NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1022/2013
ze dne 22. října 2013,
kterým se mění nařízení (EU) č. 1093/2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro bankovnictví), pokud jde o svěření zvláštních úkolů Evropské centrální bance podle nařízení Rady (EU) č. 1024/2013
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 29. června 2012 hlavy států a předsedové vlád zemí eurozóny vyzvali Komisi, aby předložila návrhy ustavující jednotný mechanismus dohledu, do kterého by byla zapojena Evropská centrální banka (dále jen „ECB“). V závěrech ze dne 29. června 2012 Evropská rada vyzvala svého předsedu, aby v úzké spolupráci s předsedou Komise, předsedou Euroskupiny a prezidentem ECB připravil konkrétní harmonogram pro dosažení skutečné hospodářské a měnové unie, jenž by obsahoval konkrétní návrhy na zachování jednoty a integrity vnitřního trhu finančních služeb.
(2)
Ustavení jednotného mechanismu dohledu je prvním krokem k vytvoření evropské bankovní unie, která je založena na skutečně jednotném souboru pravidel pro finanční služby a na nových rámcích pro pojištění vkladů a restrukturalizaci.
(3)
K naplnění jednotného mechanismu dohledu svěřuje nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 (4) ECB zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi v členských státech, jejichž měnou je euro a ostatním členským státům umožňuje navázat úzkou spolupráci s ECB.
(4)
Skutečnost, že jsou ECB ve vztahu k úvěrovým institucím v některých členských státech Unie svěřeny úkoly v oblasti dohledu, by neměla nijak narušit fungování vnitřního trhu finančních služeb. Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví) (dále jen „orgán pro bankovnictví“) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (5) by si měl proto zachovat svou úlohu a ponechat si všechny stávající pravomoci a úkoly: měl by nadále rozvíjet jednotný soubor pravidel platný pro všechny členské státy a podporovat jeho důsledné uplatňování, jakož i sbližování postupů dohledu v celé Unii.
(5)
Je naprosto nezbytné, aby bankovní unie podléhala mechanismu demokratické odpovědnosti.
(6)
Orgán pro bankovnictví by měl při plnění svěřených úkolů, a s ohledem na cíl zajištění bezpečnosti a odolnosti úvěrových institucí, plně zohledňovat rozmanitost úvěrových institucí, jejich velikost a modely podnikání i systémové výhody plynoucí z rozmanitosti v evropském bankovním sektoru.
(7)
Mají-li být na vnitřním trhu podpořeny osvědčené postupy dohledu, je velmi důležité, aby byl jednotný soubor pravidel doplněn o evropskou příručku pro výkon dohledu nad finančními institucemi, kterou vypracuje orgán pro bankovnictví po konzultaci s příslušnými orgány. V příručce pro výkon dohledu by měly být uvedeny osvědčené metody a postupy dohledu v celé Unii s cílem zajistit dodržování klíčových mezinárodních a unijních zásad. Tato příručka by neměla mít podobu právně závazných aktů a neměla by omezovat dohled uložený na základě posouzení situace. Měla by pojednávat o všech otázkách spadajících do působnosti orgánu pro bankovnictví včetně oblastí, jako je ochrana spotřebitelů a boj proti praní špinavých peněz. Příručka by měla stanovit parametry a metodiku hodnocení rizik, způsob identifikace včasných varování a kritéria pro opatření v oblasti dohledu. Touto příručkou by se měly řídit příslušné orgány. Na používání příručky by se měl klást důraz i při hodnocení toho, jak jsou sbližovány postupy dohledu, a při srovnávacím hodnocení podle nařízení (EU) č. 1093/2010.
(8)
Orgán pro bankovnictví by měl mít možnost požadovat po finančních institucích informace v souladu s nařízením (EU) č. 1093/2010, týkající se jakýchkoli informací, k nimž mají tyto finanční instituce ze zákona přístup, včetně informací v držení osob, které dotčená finanční instituce odměňuje za výkon relevantních činností, auditů provedených pro finanční instituce externími auditory a kopií příslušných dokumentů, účetních knih a záznamů.
(9)
Žádosti orgánu pro bankovnictví o poskytnutí informací by měly být řádně odůvodněny. Námitky, že konkrétní žádosti o poskytnutí informací nesplňují požadavky nařízení (EU) č. 1093/2010, by měly být podávány v souladu s příslušnými postupy. Vznesení takové námitky adresátem žádosti o poskytnutí informací by nemělo tohoto adresáta zprostit povinnosti požadované informace poskytnout. O tom, zda konkrétní žádost orgánu pro bankovnictví o poskytnutí informací splňuje požadavky uvedeného nařízení, by měl rozhodnout Soudní dvůr Evropské unie v souladu s postupy stanovenými Smlouvou o fungování Evropské unie.
(10)
Je nutné zajistit vnitřní trh a soudržnost Unie a v této souvislosti by se měla věnovat patřičná pozornost otázkám, jako jsou pravidla řízení a hlasování v orgánu pro bankovnictví, a mělo by být zaručeno stejné zacházení s členskými státy, které se účastní jednotného mechanismu dohledu zřízeného nařízením Rady (EU) č. 1024/2013 a s ostatními členskými státy.
(11)
Vzhledem k tomu, že orgán pro bankovnictví, v němž všechny členské státy požívají stejná práva, byl zřízen s cílem vytvořit jednotný soubor pravidel a přispět k jejich jednotnému uplatňování a posílit soudržnost postupů dohledu v rámci Unie, a vzhledem k hlavní úloze ECB v jednotném mechanismu dohledu, je nezbytné, aby měl orgán pro bankovnictví k dispozici náležité nástroje, které mu umožní účinně vykonávat svěřené úkoly související s integritou vnitřního trhu.
(12)
Vzhledem k úkolům v oblasti dohledu, které jsou ECB svěřeny nařízením Rady (EU) č. 1024/2013, by měl orgán pro bankovnictví plnit své úkoly také ve vztahu k ECB stejným způsobem jako ve vztahu k jiným příslušným orgánům. Měly by být především odpovídajícím způsobem upraveny stávající mechanismy pro urovnávání sporů a opatření v mimořádných situacích, mají-li být i nadále účinné.
(13)
Aby mohl orgán pro bankovnictví vykonávat v mimořádných situacích svou podpůrnou a koordinační roli, měly by jej dotyčné příslušné orgány plně informovat o relevantním vývoji a zvát jej v roli pozorovatele na veškerá důležitá jednání, na nichž má právo vystoupit nebo předkládat jakékoli jiné příspěvky.
(14)
Měla by být upravena pravidla hlasování v radě orgánů dohledu, aby byly odpovídajícím způsobem zohledněny zájmy všech členských států a aby mohl orgán pro bankovnictví řádně fungovat v zájmu zachování a prohlubování vnitřního trhu finančních služeb.
(15)
Rozhodnutími týkajícími se porušení práva Unie a urovnávání sporů by se měla zabývat nezávislá odborná skupina složená z členů rady orgánů dohledu s hlasovacím právem, u nichž nedochází k žádnému střetu zájmů a které jmenuje rada orgánů dohledu. Rozhodnutí, která odborná skupina radě orgánů dohledu navrhne, by měla být přijímána prostou většinou rady orgánů dohledu, která by měla zahrnovat prostou většinu jejích členů zastupujících příslušné orgány členských států, které se jednotného mechanismu dohledu účastní (dále jen „zúčastněné členské státy“), a prostou většinou jejích členů zastupujících příslušné orgány členských států, které se mechanismu neúčastní (dále jen „nezúčastněné členské státy“).
(16)
Rozhodnutí týkající se opaření v mimořádných situacích by měla být přijímána prostou většinou rady orgánů dohledu, která by měla zahrnovat prostou většinu jejích členů zastupujících příslušné orgány zúčastněných členských států, a prostou většinu jejích členů zastupujících příslušné orgány nezúčastněných členských států.
(17)
Rozhodnutí týkající se aktů uvedených v článcích 10 až 16 nařízení (EU) č. 1093/2010 a opatření a rozhodnutí přijímaná podle čl. 9 odst. 5 třetího pododstavce a kapitoly VI uvedeného nařízení by měla být přijímána kvalifikovanou většinou členů rady orgánů dohledu, která by měla zahrnovat alespoň prostou většinu jejích členů zastupujících příslušné orgány zúčastněných členských států a prostou většinu jejích členů zastupujících příslušné orgány nezúčastněných členských států.
(18)
Orgán pro bankovnictví by měl vypracovat jednací řád odborné skupiny, který zajistí její nezávislost a objektivitu.
(19)
Složení správní rady by mělo být vyvážené a mělo by v ní být zajištěno řádné zastoupení nezúčastněných členských států.
(20)
Při jmenování členů vnitřních orgánů a výborů orgánu pro bankovnictví by měla být mezi členskými státy zajištěna zeměpisná rovnováha.
(21)
V zájmu řádného fungování orgánu pro bankovnictví a odpovídajícího zastoupení všech členských států by měly být pravidla hlasování, složení správní rady a složení nezávislé odborné skupiny průběžně sledovány. Po odpovídající době by měly být přehodnoceny s ohledem na získané zkušenosti a vývoj.
(22)
Žádný členský stát nebo skupina členských států by neměly být přímo ani nepřímo znevýhodněny jako místo poskytování finančních služeb.
(23)
Orgánu pro bankovnictví by měly být poskytnuty dostatečné finanční a lidské zdroje potřebné k náležitému plnění všech dodatečných úkolů, které mu svěřuje toto nařízení. Tyto dodatečné úkoly by měly být náležitě zohledněny v postupu pro sestavení, plnění a kontrolu jeho rozpočtu stanoveném v článcích 63 a 64 nařízení (EU) č. 1093/2010. Orgán pro bankovnictví by měl zajistit, aby bylo dosaženo co nejvyšší účinnosti.
(24)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž zajištění vysoké úrovně efektivní a jednotné obezřetnostní regulace a dohledu ve všech členských státech, ochrany integrity, účinnosti a řádného fungování vnitřního trhu a udržování stability finančního systému, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíče jich z důvodu rozsahu tohoto nařízení může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(25)
Nařízení (EU) č. 1093/2010 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 1093/2010 se mění takto:
1)
Článek 1 se mění takto:
a)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Orgán pro bankovnictví jedná v rámci pravomocí, které mu byly svěřeny tímto nařízením, a v rozsahu působnosti směrnice 94/19/ES, směrnice 2002/87/ES, nařízení (ES) č. 1781/2006, nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky (6), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky (7) a relevantních částí směrnice 2002/65/ES, směrnice 2005/60/ES, směrnice 2007/64/ES a směrnice 2009/110/ES, pokud se tyto akty použijí na úvěrové a finanční instituce a příslušné orgány, které nad nimi vykonávají dohled, včetně všech směrnic, nařízení a rozhodnutí vycházejících z uvedených aktů, a v rozsahu působnosti dalších právně závazných aktů Unie, které stanoví úkoly orgánu pro bankovnictví. Orgán pro bankovnictví rovněž jedná v souladu s nařízením Rady (EU) 1024/2013 (8).;
b)
v odstavci 5 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Za tímto účelem přispívá orgán pro bankovnictví k zajištění jednotného, účinného a efektivního uplatňování aktů uvedených v odstavci 2, podporuje sbližování dohledu, předkládá stanoviska Evropskému parlamentu, Radě a Komisi a provádí ekonomické analýzy trhů na podporu dosažení svého cíle.“;
c)
v odstavci 5 se čtvrtý pododstavec nahrazuje tímto:
„Při plnění svých úkolů jedná orgán pro bankovnictví nezávisle, objektivně a nediskriminačně v zájmu Unie jako celku.“
2)
V čl. 2 odst. 2 se písmeno f) nahrazuje tímto:
„f)
příslušné orgány nebo orgány dohledu vymezené v aktech Unie uvedených v čl. 1 odst. 2 tohoto nařízení, včetně Evropské centrální banky v případě úkolů, které jí byly svěřeny nařízením Rady (EU) č. 1024/2013, v čl. 1 odst. 2 nařízení Rady (EU) č. 1094/2010 a v čl. 1 odst. 2nařízení Rady (EU) č. 1095/2010.“
3)
Článek 3 se nahrazuje tímto:
„Článek 3
Odpovědnost orgánů dohledu
Orgány uvedené v čl. 2 odst. 2 písm. a) až d) jsou odpovědné Evropskému parlamentu a Radě. Evropská centrální banka je při provádění úkolů dohledu, které jí byly svěřeny nařízením (EU) č. 1024/2013, odpovědná Evropskému parlamentu a Radě v souladu s uvedeným nařízením.“;
4)
V článku 4 se bod 2 podbod i) se nahrazuje tímto:
„i)
příslušné orgány vymezené v čl. 4 odst. 1 bodě 40 nařízení (EU) č. 575/2013, včetně Evropské centrální banky ve vztahu k záležitostem týkajícím se úkolů, které jsou jí svěřeny nařízením (EU) č. 1024/2013, ve směrnici 2007/64/ES a uvedené ve směrnici 2009/110/ES;“.
5)
Článek 8 se mění takto:
a)
odstavec 1 se mění takto:
i)
písmeno a) se nahrazuje tímto:
„a)
přispívat k vytváření vysoce kvalitních společných norem a postupů regulace a dohledu, zejména předkládáním stanovisek orgánům Unie a vypracováváním obecných pokynů, doporučení, návrhů regulačních technických norem a prováděcích technických norem a dalších opatření, které vycházejí z legislativních aktů Unie uvedených v čl. 1 odst. 2;
aa)
vypracovávat a s ohledem na mimo jiné měnící se obchodní postupy a modely finančních institucí aktualizovat evropskou příručku pro výkon dohledu nad finančními institucemi v celé Unii, která stanoví osvědčené postupy dohledu z hlediska metodiky a souvisejících postupů;“
ii)
písmeno c) se nahrazuje tímto:
„c)
usnadňovat přenášení úkolů a povinností mezi příslušnými orgány;“
iii)
písmeno i) se nahrazuje tímto:
„i)
podporovat v souladu s články 21 až 26 jednotné a konzistentní působení kolegií orgánů dohledu, sledování, posuzování a měření systémového rizika, vypracování a koordinaci ozdravných plánů a plánů řešení úpadků, zajišťování vysoké úrovně ochrany vkladatelů a investorů v celé Unii a rozvoj metod řešení úpadků finančních institucí a posuzování toho, zda jsou zapotřebí vhodné nástroje financování, s cílem podpořit spolupráci mezi příslušnými orgány zapojenými do řešení krizí v souvislosti s přeshraničními institucemi, které mohou představovat systémové riziko;“
iv)
písmeno l) se zrušuje;
b)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„1a. Orgán pro bankovnictví při plnění svých úkolů podle tohoto nařízení:
a)
plně využívá své pravomoci, a
b)
se zřetelem na cíl zajištění bezpečnosti a odolnosti úvěrových institucí plně zohledňuje různé typy, modely podnikání a velikost úvěrových institucí.“;
c)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„2a. Orgán pro bankovnictví při plnění úkolů uvedených v odstavci 1 a při výkonu pravomocí uvedených v odstavci 2 řádně zohledňuje zásady zlepšování právní úpravy i výsledky analýz nákladové efektivnosti vypracovaných v souladu s tímto nařízením.“;
6)
Článek 9 se mění takto:
a)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Orgán pro bankovnictví zřídí jako svou nedílnou součást výbor pro finanční inovace, který bude sdružovat všechny příslušné orgány dohledu s cílem dosáhnout koordinovaného přístupu při stanovování pravidel pro nové nebo inovativní finanční činnosti a vykonávání dohledu nad nimi a poskytovat orgánu pro bankovnictví poradenství určené k předložení Evropskému parlamentu, Radě a Komisi.“;
b)
v odstavci 5 se čtvrtý pododstavec nahrazuje tímto:
„Orgán pro bankovnictví může rovněž posoudit, zda je nutné zakázat nebo omezit určité typy finančních činností, a v případě, že to skutečně nutné je, informovat Komisi a příslušné orgány, aby usnadnil přijetí takového zákazu či omezení.“;
7)
Článek 18 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. V případě nepříznivého vývoje, který může vážně ohrozit řádné fungování a integritu finančních trhů nebo stabilitu celého finančního systému Unie nebo jeho části, orgán pro bankovnictví aktivně podporuje a v případě nutnosti koordinuje veškerá opatření přijatá dotyčnými příslušnými orgány dohledu.
Aby mohl orgán pro bankovnictví vykonávat svou podpůrnou a koordinační roli, musí jej dotyčné příslušné orgány dohledu plně informovat o relevantním vývoji a zvát v roli pozorovatele na veškerá důležitá jednání.“;
b)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Jestliže Rada přijala rozhodnutí podle odstavce 2, a za výjimečných okolností, kdy jsou nutná koordinovaná opatření příslušných orgánů pro řešení nepříznivého vývoje, který by mohl v Unii vážně ohrozit řádné fungování a integritu finančních trhů nebo stabilitu celého finančního systému či jeho části, může orgán pro bankovnictví přijímat individuální rozhodnutí, v nichž bude po příslušných orgánech vyžadovat přijetí nezbytných opatření v souladu s právními předpisy uvedenými v čl. 1 odst. 2, s cílem reagovat na takovýto vývoj tím, že zajistí, aby finanční instituce a příslušné orgány plnily požadavky stanovené těmito právními předpisy.“;
8)
V čl. 19 odst. 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„1. Aniž jsou dotčeny pravomoci stanovené v článku 17, jestliže příslušný orgán nesouhlasí s postupem nebo obsahem opatření či s nečinností jiného příslušného orgánu v případech stanovených v aktech Unie uvedených v čl. 1 odst. 2, může orgán pro bankovnictví na žádost jednoho nebo více dotčených příslušných orgánů pomoci příslušným orgánům dosáhnout dohody postupem stanoveným v odstavcích 2 až 4 tohoto článku.“
9)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 20a
Sbližování postupů dohledu
Orgán pro bankovnictví podporuje v rámci svých pravomocí sbližování postupů dohledu a hodnocení v souladu se směrnicí 2013/36/ EU s cílem vytvořit v Unii přísné normy dohledu.“;
10)
Článek 21 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Orgán pro bankovnictví podporuje v rámci svých pravomocí účinné, účelné a jednotné působení kolegií orgánů dohledu podle nařízení (EU) č. 575/2013 a směrnice 2013/36/EU a prosazuje jednotné uplatňování práva Unie mezi nimi. V zájmu sbližování osvědčených postupů dohledu podporuje orgán pro bankovnictví společné plány dohledu a společné kontroly a zaměstnanci orgánu pro bankovnictví se mohou účastnit činností kolegií orgánů dohledu, včetně kontrol na místě, jež společně provádějí nejméně dva příslušné orgány.“;
b)
v odstavci 2 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„2. Orgán pro bankovnictví hraje rozhodující úlohu při zajišťování jednotného fungování kolegií orgánů dohledu nad přeshraničními finančními institucemi v celé Unii a zohledňuje přitom systémové riziko, které by mohly představovat finanční instituce uvedené v článku 23, a je-li to vhodné, svolá schůzi některého kolegia.“;
11)
V článku 22 se vkládá nový odstavec, který zní:
„1a. Orgán pro bankovnictví alespoň jednou ročně zváží, zda má být v celé Unii posouzena odolnost finančních institucí v souladu s článkem 32, a své odůvodnění sdělí Evropskému parlamentu, Radě a Komisi. Pokud se takové posouzení vypracovává pro celou Unii, orgán pro bankovnictví, považuje-li to za vhodné, zveřejní výsledky každé hodnocené finanční instituce.“;
12)
V článku 25 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Orgán pro bankovnictví přispívá k vytváření a koordinaci účinných, konzistentních a aktualizovaných ozdravných plánů a plánů řešení úpadků finančních institucí a aktivně se na vytváření těchto plánů podílí. Orgán pro bankovnictví se rovněž v případech, kdy je tak stanoveno v aktech Unie uvedených v čl. 1 odst. 2, podílí na vypracování postupů pro mimořádné situace a preventivních opatření k minimalizaci systémového dopadu případných úpadků.“;
13)
V čl. 27 odst. 2 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„2. Orgán pro bankovnictví posuzuje nezbytnost systému konzistentních, stabilních a důvěryhodných mechanismů financování, které zahrnují vhodné nástroje financování spojené se souborem koordinovaných opatření pro řízení krizí.“;
14)
V čl. 29 odst. 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Za účelem vytvoření společné kultury dohledu orgán pro bankovnictví vypracuje a s ohledem mimo jiné na měnící se obchodní postupy a modely podnikání finančních institucí aktualizuje evropskou příručku pro výkon dohledu nad finančními institucemi v celé Unii. Evropská příručka pro výkon dohledu stanoví osvědčené postupy dohledu z hlediska metodiky a souvisejících postupů.“
15)
V článku 30 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Na základě srovnávacího hodnocení může orgán pro bankovnictví vydávat obecné pokyny a doporučení podle článku 16. V souladu s čl. 16 odst. 3 se příslušné orgány vynasnaží těmito obecnými pokyny a doporučeními řídit. Při vypracovávání návrhů regulačních technických norem nebo prováděcích technických norem v souladu s články 10 až 15 zohlední orgán pro bankovnictví výsledky srovnávacího hodnocení spolu s veškerými dalšími informacemi, které získal při provádění svých úkolů, aby zajistil sbližování norem a postupů nejvyšší kvality.
3a. Kdykoli se na základě srovnávacího hodnocení nebo jakýchkoli dalších informací, které orgán pro bankovnictví získá při provádění svých úkolů, ukáže, že k zajištění další harmonizace definic a pravidel týkajících se obezřetnosti je nutný zákonodárný podnět, vydá k tomu orgán pro bankovnictví své stanovisko, které předloží Komisi.“;
16)
V článku 31 se druhý pododstavec mění takto
a)
písmeno b) se nahrazuje tímto:
„b)
určuje rozsah a, tam kde je to vhodné, ověřuje spolehlivost informací, které by měly být poskytnuty všem dotčeným příslušným orgánům;“;
b)
písmena d) e) a f) se nahrazují tímto:
„d)
neprodleně informuje ESRB, Radu a Komisi o jakékoliv potenciální mimořádné situaci;
e)
přijímá veškerá vhodná opatření v případě vývoje, který může ohrozit fungování finančních trhů, v zájmu koordinace opatření přijatých dotyčnými příslušnými orgány;
f)
shromažďuje informace, které získá od příslušných orgánů v souladu s články 21 a 35 v rámci plnění oznamovací povinnosti institucí. Orgán pro bankovnictví sdílí tyto informace s dalšími dotčenými příslušnými orgány;“.
17)
Článek 32 se mění takto:
a)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Ve spolupráci s ESRB orgán pro bankovnictví v rámci celé Unie iniciuje a koordinuje posuzování odolnosti finančních institucí vůči nepříznivému tržnímu vývoji. Za tímto účelem vypracuje:
a)
společné metodiky pro posuzování vlivu hospodářských scénářů na finanční postavení instituce,
b)
společné přístupy ke sdělování výsledků těchto posouzení odolnosti finančních institucí,
c)
společné metodiky pro posuzování účinku určitých produktů nebo distribučních procesů na určitou instituci a
d)
společné metodiky pro hodnocení aktiv, je-li to nezbytné pro účely zátěžového testování.“;
b)
vkládají se nové odstavce, které znějí:
„3a. Pro účely provádění celounijního posouzení odolnosti finančních institucí, podle tohoto článku, může orgán pro bankovnictví v souladu s podmínkami stanovenými v článku 35 požadovat veškeré potřebné informace přímo od uvedených finančních institucí. Může rovněž požadovat, aby příslušné orgány prováděly zvláštní přezkumy. Může po příslušných orgánech žádat, aby prováděly kontroly na místě, a to i za účasti orgánu pro bankovnictví v souladu s podmínkami stanovenými v čl. 21, aby byla zajištěna srovnatelnost a spolehlivost metod, postupů a výsledků.
3b. Orgán pro bankovnictví může požadovat, aby příslušné orgány nechaly u finančních institucí provést nezávislý audit informací, které mají být finančními institucemi poskytnuty podle odstavce 3a.“;
18)
Článek 35 se mění takto:
a)
odstavce 1, 2 a 3 se nahrazují tímto:
„1. Příslušné orgány poskytnou orgánu pro bankovnictví na jeho žádost veškeré informace, ve stanoveném formátu, které jsou nezbytné pro plnění jeho úkolů, které mu byly svěřeny tímto nařízením, za předpokladu, že mají zákonný přístup k příslušným informacím. Tyto informace musí být, pravdivé, celistvé, úplné a včasné.
2. Orgán pro bankovnictví může také požádat o předkládání informací v pravidelném intervalu a ve stanoveném formátu nebo prostřednictvím srovnatelných šablon, které schválil. Pro tyto žádosti se pokud možno použijí jednotné formáty pro předkládání zpráv.
3. Na řádně odůvodněnou žádost příslušného orgánu mu orgán pro bankovnictví poskytne veškeré informace, které jsou nezbytné k tomu, aby mohl plnit své úkoly v souladu s povinností zachovávat služební tajemství, kterou stanoví příslušné odvětvové právní předpisy a článek 70.“
b)
v odstavci 6 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„6. Pokud nejsou k dispozici úplné či pravdivé informace nebo nejsou poskytnuty včas v souladu s odstavci 1 či 5, může orgán pro bankovnictví na základě řádně odůvodněné žádosti požadovat informace přímo od:
a)
příslušných finančních institucí,
b)
holdingových společností nebo poboček příslušné finanční instituce,
c)
neregulovaných provozních jednotek v rámci finanční skupiny nebo konglomerátu, které jsou významné ve vztahu k finančním činnostem příslušných finančních institucí.
Adresáti této žádosti poskytnou orgánu pro bankovnictví ihned a bez zbytečného prodlení srozumitelné, pravdivé a, úplné informace.”
c)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„7a. Pokud adresát žádosti podle odstavce 6 neposkytne srozumitelné, pravdivé a úplné informace, orgán pro bankovnictví případně sdělí tuto skutečnost Evropské centrální bance a informuje příslušné orgány dotčených členských států, které v souladu s vnitrostátním právem s orgánem pro bankovnictví spolupracují s cílem zajistit neomezený přístup k těmto informacím a k veškerým dokumentům, účetním knihám či záznamům, k nimž má adresát zákonný přístup, aby bylo možné tyto informace ověřit.“
19)
Článek 36 se mění takto:
a)
v odstavci 4 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
„Jestliže orgán pro bankovnictví nejedná v souladu s doporučením, vysvětlí Radě a ESRB důvody pro toto jednání. ESRB informuje Evropský parlament v souladu s čl. 19 odst. 5 nařízení (EU) č. 1092/2010.“;
b)
v odstavci 5 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
„Pokud příslušný orgán informuje v souladu s čl. 17 odst.1 nařízení (EU) č. 1092/2010 Radu a ESRB o opatřeních přijatých v reakci na doporučení ESRB, vezme při tom náležitě v úvahu názory rady orgánů dohledu. a informuje rovněž Komisi.“;
20)
Článek 37 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Skupina subjektů působících v bankovnictví zasedá z vlastního podnětu, kdykoli to považuje za nutné, avšak alespoň čtyřikrát ročně.“;
b)
v odstavci 4 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„4. Orgán pro bankovnictví poskytne veškeré nezbytné informace, s výhradou služebního tajemství podle článku 70, a pro skupinu subjektů působících v bankovnictví zajistí potřebnou podporu sekretariátu. Členům skupiny subjektů působících v bankovnictví zastupujícím neziskové organizace, s výjimkou zástupců finančních institucí, je poskytnuta odpovídající náhrada. Výše této náhrady je přinejmenším stejná jako sazby náhrad pro úředníky v souladu s Hlavou V kapitolou 1 oddílem 2 služebního řádu úředníků a pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie stanovených nařízením Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (9) (dále jen„služební řád“). Skupina subjektů působících v bankovnictví může zřizovat pracovní skupiny k technickým otázkám. Funkční období členů skupiny subjektů působících v bankovnictví je dva a půl roku a po jeho uplynutí proběhne nové výběrové řízení.
21)
Článek 40 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se písmeno d) nahrazuje tímto:
„d)
jeden zástupce jmenovaný Radou dohledu Evropské centrální banky, který nemá hlasovací právo;“;
b)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„4a. Při účasti na diskuzích, které se netýkají jednotlivých finančních institucí, jak je stanoveno v čl. 44 odst. 4, může být zástupce jmenovaný Radou dohledu Evropské centrální banky doprovázen zástupcem Evropské centrální banky s odbornými znalostmi v oblasti úkolů centrálního bankovnictví.“
22)
V článku 41 se odstavce 2,3 a 4 nahrazují tímto:
„1a. Pro účely článku 17 svolá rada orgánů dohledu nezávislou odbornou skupinu, kterou budou tvořit předseda rady orgánů dohledu a šest dalších členů, kteří nezastupují příslušný orgán, jenž údajně porušil právo Unie, a kteří na dané záležitosti nemají žádný zájem ani nejsou nijak přímo spjati s dotčeným příslušným orgánem.
Každý člen odborné skupiny má jeden hlas.
Rozhodnutí odborné skupiny je přijato, pokud pro něj hlasují alespoň čtyři členové.
2. Pro účely článku 19 svolá rada orgánů dohledu nezávislou odbornou skupinu, kterou budou tvořit předseda rady orgánů dohledu a šest dalších členů, kteří nezastupují příslušné orgány, jež jsou účastníky sporu, a kteří na sporu nemají žádný zájem ani nejsou nijak přímo spjati s dotčenými příslušnými orgány.
Každý člen odborné skupiny má jeden hlas.
Rozhodnutí odborné skupiny je přijato, pokud pro něj hlasují alespoň čtyři její členové.
3. Odborné skupiny uvedené v tomto článku navrhují rozhodnutí podle článku 17 nebo článku 19 ke konečnému přijetí radou orgánů dohledu.
4. Rada orgánů dohledu přijme jednací řád odborných skupin uvedených v tomto článku.“;
23)
V článku 42 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Prvním ani druhým pododstavcem nejsou dotčeny úkoly, které jsou Evropské centrální bance svěřeny nařízením (EU) č. 1024/2013.“;
24)
Článek 44 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Rozhodnutí rady orgánů dohledu jsou přijímána prostou většinou členů. Každý člen má jeden hlas.
Pokud jde o akty uvedené v článcích 10 až 16 a opatření a rozhodnutí přijímaná podle čl. 9 odst. 5 třetího pododstavce a kapitoly VI, přijímá rada orgánů dohledu, odchylně od prvního pododstavce tohoto odstavce, rozhodnutí kvalifikovanou většinou svých členů v souladu s čl. 16 odst. 4 Smlouvy o Evropské unii a článkem 3 Protokolu č. 36 o přechodných ustanoveních, která zahrnuje alespoň prostou většinu jejích členů zastupujících příslušné orgány ze členských států ve smyslu čl. 2 bodu 1 nařízení (EU) č. 1024/2013 (dále jen „zúčastněný členský stát“) a prostou většinu jejích členů zastupujících příslušné orgány členských států, které nejsou zúčastněnými členskými státy ve smyslu čl. 2 bodu 1 nařízení (EU) č. 1024/2013 (dále jen „nezúčastněný členský stát“).
Pokud jde o rozhodnutí podle článků 17 a 19, je rozhodnutí navržené odbornou skupinou přijímáno prostou většinou členů rady orgánů dohledu s hlasovacím právem, která by měla zahrnovat prostou většinu jejích členů zastupujících příslušné orgány ze zúčastněných členských států a prostou většinu jejích členů zastupujících příslušné orgány z nezúčastněných členských států.
Ode dne, kdy se počet členů s hlasovacím právem z nezúčastněných členských států, sníží na čtyři nebo méně, je odchylně od třetího pododstavce rozhodnutí navržené odbornou skupinou přijímáno prostou většinou členů rady orgánů dohledu s hlasovacím právem, která zahrnuje alespoň jeden hlas členů zastupujících příslušné orgány z nezúčastněných členských států.
Každý člen s hlasovacím právem má jeden hlas.
Pokud jde o složení odborné skupiny podle čl. 41 odst. 2, usiluje rada orgánů dohledu o dosažení obecné shody. Jestliže se jí dosáhnout nepodaří, přijímá rada orgánů dohledu rozhodnutí tříčtvrtinovou většinou hlasů svých členů s hlasovacím právem. Každý člen s hlasovacím právem má jeden hlas.
Pokud jde o rozhodnutí přijímaná podle čl. 18 odst. 3 a 4, přijímá rada orgánů dohledu, odchylně od prvního pododstavce tohoto odstavce, rozhodnutí prostou většinou členů zastupujících příslušné orgány ze zúčastněných členských států a prostou většinou členů zastupujících příslušné orgány z nezúčastněných členských států.“;
b)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Členové bez hlasovacího práva a pozorovatelé, s výjimkou předsedy, výkonného ředitele a zástupce Evropské Centrální banky jmenovaného její Radou dohledu, se neúčastní diskuzí rady orgánů dohledu o jednotlivých finančních institucích, pokud čl. 75 odst. 3 nebo akty uvedené v čl. 1 odst. 2 nestanoví jinak.“;
c)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„4a. Předseda orgánu pro bankovnictví může kdykoli požádat o hlasování. Aniž je dotčeno toto právo a účinnost rozhodovacích postupů orgánu pro bankovnictví, usiluje rada orgánů dohledu při rozhodování o dosažení obecné shody.“;
25)
V čl. 45 odst. 1 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
„Funkční období členů volených radou orgánů dohledu je dva a půl roku. Toto období může být jednou prodlouženo. Složení správní rady musí být vyvážené a úměrné a musí odrážet složení Unie jako celku. Správní radu tvoří alespoň dva zástupci nezúčastněných členských států. Mandáty se musejí překrývat a použije se vhodný systém rotace členů.“;
26)
V článku 47 se odst. 4 nahrazuje tímto:
„4. Správní rada přijme plán personální politiky orgánu pro bankovnictví a v souladu s čl. 68 odst. 2 nezbytná prováděcí opatření ke služebnímu řádu.“
27)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 49a
Výdaje
Předseda zveřejňuje informace o konaných schůzkách a výdajích na pohoštění. Výdaje se veřejně evidují v souladu se služebním řádem“;
28)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 52a
Výdaje
Výkonný ředitel zveřejňuje informace o konaných schůzkách a výdajích na pohoštění. Výdaje se veřejně evidují v souladu se služebním řádem.“;
29)
V článku 63 se zrušuje odstavec 7.
30)
V článku 81 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. V souvislosti s přímým dohledem nad institucemi nebo infrastrukturami s celoevropskou působností a s ohledem na vývoj na trhu, stabilitu vnitřního trhu a soudržnost Unie jako celku vypracuje Komise výroční zprávu, v níž vyhodnotí, zda je vhodné svěřovat orgánu pro bankovnictví další pravomoci dohledu v této oblasti.“
31)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 81a
Přezkum pravidel hlasování
Ode dne, kdy se počet nezúčastněných členských států sníží na čtyři, přezkoumá Komise pravidla hlasování stanovená v článcích 41 a 44 a podá o jejich fungování zprávu Evropskému parlamentu, Evropské radě a Radě, přičemž zohlední zkušenosti získané při uplatňování tohoto nařízení.“
Článek 2
Aniž je dotčen článek 81 nařízení (EU) č. 1093/2010, Komise do 31. prosince 2015 zveřejní zprávu o použití ustanovení tohoto nařízení, pokud jde o:
a)
složení správní rady; a
b)
složení nezávislých odborných skupin uvedených v článku 41 nařízení (EU) č. 1093/2010, které připravuje rozhodnutí pro účely článků 17 a 19 uvedeného nařízení.
Tato zpráva zejména zohlední jakýkoli vývoj počtu zúčastněných členských států a zjistí, zda na základě takového vývoje nejsou nezbytné případné další úpravy uvedených ustanovení, aby bylo zajištěno, že orgán pro bankovnictví přijímá rozhodnutí v zájmu udržení a posílení vnitřního trhu finančních služeb.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 22. října 2013.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 1022/2013
av den 22 oktober 2013
om ändring av förordning (EU) nr 1093/2010 om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska bankmyndigheten), när det gäller tilldelning av särskilda uppgifter till Europeiska centralbanken enligt rådets förordning (EU) nr 1024/2013
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande (1),
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och
av följande skäl:
(1)
Den 29 juni 2012 uppmanade euroområdets stats- eller regeringschefer kommissionen att lägga fram förslag om inrättande av en gemensam tillsynsmekanism som inbegriper Europeiska centralbanken (ECB). I sina slutsatser av den 29 juni 2012 uppmanade Europeiska rådet sin ordförande att i nära samarbete med kommissionens ordförande, Eurogruppens ordförande och ECB:s ordförande utarbeta en särskild färdplan med bestämda tidsramar för hur en verklig ekonomisk och monetär union ska uppnås, som inbegriper konkreta förslag till bevarande av enheten och integriteten inom den inre marknaden för finansiella tjänster.
(2)
Inrättandet av en gemensam tillsynsmekanism är ett första steg mot skapandet av en europeisk bankunion, som stöds av ett verkligt enhetligt regelverk för finansiella tjänster och nya ramverk för insättningsgarantier och rekonstruktion och avveckling av banker.
(3)
För att inrätta en gemensam tillsynsmekanism tilldelar rådets förordning (EU) nr 1024/2013 (4) ECB särskilda uppgifter i fråga om politiken för tillsyn över kreditinstitut i de medlemsstater som har euron som valuta och andra medlemsstater tillåts inleda ett nära samarbete med ECB.
(4)
Det faktum att ECB tilldelas tillsynsuppgifter avseende kreditinstitut i vissa medlemsstater bör på intet sätt hindra en fungerande inre marknad för finansiella tjänster. Den europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska bankmyndigheten) (nedan kallad EBA) som inrättades genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1093/2010 (5) bör därför behålla sin roll och alla sina nuvarande befogenheter och uppgifter. Den bör fortsätta att utveckla och bidra till en konsekvent tillämpning av det enhetliga regelverket, som ska gälla för alla medlemsstater, och stärka konvergensen av tillsynspraxis i unionen i sin helhet.
(5)
Det är mycket viktigt att bankunionen innehåller mekanismer för demokratisk ansvarighet.
(6)
När den utför de uppgifter som den tilldelats, och med beaktande av det övergripande målet om att säkerställa kreditinstitutens säkerhet och sundhet, bör EBA ta full hänsyn till de skillnader som finns mellan kreditinstituten och till deras storlek och affärsmodeller, samt till de systemfördelar som mångfald i den europeiska bankbranschen innebär.
(7)
För att främja bästa tillsynspraxis på den inre marknaden är det av största vikt att det enhetliga regelverket åtföljs av en europeisk tillsynshandbok om tillsyn över finansiella institut som utarbetats av EBA i samråd med de behöriga myndigheterna. Den tillsynshandboken bör identifiera bästa praxis i unionen när det gäller tillsynsmetoder och tillsynsprocesser för att uppnå efterlevnad av centrala principer på internationell nivå och unionsnivå följs. Handboken bör inte utformas som bindande rättsakter eller begränsa en tillsyn baserad på egna bedömningar. Den bör omfatta alla frågor som ligger inom EBA:s behörighet, inbegripet, i den utsträckning det är tillämpligt, konsumentskydd och bekämpande av penningtvätt. Den bör ange mallar och metoder för riskbedömningar, tidiga varningar och kriterier för tillsynsåtgärder. De behöriga myndigheterna bör använda handboken. Användningen av handboken bör ses som ett väsentligt inslag i bedömningen av konvergensen av tillsynspraxis och för inbördes utvärderingar enligt förordning (EU) nr 1093/2010.
(8)
EBA bör kunna begära information från finansiella institut i enlighet med förordning (EU) nr 1093/2010 avseende information som de finansiella instituten har laglig tillgång till, inbegripet information som innehas av personer som avlönas av de finansiella instituten för att utföra relevant verksamhet, revisioner som tillhandahålls de finansiella instituten av externa revisorer och kopior av relevanta dokument, redovisning och registeruppgifter.
(9)
En begäran från EBA om information bör vara vederbörligen motiverad. Invändningar mot en specifik begäran från EBA om information på grund av att den inte uppfyller kraven i förordning (EU) nr 1093/2010 bör göras i enlighet med relevanta förfaranden. När adressaten för en begäran om information gör en sådan invändning bör detta inte befria honom från att lämna den begärda informationen. Europeiska unionens domstol bör ha behörighet att, i enlighet med förfarandena i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, avgöra huruvida en specifik begäran från EBA om information uppfyller den förordningen.
(10)
Den inre marknaden och sammanhållningen inom unionen bör säkras och i det sammanhanget bör frågor som rör EBA:s styrning och omröstningsförfaranden övervägas noga, och likabehandling mellan medlemsstater som deltar i den gemensamma tillsynsmekanismen upprättad enligt förordning (EU) nr 1024/2013 och övriga medlemsstater bör garanteras.
(11)
Eftersom EBA, där alla medlemsstater deltar med lika rättigheter, inrättades i syfte att utveckla det enhetliga regelverket och bidra till att det tillämpas konsekvent och främja enhetlig tillsynspraxis inom unionen, och eftersom EBA har en ledande roll inom den gemensamma tillsynsmekanismen, bör EBA utrustas med lämpliga instrument för att ge den möjlighet att effektivt utföra de uppgifter som den anförtrotts beträffande den inre marknadens integritet.
(12)
Med anledning av de tillsynsuppgifter som ECB tilldelas genom förordning (EU) nr 1024/2013 bör EBA kunna utföra sina uppgifter även i förhållande till ECB på samma sätt som den gör i förhållande till andra behöriga myndigheter. I synnerhet bör befintliga mekanismer för tvistlösning och åtgärder i krissituationer justeras i enlighet med detta för att förbli ändamålsenliga.
(13)
För att kunna utföra sin underlättande och samordnande roll i krissituationer bör EBA vara fullt informerad om all relevant utveckling, och bör bjudas in att delta som observatör vid alla relevanta sammankomster som de berörda behöriga myndigheterna anordnar, med rätt att yttra sig eller bidra på annat sätt.
(14)
För att säkerställa att samtliga medlemsstaters intressen beaktas tillräckligt och möjliggöra att EBA fungerar korrekt med avseende på behovet av att upprätthålla och fördjupa den inre marknaden för finansiella tjänster bör tillsynsstyrelsens regler för omröstning anpassas.
(15)
Beslut om överträdelser av unionsrätten och om tvistlösning bör granskas av en oberoende panel bestående av röstberättigade tillsynsstyrelseledamöter som inte har några intressekonflikter och som utses av tillsynsstyrelsen. De beslut som panelen föreslår tillsynsstyrelsen bör antas med en enkel majoritet av de röstberättigade ledamöterna i tillsynsstyrelsen, vilken bör innefatta en enkel majoritet av dess ledamöter från behöriga myndigheter i medlemsstater som deltar i den gemensamma tillsynsmekanismen (nedan kallade deltagande medlemsstater) och en enkel majoritet av dess ledamöter från behöriga myndigheter i medlemsstater som inte deltar (nedan kallade icke deltagande medlemsstater).
(16)
Beslut om åtgärder i krissituationer bör antas med en enkel majoritet av tillsynsstyrelsen, vilken bör innefatta en enkel majoritet av dess ledamöter från behöriga myndigheter i deltagande medlemsstater och en enkel majoritet av dess ledamöter från behöriga myndigheter i icke deltagande medlemsstater.
(17)
Beslut om de akter som anges i artiklarna 10-16 i förordning (EU) nr 1093/2010 samt åtgärder och beslut som antas i enlighet med artikel 9.5 tredje stycket och kapitel VI i den förordningen bör antas med kvalificerad majoritet av tillsynsstyrelsen, vilken bör innefatta minst en enkel majoritet av dess ledamöter från behöriga myndigheter i deltagande medlemsstater och en enkel majoritet av dess ledamöter från behöriga myndigheter i icke deltagande medlemsstater.
(18)
EBA bör utforma en arbetsordning för panelen som säkerställer dess oberoende och objektivitet.
(19)
Förvaltningsstyrelsen bör ha en balanserad sammansättning och det bör säkerställas att icke deltagande medlemsstater är företrädda på lämpligt sätt.
(20)
Vid utnämningen av ledamöterna i EBA:s interna organ och kommittéer bör en geografisk balans mellan medlemsstaterna säkerställas.
(21)
För att EBA ska fungera korrekt och för att samtliga medlemsstater ska bli tillräckligt företrädda bör omröstningsförfarandena samt förvaltningsstyrelsens och den oberoende panelens sammansättning övervakas. De bör ses över efter en lämplig tidsperiod, med beaktande av de erfarenheter som gjorts och utvecklingen.
(22)
Ingen medlemsstat eller grupp av medlemsstater bör diskrimineras, direkt eller indirekt, som plats för finansiella tjänster.
(23)
EBA bör få lämpliga finansiella resurser och personalresurser för att på ett adekvat sätt kunna utföra eventuella ytterligare uppgifter som den tilldelas enligt denna förordning. Det förfarande för fastställande, genomförande av och kontroll över dess budget som anges i artiklarna 63 och 64 i förordning (EU) nr 1093/2010 bör ta vederbörlig hänsyn till de ytterligare uppgifterna. EBA bör säkerställa att högsta effektivitetsstandarder uppnås.
(24)
Eftersom målen för denna förordning, nämligen att säkerställa en hög nivå av ändamålsenlig och konsekvent reglering och tillsyn i alla medlemsstater, att skydda integriteten, effektiviteten och den korrekta funktionen på den inre marknaden, och att upprätthålla stabiliteten i det finansiella systemet, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av åtgärdernas omfattning, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går förordningen inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.
(25)
Förordning (EU) nr 1093/2010 bör därför ändras i enlighet med detta.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Förordning (EU) nr 1093/2010 ska ändras på följande sätt:
1.
Artikel 1 ska ändras på följande sätt:
a)
Punkt 2 ska ersättas med följande:
”2. Myndigheten ska agera enligt de befogenheter som den tilldelas genom denna förordning och vara verksam inom tillämpningsområdet för direktiv 94/19/EG, direktiv 2002/87/EG, förordning (EG) nr 1781/2006, Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013 om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag (6), Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU av den 26 juni 2013 om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag (7) och, i den mån som dessa akter tillämpas på kreditinstitut och finansiella institut och de behöriga myndigheter som utövar tillsynen över dem, inom ramen för de tillämpliga delarna av direktiv 2002/65/EG, direktiv 2005/60/EG, direktiv 2007/64/EG och direktiv 2009/110/EG, inbegripet alla direktiv, förordningar och beslut som grundar sig på dessa akter och andra framtida rättsligt bindande unionsakter avseende myndighetens uppgifter. Myndigheten ska också agera i enlighet med rådets förordning (EU) nr 1024/2013. (8)
b)
I punkt 5 ska andra stycket ersättas med följande:
”I detta syfte ska myndigheten bidra till en konsekvent, effektiv och ändamålsenlig tillämpning av de akter som avses i punkt 2, främja enhetlig tillsyn, avge yttranden till Europaparlamentet, rådet och kommissionen samt genomföra ekonomiska analyser av marknaderna för att verka för att myndighetens mål uppnås.”
c)
I punkt 5 ska fjärde stycket ersättas med följande:
”När myndigheten utför sina uppgifter, ska den handla självständigt och objektivt och på ett icke-diskriminerande sätt i hela unionens intresse.”
2.
I artikel 2.2 ska led f ersättas med följande:
”f)
de behöriga myndigheter eller tillsynsmyndigheter som anges i de unionsakter som avses i artikel 1.2 i denna förordning, inbegripet Europeiska centralbanken med avseende på de uppgifter som den tilldelats enligt förordning (EU) nr 1024/2013, i förordning (EU) nr 1094/2010 och i förordning (EU) nr 1095/2010.”
3.
Artikel 3 ska ersättas med följande:
”Artikel 3
Myndigheternas ansvar
De myndigheter som avses i artikel 2.2 a-2.2 d ska vara ansvariga inför Europaparlamentet och rådet. Europeiska centralbanken ska vara ansvarig inför Europaparlamentet och rådet med avseende på utövandet av de tillsynsuppgifter som den tilldelas genom förordning (EU) nr 1024/2013, i enlighet med den förordningen.”
4.
I artikel 4.2 ska led i ersättas med följande:
”i)
behöriga myndigheter enligt definitionerna i förordning (EU) nr 575/2013, artikel 4.1 led 40, inbegripet Europeiska centralbanken för frågor som rör de uppgifter som den tilldelas genom förordning (EU) nr 1024/2013, och direktiv 2007/64/EG samt i den mening som avses i direktiv 2009/110/EG,”
5.
Artikel 8 ska ändras på följande sätt:
a)
Punkt 1 ska ändras på följande sätt:
i)
Led a ska ersättas med följande:
”a)
Att bidra till upprättandet av gemensamma standarder och praxis av hög kvalitet för reglering och tillsyn, särskilt genom att avge yttranden till unionsinstitutionerna och utarbeta riktlinjer, rekommendationer, förslag till tekniska standarder för tillsyn och genomförande och andra åtgärder som ska grundas på de lagstiftningsakter som avses i artikel 1.2.
aa)
Att utarbeta och hålla uppdaterad, med hänsyn till bland annat att finansiella instituts affärspraxis och affärsmodeller förändras, en europeisk tillsynshandbok om tillsyn över finansiella institut i unionen i sin helhet, som beskriver bästa praxis för metoder och processer.”
ii)
Led c ska ersättas med följande:
”c)
Att underlätta delegering av uppgifter och ansvar till olika behöriga myndigheter.”
iii)
Led i ska ersättas med följande:
”i)
Att verka för enhetligt och konsekvent fungerande tillsynskollegier, övervakning, bedömning och mätning av systemrisker och till utveckling och samordning av planer för återhämtning, rekonstruktion och avveckling, att sörja för en hög skyddsnivå för insättare och investerare i hela unionen och utveckla metoder för rekonstruktion och avveckling av fallerande finansiella institut samt en bedömning av behovet av lämpliga finansieringsinstrument, i syfte att främja samarbetet mellan de behöriga myndigheter som är involverade i hanteringen av kriser hos gränsöverskridande institut som kan utgöra en systemrisk, i enlighet med artiklarna 21-26.”
iv)
Led l ska utgå.
b)
Följande punkt ska införas:
”1a. När myndigheten utför sina uppgifter i enlighet med denna förordning ska den
a)
använda alla sina befogenheter till fullo, och
b)
med beaktande av det övergripande målet att säkerställa kreditinstitutens säkerhet och sundhet, ta full hänsyn till olika typer av kreditinstitut och kreditinstituts storlek och affärsmodeller.”
c)
Följande punkt ska läggas till:
”2a. När myndigheten utför de uppgifter som avses i punkt 1 och utövar de befogenheter som avses i punkt 2 ska den ta vederbörlig hänsyn till principerna om bättre lagstiftning, inbegripet resultaten av den analys av kostnader och fördelar som ska genomföras i enlighet med denna förordning.”
6.
Artikel 9 ska ändras på följande sätt:
a)
Punkt 4 ska ersättas med följande:
”4. Myndigheten ska inrätta en kommitté för finansiell innovation, som ska vara en integrerad del av myndigheten och omfatta alla berörda behöriga tillsynsmyndigheter i syfte att samordna regleringen och övervakningen av ny eller innovativ finansiell verksamhet och bistå med råd som myndigheten ska lägga fram för Europaparlamentet, rådet och kommissionen.”
b)
I punkt 5 ska fjärde stycket ersättas med följande:
”Myndigheten får också bedöma om det finns behov av förbud mot eller begränsningar av vissa former av finansiell verksamhet och, om ett sådant behov föreligger, underrätta kommissionen och de behöriga myndigheterna för att underlätta antagandet av sådana förbud eller begränsningar.”
7.
Artikel 18 ska ändras på följande sätt:
a)
Punkt 1 ska ersättas med följande:
”1. Vid ogynnsam utveckling som kan komma att allvarligt äventyra finansmarknadernas korrekta funktion och integritet, eller stabiliteten i hela eller delar av det finansiella systemet i unionen, ska myndigheten aktivt underlätta och, när det anses nödvändigt, samordna alla åtgärder som vidtas av de behöriga tillsynsmyndigheter som berörs.
För att kunna uppfylla denna underlättande och samordnande roll ska myndigheten ha fullständiga uppgifter om relevant utveckling, och ska bjudas in att delta såsom observatör vid alla relevanta möten i de behöriga tillsynsmyndigheter som berörs.”
b)
Punkt 3 ska ersättas med följande:
”3. Om rådet har antagit ett beslut enligt punkt 2, och under exceptionella omständigheter där samordnade åtgärder av behöriga myndigheter är nödvändiga för att åtgärda en negativ utveckling som allvarligt kan äventyra finansmarknadernas korrekta funktion och integritet, eller stabiliteten i hela eller delar av det finansiella systemet i unionen, får myndigheten anta enskilda beslut med krav på de behöriga myndigheterna att vidta nödvändiga åtgärder i enlighet med den lagstiftning som avses i artikel 1.2 för att åtgärda sådan utveckling genom att se till att finansiella instituten och behöriga myndigheter uppfyller kraven i den lagstiftningen.”
8.
I artikel 19.1 ska första stycket ersättas med följande:
”1. Om en behörig myndighet har invändningar mot en annan behörig myndighets förfarande eller innehållet i någon av denna myndighets åtgärder eller avsaknad av åtgärder i de fall som anges i de unionsakter som avses i artikel 1.2, får myndigheten, utan att det påverkar de befogenheter som fastställs i artikel 17, på begäran av en eller flera av de berörda behöriga myndigheterna bistå de berörda myndigheterna med att nå en överenskommelse i enlighet med förfarandet i punkterna 2-4 i den här artikeln.”
9.
Följande artikel ska införas:
”Artikel 20a
Enhetligheten i översynsprocessen
Myndigheten ska inom ramen för sina befogenheter främja enhetligheten i översyns- och utvärderingsprocessen i enlighet med direktiv 2013/36 EU för att åstadkomma starka tillsynsstandarder i unionen.”
10.
Artikel 21 ska ändras på följande sätt:
a)
Punkt 1 ska ersättas med följande:
”1. Myndigheten ska inom ramen för sina befogenheter främja effektivt, ändamålsenligt och konsekvent arbete i de tillsynskollegier som avses i förordning (EU) nr 575/2013 och direktiv 2013/36/EU och verka för enhetlig tillämpning av unionsrätten av de olika tillsynskollegierna. I syfte att skapa enhetlighet i fråga om bästa tillsynspraxis ska myndigheten främja gemensamma tillsynsplaner och undersökningar, och myndighetens personal får delta i tillsynskollegiernas verksamhet, inbegripet undersökningar på plats, som utförs gemensamt av två eller flera behöriga myndigheter.”
b)
I punkt 2 ska första stycket ersättas med följande:
”2. Myndigheten ska inta en ledande roll för att säkerställa att i tillsynskollegier för gränsöverskridande institut i hela unionen fungerar konsekvent, med beaktande av den systemrisk som de finansiella institut som avses i artikel 23 utgör och ska där det är lämpligt sammankalla ett möte i ett kollegium.”
11.
I artikel 22 ska följande punkt införas:
”1a. Åtminstone en gång per år ska myndigheten bedöma om det är lämpligt att genomföra unionsomfattande bedömningar av finansiella instituts motståndskraft i enlighet med artikel 32 och ska informera Europaparlamentet, rådet och kommissionen om sina överväganden. När sådana unionsomfattande bedömningar utförs och myndigheten anser att det är lämpligt att göra det, ska den lämna ut upplysningar om resultaten till varje deltagande finansiellt institut.”
12.
Artikel 25.1 ska ersättas med följande:
”1. Myndigheten ska bidra till och delta aktivt i utveckling och samordning av effektiva, konsekventa och uppdaterade rekonstruktions och avvecklingsplaner för finansiella institut. Myndigheten ska också, då det föreskrivs i de unionsakter som avses i artikel 1.2, medverka till att utveckla förfaranden för krissituationer och förebyggande åtgärder för att minimera systemeffekterna av eventuella fallissemang.”
13.
I artikel 27. 2 ska första stycket ersättas med följande:
”2. Myndigheten ska tillhandahålla sin bedömning av behovet av ett system med samstämmiga, stabila och trovärdiga finansieringsmekanismer med lämpliga finansieringsinstrument som är kopplade till en uppsättning samordnade krishanteringsarrangemang.”
14.
I artikel 29.2 ska följande stycke läggas till:
”I syfte att skapa en gemensam tillsynskultur ska myndigheten, med hänsyn till bland annat förändringar i finansiella instituts affärspraxis och affärsmodeller, utarbeta och hålla uppdaterad en europeisk tillsynshandbok om tillsyn över finansiella institut i unionen i sin helhet. Den europeiska tillsynshandboken ska ange bästa tillsynspraxis för metoder och processer.”
15.
Artikel 30.3 ska ersättas med följande:
”3. Myndigheten får på grundval av en inbördes utvärdering utfärda riktlinjer och rekommendationer enligt artikel 16. I enlighet med artikel 16.3 ska de behöriga myndigheterna eftersträva att följa dessa riktlinjer och rekommendationer. När myndigheten utvecklar förslag till tekniska standarder för tillsyn eller genomförande i enlighet med artiklarna 10-15 ska den ta hänsyn till resultaten av den inbördes utvärderingen och all annan information som den inhämtar när den utför av sina uppgifter för att säkerställa enhetliga standarder och metoder av högsta kvalitet.
3a. Myndigheten ska avge ett yttrande till kommissionen om den inbördes utvärderingen eller någon annan information som den inhämtar under utförandet av sina uppgifter visar att ett lagstiftningsinitiativ är nödvändigt för att säkerställa ytterligare harmonisering av regler på tillsynsområdet.”
16.
I artikel 31 ska andra stycket ändras på följande sätt:
a)
led b ska ersättas med följande:
”b)
fastställa omfattningen av och, när så är lämpligt, kontrollera tillförlitligheten hos de uppgifter som ska göras tillgängliga för alla berörda behöriga myndigheter,”
b)
Leden d, e och f ska ersättas med följande:
”d)
utan dröjsmål underrätta ESRB, rådet och kommissionen om krissituationer som kan komma att uppstå,
e)
vidta alla lämpliga åtgärder i samband med utveckling som kan äventyra finansmarknadernas funktion i syfte att samordna åtgärder vidtagna av relevanta behöriga myndigheter,
f)
centralisera uppgifter som mottagits från behöriga myndigheter i enlighet med artiklarna 21 och 35 till följd av lagstadgade rapporteringskrav för institut. Myndigheten ska vidarebefordra dessa uppgifter till de övriga berörda behöriga myndigheterna.”
17.
Artikel 32 ska ändras på följande sätt:
a)
Punkt 2 ska ersättas med följande:
”2. Myndigheten ska i samarbete med ESRB ta initiativ till och samordna unionsomfattande utvärderingar av finansiella institutens förmåga att stå emot en ogynnsam utveckling på marknaden. I detta syfte ska den utarbeta:
a)
Gemensamma metoder för att bedöma effekterna av olika ekonomiska scenarier på ett instituts finansiella ställning.
b)
Gemensamma tillvägagångssätt för att förmedla resultaten av dessa bedömningar av finansiella instituts motståndskraft.
c)
Gemensamma metoder för att bedöma effekterna av specifika produkter eller distributionsprocesser på ett institut,
d)
Gemensamma metoder för värdering av tillgångar, när det är nödvändigt, i syfte att genomföra stresstester.”
b)
Följande punkter ska införas:
”3a. I syfte att kunna genomföra unionsomfattande bedömningar av finansiella instituts motståndskraft enligt den här artikeln får myndigheten i enlighet med artikel 35 och med förbehåll för villkoren i den artikeln, begära uppgifter direkt från de finansiella instituten. Myndigheten får också kräva att de behöriga myndigheterna genomför specifika utvärderingar. Den får begära att de behöriga myndigheterna utför inspektioner på plats, och får delta i sådana inspektioner i enlighet med artikel 21 och med förbehåll för villkoren i den artikeln, för att säkerställa att metoder, praxis och resultat är jämförbara och tillförlitliga.
3b. Myndigheten får begära att de behöriga myndigheterna kräver att finansiella institut låter de uppgifter som de måste lämna enligt punkt 3a bli föremål för en oberoende granskning.”
18.
Artikel 35 ska ändras på följande sätt:
a)
Punkterna 1, 2 och 3 ska ersättas med följande:
”1. På begäran av myndigheten ska de behöriga myndigheterna lämna alla nödvändiga uppgifter i angivna format så att den kan utföra de verksamhetsuppgifter som den tilldelas genom denna förordning, under förutsättning att dessa myndigheter har laglig tillgång till de relevanta uppgifterna. Uppgifterna ska vara korrekta, sammanhängande, fullständiga och lämnas i tid.
2. Myndigheten får också begära att uppgifter ska lämnas med regelbundna intervall och i angivna format eller i jämförbara mallar som godkänts av myndigheten. Vid en sådan begäran ska om möjligt gemensamma rapporteringsformat användas.
3. På en vederbörligen motiverad begäran av en behörig myndighet ska myndigheten, i enlighet med de krav på tystnadsplikt som fastställs i sektorspecifik lagstiftning och i artikel 70 i denna förordning, tillhandahålla alla uppgifter som behövs för att den behöriga myndigheten ska kunna utföra sina verksamhetsuppgifter.”
b)
I punkt 6 ska första stycket ersättas med följande:
”6. Om fullständiga eller korrekta uppgifter inte finns tillgängliga eller inte tillhandahålls i tid enligt punkterna 1 eller 5 får myndigheten rikta en vederbörligen motiverad begäran om uppgifter direkt till:
a)
relevanta finansiella institut,
b)
holdingbolag eller filialer till ett relevant finansiella institut,
c)
operativa enheter inom en finanskoncern eller ett finanskonglomerat som inte är föremål för tillsyn men som är betydande för den finansiella verksamheten hos de relevanta finansiella instituten.
Mottagaren av en sådan begäran ska snabbt och utan onödiga dröjsmål förse myndigheten med tydliga, korrekta och fullständiga upplysningar.”
c)
Följande punkt ska läggas till:
”7a. Om mottagaren av en begäran i enlighet med punkt 6 inte snabbt lämnar tydliga, korrekta och fullständiga uppgifter ska myndigheten i tillämpliga fall informera Europeiska centralbanken och de relevanta myndigheterna i de berörda medlemsstaterna som, enligt nationell rätt, ska samarbeta med myndigheten i syfte att säkerställa fullständig tillgång till uppgifter och till alla ursprungliga dokument, redovisning och registeruppgifter som mottagaren har laglig tillgång för att kontrollera uppgifterna.”
19.
Artikel 36 ska ändras på följande sätt:
a)
I punkt 4 ska tredje stycket ersättas med följande:
”Om myndigheten inte vidtar några åtgärder till följd av en rekommendation ska den ange skälen för att inte göra detta till rådet och till ESRB. ESRB ska informera Europaparlamentet om detta i enlighet med artikel 19.5 i förordning (EU) nr 1092/2010.”
b)
I punkt 5 ska tredje stycket ersättas med följande:
”När den behöriga myndigheten, i enlighet med artikel 17.1 i förordning (EU) nr 1092/2010, underrättar rådet och ESRB om de åtgärder den har vidtagit med anledning av en rekommendation från ESRB, ska den vederbörligen beakta tillsynsstyrelsens synpunkter och även informera kommissionen.”
20.
Artikel 37 ska ändras på följande sätt:
a)
I punkt 1 ska andra stycket ersättas med följande:
”Bankintressentgruppen ska sammanträda på eget initiativ när det är nödvändigt, och i alla händelser minst fyra gånger om året.”
b)
I punkt 4 ska första stycket ersättas med följande:
”4. Myndigheten ska tillhandahålla alla nödvändiga uppgifter, med förbehåll för den tystnadsplikt som anges i artikel 70, och se till att bankintressentgruppen ges tillfredsställande sekretariatsstöd. De ledamöter i bankintressentgruppen, med undantag för branschföreträdare, som företräder ideella organisationer ska få tillfredsställande ekonomisk ersättning. Denna ersättning ska minst motsvara ersättningsnivåerna för tjänstemän enligt avdelning V kapitel I avsnitt 2 i tjänsteföreskrifterna för tjänstemännen i Europeiska gemenskaperna och anställningsvillkoren för övriga anställda i dessa gemenskaper som fastställts i rådets förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 259/68 (9) (tjänsteföreskrifterna). Bankintressentgruppen får inrätta arbetsgrupper för tekniska frågor. Ledamöterna i bankintressentgruppen ska förordnas på två och ett halvt år, varefter ett nytt urvalsförfarande ska genomföras.
21.
Artikel 40 ska ändras på följande sätt:
a)
I punkt 1 ska led d ersättas med följande:
”d)
En företrädare (utan rösträtt) utsedd av Europeiska centralbanken tillsynsnämnd.”
b)
Följande punkt ska införas:
”4a. I diskussioner som inte avser enskilda finansiella institut, enligt vad som föreskrivs i artikel 44.4, får den företrädare som utsetts av Europeiska centralbankens tillsynsstyrelse åtföljas av en företrädare från Europeiska centralbanken med expertkunskap om centralbanksuppgifter.”
22.
I artikel 41 ska punkterna 2, 3 och 4 ersättas med följande:
”1a. Vid tillämpningen av artikel 17 ska tillsynsstyrelsen sammankalla en oberoende panel bestående av tillsynsstyrelsens ordförande och sex andra ledamöter, som inte får vara företrädare för den behöriga myndighet som påstås ha överträtt unionsrätten, och som varken har något intresse i frågan eller någon direkt anknytning till den berörda behöriga myndigheten.
Varje ledamot i panelen ska ha en röst.
Panelens beslut ska antas om minst fyra ledamöter röstar för beslutet.
2. Vid tillämpningen av artikel 19 ska tillsynsstyrelsen sammankalla en oberoende panel bestående av tillsynsstyrelsens ordförande, och sex andra ledamöter, som inte får vara företrädare för de behöriga myndigheter som är tvistande parter, och som varken har något intresse i konflikten eller någon direkt anknytning till de berörda behöriga myndigheterna.
Varje ledamot i panelen ska ha en röst.
Panelens beslut ska antas om minst fyra ledamöter röstar för beslutet.
3. De paneler som avses i den här artikeln ska föreslå beslut enligt artikel 17 eller artikel 19 för slutligt antagande av tillsynsstyrelsen.
4. Tillsynsstyrelsen ska anta en arbetsordning för de paneler som avses i denna artikel.”
23.
I artikel 42 ska följande stycke läggas till:
”Första och andra stycket ska inte påverka de uppgifter som Europeiska centralbanken tilldelas genom förordning (EU) nr 1024/2013.”
24.
Artikel 44 ska ändras på följande sätt:
a)
Punkt 1 ska ersättas med följande:
”1. Tillsynsstyrelsens beslut ska fattas med en enkel majoritet av dess ledamöter. Varje ledamot ska ha en röst.
När det gäller de akter som anges i artiklarna 10-16 samt åtgärder och beslut som antas i enlighet med artikel 9.5 tredje stycket och kapitel VI, och genom undantag från första stycket i den här punkten, ska tillsynsstyrelsen fatta beslut på grundval av kvalificerad majoritet bland dess ledamöter, i enlighet med artikel 16.4 i fördraget om Europeiska unionen och artikel 3 i protokoll nr 36 om övergångsbestämmelser, vilket ska inbegripa minst en enkel majoritet av dess ledamöter från behöriga myndigheter i medlemsstater som är deltagande medlemsstater enligt artikel 2.1 i förordning (EU) nr 1024/2013 (nedan kallade deltagande medlemsstater) och en enkel majoritet av dess ledamöter från behöriga myndigheter i medlemsstater som är inte är deltagande medlemsstater enligt artikel 2.1 i förordning (EU) nr 1024/2013 (nedan kallade icke-deltagande medlemsstater).
När det gäller beslut i enlighet med artiklarna 17 och 19 ska de beslut som föreslås av panelen antas av en enkel majoritet av de röstberättigade ledamöterna i tillsynsstyrelsen, vilken ska inbegripa en enkel majoritet av ledamöterna från behöriga myndigheter i deltagande medlemsstater och en enkel majoritet av dess ledamöter från behöriga myndigheter i icke-deltagande medlemsstater.
Från och med den dag då fyra eller färre röstberättigade ledamöter är från behöriga myndigheter i icke-deltagande medlemsstater ska, genom undantag från tredje stycket, det beslut som panelen föreslår antas av en enkel majoritet av de röstberättigade ledamöterna i tillsynsstyrelsen vilken ska inbegripa minst en röst från ledamöter från behöriga myndigheter i icke-deltagande medlemsstater.
Varje röstberättigad ledamot ska ha en röst.
När det gäller panelens sammansättning i enlighet med artikel 41.2 ska tillsynsstyrelsen sträva efter att nå konsensus. Om konsensus inte kan nås ska tillsynsstyrelsen fatta beslut med tre fjärdedelars majoritet av dess röstberättigade ledamöter. Varje röstberättigad ledamot ska ha en röst.
När det gäller beslut som antas i enlighet med artikel 18.3 och 18.4, och genom undantag från första stycket i den här punkten, ska tillsynsstyrelsen fatta beslut på grundval av en enkel majoritet av dess röstberättigade ledamöter, vilken ska inbegripa en enkel majoritet av dess ledamöter från deltagande medlemsstater, och en enkel majoritet av dess ledamöter från behöriga myndigheter i icke-deltagande medlemsstater.”
b)
Punkt 4 ska ersättas med följande:
”4. Ledamöterna utan rösträtt och observatörerna, med undantag för ordföranden, den verkställande direktören och företrädaren för Europeiska centralbanken som utsetts av dess tillsynsnämnd, ska inte närvara vid några diskussioner i tillsynsstyrelsen som avser enskilda finansiella institut, såvida inte annat föreskrivs i artikel 75.3 eller de akter som avses i artikel 1.2.”
c)
Följande punkt ska läggas till:
”4a. Myndighetens ordförande ska ha rätt att när som helst begära omröstning. Utan att det påverkar denna befogenhet eller effektiviteten i myndighetens beslutprocesser ska myndighetens tillsynsstyrelse sträva efter att nå konsensus när den fattar sina beslut.”
25.
I artikel 45.1 ska tredje stycket ersättas med följande:
”De ledamöter som utses av tillsynsstyrelsen ska förordnas på två och ett halvt år. Förordnandet kan förlängas en gång. Förvaltningsstyrelsens sammansättning ska vara väl avvägd och proportionell samt avspegla unionen som helhet. Förvaltningsstyrelsen ska inbegripa minst två företrädare för icke-deltagande medlemsstater. Mandaten ska vara överlappande och ett lämpligt system för rotation ska tillämpas.”
26.
Artikel 47. 4 ska ersättas med följande:
”4. Förvaltningsstyrelsen ska anta myndighetens plan för personalpolitiken och, enligt artikel 68.2, nödvändiga genomförandebestämmelser för tjänsteföreskrifterna.”
27.
Följande artikel ska införas:
”Artikel 49a
Utgifter
Ordföranden ska offentliggöra möten som hållits samt mottagen gästfrihet. Utgifter ska redovisas offentligt i enlighet med tjänsteföreskrifterna.”
28.
Följande artikel ska införas:
”Artikel 52a
Utgifter
Den verkställande direktören ska offentliggöra möten som hållits samt mottagen gästfrihet. Utgifter ska redovisas offentligt i enlighet med tjänsteföreskrifterna.”
29.
Artikel 63.7 ska utgå.
30.
Artikel 81.3 ska ersättas med följande:
”3. När det gäller direkt tillsyn över institut eller infrastrukturer med alleuropeisk räckvidd och med beaktande av marknadsutvecklingen, den inre marknadens stabilitet och sammanhållningen av unionen som helhet, ska kommissionen upprätta en årlig rapport med en bedömning om huruvida det är lämpligt att tilldela myndigheten ytterligare tillsynsansvar på detta område.”
31.
Följande artikel ska införas:
”Artikel 81a
Översyn av omröstningsförfaranden
Från och med den dag då antalet icke-deltagande medlemsstater blir fyra ska kommissionen se över och rapportera till Europaparlamentet, Europeiska rådet och rådet om hur de omröstningsförfaranden som anges i artiklarna 41 och 44 fungerar, med beaktande av de erfarenheter som gjorts vid tillämpningen av denna förordning.”
Artikel 2
Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 81 i förordning (EU) nr 1093/2010 ska kommissionen senast den 31 december 2015 offentliggöra en rapport om tillämpningen av bestämmelserna i den här förordningen med avseende på följande:
a)
Förvaltningsstyrelsens sammansättning.
b)
Sammansättningen av de oberoende paneler som avses i artikel 41 i förordning (EU) nr 1093/2010, som ska förbereda beslut för tillämpningen av artiklarna 17 och 19 i den förordningen.
I rapporten ska utvecklingen av antalet deltagande medlemsstater särskilt beaktas och det ska, mot bakgrund av denna utveckling, undersökas om ytterligare justeringar av dessa bestämmelser är nödvändiga för att säkerställa att Europeiska bankmyndigheten fattar beslut med sikte på behovet av att upprätthålla och stärka den inre marknaden för finansiella tjänster.
Artikel 3
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Strasbourg den 22 oktober 2013.