PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 752/2013
ze dne 31. července 2013,
kterým se mění nařízení (ES) č. 555/2008, pokud jde o vnitrostátní programy podpory a obchod se třetími zeměmi v odvětví vína
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1), a zejména na článek 103za a čl. 158a odst. 4 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Články 4 a 5 nařízení Komise (ES) č. 555/2008 (2) stanoví kritéria způsobilosti pro akce na propagaci vína na trzích třetích zemí zahrnuté do vnitrostátních programů podpory a kritéria pro výběrové řízení týkající se těchto akcí.
(2)
Vzhledem ke zvláštní povaze opatření propagace vína na trzích třetích zemí a s ohledem na zkušenosti získané při provádění vnitrostátních programů podpory by měla být stanovena pravidla způsobilosti pro personální a režijní náklady, které příjemci vznikly během provádění těchto opatření.
(3)
V čl. 19 odst. 2 nařízení (ES) č. 555/2008 je stanoveno finanční řízení investičních opatření. Aby se zjednodušilo provádění investičních projektů v rámci provádění programového období 2014-2018, je v roce 2014 a 2015 třeba zvýšit maximální stropy pro zálohy. V souvislosti s ukončením prvního programového období 2009-2013 by se měl stejný přístup použít i pro realizaci investičních projektů. Proto by maximální stropy pro zálohy měly být zvýšeny rovněž pro rok 2013.
(4)
Je vhodné zavést opatření, která by zaručila řádné finanční řízení a zlepšila kontrolu finančních prostředků poskytovaných Unií na zálohy příjemcům v rámci vnitrostátních programů podpory. Uvedená opatření by se vzhledem k době, kterou členské státy potřebují k jejich provedení, měla začít používat od roku 2014, s výjimkou případů, kdy se členské státy rozhodnou poskytnout zvýšené zálohy v roce 2013 až do výše maximálních stropů stanovených v čl. 19 odst. 2 nařízení (ES) č. 555/2008.
(5)
Hlava III kapitola II oddíl 2 nařízení (ES) č. 555/2008 stanoví požadavky, které musí být splněny pro dovoz vína, hroznové šťávy a hroznového moštu do Unie. Oddíl zejména stanoví povinnost předložit pro vinařské výrobky dovážené do Unie doklad V I 1, který byl vyplněn na formuláři V I 1, jenž odpovídá vzoru z přílohy IX uvedeného nařízení, a který byl podepsán odpovědným pracovníkem úředního subjektu a odpovědným pracovníkem uznané laboratoře, nebo zjednodušený tištěný doklad V I 1. S přihlédnutím k rozvoji systémů elektronického zpracování dat v uvedeném odvětví a s cílem usnadnit sledování pohybu a kontroly výrobků z révy vinné je vhodné povolit také použití systémů elektronického zpracování dat, a tudíž elektronických dokumentů. Nicméně použití systémů elektronického zpracování dat by mělo podléhat dodržování určitých podmínek a stanovisku Unie, že systém kontrol zavedený ve třetí zemi poskytuje dostatečné záruky, pokud jde o povahu, původ a sledovatelnost vinařských výrobků dovážených do Unie z uvedené třetí země. Je proto nezbytné stanovit minimální požadované podmínky pro to, aby Unie mohla úředně schválit rovnocennost systému kontrol používaného v dotyčné třetí zemi se systémem platným v Unii.
(6)
V zájmu jasnosti by třetí země, které zavedly systém kontrol uznaný Unií za rovnocenný, měly být zařazeny do seznamu.
(7)
Po posouzení žádosti, kterou podaly příslušné orgány Chile s cílem využívat zjednodušeného postupu podle článku 45 nařízení (ES) č. 555/2008, a poté, co Unie uznala, že systém kontrol používaný v Chile v odvětví vína poskytuje zvláštní záruky pro kontrolu a sledovatelnost vín vyrobených v Chile, by doklady V I 1 vystavené producenty vína v Chile, kteří od příslušných chilských orgánů obdrželi individuální schválení a u nichž byla těmito orgány provedena inspekce, měly být považovány za osvědčení a zprávy o výsledku rozboru vydané subjekty a laboratořemi, které jsou zařazeny na seznam uvedený v článku 48 daného nařízení. Seznam třetích zemí uvedený v čl. 43 odst. 2 a článku 45 nařízení (ES) č. 555/2008 a uvedený v příloze XII daného nařízení by měl být odpovídajícím způsobem doplněn.
(8)
Nařízení (ES) č. 555/2008 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(9)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 555/2008 se mění takto:
1)
V hlavě II kapitole II oddílu 1 se doplňuje článek 5a, který zní:
„Článek 5a
Způsobilé náklady
1. Personální náklady příjemce podle článku 4 se považují za způsobilé, pokud vzniknou v souvislosti s přípravou, prováděním nebo návazným opatřením konkrétního podporovaného propagačního projektu, včetně hodnocení. To zahrnuje náklady na personál, který příjemce najal konkrétně na propagační projekt, a náklady na podíl pracovních hodin, které v rámci propagačního projektu odpracovali stálí zaměstnanci příjemce.
Členské státy považují osobní náklady za způsobilé pouze tehdy, pokud příjemci předloží podklady podrobně uvádějící činnost skutečně provedenou v rámci konkrétního podporovaného propagačního projektu.
2. Režijní náklady, které příjemci vznikly, se považují za způsobilé pouze v případě, že:
a)
souvisejí s přípravou, prováděním nebo následným opatřením projektu a
b)
nepřesahují 4 % skutečných nákladů na provádění projektů.
O způsobilosti těchto režijních nákladů mohou členské státy rozhodnout na základě paušální sazby nebo na základě předložení podkladů. Pokud rozhodují na základě předložených podkladů, vychází výpočet těchto nákladů z účetních zásad, pravidel a metod používaných v zemi příjemce.“
2)
V čl. 19 odst. 2 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Částka zálohy nepřekročí 20 % veřejné podpory související s investicí a podmínkou jejího vyplacení je poskytnutí bankovní záruky nebo rovnocenné záruky ve výši 110 % částky zálohy. Avšak v případě investic, pro které bude individuální rozhodnutí o poskytnutí podpory přijato v rozpočtových letech 2013, 2014 nebo 2015, lze částku zálohy zvýšit až o 50 % veřejné podpory související s danou investicí. Pro účely prováděcího nařízení Komise (EU) č. 282/2012 (3) se stanoví povinnost vyčerpat celkovou částku zálohy při provádění dotčené akce do dvou let od jejího vyplacení.
3)
V hlavě II kapitole III se doplňuje článek 37b, který zní:
„Článek 37b
Sdělení týkající se záloh
1. V případě poskytnutí záloh v souladu s čl. 5 odst. 7, čl. 9 odst. 2, čl. 19 odst. 2 a čl. 24 odst. 3 jsou příjemci povinni poskytnout platebním agenturám každoročně pro každý projekt tyto informace:
a)
výkazy nákladů - pro jednotlivá opatření - zdůvodňující čerpání záloh do 15. října a
b)
potvrzení - pro jednotlivá opatření - o zůstatku nevyčerpaných záloh ke dni 15. října.
Členské státy ve svých vnitrostátních předpisech stanoví datum předání těchto informací, aby mohly být zařazeny do stávající ročních účetních závěrek platebních agentur uvedených v článku 6 nařízení (ES) č. 885/2006 ve lhůtě stanovené v čl. 7 odst. 2 zmíněného nařízení.
2. Odstavec 1 se nevztahuje na roční účetní závěrky za rok 2013, s výjimkou případů, kdy se zálohy na více než 20 % a až do výše 50 % veřejné podpory související s investicemi poskytují v souladu s čl. 19 odst. 2 druhým pododstavcem.
3. Pro účely čl. 18 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 282/2012 se jako doklady o prokázání nároku na konečné poskytnutí zálohy předkládá poslední výkaz nákladů a potvrzení o zůstatku uvedené v odstavci 1.
Pokud jde o zálohy podle čl. 9 odst. 2 a čl. 19 odst. 2 tohoto nařízení, předloží se poslední výkaz nákladů a potvrzení o zůstatku uvedené v odstavcích 1 a 2 do konce druhého rozpočtového roku po vyplacení záloh.“
4)
V hlavě III kapitole II se vkládá nový článek 45a, který zní:
„Článek 45a
Elektronický doklad
1. Doklady V I 1 vystavené v souladu s články 43 a 45 lze nahradit elektronickým dokladem pro dovoz vinařských výrobků do Unie ze třetích zemí, které používají systém kontrol uznaný Unií za rovnocenný se systémem, který byl pro stejné výrobky stanoven právními předpisy Unie.
Systém kontrol ve třetí zemi lze uznat za rovnocenný se systémem, který byl pro stejné výrobky stanoven Unií, pokud splňuje alespoň tyto podmínky:
a)
poskytuje dostatečné záruky, pokud jde o povahu, původ a sledovatelnost vinařských výrobků vyrobených na území dané třetí země nebo s nimiž se na tomto území obchoduje;
b)
zaručuje přístup k údajům shromážděným v používaném elektronickém systému, zejména pokud jde o registraci a identifikaci hospodářských subjektů, kontrolních subjektů a laboratoří provádějících analýzu;
c)
zaručuje možnost kontrolovat údaje uvedené v písmeni b) v rámci vzájemné administrativní spolupráce.
Třetí země, které používají systém kontrol uznaný Unií za rovnocenný v souladu s druhým pododstavcem, se zařadí na seznam uvedený v příloze XII části C.
2. Elektronický doklad uvedený v odstavci 1 obsahuje alespoň informace nezbytné pro vystavení dokladu V I 1.
Příslušné orgány třetí země vývozu přiřadí elektronickému dokladu jedinečný správní referenční kód nebo se tento kód přiřadí pod jejich dohledem. Tento kód je uveden v obchodních dokladech požadovaných pro dovoz na území Unie.
3. Přístup k elektronickému dokladu nebo k údajům nutným pro jeho vystavení se uděluje na žádost příslušných orgánů členského státu určení.
Údaje uvedené v prvním pododstavci lze požadovat v podobě tištěného dokladu, na němž jsou údaje uvedeny formou datových prvků vyjádřených stejným způsobem jako v elektronickém dokladu.“
5)
Příloha XII se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 31. července 2013.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 752/2013
av den 31 juli 2013
om ändring av förordning (EG) nr 555/2008 vad gäller nationella stödprogrammen och handel med tredjeländer inom vinsektorn
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR BESLUTAT FÖLJANDE
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”förordningen om en samlad marknadsordning”) (1), särskilt artikel 103za och artikel 158a.4 jämförda med artikel 4, och
av följande skäl:
(1)
I artiklarna 4 och 5 i kommissionens förordning (EG) nr 555/2008 (2) fastställs kriterierna för stödberättigande för säljfrämjande åtgärder för viner på marknaderna i tredjeländer som finns upptagna i de nationella stödprogrammen och för urvalsförfarandet för sådana åtgärder.
(2)
Med tanke på den särskilda karaktären av de säljfrämjande åtgärderna för vin på marknader i tredjeländer och mot bakgrund av de erfarenheter som vunnits under genomförandet av de nationella stödprogrammen, bör det fastställas regler för stödberättigande personalkostnader och indirekta kostnader som stödmottagaren ådragit sig i samband med genomförandet av sådana åtgärder.
(3)
Artikel 19.2 i förordning (EG) nr 555/2008 innehåller bestämmelser om den ekonomiska förvaltningen av investeringsåtgärder. För att underlätta genomförandet av investeringsprojekt inom ramen för genomförandet av programperioden 2014-2018 bör taket för förskottsbetalningar höjas 2014 och 2015. Samma tillvägagångssätt bör även gälla för genomförandet av investeringsprojekt i samband med slutet av den första perioden 2009-2013. Därför bör taket för förskottsutbetalningar också höjas för 2013.
(4)
Det är lämpligt att införa åtgärder som garanterar en sund ekonomisk förvaltning och förbättrar kontrollen av unionsfinansiering som betalats ut till stödmottagarna inom ramen för nationella stödprogram. Med tanke på den tid som behövs för att genomföra dessa åtgärder bör de tillämpas från och med 2014, utom om medlemsstaterna beslutar att bevilja ökade förskott under 2013 upp till de högsta tak som ska införas i artikel 19.2 i förordning (EG) nr 555/2008.
(5)
I avdelning 2 kapitel II avsnitt III i förordning (EG) nr 555/2008 fastställs kraven för import av vin, druvsaft och druvmust i unionen. I protokollet föreskrivs skyldigheten att upprätta ett V I 1-dokument på V I 1-blanketten enligt förlagan i bilaga IX till den förordningen, undertecknad av en tjänsteman vid ett offentligt organ och av en tjänsteman vid ett godkänt laboratorium, eller ett förenklat V I 1-pappersdokument för vinprodukter som importeras till unionen. I ljuset av utvecklingen av datoriserade system i den sektorn och för att underlätta övervakningen av transporter och kontroller av vinprodukter är det lämpligt att även tillåta användningen av datasystem och följaktligen av elektroniska dokument. Likväl bör användning av datasystem förutsätta att vissa villkor uppfylls och att unionen godkänner det kontrollsystem som inrättats i ett tredjeland som erbjudande tillräckliga garantier för vinprodukters art, ursprung och spårbarhet när de importeras till unionen från detta tredjeland. Det är därför nödvändigt att fastställa minimikrav för unionens officiella godkännande av systemet för kontroller i det berörda tredjelandet såsom likvärdigt med systemet i unionen.
(6)
Av tydlighetsskäl bör tredjeländer som har upprättat ett system med kontroller som betraktas som likvärdigt av unionen föras upp på en förteckning.
(7)
Efter prövning av den ansökan som inlämnats av de behöriga myndigheterna i Chile om att få utnyttja det förenklade förfarande som föreskrivs i artikel 45 i förordning (EG) nr 555/2008 och om unionens erkännande av att det befintliga kontrollsystemet i den chilenska vinsektorn erbjuder särskilda garantier för kontroll av, samt spårbarhet hos, viner som framställts i Chile, bör V I 1-dokument som upprättas av vinproducenter från Chile och som godkänts enskilt av deras behöriga myndigheter och inspekterats av dessa, betraktas som intyg eller analysrapporter som upprättats av organ och laboratorier som finns i den förteckning som avses i artikel 48 i ovannämnda förordning. Den förteckning över tredjeländer som avses i artikel 43.2 och artikel 45 i förordning (EG) nr 555/2008 och som anges i bilaga XII till den förordningen bör därför kompletteras i enlighet med detta.
(8)
Förordning (EG) nr 555/2008 bör därför ändras i enlighet med detta.
(9)
De åtgärder som föreskrivs i den här förordningen är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för den samlade marknadsordningen inom jordbruket.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Förordning (EG) nr 555/2008 ska ändras på följande sätt:
1.
I avdelning 1 kapitel II avsnitt II ska följande artikel 5a föras in:
”Artikel 5a
Stödberättigande kostnader
1. Personalkostnader för de stödmottagare som avses i artikel 4 ska anses vara stödberättigande om de uppstår i samband med förberedandet, genomförandet och uppföljning av de särskilda, stödberättigande säljfrämjande åtgärderna, inklusive utvärderingen. Här ingår kostnaderna för den personal som särskilt anlitas av stödmottagaren i samband med den säljfrämjande åtgärden och kostnaderna för den andel av arbetstiden som investerats i den säljfrämjande åtgärden av stödmottagarens fast anställda personal.
Medlemsstaterna ska endast godkänna personalkostnader som stödberättigande om stödmottagarna bifogar handlingar som i detalj redogör för det faktiskt utförda arbetet i samband med den stödberättigande säljfrämjande åtgärden.
2. Allmänna kostnader som stödmottagaren ådragit sig ska endast anses stödberättigande om
a)
de berör förberedandet, genomförandet eller uppföljningen av projektet, och
b)
de inte överstiger 4 % av de faktiska kostnaderna för genomförande av projekten.
Medlemsstaterna får besluta om huruvida dessa allmänna omkostnader är stödberättigande på grundval av en schablon eller utifrån uppvisande av styrkande handlingar. I det senare fallet ska beräkningen av dessa kostnader grundas på de principer, regler och metoder för redovisning som tillämpas i stödmottagarens land.”
2.
I artikel 19.2 ska andra stycket ersättas med följande:
”Förskottsutbetalningarna får inte överstiga 20 procent av det statliga stöd som gäller investeringen och utbetalningen ska villkoras av att en bankgaranti eller motsvarade säkerhet ställs som motsvarar 110 procent av förskottsbeloppet. För investeringar för vilka det individuella beslutet att bevilja stöd fattas under redovisningsåret 2013, 2014 eller 2015 får dock beloppet för förskottsutbetalningarna ökas med upp till 50 procent av det statliga stöd som gäller en sådan investering. För de syften som avses i kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 282/2012 (3) ska kravet vara att hela förskottsbeloppet för genomförandet av insatsen ska vara utgivet två år efter utbetalningen.
3.
I kapitel III avsnitt II ska följande artikel 37b läggas till:
”Artikel 37b
Kommunikation rörande förskott
1. Om förskott beviljas i enlighet med artiklarna 5.7, 9.2, 19.2 och 24.3 ska stödmottagarna årligen för varje projekt till utbetalningsställena ange
a)
kostnadsuppgifter per åtgärd som motiverar tillämpning av förskott till och med den 15 oktober, och
b)
en bekräftelse per åtgärd av resterande outnyttjade förskott den 15 oktober.
Medlemsstaterna ska i sin nationella lagstiftning fastställa sista dagen för överföringen av denna information för införande i den gällande årliga räkenskaperna för de utbetalningsställen som avses i artikel 6 i förordning (EG) nr 885/2006, inom den tidsfrist som fastställs i artikel 7.2 i den förordningen.
2. Punkt 1 ska inte gälla för årsredovisningen 2013, utom om förskott på minst 20 % och högst 50 % av det offentliga stödet till investeringarna beviljas i enlighet med andra stycket i artikel 19.2.
3. För de syften som avses i artikel 18.2 i genomförandeförordning (EU) nr 282/2012 ska styrkande av den slutliga rätten till beloppet vara de senaste kostnadsuppgifter och bekräftelser av det resterande beloppet som avses i punkt 1.
När det gäller förskott enligt artikel 9.2 och artikel 19.2 i denna förordning ska senaste kostnadsuppgifter och bekräftelser av det resterande beloppet som avses i punkterna 1 och 2 lämnas i slutet av det andra redovisningsåret efter deras utbetalning.”
4.
I kapitel II avsnitt III ska följande artikel införas som artikel 45a:
”Artikel 45a
Elektroniska dokument
1. V I 1-dokument som upprättas i enlighet med artiklarna 43 och 45 får ersättas med ett elektroniskt dokument för import till unionen av vinprodukter från tredjeland som har inrättat ett system med kontroller godkända av unionen som likvärdiga med dem som fastställts för samma produkter i unionslagstiftningen.
Ett system med kontroller i tredjeland kan godtas som likvärdigt med dem som fastställts för samma produkter i unionen om det uppfyller minst följande villkor:
a)
Det erbjuder tillräckliga garantier vad avser art, ursprung och spårbarhet för de vinprodukter som produceras eller handlas på det berörda tredjelandets territorium.
b)
Det garanterar tillgång till de uppgifter som ingår i det elektroniska systemet, särskilt avseende registrering och identifiering av aktörer, kontrollorgan och analyslaboratorier.
c)
Det garanterar möjligheten att kontrollera de uppgifter som avses i punkt b, inom ramen för ett ömsesidigt administrativt samarbete.
Tredjeländer som har infört ett kontrollsystem som godkänns som likvärdigt av unionen i enlighet med andra stycket ska läggas till i förteckningen i bilaga XII del C.
2. Det elektroniska dokument som avses i punkt 1 ska minst innehålla de uppgifter som krävs för att upprätta ett V I 1-dokument.
Det elektroniska dokumentet ska förses med en unik administrativ referenskod av, eller under överinseende av, de behöriga myndigheterna i det exporterande tredjelandet. Denna kod ska tas upp i de kommersiella handlingar som krävs för import till unionens territorium.
3. Tillgång till det elektroniska dokumentet eller till de uppgifter som krävs för dess upprättande ska lämnas på begäran av bestämmelsemedlemsstatens behöriga myndigheter.
De uppgifter som avses i första stycket kan begäras i form av ett dokument i pappersform på vilket uppgifterna ska återges i form av dataelement, uttryckta på samma sätt som i det elektroniska dokumentet.”
5.
Bilaga XII ska ersättas med texten i bilagan till den här förordningen.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 31 juli 2013.