary kovových dílů. V důsledku toho se nepotvrdilo, že by se zkreslení cen nezpracované oceli v ČLR, které bylo zjištěno během šetření v rámci předběžného přezkumu (9), přeneslo do cen zpracovaných kovových dílů, které v tomto případě platí žadatel.
(25)
Na základě výše uvedených skutečností se dospělo k závěru, že žadatel prokázal splnění kritéria 1 podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(26)
Žadatel dále vede jednoznačné a jasné účetnictví ověřené nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy a používané pro všechny účely. Dospělo se proto k závěru, že žadatel prokázal splnění kritéria 2 podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(27)
Žadatel dále neměl žádné půjčky od čínských finančních institucí ani půjčky, které by nebyly poskytnuty za tržních podmínek, pokud jde o záruky, úrokové sazby a další podmínky. Nebyly zaznamenány žádné známky jakéhokoli jiného zkreslení nebo výhod týkajících se umístění nebo prostor nebo jiných zásahů státu do činnosti žadatele. Žadatel taktéž není považován za technologicky vyspělou společnost, aby v důsledku toho mohl požívat jakoukoli formu státních výhod. Dospělo se proto k závěru, že žadatel prokázal splnění kritéria 3 podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(28)
Dále se ukázalo, že žadatel podléhá příslušným čínským právním předpisům o úpadku a o vlastnictví, jejichž uplatňování má pro fungování společností zaručit právní jistotu a stabilitu. Nic nenaznačovalo, že by tyto právní předpisy nebyly u žadatele uplatňovány a prováděny. Dospělo se proto k závěru, že žadatel prokázal splnění kritéria 4 podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(29)
Šetření nakonec neodhalilo žádná omezení týkající se používání a přepočtů zahraniční měny. Devizové transakce žadatele byly prováděny podle tržních kurzů a společnost mohla se svými finančními prostředky volně nakládat. Dospělo se proto k závěru, že žadatel prokázal splnění kritéria 5 podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(30)
Na základě výše uvedených zjištění se dospělo k závěru, že žadateli lze přiznat status tržního hospodářství tak, aby běžná hodnota mohla být určena v souladu s čl. 2 odst. 1 až 6 základního nařízení.
(31)
Komise sdělila výsledky analýzy o zacházení jako v tržním hospodářství žadateli, orgánům ČLR a výrobnímu odvětví Unie a poskytla jim možnost předložit připomínky.
(32)
Výrobní odvětví Unie tvrdilo, že mezinárodní cena oceli založená na veřejně dostupných informacích (viz 24. bod odůvodnění výše) nepředstavuje vhodný základ pro srovnání, protože ceny placené menšími hospodářskými subjekty na trhu s ocelí jsou nejméně o 20 % vyšší než mezinárodní referenční ceny. Výrobní odvětví Unie dále tvrdilo, že cena zaplacená za zpracované kovové díly používané při výrobě ručních paletových vozíků v Unii je mnohem vyšší než ceny placené žadatelem, což samo o sobě naznačuje, že cena zaplacená za tyto díly žadatelem, je zkreslená.
(33)
Mezinárodní referenční ceny byly také použity jako základ pro srovnání při šetření v rámci prozatímního přezkumu, přičemž u těchto cen nebyly provedeny žádné úpravy. (10) Vzhledem k tomu, že by totiž jakákoli prémie zaplacená nad rámec mezinárodních referenčních cen závisela na individuálních faktorech specifických pro každý hospodářský subjekt na trhu, neexistuje žádný objektivní základ k provedení všeobecné úpravy pro údajnou přirážku. Tvrzení, že by mezinárodní referenční ceny měly být upraveny, bylo proto zamítnuto.
(34)
Pokud jde o cenu zaplacenou za zpracované kovové díly používané při výrobě ručních paletových vozíků v Unii, důkazy předložené výrobním odvětvím v Unii neprokázaly, že je cena zaplacená za tyto díly žadatelem zkreslená. Bylo tomu tak proto, že, jak již bylo popsáno v 33. bodě odůvodnění výše, jakákoli prémie zaplacená nad rámec mezinárodní referenční ceny by závisela na individuálních faktorech specifických pro každý hospodářský subjekt na trhu, a tudíž neexistuje žádný objektivní základ k provedení všeobecné úpravy pro údajnou přirážku. Kromě toho z předložených důkazů vyplynulo významné množství dalších faktorů kromě ceny ocele, které ovlivňují ceny takových kovových dílů, což neumožnilo dospět k závěru, pokud jde o přiměřenou úroveň takových částí, kterou by bylo možné použít jako referenční hodnotu. Proto bylo tvrzení, že ceny placené za zpracované kovové díly v Unii naznačují, že cena zaplacená za tyto díly žadatelem je zkreslená, zamítnuto.
(35)
Výrobní odvětví Unie rovněž tvrdilo, že ceny oceli v ČLR jsou subvencované a všeobecně zkreslené a že tato skutečnost je již sama o sobě dostačující k tomu, aby se ceny dále zpracovávaných kovových dílů v ČLR považovaly za zkreslené.
(36)
Podle judikatury Tribunálu platí, že se Komise sice může opírat o makroekonomické aspekty, jako např. zkreslení cen surovin na úrovni výrobního průmyslu/odvětví, ale rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství musí být učiněno samostatně pro každou společnost, tj. musí být posouzeno, zda ceny, které jednotlivé společnosti platí za své vstupy, odrážejí tržní hodnoty. (11) Kromě toho bylo rovněž objasněno, že Komise může srovnávat průměrné ceny na čínském domácím trhu surovin s průměrnými mezinárodními cenami s cílem určit, zda by měl být na tomto základě přiznán status tržního hospodářství. (12)
(37)
Jak je objasněno ve 24. bodě odůvodnění, zjistilo se, že zjištěná zkreslení cen na trhu s nezpracovanou ocelí v ČLR se nepřenášejí do cen zpracovaných kovových dílů, které platí žadatel. Tento přístup je v souladu s judikaturou, neboť posuzuje individuální situaci žadatele, a tvrzení výrobního odvětví Unie bylo proto v tomto ohledu zamítnuto.
(38)
Výrobní odvětví Unie nakonec tvrdilo, že přidělení individuálního antidumpingového rozpětí žadateli by představovalo vysoké riziko obcházení, neboť žadatel již zakoupil ruční paletové vozíky od jiného dodavatele v ČLR a zpětně je vyvezl do Unie.
(39)
Tvrzení o zvýšeném riziku obcházení nebylo podloženo žádnými důkazy. Především se zjistilo, že žadatel není propojený s dotčeným dodavatelem ani s žádným jiným dodavatelem v ČLR. Šetření tedy v tomto konkrétním případě nepotvrdilo zvýšené riziko obcházení. Riziko obcházení samo o sobě navíc v důsledku nepředstavuje kritérium uvedené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, a není proto relevantní pro určení toho, zda společnost splňuje podmínky pro přiznání statusu tržního hospodářství. Toto tvrzení bylo tedy odmítnuto.
(40)
Po zveřejnění těchto skutečností výrobní odvětví Unie znovu zopakovalo svá tvrzení, že ceny oceli stanovené na základě veřejně dostupných informací nejsou vhodným základem pro srovnání, protože ceny placené menšími hospodářskými subjekty na trhu s ocelí byly vyšší než mezinárodní referenční ceny a rovněž vyšší než ceny účtované těmto společnostem, které byly předmětem šetření v rámci prozatímního přezkumu uvedeného výše ve 24. bodě odůvodnění. Výrobní odvětví Unie rovněž tvrdilo, že srovnání cen provedené Komisí uvedené ve 24. bodě odůvodnění řádně nezohlednilo náklady na zpracování kovových dílů.
(41)
Tvrzení výrobního odvětví Unie však nebyla podložena žádnými dalšími důkazy. Proto se dospělo k závěru, že tyto připomínky byly pouze zopakováním dřívějších argumentů, které již byly řešeny a zamítnuty výše v 32. až 37. bodě odůvodnění.
2.3. Dumping
Běžná hodnota
(42)
Komise nejprve zkoumala, zda byl celkový objem žadatelova domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu reprezentativní, tj. zda celkový objem tohoto prodeje představoval alespoň 5 % jeho celkového objemu prodeje na vývoz dotčeného výrobku do Unie během přezkumu v rámci období šetření v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Komise zjistila, že celkový prodej obdobného výrobku na domácím trhu nebyl reprezentativní, neboť nedosahoval výše 5 %.
(43)
Vzhledem k tomu, že nebyl k dispozici žádný reprezentativní objem domácího prodeje, vypočítala Komise běžnou hodnotu v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení.
(44)
Běžná hodnota byla vypočítána tak, že se k průměrným výrobním nákladům během přezkumu v rámci období šetření, které byly v případě potřeby upraveny, připočítaly vážené průměrné prodejní, správní a režijní náklady a vážený průměr zisku dosaženého žadatelem při domácím prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku během přezkumu v rámci období šetření.
Vývozní cena
(45)
Žadatel vyvážel nejen ruční paletové vozíky, ale také jejich základní díly (hydrauliku), které jsou rovněž dotčeným výrobkem. Vývoz hydrauliky dosahoval během přezkumu v rámci období šetření relativně nízké hodnoty a objemu. Společnost ve spojení navíc hydrauliku znovu neprodávala nezávislým odběratelům v Unii. Místo toho hydrauliku využívala společnost ve spojení v Unii výlučně pro výrobu ručních paletových vozíků a hotový výrobek (ruční paletové vozíky) následně prodávala na trhu Unie. V důsledku toho v případě hydrauliky neexistovala cena pro další prodej. Navíc vzhledem k tomu, že se tento přezkum týká pouze jedné společnosti, nebyly k dispozici jiné údaje, na jejichž základě by bylo možné cenu dalšího prodeje hydrauliky spolehlivě stanovit. S ohledem na to u hydrauliky žádná vývozní cena stanovena nebyla. Po dohodě s žadatelem byla vývozní cena stanovená pro ruční paletové vozíky považována za reprezentativní i pro základní díly, a tímto způsobem použita.
(46)
Vývozní prodej probíhal prostřednictvím dovozce ve spojení v Unii, který dále prodával výrobek nezávislým odběratelům v Unii. Vývozní cena tak byla stanovena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny, za kterou se dovážený výrobek poprvé znovu prodával nezávislým odběratelům v Unii, od níž se odečetly veškeré náklady vzniklé mezi dovozem a dalším prodejem, jakož i přiměřené ziskové rozpětí. Byly použity skutečné prodejní, správní a režijní náklady dovozce ve spojení. Pokud jde o přiměřené ziskové rozpětí, bylo vzhledem k absenci jakýchkoli dalších informací použito odhadované ziskové rozpětí ve výši 5 %.
(47)
Po zveřejnění žadatel vznesl námitky vůči úrovni prodejních, správních a režijních nákladů týkajících se prodeje dotčeného výrobku stanovené během období šetření a tvrdil, že vyšší náklady vzniklé při prodeji jiných výrobků by se neměly připisovat k dotčenému výrobku. Toto tvrzení je v rozporu s ověřenými údaji. Žadatel také nebyl schopen poskytnout alternativní rozdělení nákladů, ani žádné důkazy, které by podporovaly jeho tvrzení, které proto bylo zamítnuto.
(48)
Po zveřejnění těchto skutečností žadatel uvedl, že navzdory vztahu mezi vývozcem a dovozcem ve spojení v Unii byly vývozní ceny v souladu se zásadou tržního odstupu a neměly by být považovány za nespolehlivé. Žadatel se proto domníval, že vývozní cena by měla být stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení jako cena zaplacená dovozcem ve spojení.
(49)
Důkazy předložené žadatelem neumožňují podpořit tvrzení, že uvedená cena byla stanovena v souladu se zásadou tržního odstupu. Transferová cena mezi společnostmi ve spojení tudíž nebyla na takové úrovni, aby dovozce ve spojení mohl v rámci Unie dosáhnout přiměřeného zisku. Komise proto dospěla k závěru, že vnitřní transferová cena neodráží přiměřenou tržní hodnotu dotčeného výrobku, a toto tvrzení bylo zamítnuto.
(50)
Žadatel po zveřejnění informací rovněž argumentoval alternativním tvrzením, že zaplacené antidumpingové clo bylo náležitě zohledněno v cenách dalšího prodeje a v následných prodejních cenách v Unii, a proto by se v souladu s čl. 11 odst. 10 základního nařízení při vytváření vývozní ceny neměla odečítat suma odpovídající zaplacenému antidumpingovému clu.
(51)
Důkazy, které žadatel poskytl, však nemohly prokázat, že bylo antidumpingové clo řádně zohledněno v cenách dalšího prodeje a v následných kupních cenách v Unii. Z důkazů vyplývá jen velmi malý nárůst, k němuž navíc došlo až po období šetření. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
Srovnání
(52)
Běžná hodnota a vývozní cena byly srovnány na základě ceny ze závodu. Pro zajištění spravedlivého srovnání byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy rozdílů ovlivňujících srovnatelnost cen. Na tomto základě byly provedeny úpravy v případě nákladů na balení, přepravu, dovozní poplatky, včetně cel (4 %) a antidumpingových cel (46,7 % a 70,8 %, uloženo prováděcím nařízením Rady (EU) č. 1008/2011 ve znění prováděcí nařízení Rady (EU) č. 372/2013) přímo u vývozní ceny ve všech případech, kdy se prokázaly rozdíly, které ovlivňují srovnatelnost cen. Výše uvedené náklady na přepravu a balení jsou, v souladu s článkem 19 základního nařízení, považovány za důvěrné informace. Tyto informace však byly Komisí ověřeny a bylo shledáno, že se neodchylují od obvyklých úrovní.
(53)
Po zveřejnění informací žadatel požadoval úpravu na základě obchodní úrovně kvůli údajnému rozdílu mezi prodeji na domácím trhu a na vývozním trhu. Žadatel tvrdil, že prodeje na domácím trhu byly všechny určeny pro konečné uživatele, zatímco prodeje do Unie uskutečňoval s distributory nebo dovozci. Žadatel uvedl, že by se měla provést zvláštní úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. d) bodu ii) základního nařízení.
(54)
Žadatel nepředložil žádné nové nebo dodatečné informace na podporu svého tvrzení. Na základě informací shromážděných a ověřených během šetření nebylo možné zjistit, zda slevy distributorům a dovozcům souvisely s rozdílem v prodejních funkcích. Proto nemohlo být prokázáno, že údajný rozdíl v úrovni obchodování ovlivnil prodejní ceny a srovnatelnost cen. Tvrzení žadatele proto bylo zamítnuto.
Dumpingové rozpětí
(55)
V souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení bylo dumpingové rozpětí stanoveno na základě srovnání vážené průměrné běžné hodnoty s váženou průměrnou vývozní cenou stanovenou výše uvedeným způsobem.
(56)
Srovnání prokázalo existenci dumpingu na úrovni 54,1 %, vyjádřené jako procentní podíl z ceny CIF (náklady, pojištění a přepravné) na ceny s dodáním na hranice Unie před proclením.
3. ZMĚNA OPATŘENÍ, KTERÁ JSOU PŘEDMĚTEM PŘEZKUMU
(57)
Zjištěné dumpingové rozpětí je nižší než celostátní sazba určená k odstranění újmy, která byla pro ČLR stanovena při původním šetření, jak je uvedeno v 1. bodě odůvodnění výše. Na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů vyráběných společností Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd. by proto mělo být uloženo clo na základě dumpingového rozpětí a prováděcí nařízení Rady (EU) č. 372/2013 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
4. CELNÍ EVIDENCE
(58)
Vzhledem k výše uvedeným zjištěním se antidumpingové clo, jak je stanoveno, by mělo být vybíráno zpětně z dovozu dotčeného výrobku, který byl zaevidován podle článku 3 nařízení (EU) č. 32/2014.
5. OZNÁMENÍ A DOBA TRVÁNÍ OPATŘENÍ
(59)
Dotčené strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se zamýšlí uložit na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů od žadatele změněné konečné antidumpingové clo a zpětně vybrat toto clo z dovozu, který byl předmětem celní evidence. Jejich námitky byly zváženy a v odůvodněných případech vzaty v úvahu.
(60)
Tento přezkum nemá vliv na datum, kdy opatření uložená prováděcím nařízením Rady (EU) č. 1008/2011 ve znění prováděcího nařízení Rady (EU) č. 372/2013 pozbudou platnosti na základě čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(61)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného čl. 15 odst. 1 základního nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. V článku 1 prováděcí nařízení Rady (EU) č. 372/2013, kterým se nahrazuje čl. 1 odst. 2 prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1008/2011, se v tabulce týkající se Čínské lidové republiky doplňuje toto:
Společnost
Celní sazba
(%)
Doplňkový kód TARIC
Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd
54,1 %
A070
2. Uložené clo se rovněž vybere zpětně z dovozu dotčeného výrobku, který byl evidován podle článku 3 nařízení (EU) č. 32/2014.
Celní orgány se vyzývají, aby ukončily celní evidenci dovozu dotčeného výrobku vyráběného společností Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd.
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. září 2014.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 946/2014
av den 4 september 2014
om ändring av rådets genomförandeförordning (EU) nr 1008/2011 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av gaffelvagnar och väsentliga delar till dessa med ursprung i Folkrepubliken Kina efter en översyn avseende en ny exportör enligt artikel 11.4 i rådets förordning (EG) nr 1225/2009
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artikel 11.4, och
av följande skäl:
1. FÖRFARANDE
1.1 Tidigare undersökningar och gällande antidumpningsåtgärder
(1)
I juli 2005 införde rådet genom förordning (EG) nr 1174/2005 (2) en slutgiltig antidumpningstull på import av gaffelvagnar och väsentliga delar till dessa med ursprung i Folkrepubliken Kina (nedan kallad Kina). Åtgärderna bestod av en värdetull på mellan 7,6 % och 46,7 %.
(2)
I juli 2008 förtydligade rådet genom förordning (EG) nr 684/2008 (3) produktdefinitionen i den ursprungliga undersökningen efter en interimsöversyn av produktdefinitionen.
(3)
I juni 2009 utvidgade rådet genom förordning (EG) nr 499/2009 (4), efter en undersökning om kringgående, den slutgiltiga antidumpningstull för ”alla övriga företag” som infördes genom förordning (EG) nr 1174/2005 till att även omfatta gaffelvagnar och väsentliga delar till dessa som avsänts från Thailand, oavsett om produktens deklarerade ursprung är Thailand eller inte.
(4)
I oktober 2011 införde rådet genom genomförandeförordning (EU) nr 1008/2011 (5), efter en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 i grundförordningen, en slutgiltig antidumpningstull på import av gaffelvagnar och väsentliga delar till dessa med ursprung i Kina. Den utvidgade tull som nämns i skäl 3 behölls även i genomförandeförordning (EU) nr 1008/2011.
(5)
De åtgärder som för närvarande är i kraft är en antidumpningstull som infördes genom rådets genomförandeförordning (EU) nr 1008/2011 efter en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 i rådets förordning (EG) nr 1225/2009, den förstnämnda förordningen ändrad genom rådets genomförandeförordning (EU) nr 372/2013 (6) efter en interimsöversyn enligt artikel 11.3 i grundförordningen (nedan kallad interimsöversynen). Tullsatsen för import till unionen av gaffelvagnar och väsentliga delar till dessa med ursprung i Folkrepubliken Kina (nedan kallad det berörda landet eller Kina) är för närvarande 70,8 %. Efter en undersökning om kringgående enligt artikel 13 i grundförordningen är åtgärderna, i enlighet med rådets förordning (EG) nr 499/2009, även tillämpliga på import av gaffelvagnar och väsentliga delar till dessa som avsänts från Thailand, oavsett om produktens deklarerade ursprung är Thailand eller inte.
1.2 Begäran om översyn
(6)
Europeiska kommissionen (nedan kallad kommissionen) har tagit emot en begäran om översyn avseende en ny exportör enligt artikel 11.4 i grundförordningen. Begäran ingavs den 3 maj 2013 av Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd (nedan kallad sökanden), en exporterande tillverkare av gaffelvagnar och väsentliga delar till dessa i Kina.
(7)
Sökanden påstod sig verka under marknadsekonomiska förhållanden enligt definitionen i artikel 2.7 c i grundförordningen.
(8)
Sökanden hävdade vidare att företaget inte hade exporterat gaffelvagnar och väsentliga delar till dessa till unionen under den undersökningsperiod som låg till grund för antidumpningsåtgärderna, dvs. 1 april 2003-31 mars 2004 (nedan kallad den ursprungliga undersökningsperioden). Sökanden hävdade att företaget inte heller hade exporterat den berörda produkten under undersökningsperioden i den efterföljande interimsöversynen, dvs. 1 januari-31 december 2011.
(9)
Sökanden hävdade vidare att företaget inte var närstående någon av de exporterande tillverkare av gaffelvagnar och väsentliga delar till dessa som omfattades av de ovannämnda antidumpningsåtgärderna.
(10)
Sökanden påstod också att företaget hade börjat exportera gaffelvagnar och väsentliga delar till dessa till unionen efter utgången av den ursprungliga undersökningsperioden och undersökningsperioden i den efterföljande interimsöversynen.
1.3 Inledande av en översyn avseende en ny exportör
(11)
Kommissionen granskade den prima facie-bevisning som sökanden lagt fram och ansåg att den var tillräcklig för att motivera att en översyn enligt artikel 11.4 i grundförordningen inleds. Efter samråd med rådgivande kommittén och efter det att den berörda unionsindustrin getts tillfälle att lämna synpunkter inledde kommissionen genom kommissionens förordning (EU) nr 32/2014 (7) en översyn enligt artikel 11.4 i grundförordningen.
(12)
I enlighet med artikel 2 i förordning (EU) nr 32/2014 upphävdes den antidumpningstull som infördes genom rådets genomförandeförordning (EU) nr 1008/2011, ändrad genom rådets genomförandeförordning (EU) nr 372/2013, vad gäller import av gaffelvagnar och väsentliga delar till dessa som tillverkas och säljs på export till unionen av sökanden. I enlighet med artikel 3 i förordning (EU) nr 32/2014 anvisades samtidigt tullmyndigheterna att vidta lämpliga åtgärder för att registrera sådan import.
(13)
I förordning (EU) nr 32/2014 fastställdes det att om undersökningen skulle visa att sökanden uppfyller kraven för fastställande av en individuell tullsats kan det bli nödvändigt att ändra den tullsats som för närvarande tillämpas enligt artikel 1.2 i genomförandeförordning (EU) nr 1008/2011, ändrad genom genomförandeförordning (EU) nr 372/2013.
1.4 Berörd produkt
(14)
Den berörda produkten är gaffelvagnar och väsentliga delar till dessa, dvs. chassi och hydraulik, som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer ex 8427 90 00 (Taric-nummer 8427900011 och 8427900019) och ex 8431 20 00 (Taric-nummer 8431200011 och 8431200019) med ursprung i Kina (nedan kallad den berörda produkten).
1.5 Berörda parter
(15)
Kommissionen underrättade officiellt unionsindustrin, sökanden och företrädarna för exportlandet om att översynen hade inletts. De berörda parterna gavs möjlighet att skriftligen lämna synpunkter och bli hörda.
(16)
Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den ansåg vara nödvändiga för att fastställa status som ny exportör, marknadsekonomiska förhållanden och dumpning. Kommissionen sände också en blankett för ansökan om marknadsekonomisk status och ett frågeformulär till sökanden och dess närstående företag, och fick svar inom de fastställda tidsfristerna. Kontrollbesök gjordes på plats hos sökanden och dess närstående företag i Danmark, Logitrans A/S.
1.6 Översynsperiod
(17)
Översynsperioden för fastställandet av dumpning omfattade perioden 1 juli 2012-31 december 2013 (nedan kallad översynsperioden).
2. UNDERSÖKNING
2.1 Status som ny exportör
(18)
Undersökningen bekräftade att sökanden inte hade exporterat den berörda produkten, vare sig under den ursprungliga undersökningsperioden (1 april 2003-31 mars 2004), eller under undersökningsperioden i den efterföljande interimsöversynen (1 januari-31 december 2011), och att sökanden började exportera till unionen efter dessa perioder.
(19)
Sökanden kunde dessutom visa att företaget inte hade några direkta eller indirekta kopplingar till någon av de kinesiska exporterande tillverkare som omfattas av de gällande antidumpningsåtgärderna avseende den berörda produkten.
(20)
Det bekräftas därför att sökanden bör anses vara en ny exportör i enlighet med artikel 11.4 i grundförordningen, och att det därför bör fastställas en individuell dumpningsmarginal för företaget.
2.2 Marknadsekonomisk status
(21)
Enligt artikel 2.7 b i grundförordningen ska kommissionen fastställa normalvärdet i enlighet med artikel 2.1-2.6 i den förordningen för de exporterande tillverkare i Kina som uppfyller kriterierna i artikel 2.7 c i den förordningen och som därmed kan beviljas marknadsekonomisk status.
(22)
Sökanden är ett privat företag som helt och hållet ägs av ett bolag vars direkta aktieägare är företag i Europeiska unionen. De dagliga affärsbesluten fattas av den verkställande direktören, som är medborgare i Europeiska unionen och även styrelseledamot. De huvudsakliga affärsbesluten fattas av aktieägarna. I beslutsfattandet deltog ingen tjänsteman med anknytning till staten och det förekom inte heller någon annan inblandning av den kinesiska staten i beslutsfattandet.
(23)
För sökanden var den viktigaste insatsvaran för tillverkning av gaffelvagnar och väsentliga delar till dessa halvfärdiga metalldelar av varmvalsat kolstål som köpts från olika leverantörer i Kina, dvs. en insatsvara som redan bearbetats till delar av varmvalsat kolstål.
(24)
På grundval av offentligt tillgänglig information (8) konstaterades det att de priser på de bearbetade metalldelar som sökanden betalade var tillräckligt höga för att återspegla stålpriserna på den internationella marknaden och förädlingsvärdet för bearbetning av varmvalsat stål till halvfärdiga metalldelar. Till följd av detta konstaterades att den snedvridning av priserna på obearbetat stål i Kina som konstaterats under interimsöversynen (9) inte hade överförts till de priser på obearbetade metalldelar som sökanden i detta fall betalade.
(25)
På grundval av ovanstående drogs därför slutsatsen att sökanden hade visat att kriterium 1 i artikel 2.7 c i grundförordningen var uppfyllt.
(26)
Vidare hade sökanden en tydlig uppsättning räkenskaper som var föremål för en oberoende revision i överensstämmelse med internationella redovisningsnormer och som tillämpades för alla ändamål. Det konstaterades därmed att sökanden hade visat att kriterium 2 i artikel 2.7 c i grundförordningen var uppfyllt.
(27)
Sökanden hade inte heller några lån från kinesiska finansinstitut eller lån som inte hade beviljats på marknadsmässiga villkor i fråga om garantier, ränta eller andra villkor. Det fanns inga indikationer på någon annan snedvridning eller förmåner rörande placeringen eller lokalerna eller någon annan statlig inblandning i driften av företaget. Sökanden ansågs inte heller vara ett högteknologiskt företag som eventuellt skulle kunna beviljas statliga förmåner i denna egenskap. Det konstaterades därmed att sökanden hade visat att kriterium 3 i artikel 2.7 c i grundförordningen var uppfyllt.
(28)
Det konstaterades vidare att sökanden omfattades av relevanta kinesiska lagar om konkurser och ägandeförhållanden, vars tillämpning ska garantera rättssäkerhet och stabila villkor för företagen. Det fanns inga indikationer på att dessa lagar inte skulle gälla för och tillämpas på sökanden. Det konstaterades därmed att sökanden hade visat att kriterium 4 i artikel 2.7 c i grundförordningen var uppfyllt.
(29)
Slutligen visade undersökningen inte några begränsningar när det gäller användning och omräkning av utländska valutor. Sökandens valutatransaktioner genomfördes till marknadskurser och företaget kunde fritt disponera över sina egna medel. Det konstaterades därmed att sökanden hade visat att kriterium 5 i artikel 2.7 c i grundförordningen var uppfyllt.
(30)
På grundval av ovanstående undersökningsresultat drogs slutsatsen att sökanden kunde beviljas marknadsekonomisk status och att företagets normalvärde därmed skulle fastställas i enlighet med artikel 2.1-2.6 i grundförordningen.
(31)
Kommissionen lämnade resultaten av undersökningen om marknadsekonomisk status till sökanden, de kinesiska myndigheterna och unionsindustrin och gav dem möjlighet att lämna synpunkter.
(32)
Unionsindustrin hävdade att det internationella stålpriset grundat på offentligt tillgänglig information (se skäl 24) inte är en lämplig grund för jämförelse, eftersom de priser som betalas av mindre aktörer på stålmarknaden skulle ligga minst 20 % över de internationella referenspriserna. Unionsindustrin hävdade dessutom att det pris som betalades för bearbetade metalldelar som används i tillverkningen av gaffelvagnar i unionen skulle ligga långt över de priser som sökanden betalade, vilket i sig skulle tyda på att det pris som sökanden betalade för sådana delar skulle vara snedvridet.
(33)
Internationella referenspriser användes också som grund för jämförelsen i interimsöversynen, och inga justeringar gjordes av dessa priser (10). Eftersom eventuella bidrag som betalats ut över de internationella referenspriserna beror på enskilda faktorer som är specifika för varje aktör på marknaden finns det ingen objektiv grund för att göra en generell justering för påstådda påslag. Påståendet att de internationella referenspriserna borde justeras avvisades därför.
(34)
När det gäller det pris som betalades för bearbetade metalldelar som används i tillverkningen av gaffelvagnar i unionen framgick det inte av den bevisning som unionsindustrin lagt fram som stöd för detta att det pris som sökanden betalade för sådana delar skulle vara snedvridet. Anledningen till detta var (enligt beskrivningen i skäl 33) att eventuella merpriser som betalats över de internationella referenspriserna skulle bero på enskilda faktorer som är specifika för varje aktör på marknaden, vilket innebär att det saknas objektiv grund för att göra en generell justering för påstådda påslag. Den bevisning som lades fram visade dessutom att det, utöver stålpriserna, fanns många andra faktorer som påverkar priset på sådana metalldelar, vilket inte medger några slutsatser beträffande lämplig nivå för sådana delar som skulle kunna användas som riktmärke. Argumentet att de priser som betalas för bearbetade metalldelar i unionen skulle tyda på att det pris som sökanden betalade för sådana delar skulle vara snedvridet avvisades därför.
(35)
Unionsindustrin hävdade också att priserna på stål i Kina subventioneras och i allmänhet är snedvridna och att denna omständighet i sig skulle vara tillräcklig för att priserna på vidare bearbetade metalldelar i Kina också borde betraktas som snedvridna.
(36)
Kommissionen kan förlita sig på makroekonomiska faktorer såsom snedvridningar av priserna på råvaror på industrin-/sektorsnivå, men enligt tribunalens rättspraxis måste marknadsekonomisk status fastställas för varje enskilt företag, vilket innebär att en bedömning måste göras av huruvida de priser som det enskilda företaget betalar för sina insatsvaror återspeglar marknadsvärden (11). Dessutom klargjordes att kommissionen kan jämföra de genomsnittliga råvarupriserna på den kinesiska hemmamarknaden med de genomsnittliga internationella priserna för att fastställa om marknadsekonomisk status bör beviljas på denna grund (12).
(37)
Såsom förklaras i skäl 24 fastställdes det att de observerade prissnedvridningarna på marknaden för obearbetat stål i Kina inte kunde konstateras föras över till de priser på bearbetade metalldelar som sökanden betalat. Detta ligger i linje med rättspraxis eftersom sökandens individuella situation beaktas, och unionsindustrins argument i detta avseende avvisades därför.
(38)
Slutligen hävdade unionsindustrin att tilldelandet av en individuell dumpningsmarginal till sökanden skulle medföra en stor risk för kringgående, eftersom sökanden redan köpte gaffelvagnar från andra leverantörer i Kina och återexporterade dem till unionen.
(39)
Påståendet om en ökad risk för kringgående kunde inte styrkas med någon bevisning. Sökanden befanns inte heller vara närstående leverantören i fråga eller någon annan leverantör i Kina. Undersökningen bekräftade därför inte någon ökad risk för kringgående i detta särskilda fall. Risken för kringgående i sig är inte något kriterium som anges i artikel 2.7 c i grundförordningen och saknar därför betydelse för fastställandet av huruvida ett företag uppfyller villkoren för att beviljas marknadsekonomisk status. Detta argument avvisades därför.
(40)
Efter meddelandet av uppgifter upprepade unionsindustrin sina argument att stålpriser grundade på offentligt tillgänglig information inte var en lämplig grund för jämförelse, eftersom de priser som betalas av mindre aktörer på stålmarknaden skulle vara högre än de internationella referenspriserna och även högre än de priser som betalas av de företag som var föremål för den interimsöversyn som nämns i skäl 24. Unionsindustrin hävdade också att kommissionens prisjämförelse i skäl 24 inte tog tillräcklig hänsyn till kostnaden för bearbetningen av metalldelarna.
(41)
Unionsindustrins påståenden kunde dock inte styrkas med någon ytterligare bevisning. Följaktligen ansågs det att dessa synpunkter endast var en upprepning av de argument som redan tidigare tagits upp i skälen 32-37, och de avvisades därmed.
2.3 Dumpning
Normalvärde
(42)
I enlighet med artikel 2.2 i grundförordningen undersökte kommissionen först huruvida sökandens totala försäljning av den likadana produkten på den inhemska marknaden till oberoende kunder var representativ, dvs. om den totala volymen av sådan försäljning uppgick till minst 5 % av dess totala volym av exportförsäljning av den berörda produkten till unionen under översynsperioden. Kommissionen konstaterade att den totala försäljningen av den likadana produkten på den inhemska marknaden inte var representativ, eftersom den var lägre än 5 %.
(43)
Eftersom det inte fanns någon representativ inhemsk försäljning använde kommissionen ett konstruerat normalvärde i enlighet med artikel 2.3 och 2.6 i grundförordningen.
(44)
Normalvärdet konstruerades genom att den vägda genomsnittliga försäljningen, försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt den vägda genomsnittliga vinsten för sökanden vid den inhemska försäljningen av den likadana produkten vid normal handel under översynsperioden adderades till den genomsnittliga tillverkningskostnaden under översynsperioden.
Exportpris
(45)
Sökanden exporterade gaffelvagnar, men också väsentliga delar till gaffelvagnar (hydraulik) som också ingår i den berörda produkten. Värdet och volymen av exporten av hydraulik var relativt lågt under översynsperioden. Det närstående företaget i unionen sålde dessutom inte vidare hydraulik till oberoende kunder. Det närstående företaget i unionen använde i stället hydrauliken uteslutande för tillverkningen av gaffelvagnar, som det sedan sålde som färdig produkt (gaffelvagnar) på unionsmarknaden. Det fanns därför inget återförsäljningspris för hydraulik. Eftersom den föreliggande översynen endast gäller ett företag fanns det dessutom inga andra tillgängliga uppgifter på grundval av vilka ett återförsäljningspris för hydraulik rimligen kunde fastställas. Mot denna bakgrund fastställdes inget exportpris för hydraulik. I samförstånd med sökanden ansågs det exportpris som fastställts för gaffelvagnar vara representativt för de väsentliga delarna, och användes därför.
(46)
Exportförsäljningen skedde via en närstående importör i unionen, som sålde produkten vidare till oberoende kunder i unionen. I enlighet med artikel 2.9 i grundförordningen fastställdes därför exportpriset på grundval av de priser till vilka den importerade produkten första gången såldes vidare till oberoende kunder i unionen genom avdrag av alla kostnader som uppkommit mellan importen och återförsäljningen (försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader) samt en skälig vinstmarginal. Den närstående importörens faktiska försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader användes. I avsaknad av andra tillgängliga uppgifter användes en beräknad vinstmarginal på 5 % som skälig vinstmarginal.
(47)
Efter meddelandet av uppgifter invände sökanden mot den nivå på försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader i samband med försäljningen av den berörda produkten som hade fastställts under undersökningen, och hävdade att de högre kostnaderna vid försäljningen av andra produkter inte skulle tillskrivas den berörda produkten. Detta påstående stred mot de fakta som kontrollerats. Sökanden kunde inte heller lämna någon alternativ kostnadsfördelning eller någon bevisning till stöd för sitt påstående, vilket därför avvisades.
(48)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade sökanden att exportpriserna, trots sambandet mellan exportören och den närstående importören i unionen, följde principen om oberoende aktörer och att de inte skulle betraktas som otillförlitliga. Sökanden ansåg därför att exportpriset skulle fastställas i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen som det pris den närstående importören betalade.
(49)
Den bevisning som sökanden lagt fram kunde inte styrka påståendet att priset hade fastställts enligt principen om oberoende aktörer. Internpriset mellan de närstående företagen låg således inte på en nivå som gjorde det möjligt för den närstående importören att göra en skälig vinst i unionen. Kommissionen kostaterade därför att internpriset inte återspeglade marknadsvärdet för den berörda produkten, och detta påstående avvisades.
(50)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade sökanden alternativt att de antidumpningstullar som betalats återspeglades korrekt i återförsäljningspriserna och de efterföljande försäljningspriserna i unionen, och att det belopp på de antidumpningstullar som betalats inte skulle dras av när exportpriset konstruerades, i enlighet med artikel 11.10 i grundförordningen.
(51)
Den bevisning som sökanden lagt fram kunde dock inte styrka att antidumpningstullarna korrekt återspeglades i återförsäljningspriserna och de efterföljande försäljningspriserna i unionen. Bevisningen tydde på en ytterst liten ökning som till och med skedde efter undersökningsperioden. Detta påstående avvisades därför.
Jämförelse
(52)
Normalvärdet och exportpriset jämfördes på nivån fritt fabrik. I syfte att säkerställa en rättvis jämförelse gjordes justeringar för olikheter som påverkade jämförbarheten mellan priserna i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen. På denna grundval gjordes justeringar för frakt- och förpackningskostnader och importavgifter, inklusive de tullar (4 %) och antidumpningstullar (46,7 % respektive 70,8 % som infördes genom genomförandeförordning (EU) nr 1008/2011 och ändrades genom genomförandeförordning (EU) nr 372/2013) direkt på exportpriset i samtliga fall där det konstaterats att olikheter påverkade prisernas jämförbarhet. Ovannämnda frakt- och förpackningskostnader betraktas, i enlighet med artikel 19 i grundförordningen, som konfidentiell information. Denna information kontrollerades dock av kommissionen, som fann att kostnaderna inte avvek från de normala nivåerna.
(53)
Efter meddelandet av uppgifter begärde sökanden en justering för olika handelsled grundad på en uppgiven skillnad mellan den inhemska försäljningen och exportförsäljningen. Sökanden hävdade att den inhemska försäljningen helt och hållet gick till slutanvändare, medan försäljning i unionen skedde till återförsäljare eller importörer. Sökanden begärde att en särskild justering skulle göras i enlighet med artikel 2.10 d ii i grundförordningen.
(54)
Sökanden lämnade inte någon ny eller kompletterande information till stöd för sitt påstående. På grundval av de uppgifter som samlats in och kontrollerats under undersökningen kunde det inte fastställas att rabatterna för återförsäljarna och importörerna var kopplade till en skillnad i försäljningsfunktioner. Det kunde därför inte påvisas att den påstådda skillnaden mellan olika handelsled påverkade försäljningspriserna och prisernas jämförbarhet. På grundval av detta avvisades detta påstående.
Dumpningsmarginal
(55)
I enlighet med artikel 2.11 och 2.12 i grundförordningen fastställdes dumpningsmarginalen på grundval av en jämförelse mellan det vägda genomsnittliga normalvärde och det vägda genomsnittliga exportpris som fastställts enligt ovan.
(56)
Jämförelsen visade att dumpningen var 54,1 %, uttryckt som andel av priset cif vid unionens gräns, före tull.
3. ÄNDRING AV DE ÅTGÄRDER SOM ÄR FÖREMÅL FÖR ÖVERSYN
(57)
Den dumpningsmarginal som fastställts är lägre än den landsomfattande nivå för undanröjande av skada som fastställdes för Kina i den ursprungliga undersökning som avses i skäl 1. En tull som baseras på dumpningsmarginalen bör därför införas på import av gaffelvagnar och väsentliga delar till dessa som tillverkas av Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd, och genomförandeförordning (EU) nr 372/2013 bör ändras i enlighet med detta.
4. REGISTRERING
(58)
Mot bakgrund av undersökningsresultaten bör den fastställda antidumpningstullen tas ut retroaktivt på sådan import av den berörda produkten som registrerats i enlighet med artikel 3 i förordning (EU) nr 32/2014.
5. MEDDELANDE AV UPPGIFTER OCH ÅTGÄRDERNAS GILTIGHETSTID
(59)
De berörda parterna underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som legat till grund för avsikten att införa en ändrad antidumpningstull på import av gaffelvagnar och väsentliga delar till dessa från sökanden och att retroaktivt ta ut denna tull på import som registrerats. Deras synpunkter övervägdes och togs i beaktande där så var lämpligt.
(60)
Denna översyn påverkar inte det datum då de åtgärder som infördes genom rådets genomförandeförordning (EU) nr 1008/2011, ändrad genom rådets genomförandeförordning (EU) nr 372/2013, kommer att upphöra att gälla enligt artikel 11.2 i grundförordningen.
(61)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från den kommitté som inrättats i enlighet med artikel 15.1 i grundförordningen.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. I artikel 1 i genomförandeförordning (EU) nr 372/2013, som ersätter artikel 1.2 i genomförandeförordning (EU) nr 1008/2011, ska följande införas i tabellen avseende Folkrepubliken Kina:
Företag
Tullsats
(%)
Taric-tilläggsnummer
”Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd
54,1 %
A070”
2. Den tull som härmed införs ska också tas ut retroaktivt på sådan import av den berörda produkten som registrerats i enlighet med artikel 3 i förordning (EU) nr 32/2014.
Tullmyndigheterna instrueras härmed att upphöra med registreringen av sådan import av den berörda produkten som tillverkats av Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd
3. Om inte annat anges, ska gällande bestämmelser om tullar tillämpas.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 4 september 2014.