NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 807/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se doplňují některá ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a kterým se zavádějí přechodná ustanovení
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 ze dne 17. prosince 2013 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (1), a zejména na čl. 2 odst. 3, čl. 14 odst. 5, čl. 16 odst. 5, čl. 19 odst. 8, čl. 22 odst. 3, čl. 28 odst. 10, čl. 28 odst. 11, čl. 29 odst. 6, čl. 30 odst. 8, čl. 33 odst. 4, čl. 34 odst. 5, čl. 35 odst. 10, čl. 36 odst. 5, čl. 45 odst. 6, čl. 47 odst. 6 a článek 89 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1305/2013 stanoví obecná pravidla podpory, kterou Unie poskytuje na rozvoj venkova prostřednictvím financování z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), čímž doplňuje obecná ustanovení o evropských strukturálních a investičních fondech obsažená v části II nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (2). Měla by být přijata doplňující pravidla.
(2)
Členské státy by měly zavést a používat konkrétní podmínky pro přístup k podpoře v případě mladých zemědělců, kteří nezačínají působit jako jediný vedoucí zemědělského podniku. Pro zajištění rovného zacházení s příjemci bez ohledu na právní formu, již si zvolí pro zřízení svého zemědělského podniku, by mělo být stanoveno, že podmínky, za nichž lze právnickou osobu nebo jinou formu partnerství považovat za „mladého zemědělce“, by měly být rovnocenné podmínkám platným pro fyzickou osobu. Měla by být stanovena dostatečně dlouhá doba odkladu, která by mladým zemědělcům umožnila získat potřebnou kvalifikaci.
(3)
S cílem zajistit, že programy výměn pracovníků zemědělských a lesnických podniků a návštěv těchto podniků podporované z EZFRV budou jasně vymezeny a odlišeny od podobných opatření v rámci jiných režimů Unie, a zároveň s cílem přihlédnout k rozmanitosti vnitrostátních situací by členské státy měly ve svých programech rozvoje venkova vymezit dobu trvání a obsah takových programů a návštěv. Obsah by měl být zaměřen na určité oblasti, které úzce souvisejí s plněním prioritních cílů Unie v oblasti rozvoje venkova.
(4)
Měla by být stanovena pravidla, která by upřesnila charakteristické prvky seskupení producentů a typů akcí, na něž lze získat podporu v rámci propagační složky opatření týkajícího se režimů jakosti, podmínky bránící narušení hospodářské soutěže a diskriminaci některých produktů a podmínky vyloučení obchodních značek ze získání podpory.
(5)
Podnikatelské plány podle čl. 19 odst. 4 nařízení (EU) č. 1305/2013 by měly obsahovat prvky, které budou dostačovat k posouzení splnění cílů vybrané operace. S cílem zajistit rovné zacházení s příjemci v celé Unii a usnadnit monitorování by měl být jako kritérium pro stanovení prahových hodnot podle čl. 19 odst. 4 uvedeného nařízení použit produkční potenciál zemědělského podniku.
(6)
Měly by být stanoveny minimální environmentální požadavky, které musí být splněny při zalesňování zemědělské půdy, aby se zajistilo, že nedojde k nežádoucímu zalesňování citlivých stanovišť, včetně oblastí se zemědělstvím vysoké přírodní hodnoty, a že bude zohledněna odolnost vůči změně klimatu. Na stanovištích Natura 2000 by zalesňování mělo být v souladu s cíli správy daného místa. Zvláštní pozornost by měla být věnována zvláštní potřebám ochrany životního prostředí v určitých lokalitách, např. prevenci eroze půdy. Měla by být stanovena přísnější opatření pro případy zalesňování vedoucího k vytvoření rozlehlejších lesů, aby se zohlednil dopad rozsahu takových operací na ekosystémy a zajistilo se, že budou splňovat cíle strategie zelené infrastruktury (3) a nové strategie EU v oblasti lesnictví (4).
(7)
Podmínky, které se vztahují k závazkům extenzifikace chovu hospodářských zvířat nebo chovu místních plemen, jejichž hospodářské využívání je ohroženo, a k ochraně rostlinných genetických zdrojů ohrožených genetickou erozí, by měly zajistit vymezení závazků v souladu s prioritami Unie v oblasti rozvoje venkova, zejména s potřebou zajistit ochranu krajiny a jejích prvků, přírodních zdrojů, včetně vody, půdy a genetické rozmanitosti.
(8)
Měly by být definovány činnosti, které mohou být způsobilé k získání podpory na ochranu a udržitelné využívání a rozvoj genetických zdrojů v zemědělství a na zachování a podporu genetických zdrojů v lesnictví.
(9)
S cílem zabránit dvojímu financování zemědělských postupů příznivých pro klima a životní prostředí a rovnocenných opatření uvedených v článku 43 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013 (5) a s cílem zabránit narušení hospodářské soutěže mezi zemědělci a zajistit řádné finanční řízení prostředků z EZFRV by mělo být stanoveno, že se od příslušných plateb odečtou dodatečné náklady a ušlé příjmy související s těmito postupy.
(10)
Měly by být vymezeny oblasti, v nichž by závazky v oblasti dobrých životních podmínek zvířat zajistily vyšší standardy produkčních metod. Při tom by mělo být zajištěno, že se tyto závazky v oblasti dobrých životních podmínek zvířat nebudou překrývat s běžnými zemědělskými postupy, zejména s očkováním za účelem prevence onemocnění.
(11)
Mělo by být upřesněno, na jaké krátké dodavatelské řetězce a místní trhy lze poskytovat podporu. S cílem umožnit jasné rozlišení krátkého dodavatelského řetězce od místního trhu by se jako kritérium pro vymezení krátkého dodavatelského řetězce měl používat počet zprostředkovatelů, zatímco pro vymezení místního trhu by se jako kritérium měla použít vzdálenost od zemědělského podniku stanovená v kilometrech s ohledem na konkrétní geografickou situaci dané oblasti, není-li stanoveno jiné přesvědčivé kritérium. Spolupráce malých hospodářských subjektů by měla být jasně zaměřena na překonání obecných nevýhod způsobených roztříštěností ve venkovských oblastech. Měla by proto být omezena na mikropodniky a na fyzické osoby, které se v době podání žádosti o podporu chystají založit mikropodnik. S cílem zajistit koherentní přístup k provádění opatření spolupráce by se v rámci tohoto opatření měla podporovat pouze propagační činnost související s krátkými dodavatelskými řetězci a místními trhy.
(12)
S cílem zajistit zachování příspěvků souvisejících s úroky z komerčních půjček sjednaných vzájemnými fondy podle čl. 38 odst. 3 písm. b) a čl. 39 odst. 4 písm. b) nařízení (EU) č. 1305/2013 na přiměřené úrovni by měly tyto komerční půjčky trvat minimálně jeden rok a maximálně pět let.
(13)
S cílem zajistit účinné využívání prostředků z EZFRV by měly být z podpory vyňaty některé druhy výdajů souvisejících s leasingovými smlouvami, například obchodní marže pronajímatele, náklady na refinancování, režijní náklady a náklady na pojištění. Aby se přihlédlo k různým podmínkám financování a rozvoje zemědělského sektoru v jednotlivých členských státech a zároveň byla zajištěna řádná finanční správa prostředků z EZFRV, členské státy by měly být povinny stanovit ve svých programech rozvoje venkova podmínky, za nichž může být pro podporu způsobilé použité zařízení. V souladu s prioritami Unie v oblasti rozvoje venkova by měla být podpora z EZFRV poskytována pouze na investice do obnovitelných energií s vysokou mírou energetické účinnosti a vysokou úrovní environmentální výkonnosti. Členské státy by pro tento účel měly stanovit minimální kritéria energetické účinnosti. Členské státy by měly zajistit, aby byla splněna platná kritéria udržitelnosti pro bioenergii. Členské státy by měly rovněž podpořit přechod z první generace biopaliv na druhou a měly by podporovat větší produkci moderních biopaliv, které ve velké míře snižují emise skleníkových plynů a u nichž existuje nízké riziko nepřímé změny ve využívání půdy a které zároveň přímo nekonkurují zemědělské půdě určené pro trhy s potravinami a krmivy.
(14)
Měly by být stanoveny podmínky pro změnu nebo úpravu závazků v rámci opatření podle článků 28, 29, 33 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013 a měly by být vymezeny situace, za nichž nelze požadovat vrácení podpory. Mělo by být zajištěno, že změna nebo úprava závazků bude možná pouze v případě, že budou zachovány nebo posíleny environmentální cíle závazku.
(15)
Měla by být přijata opatření pro přechod z podpory na rozvoj venkova poskytované podle nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (6) nebo, v případě Chorvatska, nařízení Rady (ES) č. 1085/2006 (7) na podporu poskytovanou podle nařízení (EU) č. 1305/2013. S ohledem na skutečnost, že řada přechodných opatření pro rozvoj venkova již byla zavedena nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1310/2013 (8), mělo by toto nařízení stanovit podmínky, za nichž se výdaje související s opatřeními podle článků 52 a 63 nařízení (ES) č. 1698/2005 stávají způsobilými podle nařízení (EU) č. 1305/2013. Toto nařízení by mělo rovněž upravit termíny pro předkládání hodnocení ex post programů a jejich přehledu, aby se zohlednila přechodná ustanovení týkající se provádění programů z programového období 2007-2013 v roce 2014 zavedená článkem 1 nařízení (EU) č. 1310/2013.
(16)
Vzhledem k tomu, že nařízení (EU) č. 1305/2013 nahrazuje nařízení (ES) č. 1698/2005, je vhodné zrušit prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1698/2005 stanovená v nařízení Komise (ES) č. 1974/2006 (9). Nařízení (ES) č. 1974/2006 by proto mělo být zrušeno.
(17)
S ohledem na skutečnost, že v době zveřejnění tohoto nařízení v Úředním věstníku Evropské unie již bude programové období 2014-2020 probíhat, je nezbytné stanovit co nejbližší lhůtu pro jeho vstup v platnost. Mělo by proto vstoupit v platnost dnem svého vyhlášení a být použitelné od prvního dne programového období 2014-2020, tedy od 1. ledna 2014,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBLAST PŮSOBNOSTI
Článek 1
Oblast působnosti
Toto nařízení stanoví:
1)
ustanovení, jimiž se doplňuje nařízení (EU) č. 1305/2013, pokud jde o:
a)
mladé zemědělce;
b)
výměny pracovníků zemědělských a lesnických podniků a návštěvy těchto podniků;
c)
režimy jakosti - propagaci;
d)
rozvoj zemědělských podniků a podnikatelské činnosti;
e)
zalesňování a zakládání lesů;
f)
agroenvironmentálně-klimatické opatření;
g)
zachování genetických zdrojů v zemědělství a lesnictví;
h)
zamezení dvojímu financování;
i)
dobré životní podmínky zvířat;
j)
spolupráci;
k)
komerční půjčky vzájemným fondům;
l)
investice;
m)
změnu nebo úpravu závazků;
n)
rozšířené nebo nové závazky;
2)
zvláštní přechodná pravidla upravující podmínky, za nichž podpora schválená Komisí na základě nařízení (ES) č. 1698/2005 nebo, v případě Chorvatska, nařízení (ES) č. 1085/2006, může být začleněna do podpory poskytované podle nařízení (EU) č. 1305/2013, a to v případě Chorvatska včetně technické pomoci.
KAPITOLA II
USTANOVENÍ DOPLŇUJÍCÍ PRAVIDLA TÝKAJÍCÍ SE OPATŘENÍ PRO ROZVOJ VENKOVA
Článek 2
Mladý zemědělec
1. Členské státy zavedou a uplatňují zvláštní podmínky pro přístup k podpoře v případě, že mladý zemědělec podle definice v čl. 2 odst. 1 písm. n) nařízení (EU) č. 1305/2013 nezačíná působit jako jediný vedoucí podniku bez ohledu na jeho právní formu. Tyto podmínky jsou rovnocenné podmínkám, které platí pro mladého zemědělce začínajícího působit jako jediný vedoucí podniku. Ve všech případech musí mladí zemědělci zemědělský podnik řídit.
2. Pokud se žádost o podporu týká podniku, který vlastní právnická osoba, mladý zemědělec ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. n) nařízení (EU) č. 1305/2013 vykonává účinnou a dlouhodobou kontrolu nad právnickou osobou, pokud jde o rozhodování související s řízením, zisky a finančními riziky. Pokud se na kapitálu nebo řízení této právnické osoby podílí několik fyzických osob, včetně osob, které nejsou mladým zemědělcem, musí být mladý zemědělec schopen vykonávat tuto účinnou a dlouhodobou kontrolu buď sám, nebo společně s jinými zemědělci.
Pokud má nad právnickou osobou výhradní nebo společnou kontrolu jiná právnická osoba, uplatní se požadavky stanovené v prvním pododstavci na veškeré fyzické osoby, které mají nad touto jinou právnickou osobou kontrolu.
3. Všechny prvky definice mladého zemědělce stanovené v čl. 2 odst. 1 písm. n) nařízení (EU) č. 1305/2013 musí být splněny v okamžiku podání žádosti o podporu podle uvedeného nařízení. Příjemci však může být poskytnuta doba odkladu, která není delší než 36 měsíců od data individuálního rozhodnutí o udělení podpory, pro splnění podmínek souvisejících se získáním profesních dovedností stanovených v programu rozvoje venkova.
Článek 3
Výměny pracovníků zemědělských a lesnických podniků a návštěvy těchto podniků
Členské státy ve svých programech rozvoje venkova vymezí dobu trvání a obsah krátkodobých programů výměn pracovníků zemědělských a lesnických podniků a návštěv těchto podniků podle čl. 14 odst. 1 nařízení (EU) č. 1305/2013. Tyto programy a návštěvy se zaměří zejména na metody nebo technologie udržitelného zemědělství a lesnictví, diverzifikaci zemědělských podniků, zemědělské podniky zapojené do krátkých dodavatelských řetězců, rozvoj nových podnikatelských příležitostí a nových technologií a na zlepšení odolnosti lesů.
Článek 4
Režimy jakosti - propagace
1. Seskupeními producentů, která získávají podporu podle čl. 16 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013, jsou bez ohledu na jejich právní formu subjekty, které sdružují hospodářské subjekty zapojené do režimů jakosti zemědělských produktů, bavlny nebo potravin podle čl. 16 odst. 1 uvedeného nařízení, pokud jde o konkrétní produkt, na nějž se vztahuje jeden z těchto režimů.
2. Druhy akcí, které jsou způsobilé pro poskytnutí podpory podle čl. 16 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013, mají tyto charakteristiky:
a)
jejich cílem je motivovat spotřebitele ke koupi produktů, na něž se vztahuje režim jakosti zemědělských produktů, bavlny nebo potravin podle čl. 16 odst. 1 nařízení (EU) č. 1305/2013, přičemž je účast v tomto režimu podporována z programu rozvoje venkova, a
b)
upozorňují na specifické znaky nebo výhody daných produktů, zejména na jejich jakost, zvláštní metody produkce, vysokou úroveň životních podmínek zvířat a ohled na životní prostředí související s danými režimy jakosti.
3. Způsobilé akce nepobízejí spotřebitele ke koupi produktu z důvodu jeho konkrétního původu, s výjimkou produktů, na něž se vztahují režimy jakosti zavedené hlavou II nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 (10), kapitolou III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 (11), kapitolou III nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 251/2014 (12) a oddílem 2 kapitoly I hlavy II části II nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (13), pokud jde o víno. Původ produktu může být uveden, pokud je zmínka o původu ve vztahu k hlavnímu sdělení podřadná.
4. Podporu podle čl. 16 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013 nelze poskytnout na informační a propagační akce týkající se obchodních značek.
Článek 5
Rozvoj zemědělských podniků a podnikatelské činnosti
1. Podnikatelský plán podle čl. 19 odst. 4 nařízení (EU) č. 1305/2013 popisuje přinejmenším:
a)
v případě podpory na zahájení podnikatelské činnosti mladých zemědělců:
i)
počáteční situaci zemědělského podniku,
ii)
průběžné a celkové cíle rozvoje činností zemědělského podniku,
iii)
podrobné informace o akcích, včetně akcí souvisejících s environmentální udržitelností a účinným využíváním zdrojů, které jsou potřebné pro rozvoj činností zemědělského podniku, jako jsou například investice, vzdělávání či poradenství;
b)
v případě podpory na zahájení nezemědělských činností ve venkovských oblastech:
i)
počáteční ekonomickou situaci fyzické osoby, mikropodnik, nebo malého podniku žádajícího o podporu,
ii)
průběžné a celkové cíle rozvoje nových činností dané osoby nebo zemědělského podniku, mikropodniku nebo malého podniku,
iii)
podrobné informace o akcích, které jsou potřebné pro rozvoj činností dané osoby nebo zemědělského podniku, mikropodniku nebo malého podniku, jako jsou například podrobné informace o investicích, vzdělávání či poradenství;
c)
v případě podpory na zahájení činnosti pro rozvoj malých zemědělských podniků:
i)
počáteční situaci zemědělského podniku a
ii)
podrobné informace o akcích, včetně akcí souvisejících s environmentální udržitelností a účinným využíváním zdrojů, které by mohly napomoci dosažení hospodářské životaschopnosti, jako jsou například investice, vzdělávání či spolupráce.
2. Členské státy vymezí prahové hodnoty podle čl. 19 odst. 4 třetího pododstavce nařízení (EU) č. 1305/2013 z hlediska produkčního potenciálu zemědělského podniku, měřeného jako standardní produkce podle definice v článku 5 nařízení Komise (ES) č. 1242/2008 (14) nebo rovnocenným způsobem.
Článek 6
Zalesňování a zakládání lesů
V souvislosti se zalesňováním a zakládáním lesů podle článku 22 nařízení (EU) č. 1305/2013 platí tyto minimální environmentální požadavky:
a)
výběr vysazovaných druhů, zalesňovaných ploch a metod zalesňování zabrání nežádoucímu zalesňování citlivých stanovišť, například rašelinišť a mokřadů, a negativním dopadům na oblasti s vysokou ekologickou hodnotou, včetně oblastí se zemědělstvím vysoké přírodní hodnoty. V lokalitách sítě Natura 2000 podle směrnice Rady 92/43/EHS (15) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES (16) je povoleno pouze zalesňování, které je v souladu s cíli správy dané lokality a schválí ho příslušný orgán členského státu pověřený prováděním sítě Natura 2000;
b)
při výběru druhů, odrůd, ekotypů a původu stromů se přihlíží k potřebě odolnosti vůči změně klimatu a přírodním katastrofám a k biotickým, půdním a hydrologickým podmínkám dané oblasti a zároveň k potenciální invazní povaze druhů v místních podmínkách, jak jsou stanoveny členskými státy. Příjemce má povinnost chránit les a pečovat o něj přinejmenším po dobu, po niž je vyplácena prémie za ušlý příjem ze zemědělství a náklady na údržbu. Péče zahrnuje výchovu, případně probírku či pastvu v zájmu budoucího vývoje lesa, regulaci soutěže s bylinnou vegetací a prevenci nahromadění hořlavého podrostu. V případě rychle rostoucích druhů stanoví členské státy minimální a maximální dobu před pokácením. Minimální doba nesmí být kratší než 8 let a maximální doba nesmí být delší než 20 let;
c)
v případech, kdy v důsledku obtížných environmentálních nebo klimatických podmínek, včetně degradace životního prostředí, nelze očekávat, že výsadba víceletých druhů dřevin povede k vytvoření lesního porostu podle definice uvedené v příslušných vnitrostátních právních předpisech, může členský stát příjemci povolit, aby zajistil a zachovával jiný dřevinný vegetační pokryv. Příjemce zajistí stejnou úroveň péče a ochrany jako v případě lesů;
d)
pokud zalesňování vede ke vzniku lesů, jejichž velikost překročí určitou prahovou hodnotu vymezenou členským státem, spočívá toto zalesnění:
i)
buď ve výlučné výsadbě ekologicky přizpůsobených druhů nebo druhů odolných vůči změně klimatu v dané biogeografické oblasti, které podle posouzení dopadů neohrožují biologickou rozmanitost a ekosystémové služby ani nemají nepříznivý vliv na lidské zdraví; nebo
ii)
v kombinaci druhů stromů zahrnující:
-
alespoň 10 % listnatých stromů na oblast;
-
nebo alespoň tři druhy nebo odrůdy, z nichž nejméně zastoupený/zastoupená pokryje alespoň 10 % oblasti.
Článek 7
Agroenvironmentálně-klimatické opatření
1. Závazky v rámci agroenvironmentálně-klimatického opatření podle článku 28 nařízení (EU) č. 1305/2013, jež se týkají extenzifikace chovu hospodářských zvířat, splňují alespoň tyto podmínky:
a)
celá pastevní plocha zemědělského podniku je spravována a obhospodařována tak, aby se předešlo nadměrnému či nedostatečnému spásání;
b)
intenzita chovu se vymezí s ohledem na všechna pasoucí se hospodářská zvířata v zemědělském podniku nebo, v případě závazku omezit výluh živin, na všechna zvířata chovaná v zemědělském podniku, která jsou pro daný závazek relevantní.
2. Závazky v rámci agroenvironmentálně-klimatického opatření podle článku 28 nařízení (EU) č. 1305/2013, jež se týkají chovu místních plemen, jejichž hospodářské využívání je ohroženo, nebo ochrany rostlinných genetických zdrojů ohrožených genetickou erozí, začleňují požadavek:
a)
chovat hospodářská zvířata místních plemen, která jsou geneticky přizpůsobená jednomu nebo několika tradičním produkčním systémům nebo životnímu prostředí v zemi a jejichž hospodářské využívání je ohroženo, nebo
b)
chránit rostlinné genetické zdroje, které jsou přirozeně přizpůsobené místním a regionálním podmínkám a které jsou ohroženy genetickou erozí.
Pro podporu jsou způsobilé tyto druhy hospodářských zvířat:
a)
skot;
b)
ovce;
c)
kozy;
d)
koňovití;
e)
prasata;
f)
ptáci.
3. Má se za to, že hospodářské využívání místních plemen je ohroženo, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
je prokázán počet chovných samic na vnitrostátní úrovni;
b)
počet a status ohrožení daných plemen je osvědčen řádně uznanou příslušnou vědeckou institucí;
c)
řádně uznaná příslušná technická instituce vede a aktualizuje plemennou knihu daného plemene;
d)
dotčené instituce mají nezbytné odborné a praktické znalosti k identifikaci zvířat ohrožených plemen.
Program pro rozvoj venkova obsahuje informace o způsobu plnění těchto podmínek.
4. Má se za to, že rostlinné genetické zdroje jsou ohroženy genetickou erozí, pokud program pro rozvoj venkova obsahuje dostatečné důkazy genetické eroze založené na vědeckých výsledcích a ukazatelích snížení výskytu krajových forem či původních místních odrůd, rozmanitosti jejich populace a případně změn zemědělských postupů převládajících na místní úrovni.
5. Činnosti, na něž se vztahuje druh agroenvironmentálně-klimatických závazků uvedený v odstavcích 1 až 4 tohoto článku, nejsou způsobilé k poskytnutí podpory podle čl. 28 odst. 9 nařízení (EU) č. 1305/2013.
Článek 8
Zachování genetických zdrojů v zemědělství a lesnictví
1. Pro účely tohoto článku se použijí tyto definice:
a)
„zachováním in situ“ v zemědělství se rozumí zachování genetického materiálu v ekosystémech a na přirozených stanovištích a uchování a obnova životaschopných populací volně žijících druhů nebo plemen v jejich přirozeném prostředí a v případě domestikovaných živočišných plemen nebo vyšlechtěných rostlinných druhů v zemědělsky využívaném prostředí, kde se vyvinuly jejich charakteristické vlastnosti;
b)
„zachováním in situ“ v lesnictví se rozumí zachování genetického materiálu v ekosystémech a na přirozených stanovištích a uchování a obnova životaschopných populací druhů v jejich přirozeném prostředí;
c)
„zachováním v zemědělském nebo lesnickém podniku“ se rozumí zachování a rozvoj in situ na úrovni zemědělského nebo lesnického podniku;
d)
„zachováním ex situ“ se rozumí zachování genetického materiálu pro zemědělství nebo lesnictví mimo jeho přírodní stanoviště;
e)
„sbírkou ex situ“ se rozumí sbírka genetického materiálu pro zemědělství nebo lesnictví uchovávaného mimo jeho přírodní stanoviště.
2. Činnosti na zachování genetických zdrojů v zemědělství a lesnictví způsobilé pro podporu podle čl. 28 odst. 9 a čl. 34 odst. 4 nařízení (EU) č. 1305/2013 zahrnují:
a)
cílené akce: akce propagující zachování ex situ a in situ, charakterizaci, sběr a využití genetických zdrojů v zemědělství a lesnictví, včetně internetových inventářů genetických zdrojů v současnosti zachovávaných in situ, včetně zachování v zemědělském nebo lesnickém podniku, sbírek ex situ a databází;
b)
koordinované akce: akce propagující výměnu informací o zachování, charakterizaci, sběru a využití genetických zdrojů v zemědělství a lesnictví Unie mezi příslušnými organizacemi v členských státech;
c)
doprovodné akce: informační, naučné a poradenské akce zahrnující nevládní organizace a jiné příslušné zainteresované strany, vzdělávací kurzy a přípravu technických zpráv.
Článek 9
Zamezení dvojímu financování zemědělských postupů příznivých pro klima a životní prostředí a rovnocenných postupů
1. Pro účely podpory podle čl. 28 odst. 6, čl. 29 odst. 4 a čl. 30 odst. 1 nařízení (EU) č. 1305/2013 se při výpočtu takových plateb přihlíží pouze k dodatečným nákladům nebo ušlým příjmům souvisejícím se závazky, které překračují rozsah příslušných povinných postupů podle článku 43 nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Je-li agroenvironmentálně-klimatický závazek podle článku 28 nařízení (EU) č. 1305/2013 týkající se postupů uvedených v příloze IX oddíle I bodech 3 a 4 a v příloze IX oddíle III bodu 7 nařízení (EU) č. 1307/2013 a veškerých jiných postupů připojených k uvedené příloze oznámen podle pravidel čl. 43 odst. 8 nařízení (EU) č. 1307/2013 jako závazek, který je rovnocenný jednomu nebo několika postupům uvedeným v čl. 43 odst. 2 daného nařízení, pak se platba za agroenvironmentálně-klimatický závazek podle čl. 28 odst. 6 nařízení (EU) č. 1305/2013 sníží o paušální částku odpovídající části ekologické platby v členském státě nebo regionu u každého ekologizačního postupu podle čl. 43 odst. 12 písm. c) nařízení (EU) č. 1307/2013.
Článek 10
Dobré životní podmínky zvířat
Závazky týkající se dobrých životních podmínek zvířat, které jsou způsobilé k získání podpory podle článku 33 nařízení (EU) č. 1305/2013, zajistí vyšší úroveň produkčních metod v jedné z následujících oblastí:
a)
poskytování vody, krmiva a péče o zvířata v souladu s přirozenými potřebami chovu hospodářských zvířat;
b)
podmínky ustájení, například větší přidělený prostor, podlažní povrch, materiály používané k obohacení prostředí, přirozené světlo;
c)
přístup do venkovních prostor;
d)
postupy, které se vyhýbají mrzačení nebo kastraci zvířat, nebo ve zvláštních případech, kdy je mrzačení nebo kastrace považována za nutnou, postupy, při nichž se používají anestetika, analgetika a protizánětlivé léky či imunokastrace.
Článek 11
Spolupráce
1. Podpora na vytvoření a rozvoj krátkých dodavatelských řetězců podle čl. 35 odst. 2 písm. d) nařízení (EU) č. 1305/2013 se týká pouze dodavatelských řetězců, které zahrnují nejvýš jednoho zprostředkovatele mezi zemědělcem a spotřebitelem.
2. Podpora na vytvoření a rozvoj místních trhů podle čl. 35 odst. 2 písm. d) nařízení (EU) č. 1305/2013 se týká trhů, u nichž:
a)
je v programu pro rozvoj venkova stanoveno, v okruhu kolika kilometrů kolem zemědělského podniku, z něhož produkt pochází, musí proběhnout činnosti zpracování a prodeje konečnému spotřebiteli, nebo
b)
je v programu pro rozvoj venkova uvedena přesvědčivá alternativní definice.
3. Pro účely činností podporovaných podle čl. 35 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 1305/2013 se „malým hospodářským subjektem“ rozumí mikropodnik podle definice v doporučení Komise 2003/361/ES (17) nebo fyzická osoba nezapojená do hospodářské činnosti v okamžiku uplatňování podpory.
4. Propagační činnosti podle čl. 35 odst. 2 písm. e) nařízení (EU) č. 1305/2013 jsou způsobilé k poskytnutí podpory pouze ve vztahu ke krátkému dodavatelskému řetězci a místním trhům splňujícím specifikace stanovené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku.
Článek 12
Komerční půjčky vzájemným fondům
Jestliže je zdrojem prostředků pro finanční kompenzaci placenou ze vzájemných fondů podle článků 38 a 39 nařízení (EU) č. 1305/2013 komerční půjčka, je doba trvání půjčky od jednoho roku do pěti let.
Článek 13
Investice
Pro účely článku 45 nařízení (EU) č. 1305/2013:
a)
v případě leasingu nejsou další náklady spojené s leasingovou smlouvou, jako např. obchodní marže pronajímatele, náklady na refinancování úroků, režijní a pojistné náklady, způsobilými výdaji;
b)
členské státy stanoví ve svých programech rozvoje venkova podmínky, za nichž lze nákup použitého zařízení považovat za způsobilé výdaje;
c)
členské státy vyžadují dodržování minimálních norem energetické účinnosti u podporovaných investic do infrastruktury pro energii z obnovitelných zdrojů, při nichž dochází ke spotřebě nebo produkci energie, pokud takové normy existují na vnitrostátní úrovni;
d)
investice do zařízení, jejichž primárním účelem je produkce elektrické energie z biomasy, nejsou způsobilé k získání podpory, není-li využito určité minimální procento tepelné energie stanovené členským státem;
e)
členské státy stanoví pro různé typy zařízení prahové hodnoty maximální míry obilovin a ostatních plodin s vysokým obsahem škrobu, cukru nebo oleje využívaných k produkci bioenergie, včetně biopaliv. Podpora projektům na výrobu bioenergie je omezena na bioenergii, která splňuje platná kritéria udržitelnosti stanovená v právních předpisech Unie, včetně čl. 17 odst. 2 až 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES (18). Celkové posouzení této problematiky je zahrnuto do strategického posouzení vlivů na životní prostředí programu pro rozvoj venkova.
Článek 14
Změna nebo úprava závazků
1. Členské státy mohou povolit změnu jednoho závazku podle článků 28, 29, 33 nebo 34 nařízení (EU) č. 1305/2013 na jiný závazek během doby jeho platnosti, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:
a)
změna má významný přínos pro životní prostředí nebo dobré životní podmínky zvířat;
b)
změna výrazně posiluje stávající závazek;
c)
schválený program pro rozvoj venkova obsahuje dané závazky.
Nový závazek je přijat na celé období stanovené v příslušném opatření bez ohledu na dobu, po kterou již byl prováděn původní závazek.
2. Členské státy mohou povolit úpravu závazků podle článků 28, 29, 33 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013 během doby jejich platnosti, jestliže schválený program pro rozvoj venkova poskytuje možnost takové úpravy a jestliže je taková úprava řádně odůvodněná z hlediska dosažení cílů původního závazku.
Příjemce plní upravený závazek po zbývající dobu trvání původního závazku.
Úprava může mít rovněž podobu prodloužení doby trvání závazku.
Článek 15
Situace, v nichž se nevyžaduje vrácení podpory
1. Jestliže příjemce zvýší plochu zemědělského podniku během doby trvání závazku, který je podmínkou pro udělení podpory, mohou členské státy zajistit rozšíření závazku tak, aby se po zbytek období vztahoval na dodatečnou plochu, nebo mohou původní závazek nahradit novým. Totéž platí v případě, že se plocha, jíž se závazek týká, zvýší v rámci zemědělského podniku.
2. Závazek lze rozšířit na dodatečné plochy podle odstavce 1, pouze pokud:
a)
je to přínosné k dosažení cíle v oblasti životního prostředí, jehož se závazek týká;
b)
je to oprávněné vzhledem k povaze závazku, délce zbývajícího období a velikosti dodatečné plochy;
c)
nedojde ke snížení účinnosti kontrol zajišťujících dodržování podmínek pro udělení podpory.
Musí být dodrženo původní trvání závazku.
3. Nový závazek k náhradě původního závazku podle odstavce 1 lze přijmout za podmínky, že se týká celé dotčené plochy a že jeho podmínky nejsou méně náročné než podmínky původního závazku.
V případě nahrazení původního závazku novým se nový závazek přijímá na celé období uvedené v příslušném opatření bez ohledu na dobu, po kterou již byl původní závazek prováděn.
KAPITOLA III
PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
Článek 16
Způsobilost výdajů
1. Výdaje související s právními závazky příjemců přijatými během programového období 2007-2013 v rámci opatření podle článků 52 a 63 nařízení (ES) č. 1698/2005 jsou způsobilé pro poskytnutí příspěvku z EZFRV v programovém období 2014-2020, pokud jde o platby provedené:
a)
mezi 1. lednem 2014 a 31. prosincem 2015, pokud již byl vyčerpán finanční příděl na dané opatření příslušného programu přijatého podle nařízení (ES) č. 1698/2005;
b)
po 31. prosinci 2015.
2. Výdaje uvedené v odstavci 1 jsou způsobilé pro příspěvek z EZFRV v programovém období 2014-2020 za těchto podmínek:
a)
tyto výdaje jsou stanoveny v příslušném programu pro rozvoj venkova na programové období 2014-2020;
b)
použije se míra příspěvku z EZFRV na odpovídající opatření podle nařízení (EU) č. 1305/2013 stanovená v příloze I tohoto nařízení;
c)
členské státy zajistí jasnou identifikaci příslušných přechodných operací ve svých řídicích a kontrolních systémech.
Článek 17
Chorvatsko
1. Výdaje související s právními závazky Chorvatska vůči příjemcům, které byly přijaty v rámci nástroje předvstupní pomoci v oblasti zemědělství a rozvoje venkova (IPARD) u operací v rámci opatření uvedených v čl. 171 odst. 3 písm. b) a odst. 4 písm. a) a b) nařízení Komise (ES) č. 718/2007 (19), jsou způsobilé pro poskytnutí příspěvku z EZFRV v programovém období 2014-2020, pokud jde o platby provedené:
a)
mezi 1. lednem 2014 a 31. prosincem 2016, pokud již byl vyčerpán finanční příděl na dané opatření příslušného programu přijatého podle nařízení (ES) č. 718/2007;
b)
po 31. prosinci 2016.
2. Výdaje uvedené v odstavci 1 jsou způsobilé pro příspěvek z EZFRV v programovém období 2014-2020 za těchto podmínek:
a)
tyto výdaje jsou stanoveny v příslušném programu pro rozvoj venkova na programové období 2014-2020;
b)
použije se míra příspěvku z EZFRV na odpovídající opatření podle nařízení (EU) č. 1305/2013 stanovená v příloze II tohoto nařízení;
c)
Chorvatsko zajistí jasnou identifikaci příslušných přechodných operací ve svých řídicích a kontrolních systémech.
3. Výdaje vzniklé po 31. prosinci 2013 ve vztahu k operacím, které jsou nutné pro uzavření programu IPARD a hodnocení ex post podle článku 191 nařízení (ES) č. 718/2007, jsou v programovém období 2014-2020 způsobilé pro poskytnutí příspěvku z EZFRV ze složky technická pomoc, jestliže program obsahuje ustanovení o takových výdajích.
Článek 18
Hodnocení ex post
1. Zpráva o hodnocení ex post uvedená v čl. 86 odst. 5 nařízení (ES) č. 1698/2005 se Komisi předloží do 31. prosince 2016.
2. Přehled hodnocení ex post uvedený v článku 87 nařízení (ES) č. 1698/2005 se dokončí nejpozději do 31. prosince 2017.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 19
Zrušení
Nařízení (ES) č. 1974/2006 se zrušuje.
Nadále se použije na operace prováděné na základě programů schválených Komisí podle nařízení (ES) č. 1698/2005 před dnem 1. ledna 2014.
Článek 20
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. března 2014.
KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) nr 807/2014
av den 11 mars 2014
om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1305/2013 om stöd för landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU), samt om införande av övergångsbestämmelser
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1305/2013 av den 17 december 2013 om stöd för landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU) och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1698/2005 (1), särskilt artiklarna 2.3, 14.5, 16.5, 19.8, 22.3, 28.10, 28.11, 29.6, 30.8, 33.4, 34.5, 35.10, 36.5, 45.6, 47.6 och artikel 89, och
av följande skäl:
(1)
I förordning (EU) nr 1305/2013 fastställs allmänna regler för unionens stöd för landsbygdsutveckling, vilket finansieras genom Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU) och dessutom kompletteras de gemensamma bestämmelserna för de europeiska struktur- och investeringsfonderna enligt del 2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 (2). Det bör antas kompletterande bestämmelser.
(2)
Medlemsstaterna bör fastställa och tillämpa särskilda villkor för stöd till unga jordbrukare som etablerar sig, i de fall då en jordbrukare inte är ensam ansvarig för jordbruksföretaget. För att säkerställa likabehandling av stödmottagarna, oberoende av i vilken rättslig form de väljer att etablera jordbruksföretaget, bör det föreskrivas att villkoren för hur en juridisk person eller en annan form av partnerskap kan betraktas som ung jordbrukare bör vara samma som de villkor som gäller för en fysisk person. Det bör föreskrivas en tillräckligt lång uppskovsperiod under vilken de unga jordbrukarna kan skaffa sig de kvalifikationer som krävs.
(3)
För att säkerställa att de utbytesprogram och besöksprogram inom jord- och skogsbruket som får stöd från EJFLU är tydligt definierade och avgränsade i förhållande till liknande åtgärder inom andra unionsordningar, samtidigt som hänsyn tas till olika nationella förhållanden, bör medlemsstaterna, i sina landsbygdsprogram, fastställa programmens varaktighet och innehåll. Innehållet bör inriktas på vissa områden som är nära knutna till förverkligandet av unionens prioriteringar för landsbygdsutveckling.
(4)
Det bör antas regler om vilka typer av producentgrupper och åtgärder som kan beviljas stöd inom den säljfrämjande delen av kvalitetssystemen, samtidigt som det fastställs villkor som förhindrar snedvridning av konkurrensen och diskriminering av vissa produkter och som utesluter kommersiella märkesnamn från stöd.
(5)
De affärsplaner som avses i artikel 19.4 i förordning (EU) nr 1305/2013 ska innehålla tillräckligt med information för att möjliggöra en bedömning av huruvida målen för den utvalda åtgärden kan uppnås eller inte. För att säkra likabehandling av stödmottagare i hela unionen och för att underlätta övervakningen, bör kriteriet för fastställande av gränser enligt artikel 19.4 i den förordningen vara jordbruksföretagets produktionspotential.
(6)
Det bör fastställas vilka lägsta miljökrav som åtgärder för beskogning av jordbruksmark måste uppfylla för att säkra att det inte förekommer någon olämplig beskogning av känsliga livsmiljöer, inbegripet arealer som används för jordbruk med höga naturvärden, samt att hänsyn tas till behovet av att öka motståndskraften mot klimatförändring. I områden som utsett till Natura 2000-områden bör beskogningen vara förenlig med förvaltningsmålen för det aktuella området. Särskild vikt bör läggas vid vissa områdens miljöbehov, som åtgärder för att motverka jorderosion. Det bör fastställas striktare regler för beskogningsåtgärder som innebär att det skapas större skogar så att hänsyn kan tas till hur sådana storskaliga åtgärder påverkar ekosystemen och för att säkra att åtgärderna är förenliga med målen för strategin för grön infrastruktur (3) och den nya EU-skogsstrategin (4).
(7)
Det bör fastställas villkor avseende åtaganden om extensifiering av animalieproduktionen, om uppfödning av lokala raser som riskerar att försvinna från djurhållningen och om bevarande av växtgenetiska resurser som hotas av genetisk erosion i syfte att säkra att de åtaganden som görs överensstämmer med unionens prioriteringar för landsbygdsutvecklingen, särskilt behovet av att säkerställa skydd av landskapet och dess särdrag, av naturresurserna, även vattnet, och av marken och den genetiska mångfalden.
(8)
Det bör definieras vilka åtgärder som kan komma i fråga för stöd för bevarande och hållbar användning och utveckling av genetiska resurser inom jordbruket och för bevarande och främjande av skogsgenetiska resurser.
(9)
För att motverka dubbelfinansiering av jordbruksmetoder med gynnsam inverkan på klimatet och miljön och motsvarande metoder enligt artikel 43 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1307/2013 (5) och för att motverka snedvridning av konkurrensen jordbrukarna emellan och för att säkra sund ekonomisk förvaltning av EJFLU:s resurser bör det föreskrivas att merkostnader och inkomstbortfall till följd av sådana metoder bör dras av från relevant stöd.
(10)
Det bör definieras inom vilka områden åtagandena om djurens välbefinnande bör innebära strängare normer för produktionsmetoder. I det sammanhanget bör man undvika att åtagandena om djurens välbefinnande överlappar vad som föreskrivs för gängse jordbruksmetoder, särskilt vad gäller sjukdomsförebyggande vaccination.
(11)
Det bör fastställas för vilka korta leveranskedjor och lokala marknader som stöd kan beviljas. För att göra en tydlig åtskillnad mellan dessa två bör antalet mellanhänder användas som ett kriterium för definitionen av korta leveranskedjor, medan kilometeravståndet till jordbruket, med hänsyn till särskilda geografiska förhållandena i det berörda området, bör användas som kriterium för definitionen av lokala marknader, såvida inte ett övertygande alternativt kriterium presenteras. Samarbetet mellan små aktörer bör inriktas på att komma till rätta med de allmänna nackdelar som fragmenteringen av landsbygdsområdena innebär. Det bör därför begränsas till mikroföretag och fysiska personer som är på väg att starta ett mikroföretag vid tidpunkten för ansökan om stöd. För att säkerställa en enhetlig strategi i genomförandet av samarbetet bör endast säljfrämjande åtgärder som rör korta leveranskedjor och lokala marknader beviljas stöd inom ramen för denna åtgärd.
(12)
För att säkra att bidragen till räntan på kommersiella lån som tas av gemensamma fonder enligt artikel 38.3 b och 39.4 b i förordning (EU) nr 1305/2013 förblir på en lämplig nivå bör lånens löptid vara på lägst ett år och högst fem år.
(13)
För att säkerställa att EJFLU:s resurser används på ett effektivt sätt bör vissa typer av utgifter i samband med leasingkontrakt, såsom leasegivarens marginal, refinansieringskostnader, fasta kostnader och försäkringskostnader vara uteslutna från stöd. För att ta hänsyn till de skiftande ekonomiska villkoren och utvecklingsvillkoren i jordbrukssektorn i medlemsstaterna, samtidigt som man säkerställer en sund ekonomisk förvaltning av EJFLU-resurserna, bör medlemsstaterna åläggas att i sina landsbygdsprogram definiera på vilka villkor begagnad utrustning kan berättiga till stöd. I enlighet med unionens prioriteringar för landsbygdsutvecklingen bör endast investeringar i förnybar energi med hög energieffektivitet och hög miljöprestanda beviljas stöd från EJFLU. Medlemsstaterna bör för detta ändamål fastställa minimikriterier för energieffektivitet. Medlemsstaterna bör säkerställa att tillämpliga hållbarhetskriterier för bioenergi iakttas. Medlemsstaterna bör också stödja övergången från första generationens biobränslen till andra generationen och bör främja en ökad produktion av avancerade biobränslen, vilka bör innebära stora minskningar av växthusgasutsläppen och låg risk för indirekta ändringar av markanvändningen och som inte bör konkurrera direkt om jordbruksmarken med livsmedels- och fodermarknaderna.
(14)
Det bör fastställas vilka villkor som bör tillämpas på omvandling och justering av åtaganden enligt de åtgärder som anges i artiklarna 28, 29, 33 och 34 i förordning (EU) nr 1305/2013 och det bör definieras i vilka situationer återbetalning av stödet inte bör krävas. Det bör säkerställas att omvandling eller justering av åtaganden enbart är möjligt om miljömålen för åtagandet skyddas eller förstärks.
(15)
Det bör antas övergångsbestämmelser för övergången från landsbygdsutvecklingsstöd enligt rådets förordning (EG) nr 1698/2005 (6), och när det gäller Kroatien enligt rådets förordning (EG) nr 1085/2006 (7), till stöd enligt förordning (EU) nr 1305/2013. Ett antal övergångsbestämmelser för landsbygdsutveckling har redan införts genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1310/2013 (8), varför denna förordning bör innehålla villkoren för hur utgifter för åtgärder enligt artiklarna 52 och 63 i förordning (EG) nr 1698/2005 blir stödberättigande enligt förordning (EU) nr 1305/2013. Genom denna förordning bör man också anpassa datumen för inlämning av efterhandsutvärderingar av programmen och sammanfattningar av dessa, för att ta hänsyn till övergångsbestämmelserna för genomförandet av program från programperioden 2007-2013 under 2014, som infördes genom artikel 1 förordning (EU) nr 1310/2013.
(16)
Då förordning (EU) nr 1305/2013 ersätter förordning (EG) nr 1698/2005 bör tillämpningsföreskrifterna till förordning (EG) nr 1698/2005, vilka fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 1974/2006 (9) upphöra att gälla. Förordning (EG) nr 1974/2006 bör följaktligen upphöra att gälla.
(17)
Mot bakgrund av att programperioden 2014-2020 redan kommer att ha startat när denna förordning offentliggörs i Europeiska unionens tidning bör förordningen träda i kraft så snart som möjligt. Förordningen bör därför träda i kraft samma dag som den offentliggörs och börja gälla från och med 2014-2020 års programperiods första dag, dvs. den 1 januari 2014.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
TILLÄMPNINGSOMRÅDE
Artikel 1
Tillämpningsområde
I denna förordning fastställs följande:
1.
Bestämmelser som kompletterar förordning (EU) nr 1305/2013 när det gäller följande:
a)
unga jordbrukare,
b)
utbytesprogram och besöksprogram inom jord- och skogsbruk,
c)
kvalitetssystem och främjande åtgärder,
d)
jordbruks- och affärsutveckling,
e)
beskogning och skapande av skogsmark,
f)
miljö- och klimatvänligt jordbruk,
g)
bevarande av genetiska resurser inom jord- och skogsbruket,
h)
åtgärder för att motverka dubbelfinansiering,
i)
djurens välbefinnande,
j)
samarbete,
k)
kommersiella lån till gemensamma fonder,
l)
investeringar,
m)
omvandling och justering av åtaganden,
n)
förlängda eller nya åtaganden.
2.
Särskilda övergångsregler med villkor för hur stöd som kommissionen godkänt i enlighet med förordning (EG) nr 1698/2005, eller när det gäller Kroatien, i enlighet med förordning (EG) nr 1085/2006, kan omvandlas till stöd enligt förordning (EU) nr 1305/2013, inbegripet tekniskt stöd när det gäller Kroatien.
KAPITEL II
BESTÄMMELSER SOM KOMPLETTERAR REGLERNA FÖR LANDSBYGDSUTVECKLINGSÅTGÄRDER
Artikel 2
Unga jordbrukare
1. Medlemsstaterna ska fastställa och tillämpa särskilda stödvillkor när en ung jordbrukare enligt definitionen i artikel 2.1 n i förordning (EU) nr 1305/2013 inte etablerar sig som ensam ansvarig för jordbruksföretaget, oberoende av dess juridiska form. Dessa villkor ska motsvara de villkor som gäller för en ung jordbrukare som etablerar sig som ensam ansvarig för ett jordbruksföretag. I samtliga fall ska den unga jordbrukaren ha kontroll över jordbruksföretaget.
2. Om stödansökan avser en anläggning som ägs av en juridisk person, ska den unga jordbrukaren i den mening som avses i artikel 2.1 n i förordning (EU) nr 1305/2013, utöva faktisk och långsiktig kontroll över den juridiska personen i fråga om beslut som rör administration, ersättningar och ekonomiska risker. Om flera fysiska personer, även personer som inte är unga jordbrukare, har del i kapitalet eller delar förvaltningen av den juridiska personen ska den unga jordbrukaren kunna utöva sådan faktisk och långsiktig kontroll, antingen på egen hand eller tillsammans med andra jordbrukare.
När en juridisk person enskilt eller gemensamt kontrolleras av en annan juridisk person, ska de villkor som anges i första stycket tillämpas på varje fysisk person som har kontroll över denna andra juridiska person.
3. Samtliga krav i definitionen av unga jordbrukare enligt artikel 2.1 n i förordning (EU) nr 1305/2013 ska vara uppfyllda när ansökan om stöd enligt den förordningen lämnas in. En uppskovsperiod på högst 36 månader från dagen då det enskilda stödet beviljas får emellertid beviljas stödmottagaren, under vilken stödmottagaren har möjlighet att förvärva de yrkeskunskaper som anges i landsbygdsprogrammet.
Artikel 3
Utbytes- och besöksprogram inom jord- och skogsbruket
Medlemsstaterna ska i sina landsbygdsprogram fastställa varaktighet och innehåll för de kortsiktiga utbytes- och besöksprogram inom jord- och skogsbruket som avses i artikel 14.1 i förordning (EU) nr 1305/2013. Programmen och besöken ska särskilt inriktas på hållbara jord- och skogsbruksmetoder och/eller jord- och skogsbrukstekniker, diversifiering inom jordbruket, jordbruk som deltar i korta leveranskedjor, utveckling av nya affärsmöjligheter och ny teknik, samt på förbättrad återhämtningsförmåga för skogen.
Artikel 4
Kvalitetssystem och säljfrämjande åtgärder
1. De producentgrupper som kan komma i fråga för stöd enligt artikel 16.2 i förordning (EU) nr 1305/2013 ska vara enheter som, oavsett rättslig form, för samman aktörer som deltar i ett kvalitetssystem för jordbruksprodukter, bomull eller livsmedel enligt artikel 16.1 i den förordningen avseende en specifik produkt som omfattas av ett sådant system.
2. De åtgärder som kan komma i fråga för stöd enligt artikel 16.2 i förordning (EU) nr 1305/2013 ska ha följande egenskaper:
a)
De ska vara avsedda att förmå kunderna att köpa produkter som omfattas av ett kvalitetssystem för jordbruksprodukter, bomull eller livsmedel av det slag som avses i artikel 16.1 i förordning (EU) nr 1305/2013 och som därigenom får stöd inom ramen för ett landsbygdsprogram, och som
b)
framhäver de berörda produkternas specifika egenskaper eller förtjänster, vilka följer av kvalitetssystemets krav, särskilt kvalitet, särskilda produktionsmetoder, stränga normer för djurens välbefinnande och miljöhänsyn.
3. Verksamheten får inte stimulera kunderna att köpa en produkt på grund av dess särskilda ursprung, utom när det gäller produkter som omfattas av det kvalitetssystem som införs genom avdelning II i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 (10), kapitel III i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 110/2008 (11), kapitel III i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 251/2014 (12) samt genom del II avdelning II kapitel I avsnitt 2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 (13) vad gäller vin. Produktens ursprung får anges om detta sker på ett sätt som är underordnat det centrala budskapet.
4. Inget stöd enligt artikel 16.2 i förordning (EU) nr 1305/2013 får beviljas för informations- och säljfrämjande åtgärder avseende kommersiella varumärken.
Artikel 5
Jordbruks- och affärsutveckling
1. Den affärsplan som avses i artikel 19.4 i förordning (EU) nr 1305/2013 ska minst innehålla uppgifter om följande:
a)
När det gäller startstöd till unga jordbrukare:
i)
Utgångsläget för jordbruksföretaget.
ii)
Mål och delmål för att utveckla jordbruksföretagets verksamhet.
iii)
De insatser, däribland sådana som rör miljömässig hållbarhet och resurseffektivitet, som krävs för att utveckla jordbruksföretagets verksamhet, såsom investeringar, utbildning och rådgivning.
b)
När det gäller nyetableringsstöd för annan verksamhet än jordbruksverksamhet i landsbygdsområden:
i)
Den ursprungliga ekonomiska situationen för den person eller det mikro- eller småföretag som ansöker om stöd.
ii)
Mål och delmål för att utveckla jordbruksföretagets eller mikro- eller småföretagets nya verksamhet.
iii)
De insatser som krävs för att utveckla personens, jordbruksföretagets eller mikro- eller småföretagets verksamhet, såsom investeringar, utbildning och rådgivning.
c)
När det gäller etableringsstöd för utveckling av småbruk:
i)
Utgångsläget för jordbruksföretaget.
ii)
De insatser, däribland sådana som rör miljömässig hållbarhet och resurseffektivitet, som krävs för uppnå ekonomisk lönsamhet, såsom investeringar, utbildning och samarbete.
2. Medlemsstaterna ska definiera de trösklar som avses i artikel 19.4 tredje stycket i förordning (EU) nr 1305/2013 vad gäller jordbruksföretagets produktionspotential, uttryckt som standardoutput enligt definitionen i artikel 5 i kommissionens förordning (EG) nr 1242/2008 (14) eller motsvarande.
Artikel 6
Beskogning och skapande av skogsmark
Följande lägsta miljökrav ska gälla för åtgärder för beskogning och skapande av skogsmark enligt artikel 22 i förordning (EU) nr 1305/2013:
a)
Urvalet av de arter som ska planteras och av de arealer och metoder som ska användas ska göras på ett sådant sätt att man undviker olämplig beskogning av känsliga livsmiljöer såsom torvmossar och våtmarker och motverkar negativa effekter på områden med stort ekologiskt värde, inbegripet arealer som används för jordbruk med högt naturvärde. I områden som utsetts till Natura 2000-områden enligt rådets direktiv 92/43/EEG (15) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/147/EG (16) bör endast beskogning tillåtas om den är förenlig med förvaltningsmålen för det aktuella området och har godkänts av den nationella myndighet i medlemsstaterna som ansvarar för genomförandet av Natura 2000.
b)
Urvalet av arter, sorter, ekotyper och härkomst för träd ska göras på ett sådant sätt att man beaktar behovet av motståndskraft mot klimatförändringar och naturkatastrofer och tar hänsyn till mark- och vattenförhållandena i det berörda området, samt till arternas eventuella invasiva karaktär under de lokala förhållanden som anges av medlemsstaterna. Stödmottagaren ska åläggas att skydda och vårda skogen, åtminstone under den period för vilken stödet för uteblivna jordbruksinkomster och underhållskostnader betalas ut. Häri ska ingå skötsel, gallring och bete, när så är lämpligt med hänsyn till skogens framtida utveckling, åtgärder för att minska konkurrensen med örtvegetation och åtgärder för att hålla tillbaka tillväxten av undervegetation som lätt kan fatta eld. Vad gäller snabbväxande arter ska medlemsstaterna fastställa minimi- och maximitidsfrister för avverkning. Minimitidsfristen för avverkning får inte vara lägre än åtta år och maximitidsfristen får inte vara mer än 20 år.
c)
I de fall där plantering av fleråriga vedartade arter, på grund av svåra miljö- och klimatförhållanden, inklusive miljöförstöring, inte kan förväntas leda till att det skapas ett skogstäcke enligt definitionen i tillämplig nationell lagstiftning får medlemsstaterna tillåta att stödmottagaren skapar och bibehåller ett annat vedartat växttäcke. Stödmottagaren ska sörja för samma skötsel och skydd som för skog.
d)
Vad gäller beskogning som leder till att det skapas skogar som är större än ett visst tröskelvärde som ska fastställas av medlemsstaterna, får beskogningen ske enligt något av följande:
i)
Plantering av uteslutande ekologiskt anpassade arter eller arter som är motståndskraftiga mot klimatförändringar i det aktuella biogeografiska området och för vilka en konsekvensbedömning har visat att de inte hotar den biologiska mångfalden eller ekosystemtjänsterna eller att de inte har någon negativ inverkan på människors hälsa.
ii)
Plantering av en blandning av trädarter som antingen ska bestå av
-
minst 10 % lövträd per område, eller
-
minst tre trädarter eller trädsorter, varav den minst förekommande arten eller sorten ska täcka minst 10 % av arealen.
Artikel 7
Miljö- och klimatvänligt jordbruk
1. De åtaganden om miljö- och klimatvänligt jordbruk som avses i artikel 28 i förordning (EU) nr 1305/2013 och som avser extensifiering av djurproduktionen ska uppfylla minst ett av följande villkor:
a)
All betesareal på jordbruksföretaget förvaltas och bibehålls för att motverka för högt respektive för lågt betestryck.
b)
Djurtätheten fastställs på grundval av samtliga betande djur på gården eller, i händelse av ett åtagande att begränsa urlakningen av näringsämnen, samtliga djur på gården som har betydelse för åtagandet i fråga.
2. De åtaganden om miljö- och klimatvänligt jordbruk som avses i artikel 28 i förordning (EU) nr 1305/2013 och som avser uppfödning av lokala raser som riskerar att försvinna från djurhållningen eller bevarande av växtgenetiska resurser som hotas av genetisk utarmning ska ha följande syften:
a)
Uppfödning av husdjur av lokala raser, som är genetiskt anpassade till ett eller flera traditionella produktionssystem eller miljöer i landet och som riskerar att försvinna från djurhållningen.
b)
Bevarande av växtgenetiska resurser som är naturligt anpassade till lokala och regionala förhållanden och som hotas av genetisk utarmning.
Följande produktionsdjur får komma i fråga för stöd:
a)
Nötboskap.
b)
Får.
c)
Getter.
d)
Hästdjur.
e)
Grisar.
f)
Fåglar.
3. Lokala raser ska anses i riskzonen för att försvinna från djurhållningen om följande villkor uppfylls:
a)
Antalet avelsdjur av honkön på nationell nivå ska anges.
b)
Antalet avelsdjur av honkön på nationell nivå och det faktum att de förtecknade raserna är utrotningshotade ska ha intygats av ett vederbörligen erkänt och relevant vetenskapligt organ.
c)
Ett vederbörligen erkänt och relevant tekniskt organ ska föra in uppgifter i stamboken för rasen och hålla denna aktuell.
d)
De berörda tekniska organen ska ha nödvändig yrkesskicklighet och kunskap för att identifiera djur som tillhör den ras som hotas.
Information om att dessa villkor uppfylls ska ingå i landsbygdsprogrammen.
4. De växtgenetiska resurserna ska anses vara i riskzonen för genetisk utarmning på villkor att tillräckliga bevis för detta, som bygger på vetenskapliga rön eller på indikatorer om att nationella sorter/ursprungliga lokala sorter eller deras populationsdiversitet minskar, samt, i förekommande fall, om förändringar i de lokalt dominerande jordbruksmetoderna, anges i landsbygdsprogrammet.
5. Verksamhet som ingår i åtaganden om miljö- och klimatvänligt jordbruk enligt punkterna 1-4 i denna artikel ska inte få komma i fråga för stöd enligt artikel 28.9 i förordning (EU) nr 1305/2013.
Artikel 8
Bevarande av genetiska resurser inom jord- och skogsbruket
1. I denna artikel avses med
a) in situ-bevarande inom jordbruket: bevarande av genetiskt material i ekosystem och naturliga livsmiljöer och underhåll och återställande av livskraftiga populationer av arter eller förvildade arter i deras naturliga miljö, och, i fråga om raser av tamdjur eller sorter av odlade växter, i den jordbruksmiljö där de har utvecklat sina särskiljande egenskaper.
b) in situ-bevarande inom skogsbruket: bevarande av genetiskt material i ekosystem och naturliga livsmiljöer och underhåll och återställande av livskraftiga populationer av arter i deras naturliga miljö.
c) bevarande på jord- eller skogsbruket: bevarande och utveckling in situ på jordbruks- eller skogsbruksföretaget.
d) ex situ-bevarande: bevarande av genetiskt material för jordbruket eller skogsbruket på annan plats än i den naturliga livsmiljön,
e) ex situ-samling: samling av genetiskt material för jordbruket eller skogsbruket på annan plats än i den naturliga livsmiljön.
2. De insatser för bevarande av genetiska resurser i jordbruket och skogsbruket som kan komma i fråga för stöd enligt artikel 28.9 och 34.4 i förordning (EU) nr 1305/2013 ska omfatta följande:
a)
målinriktade åtgärder: insatser som främjar bevarande ex situ och in situ, beskrivning, insamling och utnyttjande av genetiska resurser i jordbruket och skogsbruket, inbegripet webbaserade förteckningar över genetiska resurser som för närvarande bevaras in situ, inbegripet bevarande in situ/på jordbruks- eller skogsbruksföretaget, samt ex situ-samlingar (genbanker) och databaser.
b)
samordnande insatser: insatser för att främja utbyte av information för bevarande, karakterisering, insamling och nyttjande av genetiska resurser i unionens jordbruk och skogsbruk bland behöriga organ i medlemsstaterna.
c)
kompletterande insatser: information, informationsspridning och rådgivande verksamhet som omfattar icke-statliga organisationer och andra berörda intressenter samt utbildning och utarbetande av tekniska rapporter.
Artikel 9
Åtgärder för att undvika dubbelfinansiering av miljö- och klimatvänliga jordbruksmetoder och motsvarande metoder
1. Vid beräkningen av stöd enligt artiklarna 28.6, 29.4 och 30.1 i förordning (EU) nr 1305/2013 ska hänsyn endast tas till merkostnader och inkomstbortfall som är kopplade till åtaganden som går utöver de relevanta obligatoriska metoder som avses i artikel 43 i förordning (EU) nr 1307/2013.
2. I samband med att ett åtagande om miljö- och klimatvänligt jordbruk enligt artikel 28 i förordning (EU) nr 1305/2013 som gäller de metoder som avses i punkterna 3 och 4 i avsnitt I och punkt 7 i avsnitt III i bilaga IX till förordning (EU) nr 1307/2013, och eventuella andra metoder som införs i den bilagan, anmäls i enlighet med artikel 43.8 i förordning (EU) nr 1307/2013 som likvärdigt med en eller flera av de metoder som fastställts enligt artikel 43.2 i förordning (EU) nr 1307/2013 ska stödet för åtagandet om miljö- och klimatvänligt jordbruk enligt artikel 28.6 i förordning (EU) nr 1305/2013 minskas med en klumpsumma som motsvarar en andel av miljöanpassningsstödet i medlemsstaten eller regionen för var och en av de miljöanpassningsmetoder som fastställts i enlighet med artikel 43.12 c i förordning (EU) nr 1307/2013.
Artikel 10
Djurskydd
De åtgärder för djurens välbefinnande som kan komma i fråga för stöd enligt artikel 33 i förordning (EU) nr 1305/2013 ska innebära strängare normer för produktionsmetoderna inom ett av följande områden:
a)
Vatten, foder och omvårdnad i enlighet med djurens naturliga behov.
b)
Inhysningsförhållanden, såsom större utrymme, golvytor, berikningsmaterial och naturligt ljus.
c)
Tillträde till utomhusytor.
d)
Praxis som förhindrar stympning och/eller kastrering av djur, eller i de fall då stympning eller kastrering anses nödvändiga, säkrar användning av smärtlindring, bedövning och antiinflammatoriska läkemedel samt immunokastrering.
Artikel 11
Samarbete
1. Stöd för att inrätta och utveckla korta leveranskedjor enligt artikel 35.2 d i förordning (EU) nr 1305/2013 ska endast beviljas för försörjningskedjor med högst en mellanhand mellan jordbrukaren och konsumenten.
2. Stöd för att inrätta och utveckla lokala marknader enligt artikel 35.2 d i förordning (EU) nr 1305/2013 ska endast beviljas för marknader för vilka
a)
det i landsbygdsprogrammet anges en kilometerbaserad radie till den gård där produkten har sitt ursprung, inom vilken både bearbetning och försäljning till slutkonsumenten ska äga rum, eller
b)
för vilka det i landsbygdsprogrammet anges en övertygande alternativ definition.
3. För de syften som avses med de åtgärder som kan beviljas stöd enligt artikel 35.2 c i förordning (EU) nr 1305/2013 ska med små aktörer avses mikroföretag enligt definitionen i kommissionens rekommendation 2003/361/EG (17) eller en fysisk person som inte bedriver ekonomisk verksamhet vid den tidpunkt då stödansökan lämnas in.
4. Marknadsföringsverksamhet enligt artikel 35.2 e i förordning (EU) nr 1305/2013 ska endast beviljas stöd om det är fråga om korta leveranskedjor och lokala marknader som uppfyller villkoren i punkterna 1 och 2 i denna artikel.
Artikel 12
Kommersiella lån till gemensamma fonder
Om de medel som en gemensam fond använder för att betala ut den ersättning som avses i artiklarna 38 och 39 i förordning (EU) nr 1305/2013 är ett kommersiellt lån ska ett sådant lån ha en löptid på mellan ett och fem år.
Artikel 13
Investeringar
För de syften som avses i artikel 45 i förordning (EU) nr 1305/2013 ska följande gälla:
a)
Vad gäller leasing ska andra kostnader i samband med leasingkontraktet, som leasegivarens marginal, refinansieringskostnader, fasta kostnader och försäkringskostnader inte berättiga till stöd.
b)
Medlemsstaterna ska i sina landsbygdsprogram ange enligt vilka villkor köp av begagnad utrustning kan betraktas som stödberättigande utgifter.
c)
Medlemsstaterna ska kräva att vissa miniminormer för energieffektivitet iakttas när det gäller investeringar i förnybar energi som får stöd och som förbrukar eller producerar energi, om sådana normer finns på nationell eller internationell nivå.
d)
Investeringar i anläggningar, vars främsta syfte är att producera el från biomassa ska inte berättiga till stöd, utom om en lägsta procentandel värmeenergi används, vilken ska fastställas av medlemsstaterna.
e)
Medlemsstaterna ska fastställa tröskelvärden för vilka mängder spannmål och andra stärkelsehaltiga grödor, socker och oljeväxter för framställning av bioenergi, inbegripet biodrivmedel, som högst får användas i olika typer av anläggningar. Stöd till bioenergiprojekt får endast beviljas för bioenergi som uppfyller hållbarhetskriterierna i artikel 17.2-17.6 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/28/EG (18). I detta sammanhang ska en allmän utvärdering ingå i den strategiska miljöbedömningen för landsbygdsprogrammet.
Artikel 14
Omvandling och justering av åtaganden
1. Medlemsstaterna får tillåta att ett åtagande enligt artiklarna 28, 29, 33 eller 34 i förordning (EU) nr 1305/2013 omvandlas till ett annat åtagande under åtagandeperioden under förutsättning att samtliga villkor nedan uppfylls:
a)
Omvandlingen ger betydande miljöfördelar eller fördelar för djurens välbefinnande.
b)
Det befintliga åtagandet stärks påtagligt.
c)
De aktuella åtagandena ingår i det godkända landsbygdsprogrammet.
Ett nytt åtagande ska omfatta hela den period som anges för den aktuella åtgärden, oavsett hur mycket av perioden för det ursprungliga åtagandet som redan har genomförts.
2. Medlemsstaterna får tillåta att åtaganden enligt artiklarna 28, 29, 33 och 34 i förordning (EU) nr 1305/2013 justeras under åtagandeperioden under förutsättning att det godkända landsbygdsprogrammet tillåter en sådan justering och att justeringen är vederbörligen berättigad med avseende på målen för det ursprungliga åtagandet.
Stödmottagaren ska fullgöra det justerade åtagandet under återstoden av det ursprungliga åtagandets åtagandeperiod.
En justering kan också ta formen av en förlängning av åtagandeperioden.
Artikel 15
Situationer där ingen återbetalning krävs
1. När en mottagare utökar jordbruksföretagets areal under giltighetstiden för ett åtagande som gjorts som villkor för beviljande av stöd, får medlemsstaterna bestämma att åtagandet ska utvidgas till att omfatta det område som lagts till under återstoden av åtagandeperioden eller att det ursprungliga åtagandet ska ersättas med ett nytt åtagande. Detsamma ska gälla om den areal som åtagandet omfattar inom ett jordbruksföretag ökar.
2. Ett åtagande får endast utvidgas till att omfatta ytterligare områden enligt punkt 1 om följande villkor är uppfyllda:
a)
Det tjänar åtagandets miljömål.
b)
Utvidgningen är berättigad på grund av åtagandets art, den återstående periodens längd och den tillagda arealens storlek.
c)
Den utgör inte något hinder för kontrollernas effektivitet när det gäller att säkerställa överensstämmelse med villkoren för beviljande av stöd.
Den ursprungliga åtagandeperioden ska iakttas.
3. Ett nytt åtagande kan göras för att ersätta ett befintligt åtagande enligt punkt 1, på villkor att det omfattar hela området och att dess villkor inte är mindre förpliktande än det ursprungliga åtagandet.
När det ursprungliga åtagandet ersätts med ett nytt åtagande ska det nya åtagandet gälla för hela den period som anges i den relevanta bestämmelsen, oavsett hur stor andel av tidsperioden för det ursprungliga åtagandet som redan har genomförts.
KAPITEL III
ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER
Artikel 16
Stödberättigande utgifter
1. Utgifter som avser rättsliga åtaganden som gjorts gentemot stödmottagarna under programperioden 2007-2013 i enlighet med de åtgärder som avses i artiklarna 52 och 63 i förordning (EG) nr 1698/2005 ska berättiga till stöd från EJFLU under programperioden 2014-2020 för de utbetalningar som ska göras
a)
mellan den 1 januari 2014 och den 31 december 2015, om det ekonomiska anslaget för den berörda åtgärden enligt respektive program som antagits i enlighet med förordning (EG) nr 1698/2005 redan har förbrukats, och
b)
efter den 31 december 2015.
2. De utgifter som avses i punkt 1 ska berättiga till stöd från EJFLU under programperioden 2014-2020 om följande villkor är uppfyllda:
a)
Utgifterna ska ingå i ett landsbygdsprogram för programperioden 2014-2020.
b)
EJFLU-bidragsnivån för motsvarande åtgärd enligt förordning (EU) nr 1305/2013, enligt vad som anges i bilaga I till denna förordning, ska tillämpas.
c)
Medlemsstaterna ska se till att de relevanta övergångsåtgärderna identifieras tydligt i medlemsstaternas förvaltnings- och kontrollsystem.
Artikel 17
Kroatien
1. Utgifter som avser rättsliga åtaganden som Kroatien gjort gentemot stödmottagarna inom ramen för instrumentet för föranslutningsstöd för landsbygdsutveckling (Ipard) för de åtgärder som avses i artiklarna 171.3 b och 171.4 a och b i förordning (EG) nr 718/2007 (19) ska berättiga till stöd från EJFLU under programperioden 2014-2020 för de utbetalningar som ska göras
a)
mellan den 1 januari 2014 och den 31 december 2016, om det ekonomiska anslaget för den berörda åtgärden enligt respektive program som antagits i enlighet med förordning (EG) nr 718/2007 redan har förbrukats, och
b)
efter den 31 december 2016.
2. De utgifter som avses i punkt 1 ska vara berättigade till stöd från EJFLU under programperioden 2014-2020 om följande villkor är uppfyllda:
a)
Utgifterna ska ingå i landsbygdsprogrammet för programperioden 2014-2020.
b)
EJFLU-bidragsnivån för motsvarande åtgärd enligt förordning (EU) nr 1305/2013, enligt vad som anges i bilaga II till denna förordning, ska tillämpas.
c)
Kroatien ska se till att de relevanta övergångsåtgärderna identifieras tydligt i landets förvaltnings- och kontrollsystem.
3. Utgifter som uppkommer efter den 31 december 2013 och som avser åtgärder som är nödvändiga för avslutandet av Ipard-programmet och efterhandsutvärderingen enligt artikel 191 i förordning (EG) nr 718/2007 ska berättiga till stöd från EJFLU i form av tekniskt stöd inom programmet för programperioden 2014-2020, på villkor att programmet innehåller en bestämmelse om sådant stöd.
Artikel 18
Utvärdering i efterhand
1. Den efterhandsbedömning som avses i artikel 86.5 i förordning (EG) nr 1698/2005 ska sändas in till kommissionen senast den 31 december 2016.
2. Den sammanfattning av efterhandsbedömningen som avses i artikel 87 förordning (EG) nr 1698/2005 ska färdigställas senast den 31 december 2017.
KAPITEL IV
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 19
Upphävande
Förordning (EG) nr 1974/2006 ska upphöra att gälla.
Förordningen ska fortsätta att tillämpas på insatser som genomförs inom ramen för program som godkänts av kommissionen enligt förordning (EG) nr 1698/2005 före den 1 januari 2014.
Artikel 20
Ikraftträdande och tillämpning
Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2014.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 11 mars 2014.