NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 375/2014
ze dne 3. dubna 2014
o zřízení Evropského dobrovolnického sboru humanitární pomoci („iniciativa Humanitární dobrovolníci EU“)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 214 odst. 5 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení předlohy legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Solidarita patří mezi základní hodnoty Unie a existuje prostor pro další rozvoj projevů solidarity občanů Unie s lidmi ve třetích zemích, kteří jsou ohroženi nebo byli postiženi člověkem vyvolanou krizí nebo přírodní katastrofou. Unie jako celek je navíc s téměř 50 % podílem na celosvětové humanitární pomoci nejvýznamnějším poskytovatelem humanitární pomoci na světě.
(2)
Konkrétním a viditelným projevem solidarity je dobrovolnictví, které jednotlivcům umožňuje věnovat znalosti, dovednosti a čas službě druhým, aniž by byli finančně motivováni.
(3)
Je nutné dále rozvíjet solidaritu s oběťmi krizí a katastrof ve třetích zemích a zvyšovat povědomí o humanitární pomoci a dobrovolnictví obecně a jejich viditelnost mezi občany Unie.
(4)
Vize Unie v oblasti humanitární pomoci, včetně společných cílů, zásad a osvědčených postupů a společného rámce pro poskytování humanitární pomoci Unie, je vymezena ve Společném prohlášení Rady a zástupců vlád členských států, zasedajících v Radě, Evropského parlamentu a Evropské komise nazvaném „Evropský konsensus o humanitární pomoci“ (2). Evropský konsensus o humanitární pomoci zdůrazňuje pevné odhodlání Unie uplatňovat přístup založený na potřebách a dodržovat a podporovat základní humanitární zásady lidskosti, neutrality, nestrannosti a nezávislosti. Akce Evropského dobrovolnického sboru humanitární pomoci (dále jen „iniciativa Humanitární dobrovolníci EU“) by se měla řídit Evropským konsensem o humanitární pomoci.
(5)
Humanitární pomoc Unie se poskytuje v situacích, v nichž mohou působit také další nástroje související s rozvojovou spoluprací, zvládáním krizí a civilní ochranou. V zájmu koordinace odezvy Unie na humanitární krize ve třetích zemích by měla být u iniciativy Humanitární dobrovolníci EU zajištěna soudržnost a doplňkovost s relevantními politikami a nástroji Unie, zejména s politikou humanitární pomoci a politikou rozvojové spolupráce Unie a s mechanismem civilní ochrany Unie zřízeným rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1313/2013/EU (3), se střediskem pro koordinaci odezvy na mimořádné události zřízeným uvedeným rozhodnutím a s Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ) a delegacemi EU a nemělo by docházet k překrývání jejich činnosti.
(6)
Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU by měla přispívat k úsilí o zvýšení schopnosti Unie poskytovat humanitární pomoc založenou na potřebách a o budování kapacit a zvyšování odolnosti zranitelných nebo katastrofami zasažených komunit ve třetích zemích. Dále je důležité prohlubovat spolupráci s příslušnými mezinárodními organizacemi a dalšími partnery v humanitární oblasti a místními a regionálními aktéry. Tato spolupráce by měla být uskutečňována v souladu s činností Organizace spojených národů s cílem podporovat ústřední a celkovou koordinační úlohu Úřadu OSN pro koordinaci humanitární činnosti.
(7)
V posledních letech se celosvětově výrazně zvýšil počet, rozsah a složitost humanitárních krizí způsobených přírodou i člověkem a stejný trend lze očekávat i v budoucnu, a proto je stále více potřebné, aby humanitární subjekty poskytovaly okamžitou, účelnou, účinnou a soudržnou odezvu a pomáhaly místním komunitám ve třetích zemích snižovat jejich zranitelnost a zvyšovat jejich odolnost vůči katastrofám.
(8)
Dobrovolníci mohou přispět ke zvýšení schopnosti Unie poskytovat humanitární pomoc založenou na potřebách a zásadách a přispět k posílení účinnosti humanitární činnosti, pokud jsou náležitě vybráni, vyškoleni a připraveni k vyslání, aby bylo zajištěno, že budou mít dovednosti a schopnosti potřebné k co nejúčinnější pomoci lidem v nouzi, a pokud jsou jim na místě, kde dobrovolnickou činnost vykonávají, poskytnuty dostatečná podpora a náležité vedení.
(9)
V Evropě i ve světě existují programy pro vysílání dobrovolníků do třetích zemí. Často se jedná o státní systémy, které se zaměřují hlavně nebo výlučně na rozvojové projekty. Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU by proto měla vytvářet přidanou hodnotu tím, že dobrovolníkům poskytne příležitost společně přispět k operacím humanitární pomoci, čímž posílí aktivní evropské občanství. Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU může rovněž vytvářet přidanou hodnotu tím, že podpoří nadnárodní spolupráci organizací, které se účastní provádění akcí v rámci této iniciativy, čímž přispěje ke zlepšení mezinárodních vztahů, k šíření pozitivního obrazu Unie ve světě a k posílení zájmu o celoevropské humanitární projekty.
(10)
Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU by měla být nákladově efektivní, měla by doplňovat stávající vnitrostátní a mezinárodní dobrovolnické programy, aniž by zdvojovala jejich činnost, a měla by se zaměřit na řešení konkrétních potřeb a nedostatků v humanitární oblasti.
(11)
Jak je zdůrazněno ve sdělení Komise ze dne 23. listopadu 2010 nazvaném „Dobrovolnictví jako výraz solidarity občanů EU - první zamyšlení nad Evropským dobrovolnickým sborem humanitární pomoci“, existují v současné podobě dobrovolnictví v humanitární oblasti nedostatky, které může iniciativa Humanitární dobrovolníci EU odstranit vysíláním dobrovolníků se správnými schopnostmi v pravý čas na pravé místo. Tohoto cíle by se mohlo dosáhnout zejména vypracováním evropských norem a postupů pro vyhledávání a výběr humanitárních dobrovolníků, společným stanovením kritérií pro odbornou přípravu humanitárních dobrovolníků a jejich přípravu k vyslání, vedením databáze zájemců o dobrovolnickou činnost, kteří jsou vyhledáni na základě potřeb v terénu, a vytvořením příležitostí, které dobrovolníkům umožní přispívat k humanitárním operacím nejen při vyslání, ale i v zázemí nebo dobrovolnickými činnostmi na internetu.
(12)
Prvořadý význam by nadále měla mít náležitá odborná příprava, jakož i ochrana a bezpečnost dobrovolníků, která by měla být předmětem pravidelné výměny informací, mimo jiné s členskými státy. Humanitární dobrovolníci EU by neměli být vysíláni na operace do míst, která jsou dějištěm mezinárodních a vnitrostátních ozbrojených konfliktů.
(13)
Unie uskutečňuje své operace humanitární pomoci na základě potřeb a ve spolupráci s provádějícími organizacemi. Při provádění iniciativy Humanitární dobrovolníci EU by tyto organizace měly mít významnou roli, aby byla zajištěna vedoucí úloha aktérů v terénu a aby se potenciální přínos akcí v rámci této iniciativy využil na maximum. Unie by měla tyto organizace pověřit zejména vyhledáváním, výběrem, přípravou a vysíláním dobrovolníků v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, jakož i návaznými činnostmi v průběhu mise a po jejím skončení, na základě norem a postupů vypracovaných Komisí. Komise by případně měla mít možnost sama využívat úspěšně vyškolené a připravené dobrovolníky k vyslání do svých místních úřadoven za účelem výkonu podpůrných činností.
(14)
Sdělení Komise ze dne 25. října 2011 nazvané „Obnovená strategie EU pro sociální odpovědnost podniků na období 2011-2014“ uvádí, že soukromé společnosti mohou hrát významnou úlohu a přispívat k humanitárním operacím Unie, zejména dobrovolnickou činností zaměstnanců.
(15)
Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU by měla Evropanům všech věkových skupin pomoci projevit aktivní evropské občanství. Tato iniciativa by tedy měla přispívat k propagaci dobrovolnictví v celé Unii a k osobnímu rozvoji a zvýšení povědomí zúčastněných dobrovolníků o jiných kulturách a tak zlepšit jejich schopnosti a zaměstnatelnost v globálním hospodářství.
(16)
Z unijních zásad rovných příležitostí a nediskriminace vyplývá, že by možnost zapojit se jako aktivní občané měli mít občané Unie a osoby, které na jejím území dlouhodobě legálně pobývají, ze všech sociálních a věkových skupin. S ohledem na specifickou náročnou úlohu humanitární pomoci by měli být humanitární dobrovolníci EU starší 18 let, přičemž by mohli představovat širokou škálu profilů a generací, včetně odborníků a kvalifikovaných důchodců.
(17)
Základním předpokladem pro vysílání dobrovolníků do zemí mimo Unii je jasný právní status. Podmínky vysílání dobrovolníků by měly být stanoveny smluvně, včetně norem ochrany a bezpečnosti dobrovolníků, odpovědnosti vysílajících a přijímajících organizací, pojistného krytí, pokrytí životních nákladů, nákladů na ubytování a dalších relevantních nákladů. Vysílání dobrovolníků do třetích zemí by mělo podléhat odpovídajícím opatřením pro zajištění bezpečnosti.
(18)
Akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU by se měly provádět s ohledem na doporučení obsažená v politickém programu pro dobrovolnictví v Evropě, činnost evropských a mezinárodních dobrovolnických organizací a program OSN pro dobrovolníky, je-li to relevantní.
(19)
Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU by měla podporovat opatření založená na potřebách, jejichž cílem je posilování kapacity přijímajících organizací v oblasti humanitární pomoci ve třetích zemích za účelem zlepšení místní připravenosti a schopnosti reagovat na humanitární krize a zajištění účinného a udržitelného dopadu činnosti dobrovolníků v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU na místě prostřednictvím řízení rizik souvisejících s katastrofami, připravenosti a schopnosti reagovat, coachingu, odborné přípravy v oblasti řízení dobrovolníků a dalších relevantních oblastí.
(20)
Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU by se, je-li to relevantní, měla zasazovat o posílení hlediska rovnosti žen a mužů v politice humanitární pomoci Unie tím, že bude prosazovat vhodnou humanitární odezvu na konkrétní potřeby žen a mužů všech věkových skupin. Zvláštní pozornost by měla být věnována spolupráci se skupinami a sítěmi sdružujícími ženy s cílem podporovat účast a vedoucí postavení žen v rámci humanitární pomoci a využít jejich schopností a odbornosti ve prospěch obnovy, budování míru, snižování rizika katastrof a zvyšování odolnosti dotčených komunit.
(21)
Toto nařízení stanoví finanční krytí na celé rozpočtové období, které představuje pro Evropský parlament a Radu hlavní referenční částku při ročním rozpočtovém procesu ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (4).
(22)
Přidělování finanční pomoci by mělo probíhat v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (5). S ohledem na specifickou povahu akcí v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU je vhodné stanovit, že finanční pomoc lze poskytovat fyzickým osobám i právnickým osobám, které se řídí soukromým či veřejným právem. Je rovněž důležité zajistit dodržování pravidel uvedeného nařízení, zejména pokud jde o v něm stanovené zásady hospodárnosti, účinnosti a účelnosti.
(23)
Hlavními zásadami pro dosažení cílů iniciativy Humanitární dobrovolníci EU by mělo být lepší provádění i kvalita výdajů a zároveň zajištění optimálního využití finančních prostředků.
(24)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny přiměřenými opatřeními v celém výdajovém cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případných sankcí. Je nutné přijmout vhodná opatření k zamezení nesrovnalostí a podvodů a podniknout nezbytné kroky k zpětnému získání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých prostředků v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 (6), nařízením Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (7) a nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (8).
(25)
Na základě dohod o spolupráci by měla být umožněna účast třetích zemí, zejména přistupujících zemí, kandidátských zemí, potenciálních kandidátů, partnerských zemí v rámci evropské politiky sousedství a zemí Evropského sdružení volného obchodu (ESVO).
(26)
Zúčastnění dobrovolníci a organizace provádějící akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU ze spolupracujících zemí by rovněž měli dodržovat a prosazovat zásady stanovené v Evropském konsensu o humanitární pomoci, s důrazem na ochranu „humanitárního prostoru“.
(27)
S cílem umožnit stálou zpětnou vazbu a zlepšování a s cílem zvýšit pružnost a účinnost přijímání aktů by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o normy pro výběr, řízení a vysílání humanitárních dobrovolníků EU, změny ukazatelů výkonnosti a tematických priorit a přizpůsobování procentních podílů pro rozdělování finančního krytí na provádění tohoto nařízení. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(28)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (9). Postupy pro výběr, řízení a vysílání humanitárních dobrovolníků EU, akreditační postup, program odborné přípravy a roční pracovní program iniciativy Humanitární dobrovolníci EU by měly být přijímány přezkumným postupem.
(29)
Toto nařízení dodržuje základní práva a zásady uznávané Listinou základních práv Evropské unie.
(30)
Zpracování osobních údajů prováděné v rámci tohoto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné a přiměřené pro účely zajištění hladkého fungování iniciativy Humanitární dobrovolníci EU. Zpracování osobních údajů Komisí se bude řídit nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (10). Zpracování osobních údajů organizacemi provádějícími činnosti v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, které jsou legálně usazeny v Unii, se bude řídit směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (11),
(31)
Evropský inspektor ochrany údajů byl konzultován v souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 45/2001 a předložil své stanovisko dne 23. listopadu 2012 (12).
(32)
Je vhodné uvést dobu použitelnosti tohoto nařízení do souladu s dobou použitelnosti nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (13). Toto nařízení by se proto mělo použít od 1. ledna 2014,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
ÚVODNÍ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se zřizuje Evropský dobrovolnický sbor humanitární pomoci (dále jen „iniciativa Humanitární dobrovolníci EU“) jako rámec pro společný příspěvek evropských dobrovolníků na podporu a pro doplnění humanitární pomoci ve třetích zemích.
Toto nařízení stanoví pravidla a postupy fungování iniciativy Humanitární dobrovolníci EU a pravidla poskytování finanční pomoci.
Článek 2
Oblast působnosti
Toto nařízení se vztahuje na:
1)
výběr, odbornou přípravu a vysílání humanitárních dobrovolníků EU na podporu a pro doplnění humanitární pomoci ve třetích zemích;
2)
akce zaměřené na podporu, propagaci a přípravu vysílání humanitárních dobrovolníků EU na podporu a pro doplnění humanitární pomoci ve třetích zemích;
3)
akce v Unii a mimo ni zaměřené na budování kapacit přijímajících organizací ve třetích zemích v oblasti humanitární pomoci.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„dobrovolníkem“ osoba, která se z vlastní vůle a nepeněžní motivace rozhodne zapojit do činností, z nichž má prospěch komunita a společnost obecně;
b)
„zájemcem o dobrovolnickou činnost“ osoba, která je způsobilá v souladu s čl. 11 odst. 3 přihlásit se k účasti na činnostech v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU;
c)
„humanitárním dobrovolníkem EU“ zájemce o dobrovolnickou činnost, který byl vybrán, prošel odbornou přípravou v souladu se zvláštními normami, postupy a referenčními kritérii, byl vyhodnocen jako způsobilý a zaregistrován jako připravený k vyslání na podporu a pro doplnění humanitární pomoci ve třetích zemích;
d)
„humanitární pomocí“ činnosti a operace ve třetích zemích, jejichž cílem je poskytnout na základě potřeb naléhavou pomoc zaměřenou na záchranu života, předcházení lidskému utrpení a jeho zmírňování a zachování lidské důstojnosti při člověkem vyvolaných krizích nebo přírodních katastrofách. Zahrnují operace pomoci, záchrany a ochrany při humanitárních krizích nebo bezprostředně po nich, podpůrná opatření pro zajištění přístupu k lidem v nouzi a pro usnadnění volného toku pomoci, akce zaměřené na posílení připravenosti na katastrofy a snižování rizika katastrof a akce přispívající k posílení odolnosti a schopnosti vyrovnávat se s krizemi a překonávat jejich následky;
e)
„třetí zemí“ země mimo Unii, v níž se uskutečňují činnosti a operace humanitární pomoci uvedené v písmeni d).
Článek 4
Cíl
Cílem iniciativy Humanitární dobrovolníci EU je přispívat k posilování kapacity Unie poskytovat humanitární pomoc založenou na potřebách, zaměřenou na záchranu života, předcházení lidskému utrpení a jeho zmírňování a zachování lidské důstojnosti a na budování kapacit a zvyšování odolnosti zranitelných nebo katastrofami zasažených komunit ve třetích zemích, a to zejména prostřednictvím připravenosti na katastrofy, snižováním rizika katastrof a těsnějším propojením záchrany, obnovy a rozvoje. Tento cíl by měl být naplňován prostřednictvím přidané hodnoty společného příspěvku humanitárních dobrovolníků EU, zhmotněním hodnot Unie a solidarity s lidmi v nouzi a vyzdvihováním vědomí evropského občanství.
Článek 5
Obecné zásady
1. Akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU se provádějí v souladu se zásadami humanitární pomoci, jimiž jsou lidskost, neutralita, nestrannost a nezávislost, a Evropským konsensem o humanitární pomoci.
2. Akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU reagují na humanitární potřeby místních komunit a požadavky přijímajících organizací a přispívají ke zvyšování účinnosti humanitární činnosti.
3. Ochrana a bezpečnost zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU je prioritou.
4. Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU podporuje společné projekty založené na potřebách a nadnárodní partnerství mezi zúčastněnými dobrovolníky z různých zemí a organizacemi provádějícími akce v rámci této iniciativy, uvedenými v článku 10.
Článek 6
Soudržnost a doplňkovost činnosti Unie
1. Při provádění tohoto nařízení se zajišťuje soudržnost a doplňkovost s dalšími nástroji a oblastmi vnější činnosti Unie a s dalšími příslušnými politikami Unie, především s politikou humanitární pomoci, politikou rozvojové spolupráce a mechanismem civilní ochrany Unie, aniž by docházelo ke zdvojování a překrývání činnosti, přičemž se uznává, že humanitární pomoc se řídí zásadami humanitární pomoci uvedenými v čl. 5 odst. 1 tohoto nařízení. Zvláštní pozornost se věnuje hladkému přechodu mezi záchranou, obnovou a rozvojem.
2. Komise a členské státy spolupracují na dosahování účinnosti a účelnosti zajišťováním soudržnosti a souladu mezi příslušnými vnitrostátními dobrovolnickými programy a akcemi v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU. Tyto akce se opírají o příslušné osvědčené postupy a stávající programy a případně využívají zavedené evropské sítě.
3. Při provádění akcí v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU podporuje Unie spolupráci s příslušnými mezinárodními organizacemi a dalšími partnery v humanitární oblasti a místními a regionálními aktéry.
Při prosazování soudržné mezinárodní odezvy na humanitární krize jsou akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU v souladu s akcemi OSN s cílem podporovat ústřední a celkovou koordinační úlohu Úřadu OSN pro koordinaci humanitární činnosti.
Článek 7
Operativní cíle
1. Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU sleduje tyto operativní cíle:
a)
Přispívat ke zvýšení a zlepšení schopnosti Unie poskytovat humanitární pomoc.
Pokrok při dosahování tohoto operativního cíle se hodnotí na základě ukazatelů, jimiž jsou například:
-
počet humanitárních dobrovolníků EU, kteří byli vysláni nebo kteří jsou připraveni k vyslání a mají požadovanou kvalifikaci, a počet humanitárních dobrovolníků EU, kteří naplnili svou smlouvu o vyslání,
-
počet osob, kterým byla poskytnuta humanitární pomoc prostřednictvím iniciativy Humanitární dobrovolníci EU a průměrné náklady na osobu,
-
míra spokojenosti vyslaných humanitárních dobrovolníků EU a vysílajících a přijímajících organizací, pokud jde o skutečný humanitární přínos humanitárních dobrovolníků EU na místě.
b)
Zlepšovat dovednosti, znalosti a schopnosti dobrovolníků v oblasti humanitární pomoci a zásady a podmínky jejich působení.
Pokrok při dosahování tohoto operativního cíle se hodnotí na základě ukazatelů, jimiž jsou například:
-
počet zájemců o dobrovolnickou činnost, kteří prošli odbornou přípravou, a dobrovolníků, kteří po odborné přípravě prošli úspěšně hodnocením,
-
počet akreditovaných vysílajících organizací, které uplatňují normy a postupy pro řízení zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU,
-
míra spokojenosti dobrovolníků, kteří prošli odbornou přípravou a byli vysláni, vysílajících a přijímajících organizací, pokud jde o kvalitu odborné přípravy, úroveň znalostí a schopností dobrovolníků a splnění a vhodnost norem a postupů pro řízení zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU.
c)
Budovat kapacitu přijímajících organizací a podporovat dobrovolnictví ve třetích zemích :
Pokrok při dosahování tohoto operativního cíle se hodnotí na základě ukazatelů, jimiž jsou například:
-
počet a druh akcí na budování kapacity ve třetích zemích,
-
počet zaměstnanců a dobrovolníků ze třetích zemí, kteří se účastní akcí na budování kapacity,
-
míra spokojenosti zaměstnanců přijímajících organizací a dobrovolníků ze třetích zemí, kteří se účastní akcí na budování kapacity, pokud jde o kvalitu a účinnost prováděných akcí.
d)
Šířit zásady humanitární pomoci Unie dohodnuté v Evropském konsensu o humanitární pomoci:
Pokrok při dosahování tohoto operativního cíle se hodnotí na základě ukazatelů, jimiž jsou například:
-
počet a druh informačních, komunikačních a osvětových kampaní a náklady na tyto kampaně.
e)
Zvyšovat soudržnost a soulad dobrovolnictví v členských státech s cílem zlepšit možnosti občanů Unie účastnit se činností a operací humanitární pomoci:
Pokrok při dosahování tohoto operativního cíle se hodnotí na základě ukazatelů, jimiž jsou například:
-
počet akreditovaných vysílajících organizací,
-
počet a druh akcí technické pomoci vysílajícím organizacím,
-
šíření a přejímání norem a postupů řízení zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU jinými dobrovolnickými programy.
2. Ukazatele uvedené v odst. 1 písm. a) až e) se použijí ke sledování, hodnocení a přezkumu výkonnosti, podle toho, k čemu se vztahují. Ukazatele jsou orientační a lze je měnit akty v přenesené pravomoci podle článku 24 s cílem zohlednit zkušenosti z měření pokroku.
KAPITOLA II
AKCE V RÁMCI INICIATIVY HUMANITÁRNÍ DOBROVOLNÍCI EU
Článek 8
Akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU
Iniciativa Humanitární dobrovolníci EU sleduje cíle uvedené v článcích 4 a 7 prostřednictvím těchto druhů akcí:
-
vypracování a správa norem a postupů týkajících se zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU,
-
vypracování a správa postupu akreditace vysílajících a přijímajících organizací,
-
vyhledávání a výběr zájemců o dobrovolnickou činnost,
-
vytvoření programu odborné přípravy a podpora odborné přípravy a stáží,
-
vytvoření, vedení a aktualizace databáze humanitárních dobrovolníků EU,
-
vysílání humanitárních dobrovolníků EU na podporu a pro doplnění humanitární pomoci ve třetích zemích,
-
budování kapacity přijímajících organizací,
-
vytvoření a řízení sítě pro iniciativu Humanitární dobrovolníci EU,
-
komunikace a zvyšování povědomí,
-
pomocné činnosti, které zvyšují odpovědnost, transparentnost a účinnost iniciativy Humanitární dobrovolníci EU.
Článek 9
Normy a postupy týkající se zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU
1. Na základě příslušných stávajících postupů vypracuje Komise normy a postupy týkající se nezbytných podmínek, postupů a požadavků, jež mají uplatňovat vysílající a přijímající organizace při vyhledávání, výběru, přípravě, řízení a vysílání zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU na podporu operací humanitární pomoci ve třetích zemích.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24 s cílem stanovit normy týkající se:
-
kompetenčního rámce pro vyhledávání, výběr a přípravu dobrovolníků jako začátečníků či zkušených odborníků,
-
zajištění rovných příležitostí a zamezení diskriminaci při vyhledávání a výběru,
-
zajištění dodržování příslušných vnitrostátních právních předpisů a práva Unie a práva přijímající země ze strany vysílajících a přijímajících organizací,
-
norem upravujících partnerství mezi vysílajícími a přijímajícími organizacemi,
-
zajištění uznávání schopností a dovedností získaných humanitárními dobrovolníky EU v souladu s relevantními stávajícími iniciativami Unie.
3. Komise je zmocněna přijímat prováděcí akty s cílem stanovit:
-
postupy uplatňované při vyhledávání, výběru a nezbytné přípravě zájemců o dobrovolnickou činnost před jejich vysláním, včetně případných stáží,
-
pravidla pro vysílání a řízení humanitárních dobrovolníků EU ve třetích zemích, včetně dozoru na místě, průběžné podpory prostřednictvím coachingu, mentoringu, další přípravy, nezbytných pracovních podmínek a podpory po návratu,
-
pojistné krytí a životní podmínky dobrovolníků včetně pokrytí nákladů na živobytí, ubytování, cestu a dalších relevantních výdajů,
-
postupy uplatňované před vysláním, v jeho průběhu a po návratu pro zajištění povinné péče a náležitých bezpečnostních opatření, včetně protokolů pro stažení vyslaného dobrovolníka ze zdravotních důvodů a bezpečnostních plánů, v nichž jsou stanoveny postupy stažení dobrovolníků ze třetích zemí v případě mimořádné situace, mimo jiné nezbytné postupy spolupráce s vnitrostátními orgány,
-
postupy pro sledování a hodnocení individuálních výkonů humanitárních dobrovolníků EU.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 26 odst. 2.
Článek 10
Akreditace vysílajících a přijímajících organizací
1. Komise vypracuje prostřednictvím prováděcích aktů, případně ve spolupráci s partnery činnými v humanitární oblasti, akreditační postup, který zajistí, aby vysílající organizace splňovaly normy a postupy uvedené v článku 9, a diferencovaný akreditační postup pro přijímající organizace.
Komise stanoví prostřednictvím prováděcích aktů způsob fungování akreditačního postupu na základě relevantních stávajících akreditačních postupů a mechanismů. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 26 odst. 2.
2. Při vypracovávání akreditačního postupu usiluje Komise v zájmu zjednodušení administrativy o jeho provázanost s nástroji partnerství Komise v humanitární oblasti a se stávajícími humanitárními normami. Tento akreditační postup umožňuje zapojení všech typů způsobilých organizací bez rozdílu.
3. Vysílající organizace jsou způsobilé k akreditaci, jestliže:
a)
splňují normy a postupy uvedené v článku 9;
b)
působí v oblasti humanitární pomoci podle definice v čl. 3 písm. d) a
c)
patří do jedné z následujících kategorií:
i)
nevládní neziskové organizace se sídlem v Unii, které jsou zřízené v souladu s právem členského státu,
ii)
veřejnoprávní subjekty civilní povahy, které se řídí právem členského státu,
iii)
nevládní neziskové organizace a veřejnoprávní subjekty se sídlem v zemích uvedených v článku 23 za podmínek stanovených v uvedeném článku a v dohodách, které uvedený článek zmiňuje,
iv)
veřejnoprávní subjekty civilní povahy se sídlem v zemích uvedených v článku 23 za podmínek stanovených v uvedeném článku a v dohodách, které uvedený článek zmiňuje,
v)
Mezinárodní federace společností Červeného kříže a Červeného půlměsíce.
4. Organizace ze třetích zemí jsou způsobilé jako přijímající organizace, pokud:
a)
dodržují normy a postupy uvedené v článku 9;
b)
působí v oblasti humanitární pomoci podle definice v čl. 3 písm. d) a
c)
patří do jedné z následujících kategorií:
i)
nevládní neziskové organizace, které působí nebo jsou zřízeny ve třetí zemi podle platných právních předpisů dané země,
ii)
veřejnoprávní subjekty civilní povahy, které se řídí právem třetí země,
iii)
mezinárodní agentury a organizace.
5. Aniž jsou dotčeny požadavky uvedené v odstavcích 3 a 4, mohou vysílající a přijímající organizace provádět akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU ve spojení se soukromými výdělečně činnými organizacemi.
6. Na základě předchozího posouzení potřeb může být vysílajícím organizacím, které dosud nebyly akreditovány, poskytnuta technická pomoc zaměřená na zvýšení jejich schopnosti účastnit se iniciativy Humanitární dobrovolníci EU a zajištění souladu s normami a postupy uvedenými v článku 9.
Pomoc uvedená v prvním pododstavci může být rovněž poskytnuta přijímajícím organizacím, které dosud nebyly akreditovány, v souvislosti s akcemi uvedenými v článku 15.
7. Komise zveřejní seznam akreditovaných vysílajících a přijímajících organizací bez zbytečného prodlení po udělení akreditace.
Článek 11
Vyhledávání a výběr zájemců o dobrovolnickou činnost
1. Na základě předchozího posouzení potřeb třetích zemí, které provedou vysílající nebo přijímající organizace nebo jiní příslušní aktéři, akreditované organizace vyhledají a vyberou zájemce o dobrovolnickou činnost, kterým bude poskytnuta odborná příprava.
2. Vyhledávání a výběr zájemců o dobrovolnickou činnost musí splňovat normy a postupy uvedené v článku 9 a být v souladu se zásadou nediskriminace a rovných příležitostí.
3. Způsobilými zájemci o dobrovolnickou činnost se mohou stát osoby starší 18 let, které jsou:
a)
občany Unie;
b)
státními příslušníky třetích zemí, kteří dlouhodobě pobývají v členském státě, a
c)
občany zemí uvedených v čl. 23 odst. 1, a to za podmínek stanovených v uvedeném článku.
Článek 12
Program odborné přípravy a podpora odborné přípravy a stáže
1. Na základě stávajících programů a postupů a případně ve spolupráci se specializovanými institucemi Komise vypracuje program odborné přípravy pro přípravu zájemců o dobrovolnickou činnost k vyslání na podporu a pro doplnění humanitární pomoci.
2. Způsobilými k účasti v programu odborné přípravy uskutečňovaném příslušnými organizacemi jsou zájemci o dobrovolnickou činnost, kteří byli vyhledáni a vybráni v souladu s článkem 11. Konkrétní rozsah a obsah odborné přípravy, kterou každý ze zájemců o dobrovolnickou činnost potřebuje, určí příslušná akreditovaná vysílající organizace po konzultaci s akreditovanou přijímající organizací na základě potřeb a s ohledem na předchozí zkušenosti zájemce o dobrovolnickou činnost a plánované vyslání.
3. V rámci odborné přípravy zájemců o dobrovolnickou činnost, a zejména v rámci jejich přípravy k vyslání, lze od zájemců o dobrovolnickou činnost vyžadovat, aby absolvovali stáž v akreditovaných vysílajících organizacích, pokud možno v jiné zemi než v zemi svého původu.
4. Aniž je dotčen odstavec 3, mohou vysílající organizace zájemcům o dobrovolnickou činnost, kteří neabsolvovali stáž, případně poskytnout další přípravu před vysláním speciálně uzpůsobenou potřebám a konkrétním okolnostem vyslání. Tato příprava i stáž musí splňovat normy a postupy přípravy uvedené v článku 9.
5. Součástí programu odborné přípravy je vyhodnocení připravenosti zájemce o dobrovolnickou činnost k vyslání na podporu a pro doplnění humanitární pomoci ve třetích zemích a schopnost uspokojit místní potřeby. Toto vyhodnocení se provádí ve spolupráci s vysílajícími organizacemi.
6. Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijme podrobnosti týkající se programu odborné přípravy a postupu pro hodnocení připravenosti zájemců o dobrovolnickou činnost k vyslání. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 26 odst. 2.
Článek 13
Databáze humanitárních dobrovolníků EU
1. Zájemci o dobrovolnickou činnost, kteří úspěšně prošli hodnocením uvedeným v čl. 12 odst. 5, jsou považováni za humanitární dobrovolníky EU a jsou způsobilí k vyslání. Jako takoví jsou zařazeni do databáze humanitárních dobrovolníků EU.
2. Komise vytvoří, vede a aktualizuje databázi humanitárních dobrovolníků EU, zejména s ohledem na jejich dostupnost a způsobilost pro možné vyslání, a upraví přístup do databáze a její používání. Zpracování osobních údajů shromážděných pro účely této databáze probíhá případně v souladu se směrnicí 95/46/ES a nařízením (ES) č. 45/2001.
Článek 14
Vysílání humanitárních dobrovolníků EU do třetích zemí
1. Humanitární dobrovolníci EU zařazení do databáze mohou být na podporu a pro doplnění humanitární pomoci ve smyslu v čl. 3 písm. d) vysláni:
a)
akreditovanými vysílajícími organizacemi do přijímajících organizací ve třetích zemích nebo
b)
případně Komisí do jejích místních úřadoven, které se věnují humanitární pomoci, za účelem výkonu podpůrných činností.
2. Vyslání reaguje na skutečné potřeby, které na místní úrovni vyjádří přijímající organizace.
3. V případě vyslání podle odst. 1 písm. a) zajistí akreditované vysílající organizace dodržování norem a postupů uvedených v článku 9. Humanitární dobrovolníci EU nejsou vysíláni na operace do míst, která jsou dějištěm mezinárodních a vnitrostátních ozbrojených konfliktů.
4. Akreditované vysílající organizace informují příslušné vnitrostátní orgány členských států a dalších zemí zúčastněných podle článku 23 předtím, než je některý z jejich občanů vyslán jako humanitární dobrovolník EU v souladu s normami a postupy uvedenými v článku 9.
5. Konkrétní podmínky týkající se vyslání a úlohy humanitárních dobrovolníků EU jsou po důkladné konzultaci s přijímajícími organizacemi stanoveny ve smlouvě uzavřené mezi vysílající organizací a humanitárními dobrovolníky EU, přičemž mezi tyto podmínky patří práva a povinnosti, doba trvání, místo vyslání a úkoly humanitárního dobrovolníka EU.
6. V případě vyslání podle odst. 1 písm. b) Komise podepíše s humanitárními dobrovolníky EU smlouvu o vyslání dobrovolníka, v níž vymezí konkrétní podmínky vyslání. Smlouvy o vyslání dobrovolníka neudílejí dobrovolníkům práva a povinnosti vyplývající ze služebního řádu úředníků Evropské unie ani z pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie, jak jsou stanoveny v nařízení Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (14).
7. Každému humanitárnímu dobrovolníkovi je přidělen mentor z přijímající organizace, který na něj dohlíží a je mu nápomocen během jeho vyslání.
Článek 15
Budování kapacity přijímajících organizací v oblasti humanitární pomoci
Na základě předchozího posouzení potřeb třetích zemí, které provedou vysílající a přijímající organizace nebo jiní příslušní aktéři, Komise podporuje akce zaměřené na posilování kapacity přijímajících organizací v oblasti humanitární pomoci, s cílem zvýšit místní připravenost a zlepšit schopnost reagovat na humanitární krize a zajistit účinný a udržitelný dopad činnosti humanitárních dobrovolníků EU na místě, včetně:
a)
řízení rizik souvisejících s katastrofami, připravenosti a schopnosti reagovat, coachingu, odborné přípravy v oblasti řízení dobrovolníků a dalších oblastí, které mají význam pro zaměstnance a dobrovolníky z přijímajících organizací;
b)
výměny osvědčených postupů, technické pomoci, programů twinningu a výměny zaměstnanců a dobrovolníků, vytváření sítí a dalších relevantních akcí.
Článek 16
Síť iniciativy Humanitární dobrovolníci EU
1. Komise vytvoří a spravuje síť iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, která je tvořena:
a)
zájemci o dobrovolnickou činnost a humanitárními dobrovolníky EU, kteří se účastní nebo účastnili iniciativy;
b)
vysílajícími a přijímajícími organizacemi;
c)
zástupci členských států a Evropského parlamentu.
2. Síť iniciativy Humanitární dobrovolníci EU zejména:
a)
usnadňuje kontakty a slouží jako platforma pro sdílení vědomostí, konzultace a šíření informací, pro výměnu osvědčených postupů a také pro účely posuzování potřeb uvedeného v čl. 21 odst. 3;
b)
usnadňuje budování partnerství a rozvoj společných projektů týkajících se vysílání osob a činností souvisejících s budováním kapacity, do nichž se zapojují vysílající organizace v celé Unii a přijímající organizace ve třetích zemích;
c)
poskytuje základ, o nějž se opírají akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, s cílem zajistit nepřetržité zlepšování a účinné sledování a hodnocení;
d)
poskytuje příležitosti pro dobrovolnickou činnost on-line v rámci projektů spojených s iniciativou Humanitární dobrovolníci EU.
Článek 17
Komunikace a zvyšování povědomí
1. Komise podporuje akce zaměřené na informování veřejnosti, komunikaci a zvyšování povědomí s cílem zviditelnit iniciativu Humanitární dobrovolníci EU a propagovat dobrovolnictví v oblasti humanitární pomoci v Unii a jejích členských státech i ve třetích zemích, které mají z akcí v rámci této iniciativy prospěch.
2. Komise vypracuje akční komunikace o cílech, akcích a viditelných výsledcích iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, v němž vymezí činnosti komunikace s veřejností a šíření informací pro veřejnost, zejména vůči budoucím potenciálním zájemcům o dobrovolnickou činnost a příjemcům akcí v rámci této iniciativy. Tento plán komunikace provádějí Komise a příjemci, zejména vysílající a přijímající organizace, a také humanitární dobrovolníci EU.
KAPITOLA III
PROGRAMOVÁNÍ A PŘIDĚLOVÁNÍ FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ
Článek 18
Způsobilé akce
1. Pro finanční pomoc jsou způsobilé akce uvedené v článku 8, včetně opatření nezbytných pro jejich provádění a potřebných opatření zaměřených na posílení koordinace mezi iniciativou Humanitární dobrovolníci EU a jinými relevantními programy na vnitrostátní a mezinárodní úrovni, založených na stávajících osvědčených postupech.
2. Z finanční pomoci uvedené v odstavci 1 lze hradit rovněž výdaje související s přípravou, sledováním, kontrolou, auditem a hodnocením, které jsou nutné k řízení iniciativy Humanitární dobrovolníci EU a k dosahování jejích cílů.
3. Výdaje uvedené v odstavci 2 mohou pokrývat zejména studie, setkání odborníků, informační a komunikační akce uvedené v článku 17 včetně společné komunikace politických priorit Unie navenek, pokud tyto činnosti souvisejí s cíli iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, výdaje spojené s informačními sítěmi zaměřenými na zpracování a výměnu informací (včetně jejich propojování se stávajícími nebo budoucími systémy určenými k podpoře výměny údajů napříč odvětvími a souvisejících zařízení), jakož i veškeré výdaje na technickou a administrativní pomoc, které vznikly Komisi.
Článek 19
Příjemci finanční pomoci
Na základě tohoto nařízení lze poskytovat finanční pomoc fyzickým osobám a právnickým osobám, jež se řídí veřejným i soukromým právem, které se pak považují za příjemce finanční pomoci ve smyslu nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Článek 20
Finanční krytí
1. Finanční krytí pro provádění tohoto nařízení v období od 1. ledna 2014 až 31. prosince 2020 činí 147 936 000 EUR v běžných cenách. Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce. V případě potřeby by mohly být k pokrytí obdobných výdajů zahrnuty prostředky na platby i do rozpočtu na období po roce 2020, aby bylo možné řídit platby na opatření, jež nebudou dokončena do 31. prosince 2020.
2. Finanční krytí uvedené v odstavci 1 se rozdělí v období 2014-2020 v souladu s operativními cíli, tematickými prioritami a procentními podíly uvedenými v příloze.
3. Komise je zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24 za účelem změny priority a úpravy jednotlivých číselných údajů uvedených v příloze o více než 10 a nejvýše o 20 procentních bodů. Takovéto úpravy se provedou pouze na základě výsledků přezkumu tematických priorit a procentních podílů stanovených v příloze, který provede Komise s ohledem na výsledek průběžného hodnocení uvedeného v čl. 27 odst. 4 písm. b), přičemž tyto akty v přenesené pravomoci se přijmou do 30. června 2018.
4. V závažných a naléhavých případech, kdy je nutné provést revizi rozpočtových zdrojů vyčleněných na podporu krizových opatření v rámci reakce na mimořádné situace, je Komise zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci, aby mohla upravit jednotlivé číselné údaje uvedené v příloze o více než 10 a nejvýše o 20 procentních bodů, a to v rámci dostupných rozpočtových prostředků a v souladu s postupem stanoveným v článku 25.
Článek 21
Druhy finančních opatření a prováděcí postupy
1. Komise provádí finanční pomoc Unie v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012.
2. Finanční pomoc poskytovaná podle tohoto nařízení může mít jakoukoli z forem stanovených v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
3. Za účelem provádění tohoto nařízení Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijme roční pracovní program iniciativy Humanitární dobrovolníci EU. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 26 odst. 2. Roční pracovní program stanoví sledované cíle, očekávané výsledky, způsob provádění a výši souvisejících celkových výdajů. Roční pracovní program obsahuje také popis financovaných akcí, částku přidělenou na každou akci, přičemž se případně zohledňují vyhodnocené potřeby, a orientační harmonogram provádění. U grantů roční pracovní program zahrnuje priority, základní hodnotící kritéria a maximální míru spolufinancování. Roční pracovní program stanoví rovněž účast třetích zemí za podmínek uvedených v článku 23.
Článek 22
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby byly při provádění akcí financovaných v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU finanční zájmy Unie chráněny preventivními opatřeními proti podvodům, korupci a jinému protiprávnímu jednání účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět na základě kontroly dokumentů i inspekce na místě audit u všech příjemců grantů, zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů a subdodavatelů, kteří v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU obdrželi finanční prostředky Unie.
3. Evropskému úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) se povoluje provádět kontroly a inspekce na místě u hospodářských subjektů, jichž se toto financování přímo nebo nepřímo týká, postupy stanovenými v nařízení (Euratom, ES) č. 2185/96 a nařízení (EU, Euratom) č. 883/2013 s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou financovanými v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 a 2, musí dohody o spolupráci se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi, grantové dohody, rozhodnutí o grantu a smlouvy vyplývající z provádění tohoto nařízení Komisi, Účetní dvůr a OLAF k provádění takových auditů, kontrol a inspekcí na místě výslovně zmocňovat, a to při náležitém dodržení všech příslušných procesních záruk.
KAPITOLA IV
SPOLUPRÁCE S DALŠÍMI ZEMĚMI
Článek 23
Spolupráce s dalšími zeměmi
1. Do iniciativy Humanitární dobrovolníci EU se mohou zapojit:
a)
občané a vysílající organizace z přistupujících zemí, kandidátských zemí, potenciálních kandidátů a partnerských zemí v rámci evropské politiky sousedství, v souladu s obecnými zásadami a obecnými podmínkami pro účast těchto zemí v programech Unie, jež jsou stanoveny v příslušných rámcových dohodách a rozhodnutích rad přidružení, nebo podobnými ujednáními;
b)
občané a vysílající organizace ze zemí Evropského sdružení volného obchodu, které jsou členy Evropského hospodářského prostoru (EHP), v souladu s podmínkami stanovenými v Dohodě o EHP;
c)
občané a vysílající organizace z ostatních evropských zemí, s výhradou uzavření dvoustranných dohod s těmito zeměmi.
2. Zúčastnění dobrovolníci a organizace provádějící akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU ze spolupracujících zemí rovněž dodržují obecné zásady uvedené v článku 4.
3. Spolupráce se zúčastněnými zeměmi uvedenými v odstavci 1 je v příslušných případech založena na dodatečných rozpočtových prostředcích poskytnutých zúčastněnými zeměmi v souladu s postupy, které byly s těmito zeměmi dohodnuty.
KAPITOLA V
PŘENESENÍ PRAVOMOCI A PROVÁDĚCÍ USTANOVENÍ
Článek 24
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je Komisi svěřena za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 7 odst. 2, čl. 9 odst. 2 a čl. 20 odst. 3 je svěřena Komisi na dobu sedmi let od 25. dubna 2014.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedená v čl. 7 odst. 2, čl. 9 odst. 2 a čl. 20 odst. 3 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 7 odst. 2, čl. 9 odst. 2 a čl. 20 odst. 3 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 25
Postup pro naléhavé případy
1. Ve výjimečných a řádně odůvodněných případech vstupují akty v přenesené pravomoci přijaté podle tohoto článku v platnost bezodkladně a jsou použitelné, pokud proti nim není vyslovena námitka v souladu s odstavcem 2. V oznámení aktu v přenesené pravomoci Evropskému parlamentu a Radě se uvedou důvody použití postupu pro naléhavé případy.
2. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky postupem uvedeným v čl. 24 odst. 5. V takovém případě zruší Komise tento akt neprodleně poté, co jí Evropský parlament nebo Rada oznámí rozhodnutí o vyslovení námitek.
Článek 26
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený podle čl. 17 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1257/96 (15). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
KAPITOLA VI
SLEDOVÁNÍ A HODNOCENÍ
Článek 27
Sledování a hodnocení
1. Akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, na něž je poskytována finanční pomoc, podléhají pravidelnému dohledu, s cílem sledovat jejich provádění, a pravidelnému hodnocení vnějšími hodnotiteli, aby byla posouzena jejich účelnost, účinnost a jejich dopad vzhledem k cílům iniciativy Humanitární dobrovolníci EU. Dohled a hodnocení zahrnují vypracování zpráv uvedených v odstavci 4 a další činnosti týkající se konkrétních aspektů tohoto nařízení, které mohou být zahájeny kdykoli během jeho provádění.
2. Organizace, které vysílají humanitární dobrovolníky EU mimo Unii, nesou odpovědnost za kontrolu jejich činnosti a předkládají Komisi pravidelně zprávy o sledování, přičemž jednotlivým dobrovolníkům zaručí veškerá práva související s ochranou osobních údajů.
3. Při hodnocení se používají stávající normy pro hodnocení, včetně těch, které vypracoval Výbor pro rozvojovou pomoc Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj, s cílem zjistit dlouhodobý dopad iniciativy Humanitární dobrovolníci EU na humanitární pomoc. Ve fázi hodnocení zajistí Komise pravidelné konzultace všech příslušných zúčastněných stran, včetně dobrovolníků, vysílajících a přijímajících organizací, místních komunit, jimž je pomoc určena, humanitárních organizací a pracovníků v terénu. Výsledky hodnocení budou využity při úpravách podoby programu a přidělování zdrojů.
4. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě:
a)
výroční zprávy, které zkoumají pokrok dosažený při provádění tohoto nařízení, včetně jeho účinků, a které se pokud možno zabývají nejdůležitějšími výsledky;
b)
do 31. prosince 2017 průběžnou hodnotící zprávu o dosažených výsledcích a kvalitativních a kvantitativních aspektech provádění tohoto nařízení, včetně dopadu iniciativy Humanitární dobrovolníci EU v humanitární oblasti a hodnocení nákladové efektivity tohoto programu během prvních tří let jeho provádění;
c)
do 31. prosince 2018 sdělení o pokračujícím provádění tohoto nařízení založené na průběžné hodnotící zprávě uvedené v písmenu b) tohoto odstavce;
d)
do 31. prosince 2021 zprávu o hodnocení ex post za sedmileté finanční období provádění.
5. Komise do 1. září 2019 přezkoumá opatření stanovená tímto nařízením a na základě závěrů průběžné hodnotící zprávy uvedené v odst. 4 písm. b) tohoto článku případně spolu s tímto přezkumem předloží legislativní návrh pozměňující toto nařízení.
6. Komise rovněž o činnostech v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU pravidelně informuje Evropskou službu pro vnější činnost podle příslušných pracovních ujednání.
KAPITOLA VII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 28
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 3. dubna 2014.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 375/2014
av den 3 april 2014
om inrättande av en europeisk frivilligkår för humanitärt bistånd (initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete)
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 214.5,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (1), och
av följande skäl:
(1)
Solidaritet är en av unionens grundläggande värderingar, och man skulle i betydande utsträckning kunna få unionsmedborgarna att visa ökad solidaritet med människor i tredjeländer som löper risk för eller har drabbats av katastrofer orsakade av människor eller naturkatastrofer. Unionen är dessutom den största givaren av humanitärt bistånd och står för nästan 50 % av det humanitära biståndet i världen.
(2)
Frivilligarbete är ett konkret och synligt uttryck för solidaritet som gör det möjligt för enskilda att ställa sitt kunnande, sina färdigheter och sin tid till sina medmänniskors förfogande utan ekonomisk motivation.
(3)
Det finns ett behov av att vidareutveckla solidariteten med offren för kriser och katastrofer i tredjeländer och att göra det humanitära biståndet och frivilligarbetet i allmänhet mer känt och synligt bland unionsmedborgarna.
(4)
Unionens vision för det humanitära biståndet, som bland annat omfattar ett gemensamt mål, gemensamma principer och bästa praxis samt en gemensam ram för tillhandahållandet av unionens humanitära bistånd, anges i den gemensamma förklaringen från rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, Europaparlamentet och kommissionen med titeln Europeiskt samförstånd om humanitärt bistånd (2) (nedan kallad det europeiska konsensusdokumentet om humanitärt bistånd). I det europeiska konsensusdokumentet om humanitärt bistånd understryks det att unionen är fast besluten att tillämpa en behovsbaserad strategi samt att försvara och främja de grundläggande humanitära principerna om humanitet, neutralitet, opartiskhet och oberoende. Det europeiska konsensusdokumentet om humanitärt bistånd bör vara vägledande för de åtgärder som genomförs av den europeiska frivilligkåren för humanitärt bistånd (nedan kallad initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete).
(5)
Unionens humanitära bistånd tillhandahålls i situationer där även andra instrument för utvecklingssamarbete, krishantering och civilskydd kan användas. Initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete bör genomföras så att man skapar samstämmighet och komplementaritet och undviker överlappning med andra av unionens relevanta politikområden och instrument, i synnerhet unionens humanitära bistånd, utvecklingssamarbete och civilskyddsmekanism som inrättas genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 1313/2013/EU (3), det samordningscentrum för katastrofberedskap som inrättas genom det beslutet, och med Europeiska utrikestjänsten och EU:s delegationer i syfte att samordna unionens insatser vid humanitära kriser i tredjeländer.
(6)
Initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete bör bidra till att stärka unionens kapacitet att tillhandahålla behovsbaserat humanitärt bistånd och stärka kapaciteten och motståndskraften i utsatta eller katastrofdrabbade samhällen i tredjeländer. Det är dessutom viktigt att främja samarbetet med berörda internationella organisationer, andra partner som ägnar sig åt humanitärt bistånd och lokala och regionala aktörer. Detta samarbete bör även bedrivas i enlighet med de åtgärder som FN vidtar, så att den centrala och övergripande samordnande roll som tillfaller FN:s kontor för samordning av humanitära frågor stärks.
(7)
De humanitära kriserna i världen, både sådana som orsakats av människan och naturkatastrofer, har ökat markant i antal och omfattning och blivit alltmer komplexa under årens lopp. Denna utveckling kommer sannolikt att hålla i sig, vilket ställer allt större krav på de humanitära aktörerna att tillhandahålla omedelbara, effektiva och samordnade insatser och ett stöd till lokalsamhällena i tredjeländer, för att göra dessa mindre sårbara och mer motståndskraftiga mot katastrofer.
(8)
Frivilligarbetare kan bidra till att stärka unionens kapacitet att tillhandahålla ett behovs- och principbaserat humanitärt bistånd och bidra till att öka effektiviteten i den humanitära sektorn när de har valts ut, utbildats och förberetts för sin utplacering på ett korrekt sätt, så att de har de färdigheter och den kompetens som de behöver för att kunna hjälpa de behövande på bästa möjliga sätt, under förutsättning att de kan räkna med relevant stöd och handledning på platsen för frivilligarbetet.
(9)
Det finns frivilligordningar både i Europa och i övriga världen som är inriktade på utplacering i tredjeländer. Dessa ordningar är ofta nationella och helt eller delvis inriktade på utvecklingsprojekt. Initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete bör därför skapa ett mervärde genom att ge frivilligarbetare möjlighet att gemensamt bidra till humanitära insatser, vilket i sin tur stärker ett aktivt europeiskt medborgarskap. Initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete kan även ge ett mervärde genom att främja gränsöverskridande samarbete mellan de organisationer som deltar i genomförandet av åtgärderna inom initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete, varigenom internationella förbindelser stärks, en positiv bild av unionen kan förmedlas i världen och intresset för alleuropeiska humanitära projekt främjas.
(10)
Initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete bör vara kostnadseffektivt, komplettera befintliga nationella och internationella frivilligordningar utan att överlappa dem och vara inriktat på att ta itu med konkreta behov och luckor på det humanitära området.
(11)
Såsom betonades i kommissionens meddelande av den 23 november 2010 med titeln EU-medborgarnas frivilliginsats för att visa solidaritet: Inledande reflektioner om en europeisk frivilligkår för humanitärt bistånd finns det för närvarande luckor inom humanitärt frivilligarbete som initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete skulle kunna fylla genom att tillhandahålla frivilligarbetare med den rätta profilen som sätts in vid rätt tidpunkt på rätt plats. Detta kan uppnås bland annat genom att man fastställer europeiska normer och förfaranden för identifiering och urval av humanitära frivilligarbetare och gemensamt överenskomna riktmärken för utbildning och förberedande av humanitära frivilligarbetare inför en utplacering, genom att man upprättar en databas över potentiella frivilligarbetare som identifieras utifrån behoven ute på fältet samt genom att frivilligarbetarna ges möjlighet att bidra till humanitära insatser inte bara i samband med en utplacering utan även genom arbete med administrativa uppgifter och frivilligverksamhet på nätet.
(12)
Det är av yttersta vikt att man kan garantera säkerheten för de frivilligarbetande och ge dem lämplig utbildning och möjlighet till regelbundet utbyte av information även med medlemsstaterna. EU-frivilliga för humanitärt arbete bör inte skickas på uppdrag i områden där det råder internationella eller inhemska väpnade konflikter.
(13)
Unionen genomför sina humanitära insatser utifrån behov och i partnerskap med genomförandeorganisationerna. Dessa organisationer bör spela en viktig roll vid genomförandet av initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete så att aktörerna på fältet garanteras ägarskap över insatserna och den potentiella nyttan av åtgärderna inom det initiativet maximeras. Unionen bör bland annat ge sådana organisationer ansvaret för identifieringen, urvalet, förberedandet och utplaceringen av de EU-frivilliga för humanitärt arbete och uppföljningen under och efter uppdraget, i enlighet med de normer och förfaranden som fastställts av kommissionen. Kommissionen bör dessutom vid behov kunna ta utbildade och väl förberedda frivilliga i anspråk för utplacering vid dess fältkontor för att verka i stödfunktioner.
(14)
I kommissionens meddelande av den 25 oktober 2011 med titeln En förnyad EU-strategi 2011-2014 för företagens sociala ansvar anges att privata företag kan spela en viktig roll och bidra till unionens humanitära insatser, särskilt genom anställdas frivilligarbete.
(15)
Initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete bör ge européer i alla åldrar möjlighet att visa ett aktivt europeiskt engagemang. Initiativet bör därför bidra till att främja frivilligarbete över hela unionen och till de deltagande frivilligas personliga utveckling samt öka deras medvetenhet om interkulturella frågor, vilket därigenom ökar deras kompetens och gör dem mer anställningsbara på den globala marknaden.
(16)
I enlighet med unionens principer om lika möjligheter och icke-diskriminering bör alla medborgare och varaktigt bosatta från alla samhällsgrupper ha möjlighet att visa ett aktivt samhällsengagemang. Med hänsyn till att det humanitära biståndet medför särskilda utmaningar bör EU-frivilliga för humanitärt arbete vara minst 18 år och representera en mångfald av profiler och generationer, inklusive experter och kvalificerade personer som har gått i pension.
(17)
En tydlig rättslig ställning är en absolut nödvändig förutsättning för att frivilliga ska kunna utplaceras i länder utanför unionen. Villkoren för frivilligarbetarnas utplacering bör fastställas i ett kontrakt som bland annat bör omfatta säkerhets- och skyddsnormer för frivilligarbetarna, utsändar- och värdorganisationernas skyldigheter, försäkringsskydd samt ersättning för uppehälle, logi och andra relevanta kostnader. Förekomsten av lämpliga säkerhetsarrangemang är en förutsättning för att frivilligarbetare ska kunna utplaceras i tredjeländer.
(18)
Rekommendationerna i den politiska agendan för frivilligarbete i Europa och det arbete som utförs av europeiska och internationella organisationer för volontärarbete och FN:s volontärprogram bör, i relevanta fall, beaktas när man genomför insatser inom ramen för initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete.
(19)
Initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete bör stödja behovsbaserade insatser som syftar till att stärka värdorganisationernas kapacitet avseende humanitärt bistånd i tredjeländer för att stärka den lokala beredskapen och förbättra insatserna vid humanitära kriser, samt för att säkra att de insatser som genomförs av EU-frivilliga för humanitärt arbete blir effektiva och får en varaktig effekt på plats genom riskhantering, beredskap och insatser vid katastrofer, handledning och utbildning i frivillighantering samt inom andra relevanta områden.
(20)
Initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete bör i relevanta fall bidra till att stärka jämställdhetsperspektivet i unionens humanitära bistånd och främja adekvata humanitära insatser för de specifika behoven hos kvinnor och män i alla åldrar. Särskild vikt bör läggas på samarbete med kvinnogrupper och kvinnonätverk för att främja kvinnors deltagande och ledarskap inom humanitärt bistånd och dra nytta av deras kapacitet och expertis när det gäller att bidra till återhämtning, fredsbyggande och katastrofriskreducering samt att bygga upp motståndskraften i berörda samhällen.
(21)
I denna förordning fastställs en finansieringsram för budgetperiodens hela löptid, som ska utgöra det särskilda referensbeloppet, i den mening som avses i punkt 17 i det interinstitutionella avtalet av den 2 december 2013 mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin, samarbete i budgetfrågor och sund ekonomisk förvaltning (4), för Europaparlamentet och rådet under det årliga budgetförfarandet.
(22)
Tilldelningen av det ekonomiska biståndet bör ske i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (5). På grund av den särskilda typen av åtgärder inom initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete är det lämpligt att föreskriva att ekonomiskt bistånd får tilldelas fysiska personer och offentligrättsliga eller privaträttsliga juridiska personer. Det är också viktigt att bestämmelserna i den förordningen följs, särskilt principerna om sparsamhet, effektivitet och ändamålsenlighet som anges i denna.
(23)
Vid arbetet med att uppnå målen med initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete och samtidigt säkerställa en optimal användning av de ekonomiska resurserna bör man ha som rättesnöre att genomförandet ska bli effektivare och pengarna användas bättre.
(24)
Under hela utgiftscykeln bör unionens ekonomiska intressen skyddas med hjälp av proportionella åtgärder, bland annat för att förebygga, upptäcka och utreda oegentligheter, återkräva medel som förlorats eller som utbetalats eller använts felaktigt och vid behov fastställa sanktioner. Lämpliga åtgärder bör vidtas för att förhindra oegentligheter och bedrägerier, liksom för att återvinna medel som förlorats, utbetalats felaktigt eller inte använts korrekt i enlighet med rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 (6), rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 (7) samt Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 (8).
(25)
Det bör vara möjligt för tredjeländer, särskilt anslutande länder, kandidatländer, potentiella kandidater, partnerländer som omfattas av den europeiska grannskapspolitiken och länderna i Europeiska frihandelssammanslutningen, att delta på grundval av samarbetsavtal.
(26)
Deltagande frivilliga och organisationer som genomför åtgärderna inom initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete från samarbetsländer, bör även följa och propagera för de principer som anges i det europeiska konsensusdokument om humanitärt bistånd, och då betona skyddet av det ”humanitära utrymmet”.
(27)
I syfte att kontinuerligt få återkoppling och genomföra förändringar samt öka flexibiliteten och effektiviteten vid tillämpningen av dessa förändringar bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget delegeras till kommissionen med avseende på bestämmelser som rör normer för urvalet, administrationen och utplaceringen av EU-frivilliga för humanitärt arbete, ändring av resultatindikatorer och de tematiska prioriteringarna och anpassningen av procentsatserna för tilldelning av finansieringsramen för genomförandet av denna förordning. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.
(28)
För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (9). Granskningsförfarandet bör användas för antagandet av förfaranden för urval, administration och utplacering av EU-frivilliga för humanitärt arbete, certifieringsmekanismen, utbildningsprogrammet och det årliga arbetsprogrammet för initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete.
(29)
Denna förordning står i överensstämmelse med de grundläggande rättigheter och principer som erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.
(30)
Den behandling av personuppgifter som sker inom ramen för denna förordning går inte utöver vad som är nödvändigt och proportionellt för att initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete ska kunna fungera väl. Alla personuppgifter kommer att behandlas av kommissionen i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 (10). Behandling av personuppgifter som företas av organisationer som genomför åtgärderna inom initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete, som är lagligt etablerade i unionen, omfattas av Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG (11).
(31)
Europeiska datatillsynsmannen har hörts i enlighet med artikel 28.2 i förordning (EG) nr 45/2001 och lämnade sitt yttrande den 23 november 2012 (12).
(32)
Det är lämpligt att anpassa den här förordningens tillämpningsperiod till rådets förordning (EU, Euratom) nr 1311/2013 (13). Därför bör den här förordningen tillämpas från och med den 1 januari 2014.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
INLEDANDE BESTÄMMELSER
Artikel 1
Syfte
Genom denna förordning inrättas en europeisk frivilligkår för humanitärt bistånd (nedan kallad initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete) som ska utgöra en ram för de europeiska frivilligarbetarnas gemensamma bidrag för att stödja och komplettera unionens humanitära insatser i tredjeländer.
I denna förordning fastställs regler och förfaranden för hur initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete ska fungera och regler för tillhandahållande av ekonomiskt bistånd.
Artikel 2
Tillämpningsområde
Denna förordning tillämpas på
1.
urval, utbildning och utplacering av EU-frivilliga för humanitärt arbete som ska stödja och komplettera humanitärt bistånd i tredjeländer,
2.
åtgärder för att stödja, främja och förbereda utplaceringar av EU-frivilliga som ska stödja och komplettera humanitärt bistånd i tredjeländer,
3.
åtgärder inom och utanför unionen för att bygga upp värdorganisationernas kapacitet avseende humanitärt bistånd i tredjeländer.
Artikel 3
Definitioner
I denna förordning gäller följande definitioner:
a) frivillig : en person som av fri vilja och utan ekonomisk motivation väljer att delta i verksamhet som är till gagn för ett lokalsamhälle och samhället i stort.
b) frivilligkandidat : en person som i enlighet med artikel 11.3 är behörig att ansöka om att delta i åtgärderna inom initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete.
c) EU-frivillig för humanitärt arbete : en frivilligkandidat som har valts ut, fått lämplig utbildning i enlighet med de särskilda normerna, förfarandena och referenskriterierna, bedömts vara behörig och registrerats som tillgänglig för utplacering för att stödja och komplettera humanitärt bistånd i tredjeländer.
d) humanitärt bistånd : verksamhet och insatser för att i tredjeländer tillhandahålla behovsbaserat katastrofbistånd i syfte att bevara liv, förhindra och lindra mänskligt lidande, och upprätthålla den mänskliga värdigheten i samband med katastrofer orsakade av människor och naturkatastrofer; det omfattar bistånd och hjälp- och skyddsinsatser vid eller direkt efter humanitära kriser, stödåtgärder för att ge tillträde till behövande och för att underlätta biståndsflödet samt åtgärder som ska förbättra katastrofberedskapen och katastrofriskreduceringen och bidra till att stärka motståndskraften och förmågan att hantera och återhämta sig från kriser.
e) tredjeland : ett land utanför unionen där de humanitära insatser och åtgärder som avses i led d genomförs.
Artikel 4
Mål
Initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete ska bidra till att stärka unionens kapacitet att ge behovsbaserat humanitärt bistånd som syftar till att bevara liv, förhindra och lindra mänskligt lidande, upprätthålla den mänskliga värdigheten samt stärka kapaciteten och motståndskraften hos sårbara eller katastrofdrabbade samhällen i tredjeländer, framför allt genom katastrofberedskap, katastrofriskreducering och en stärkt koppling mellan katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd. Detta mål ska nås genom det mervärde som EU-frivilliga för humanitärt arbete ger tillsammans, det vill säga uttrycka unionens värderingar och solidaritet med behövande människor samt även på ett tydligt sätt främja känslan av ett europeisk medborgarskap.
Artikel 5
Allmänna principer
1. De insatser som genomförs inom initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete ska respektera de humanitära principerna om humanitet, neutralitet, opartiskhet och oberoende samt stämma överens med det europeiska konsensusdokumentet om humanitärt bistånd.
2. De insatser som genomförs inom initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete ska fylla lokalsamhällenas humanitära behov och bistå värdorganisationerna samt syfta till att bidra till en ökad effektivitet i den humanitära sektorn.
3. Stor vikt ska fästas vid säkerheten för frivilligkandidaterna och EU-frivilliga för humanitärt arbete.
4. Initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete ska främja behovsbaserade gemensamma insatser och gränsöverskridande partnerskap mellan deltagande frivilliga från olika länder och organisationer som genomför åtgärderna inom det initiativet enligt vad som avses i artikel 10.
Artikel 6
Samstämmighet och komplementaritet med unionens insatser
1. Vid genomförandet av denna förordning ska det sörjas för samstämmighet och komplementaritet med andra instrument och områden för unionens yttre åtgärder och med annan relevant unionspolitik, särskilt politiken för humanitärt bistånd, utvecklingssamarbete och unionens civilskyddsmekanism, samtidigt som man ska undvika dubbelarbete och överlappningar och ser till att det humanitära arbetet styrs av de principer om humanitärt arbete som avses i artikel 5.1 i den här förordningen. Särskild vikt ska fästas vid att det skapas en smidig övergång mellan katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbistånd.
2. Kommissionen och medlemsstaterna ska samarbeta för att uppnå större effektivitet genom att säkerställa konsekvens och samstämmighet mellan relevanta nationella frivilligordningar och de insatser som genomförs inom initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete. Dessa åtgärder ska bygga på relevant god praxis och befintliga program samt, i tillämpliga fall, dra nytta av etablerade europeiska nätverk.
3. Unionen ska främja ett samarbete med relevanta internationella organisationer och andra partner som ägnar sig åt humanitärt bistånd och lokala och regionala aktörer vid genomförande av åtgärderna inom initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete.
För att främja samstämdheten i de internationella insatserna vid humanitära kriser ska man se till att de åtgärder som vidtas inom initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete är förenliga med de åtgärder som FN vidtar, så att den centrala och övergripande samordnande roll som tillfaller FN:s kontor för samordning av humanitära frågor stärks.
Artikel 7
Operativa mål
1. Initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete ska sträva efter att uppfylla följande operativa mål:
a)
Bidra till att öka och förbättra unionens förmåga att tillhandahålla humanitärt bistånd.
Följande indikatorer ska användas för att mäta resultaten när det gäller uppfyllandet av detta operativa mål:
-
Antalet EU-frivilliga för humanitärt arbete som utplacerats eller som är redo att utplaceras och som besitter de kvalifikationer som krävs och antalet EU-frivilliga för humanitärt arbete som har fullgjort sitt uppdrag.
-
Antalet personer som får del av humanitärt bistånd genom initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete samt genomsnittskostnaden för varje person som får hjälp.
-
Graden av tillfredsställelse hos utplacerade EU-frivilliga för humanitärt arbete och hos utsändar- och värdorganisationerna när det gäller EU-frivilligas faktiska humanitära bidrag på fältet.
b)
Förbättra de frivilligarbetandes färdigheter, kunskaper och kompetens på området humanitärt bistånd samt villkoren för deras insats.
Följande indikatorer ska användas för att mäta resultaten när det gäller uppfyllandet av detta operativa mål:
-
Antalet utbildade frivilligkandidater och frivilliga som har godkänts efter utbildningen.
-
Antalet certifierade utsändarorganisationer som tillämpar normerna och förfarandena för administration av frivilligkandidater och EU-frivilliga för humanitärt arbete.
-
Graden av tillfredsställelse hos de utbildade och utplacerade EU-frivilliga och hos utsändar- och värdorganisationerna när det gäller kvaliteten på utbildningen och frivilligarbetarnas kunskapsnivåer och kompetens samt uppfyllandet av och lämpligheten i normerna och förfarandena för administration av frivilligkandidater och EU-frivilliga för humanitärt arbete.
c)
Bygga upp värdorganisationernas kapacitet och främja frivilligarbete i tredjeländer.
Följande indikatorer ska användas för att mäta resultaten när det gäller uppfyllandet av detta operativa mål:
-
Kapacitetsuppbyggnadsåtgärder i tredjeländer (antal och typer).
-
Antalet personal och frivilligarbetande från tredjeländer som deltar i kapacitetsuppbyggnadsåtgärderna.
-
Graden av tillfredsställelse hos värdorganisationernas personal och hos frivilligarbetare från tredjeländer som deltar i kapacitetsuppbyggnadsåtgärderna, när det gäller kvaliteten på och effektiviteten i insatserna.
d)
Sprida unionens principer för humanitärt bistånd enligt det europeiska konsensusdokumentet om humanitärt bistånd.
Följande indikatorer ska användas för att mäta resultaten när det gäller uppfyllandet av detta operativa mål:
-
Antalet och typen av informations- och kommunikationsåtgärder samt medvetandegörande åtgärder och kostnaden för dessa.
e)
Öka samstämmighet och konsekvens i frivilligarbetet i alla medlemsstater i syfte att ge unionsmedborgarna ökad möjlighet att delta i humanitär verksamhet och i humanitära insatser.
Följande indikatorer ska användas för att mäta resultaten när det gäller uppfyllandet av detta operativa mål:
-
Antalet certifierade utsändarorganisationer.
-
Antalet och typen av tekniskt stöd för utsändarorganisationer.
-
Spridning och kopiering av normerna och förfarandena för administration av frivilligkandidater och EU-frivilliga för humanitärt arbete av andra frivilligordningar.
2. De indikatorer som avses i punkterna 1 a-e ska efter behov användas för övervakningen, utvärdering och översyn av resultaten. De är vägledande och kan ändras genom delegerade akter enligt artikel 24 för att ta hänsyn till de erfarenheter som resultatmätningen ger.
KAPITEL II
ÅTGÄRDER INOM INITIATIVET EU-FRIVILLIGA FÖR HUMANITÄRT ARBETE
Artikel 8
Åtgärder inom initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete
Initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete ska sträva efter att uppfylla de mål som anges i artiklarna 4 och 7 genom att genomföra följande insatser:
-
Utarbetande och upprätthållande av normer och förfaranden för frivilligkandidater och EU-frivilliga för humanitärt arbete.
-
Utarbetande och upprätthållande av en certifieringsmekanism för utsändar- och värdorganisationer.
-
Identifiering och urval av frivilligkandidater.
-
Införande av ett utbildningsprogram och stöd till utbildning och praktikplatser.
-
Inrättande, upprätthållande och uppdatering av en databas över EU-frivilliga för humanitärt arbete.
-
Utplacering av EU-frivilliga för humanitärt arbete som ska stödja och komplettera humanitärt bistånd i tredjeländer.
-
Uppbyggnad av värdorganisationernas kapacitet.
-
Upprättande och administration av ett nätverk för initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete.
-
Kommunikation och åtgärder för att öka medvetenheten.
-
Kompletterande åtgärder som främjar ansvar, öppenhet och effektivitet inom initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete.
Artikel 9
Normer och förfaranden för frivilligkandidater och EU-frivilliga för humanitärt arbete
1. Utifrån befintlig relevant praxis ska kommissionen upprätta normer och förfaranden som omfattar de villkor, arrangemang och krav som ska tillämpas av utsändar- och värdorganisationer när de identifierar, väljer ut, förbereder, administrerar och utplacerar frivilligkandidater och EU-frivilliga för humanitärt arbete till stöd för humanitära biståndsinsatser i tredjeländer.
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade enligt artikel 24 för att upprätta normer rörande
-
en kompetensram som ska användas för identifiering, urval och förberedelse av frivilliga till lägre och högre poster,
-
bestämmelser som säkerställer lika möjligheter och icke-diskriminering vid identifierings- och urvalsprocessen,
-
bestämmelser som säkerställer att utsändar- och värdorganisationerna följer relevant nationell rätt och unionsrätt såväl som lagstiftningen i värdlandet,
-
normer som reglerar partnerskapen mellan utsändar- och värdorganisationerna,
-
bestämmelser för erkännande av den förmåga och kompetens som EU-frivilliga för humanitärt arbete har fått i enlighet med befintliga relevanta unionsinitiativ.
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta genomförandeakter för att fastställa följande
-
förfaranden för identifiering, urval och nödvändig förberedande utbildning för frivilligkandidater, inklusive praktikplatser i relevanta fall,
-
bestämmelser för utplacering och administration av EU-frivilliga för humanitärt arbete i tredjeländer, däribland övervakning på fältet, fortsatt stöd genom handledning, mentorskap, ytterligare utbildning, nödvändiga arbetsförhållanden och stöd efter utplaceringen,
-
tillhandahållande av försäkringsskydd och täckning av de frivilligas levnadskostnader, inklusive traktamente, logi, resor och andra relevanta utgifter,
-
förfaranden som ska följas före, under och efter utplaceringen för att säkerställa att aktsamhetskravet iakttas och att lämpliga säkerhets- och skyddsåtgärder vidtas, inklusive evakueringsplaner av medicinska skäl och säkerhetsplaner som omfattar nödevakuering från tredjeländer, däribland nödvändiga förfaranden för kontakt med nationella myndigheter,
-
förfaranden för övervakning och bedömning av de enskilda insatserna från EU-frivilliga för humanitärt arbete.
Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 26.2.
Artikel 10
Certifieringsmekanism för utsändar- och värdorganisationer
1. Kommissionen ska, genom genomförandeakter, utveckla en certifieringsmekanism i samarbete, när så är lämpligt, med andra partner som ägnar sig åt humanitärt bistånd, för att säkerställa att utsändarorganisationerna följer de normer och förfaranden som anges i artikel 9, och en differentierad certifieringsmekanism för värdorganisationerna.
Kommissionen ska utifrån befintliga relevanta certifieringsmekanismer och certifieringsförfaranden fastställa förfarandet för certifieringsmekanismens funktion genom genomförandeakter. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 26.2.
2. Vid utformningen av certifieringsmekanismen ska kommissionen eftersträva synergieffekter med kommissionens partnerskapsinstrument på det humanitära området och befintliga humanitära normer i syfte att förenkla administrationen. Certifieringsmekanismen ska vara inkluderande och icke-diskriminerande gentemot alla typer av stödberättigade organisationer.
3. Utsändarorganisationerna kan komma i fråga för certifiering om
a)
de följer de normer och förfaranden som avses i artikel 9,
b)
de är aktiva på området humanitärt bistånd enligt definitionen i artikel 3 d, och
c)
de tillhör någon av följande kategorier:
i)
Icke-statliga organisationer som drivs utan vinstsyfte, vilka har bildats i enlighet med en medlemsstats lagstiftning och vars huvudkvarter är beläget inom unionen.
ii)
Offentligrättsliga organ av civil karaktär som lyder under en medlemsstats lagstiftning.
iii)
Icke-statliga organisationer som drivs utan vinstsyfte som är etablerade i de länder som avses i artikel 23, om de uppfyller de villkor som anges i den artikeln och i de däri angivna avtalen.
iv)
Offentligrättsliga organ av civil karaktär som är etablerade i de länder som avses i artikel 23, om de uppfyller de villkor som anges i den artikeln och i de däri angivna avtalen.
v)
Internationella rödakors- och rödahalvmånefederationen.
4. Organisationer i tredjeländer kan komma i fråga som värdorganisationer om
a)
de följer normerna och förfarandena i artikel 9,
b)
de är aktiva på området humanitärt bistånd enligt definitionen i artikel 3 d, och
c)
de tillhör någon av följande kategorier:
i)
Icke-statliga organisationer som drivs utan vinstsyfte, och som bedriver verksamhet eller är etablerade i ett tredjeland i enlighet med det landets lagstiftning.
ii)
Offentligrättsliga organ av civil karaktär som lyder under ett tredjelands lagstiftning.
iii)
Internationella organ och organisationer.
5. Utan att det påverkar de krav som anges i punkterna 3 och 4 kan utsändar- och värdorganisationer genomföra åtgärder inom initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete i samarbete med privata vinstdrivande organisationer.
6. På grundval av en föregående behovsprövning kan de utsändarorganisationer som ska certifieras dra nytta av det tekniska stöd som syftar till att stärka deras kapacitet att delta i initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete, och säkerställa att de uppfyller de normer och förfaranden som anges i artikel 9.
Värdorganisationer som ska certifieras kan också dra nytta av det stöd som avses i första stycket inom ramen för de åtgärder som avses i artikel 15.
7. Kommissionen ska offentliggöra en förteckning över certifierade utsändar- och värdorganisationer vid lämplig tidpunkt efter certifieringen.
Artikel 11
Identifiering och urval av frivilligkandidater
1. De certifierade utsändarorganisationerna ska identifiera och välja ut frivilliga som ska utbildas efter en förhandsbedömning av behoven i tredjeländer utförd av utsändar- eller värdorganisationer eller andra relevanta aktörer.
2. Identifieringen och urvalet av frivilligkandidater ska ske i överensstämmelse med de normer och förfaranden som avses i artikel 9 och respektera principerna om icke-diskriminering och lika möjligheter.
3. Följande personer som är minst 18 år kan komma i fråga som frivilligkandidater:
a)
unionsmedborgare,
b)
tredjelandsmedborgare som är varaktigt bosatt i unionen, och
c)
medborgare i något av de länder som avses i artikel 23.1 i enlighet med de villkor som anges i den artikeln.
Artikel 12
Utbildningsprogram och stöd till utbildning och praktikplatser
1. På grundval av befintliga program och förfaranden och i tillämpliga fall med deltagande av specialiserade institutioner ska kommissionen upprätta ett utbildningsprogram för att förbereda frivilligkandidaterna för utplacering för att stödja och komplettera det humanitära biståndet.
2. Frivilligkandidater som har identifierats och valts ut i enlighet med artikel 11 kan ansöka om att delta i det utbildningsprogram som genomförs av kvalificerade organisationer. Omfattningen av och innehållet i den utbildning som ges till varje enskild frivilligkandidat ska upprättas av den berörda certifierade utsändarorganisationen i samråd med den certifierade värdorganisationen, på grundval av den berörda frivilligkandidatens behov, och med hänsyn till dennes tidigare erfarenhet och den planerade utplaceringen.
3. Frivilligkandidaterna kan som en del av sin utbildning, särskilt när det gäller förberedandet inför en utplacering, åläggas att genomgå en praktiktjänstgöring vid en certifierad utsändarorganisation, om möjligt i ett annat land än det egna ursprungslandet.
4. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 3 ska de frivilligkandidater som inte fått någon praktikplats när så är lämpligt kunna få ytterligare förberedande utbildning som är skräddarsydd för behoven och de särskilda omständigheterna vid utplaceringen. Denna förberedelse och praktiktjänstgöringen ska ske i överensstämmelse med de normer och förfaranden som avses i artikel 9.
5. Utbildningsprogrammet ska omfatta en bedömning av huruvida frivilligkandidaten är redo att utplaceras för att stödja och komplettera humanitär verksamhet i tredjeländer och att möta de lokala behoven. Bedömningen ska göras tillsammans med utsändarorganisationerna.
6. Kommissionen ska genom genomförandeakter anta arrangemangen för utbildningsprogrammet och förfarandet för bedömning av om frivilligkandidaten är redo för en utplacering. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 26.2.
Artikel 13
Databas över EU-frivilliga för humanitärt arbete
1. Frivilligkandidater som på ett framgångsrikt sätt genomgått den bedömning som avses i artikel 12.5 ska betraktas som EU-frivilliga för humanitärt arbete och ska vara behöriga att utplaceras. De ska därmed tas upp i databasen över EU-frivilliga för humanitärt arbete.
2. Kommissionen ska inrätta, upprätthålla och uppdatera databasen över EU-frivilliga, med uppgifter om de EU-frivilligas tillgänglighet och behörighet för utplacering, samt fastställa villkoren för tillgång till och användande av den. Behandlingen av de personuppgifter som har samlats in för denna databas ska, i tillämpliga fall, genomföras i enlighet med direktiv 95/46/EG och förordning (EG) nr 45/2001.
Artikel 14
Utplacering av EU-frivilliga för humanitärt arbete i tredjeländer
1. EU-frivilliga för humanitärt arbete som är upptagna i databasen får placeras ut för att stödja och komplettera humanitärt bistånd enligt definitionen i artikel 3 d
a)
av certifierade utsändarorganisationer till värdorganisationer i tredjeländer, eller
b)
i tillämpliga fall av kommissionen till dess lokalkontor för det humanitära biståndet för stöduppgifter.
2. Utplaceringen ska tillgodose de verkliga behov som framförts på lokal nivå av värdorganisationerna.
3. När det gäller utplaceringar enligt punkt 1 a ska de certifierade utsändarorganisationerna se till att de normer och förfaranden som avses i artikel 9 följs. EU-frivilliga ska inte skickas på uppdrag i områden där det råder internationella eller inhemska väpnade konflikter.
4. Certifierade utsändarorganisationer ska informera relevanta nationella myndigheter i medlemsstaterna och andra deltagande länder i enlighet med artikel 23, innan en av deras medborgare skickas ut som EU-frivillig för humanitärt arbete i enlighet med de normer och förfaranden som avses i artikel 9.
5. De särskilda villkoren för EU-frivilligas utplacering och deras roll ska, i nära samarbete med värdorganisationerna, anges i ett kontrakt mellan utsändarorganisationerna och de EU-frivilliga, vilket bland annat ska ange de EU-frivilligas rättigheter och skyldigheter, utplaceringens varaktighet, utplaceringsort och de EU-frivilligas uppgifter.
6. När det gäller utplaceringar enligt punkt 1 b ska kommissionen med de EU-frivilliga för humanitärt arbete ingå ett kontrakt om utplacering för frivilligarbete i vilket de närmare detaljerna och villkoren för utplaceringen anges. Ett kontrakt om utplacering för frivilligarbete gör inte att en frivilligarbetare omfattas av de rättigheter och skyldigheter som följer av tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska unionen och anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska unionen, som fastställs i rådets förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 259/68 (14).
7. Varje EU-frivillig för humanitärt arbete ska ha en mentor som är utsedd av värdorganisationen och som ska handleda och stödja honom eller henne under utplaceringen.
Artikel 15
Uppbyggnad av värdorganisationernas kapacitet att ta emot humanitärt bistånd
På grundval av utsändar- eller värdorganisationers eller andra relevanta aktörers förhandsbedömning av behoven i tredjeländer, ska kommissionen stödja åtgärder som har till syfte att stärka värdorganisationernas kapacitet avseende humanitärt bistånd, i syfte att stärka den lokala beredskapen och förbättra insatserna vid humanitära kriser och säkerställa att de insatser som genomförs av EU-frivilliga för humanitärt arbete blir effektiva och får en varaktig verkan, bland annat
a)
riskhantering, beredskap och insatser vid katastrofer, handledning och utbildning i administrationen av frivilligarbetare samt andra områden som är relevanta för personal och frivilligarbetare från värdorganisationer,
b)
utbyte av bästa praxis, tekniskt bistånd, partnersamverkansprogram och utbyte av personal och frivilligarbetare samt inrättande av nätverk och andra relevanta åtgärder.
Artikel 16
Nätverk för initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete
1. Kommissionen ska inrätta och förvalta ett nätverk för initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete, bestående av:
a)
Frivilligkandidater och EU-frivilliga för humanitärt arbete som deltar eller har deltagit i initiativet.
b)
Utsändar- och värdorganisationer.
c)
Representanter för medlemsstaterna och Europaparlamentet.
2. Nätverket för initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete ska framför allt
a)
underlätta kontakterna och fungera som en plattform för kunskapsspridning, rådgivning, information och utbyte av bästa praxis samt för de behovsbedömningar som avses i artikel 21.3,
b)
underlätta partnerskapsbyggande och utveckling av gemensamma projekt för utplacering och kapacitetsbyggande verksamhet som inkluderar utsändarorganisationer från hela unionen samt värdorganisationer i tredjeländer,
c)
skapa en grund att bygga vidare på efter åtgärderna inom initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete i syfte att uppnå kontinuerliga förbättringar och en effektiv övervakning och utvärdering,
d)
skapa möjligheter till frivilligverksamhet via internet inom projekt som hör samman med initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete.
Artikel 17
Kommunikation och åtgärder för att öka medvetenheten
1. Kommissionen ska stödja allmänna informations- och kommunikationsåtgärder samt medvetandehöjande åtgärder i syfte att främja synligheten för initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete och uppmuntra till frivilligverksamhet på området humanitärt bistånd inom unionen och dess medlemsstater samt i sådana tredjeländer som kan komma i fråga för åtgärder inom det initiativet.
2. Kommissionen ska utarbeta en kommunikationsplan för initiativets mål, åtgärder och synliga resultat, med en beskrivning av informationsåtgärderna och åtgärderna för att sprida kunskap till allmänheten, särskilt till framtida potentiella frivilligkandidater och målgruppen för de åtgärder som genomförs inom det initiativet. Denna kommunikationsplan ska genomföras av kommissionen och av mottagarna, i synnerhet utsändar- och värdorganisationerna, samt de EU-frivilliga för humanitärt arbete.
KAPITEL III
PROGRAMPLANERING OCH TILLDELNING AV MEDEL
Artikel 18
Stödberättigande åtgärder
1. De insatser som avses i artikel 8 ska vara berättigade till ekonomiskt bistånd, bland annat de åtgärder som är nödvändiga för deras genomförande och nödvändiga åtgärder som har till syfte att förbättra samordningen mellan initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete och andra relevanta ordningar på nationell och internationell nivå som bygger på befintlig bästa praxis.
2. Det ekonomiska bistånd som avses i punkt 1 kan också täcka sådana utgifter för förberedande insatser, övervakning, kontroll, revision och utvärdering som krävs för förvaltningen av initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete och uppfyllandet av dess mål.
3. Utgifter som avses i punkt 2 kan särskilt omfatta studier, expertmöten, informations- och kommunikationsåtgärder i enlighet med artikel 17, inbegripet institutionell information om unionens politiska prioriteringar, i den utsträckning som dessa anknyter till målen för initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete, utgifter som gäller it-nätverk för behandling och utbyte av information (bl.a. sammankoppling med befintliga och framtida sektorsövergripande system för datautbyte och därmed sammanhängande utrustning) samt alla andra utgifter för tekniskt och administrativt stöd som kommissionen har.
Artikel 19
Mottagare av ekonomiskt stöd
Ekonomiskt stöd enligt denna förordning kan ges till fysiska och juridiska personer, både privat- och offentligrättsliga, som därefter ska betraktas som mottagare av ekonomiskt bistånd i den mening som avses i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012.
Artikel 20
Finansieringsram
1. Finansieringsramen för genomförandet av denna förordning för perioden 1 januari 2014-31 december 2020 ska vara 147 936 000 EUR i löpande priser. De årliga anslagen ska godkännas av Europaparlamentet och rådet inom gränserna för den fleråriga budgetramen. Vid behov kan betalningsbemyndiganden tas upp i budgeten efter 2020 för att täcka liknande utgifter och möjliggöra hantering av betalningar av åtgärder som ännu inte slutförts till den 31 december 2020.
2. Den finansieringsram som avses i punkt 1 ska under perioden 2014-2020 fördelas i enlighet med de operativa mål, tematiska prioriteringar och procentandelar som anges i bilagan.
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 24 för att ändra prioriteringar och anpassa var och en av sifferuppgifterna i bilagan med mer än 10 och upp till 20 procentenheter. En sådan anpassning ska endast äga rum till följd av kommissionens granskning av de tematiska prioriteringarna och procentsatserna i bilagan mot bakgrund av den preliminära utvärdering som avses i artikel 27.4 b, varvid de delegerade akterna ska antas senast den 30 juni 2018.
4. Om det vid en nödvändig revision av de budgetresurser som finns tillgängliga för katastrofinsatser föreligger tvingande skäl till skyndsamhet ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter för att revidera var och en av sifferuppgifterna i bilagan med mer än 10 och upp till 20 procentenheter, inom ramen för de tillgängliga budgetanslagen och i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 25.
Artikel 21
Olika slag av finansiell medverkan och genomförandeförfaranden
1. Kommissionen ska genomföra unionens ekonomiska bistånd i enlighet med förordning (EU, Euratom) nr 966/2012.
2. Ekonomiskt bistånd enligt denna förordning kan tillhandahållas i alla de former som anges i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012.
3. Kommissionen ska för att genomföra denna förordning genom genomförandeakter anta ett årligt arbetsprogram för initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 26.2. Det årliga arbetsprogrammet ska innehålla målbeskrivningar, förväntade resultat, genomförandemetoder och beloppet för de relaterade totalkostnaderna. Det ska även innehålla en beskrivning av de åtgärder som ska finansieras, uppgifter om det belopp som ska anslås till varje åtgärd, i lämpliga fall med beaktande av bedömda behov, och en vägledande tidsplan för genomförandet. När det gäller bidrag ska det årliga arbetsprogrammet ange prioriteringar, de viktigaste utvärderingskriterierna och högsta samfinansieringssats. Det årliga arbetsprogrammet ska även beskriva tredjeländers deltagande enligt de villkor som avses i artikel 23.
Artikel 22
Skydd av unionens ekonomiska intressen
1. Kommissionen ska se till att unionens ekonomiska intressen skyddas vid genomförandet av åtgärder som finansieras inom initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete, med förebyggande åtgärder mot bedrägeri, korruption och annan olaglig verksamhet genom effektiva kontroller och, om oriktigheter upptäcks, genom återkrav av felaktigt utbetalda medel samt vid behov genom effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner.
2. Kommissionen eller dess företrädare och revisionsrätten ska ha befogenhet att utföra revision, på grundval av handlingar och kontroller på plats, hos alla stödmottagare, uppdragstagare och underleverantörer som erhållit unionsfinansiering inom initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete.
3. Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) ska ha rätt att, i enlighet med förfarandena i förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 och förordning (EU, Euratom) nr 883/2013, utföra kontroller på plats och inspektioner hos ekonomiska aktörer som direkt eller indirekt berörs av unionsfinansiering, i syfte att fastställa om det har förekommit bedrägeri, korruption eller annan olaglig verksamhet som påverkar unionens ekonomiska intressen i samband med bidragsavtal, bidragsbeslut eller andra avtal som finansierats inom initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete.
4. Utan att det påverkar tillämpningen av punkterna 1 och 2 ska befogenheten att utföra revision, kontroller på plats och inspektioner med tillbörlig respekt för alla processrättsliga skyddsregler uttryckligen tillerkännas kommissionen, revisionsrätten och Olaf i samarbetsavtal med tredjeländer eller internationella organisationer, bidragsavtal, bidragsbeslut och andra avtal som ingås vid genomförandet av denna förordning.
KAPITEL IV
SAMARBETE MED ANDRA LÄNDER
Artikel 23
Samarbete med andra länder
1. Initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete ska vara öppet för
a)
medborgare och utsändarorganisationer från anslutande länder, kandidatländer, potentiella kandidater och partnerländer som omfattas av den europeiska grannskapspolitiken, i enlighet med de allmänna principer och allmänna villkor och bestämmelser för deltagande i unionens program som gäller för dessa länder enligt respektive ramavtal och beslut av associeringsrådet eller liknande arrangemang,
b)
medborgare och utsändarorganisationer från länderna i Europeiska frihandelssammanslutningen, som är medlemmar i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES), i enlighet med villkoren i EES-avtalet,
c)
medborgare och utsändarorganisationer från andra europeiska länder, förutsatt att det ingås bilaterala avtal med dessa länder.
2. Deltagande frivilligarbetare och organisationer som genomför åtgärderna inom initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete, från samarbetande länder, ska även följa de allmänna principer som beskrivs i artikel 4.
3. Samarbete med deltagande länder som avses i punkt 1 ska, i tillämpliga fall, grunda sig på tilläggsanslag från deltagande länder, som ska ställas till förfogande i enlighet med förfaranden som ska överenskommas med dessa länder.
KAPITEL V
DELEGERING AV BEFOGENHETER OCH GENOMFÖRANDEBESTÄMMELSER
Artikel 24
Utövande av delegeringen
1. Befogenheten att anta delegerade akter tilldelas kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 7.2, 9.2 och 20.3 ska ges till kommissionen för en period av sju år från och med den 25 april 2014.
3. Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 7.2, 9.2 och 20.3 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
4. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
5. En delegerad akt som antas enligt artiklarna 7.2, 9.2 och 20.3 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
Artikel 25
Skyndsamt förfarande
1. I undantagsfall och vid vederbörligt motiverade omständigheter ska delegerade akter som antas enligt denna artikel träda i kraft utan dröjsmål och tillämpas så länge ingen invändning görs i enlighet med punkt 2. Delgivningen av en delegerad akt till Europaparlamentet och rådet ska innehålla en motivering till varför det skyndsamma förfarandet tillämpas.
2. Såväl Europaparlamentet som rådet får invända mot en delegerad akt i enlighet med det förfarande som avses i artikel 24.5. I ett sådant fall ska kommissionen upphäva akten utan dröjsmål efter det att Europaparlamentet eller rådet har delgett den sitt beslut om invändning.
Artikel 26
Kommittéförfarande
1. Kommissionen ska biträdas av den kommitté som inrättas genom artikel 17.1 i rådets förordning (EG) nr 1257/96 (15). Den kommittén ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.
2. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
KAPITEL VI
ÖVERVAKNING OCH UTVÄRDERING
Artikel 27
Övervakning och utvärdering
1. Åtgärder inom initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete som får ekonomiskt bistånd ska regelbundet övervakas så att genomförandet kan följas, och regelbundet utvärderas genom oberoende externa utvärderingar så att det kan bedömas hur effektiva de är och vilken inverkan de har i förhållande till målen för initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete. Övervakningen och utvärderingen ska omfatta de rapporter som anges i punkt 4 och annan verksamhet som rör specifika aspekter av denna förordning och som kan inledas närsomhelst under dess genomförande.
2. Utsändarorganisationer som placerar ut EU-frivilliga för humanitärt arbete utanför unionen ska ha ansvaret för övervakningen av deras verksamhet och ska lägga fram regelbundna övervakningsrapporter för kommissionen, varvid enskilda frivilligarbetares samtliga rättigheter vad gäller skydd av personuppgifter ska respekteras.
3. I utvärderingarna ska man utnyttja befintliga utvärderingsnormer, inklusive de som utvecklats av OECD:s biståndskommitté, i syfte att mäta vilka långsiktiga effekter initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete har på det humanitära biståndet. I utvärderingsfasen ska kommissionen se till att det hålls regelbundna samråd med alla relevanta aktörer, bland annat frivilliga, utsändar- och värdorganisationer, lokalbefolkningar som fått bistånd, humanitära organisationer och fältarbetare. Utvärderingsresultaten ska beaktas vid programutformningen och resursfördelningen.
4. Kommissionen ska till Europaparlamentet och rådet överlämna
a)
årsrapporter där man utvärderar framstegen i genomförandet av denna förordning och presenterar resultaten samt i möjligaste mån redogör för de viktigaste slutsatserna,
b)
en preliminär utvärderingsrapport om de resultat som uppnåtts och om de kvalitativa och kvantitativa aspekterna av genomförandet av denna förordning, bland annat hur initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete har påverkat den humanitära sektorn och hur kostnadseffektivt programmet har varit, under de första tre åren av dess genomförande, senast den 31 december 2017,
c)
ett meddelande om det fortsatta genomförandet av denna förordning, vilket ska bygga på den preliminära utvärderingsrapport som anges i led b i denna punkt senast den 31 december 2018,
d)
en efterhandsutvärdering av genomförandet under den sjuåriga budgetperioden senast den 31 december 2021.
5. Kommissionen ska se över de åtgärder som fastställs i denna förordning senast den 1 september 2019 och ska, i tillämpliga fall efter att ha slutfört den preliminära utvärderingsrapport som avses i punkt 4 b i denna artikel, följa upp denna översyn med ett lagstiftningsförslag om ändring av denna förordning.
6. Kommissionen ska också regelbundet underrätta Europeiska utrikestjänsten om verksamheten inom ramen för initiativet EU-frivilliga för humanitärt arbete i enlighet med relevanta samarbetsarrangemang.
KAPITEL VII
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 28
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2014.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 3 april 2014.