NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 283/2014
ze dne 11. března 2014
o hlavních směrech transevropských sítí v oblasti telekomunikační infrastruktury a o zrušení rozhodnutí č. 1336/97/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 172 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanoviska Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanoviska Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Telekomunikační sítě a služby jsou rostoucí měrou založeny na internetových infrastrukturách, kde jsou úzce propojeny širokopásmové sítě s digitálními službami. Internet se stává dominantní platformou pro komunikaci, služby, vzdělávání, účast na společenském a politickém životě, kulturní obsah a podnikání. Transevropská dostupnost široce rozšířeného, vysokorychlostního a bezpečného přístupu k internetu a digitálních služeb ve veřejném zájmu je proto důležitá pro sociální a ekonomický růst, konkurenceschopnost, sociální začleňování a vnitřní trh.
(2)
Dne 17. června 2010 Evropská rada podpořila sdělení Komise ze dne 26. srpna 2010 o Digitální agendě pro Evropu, jejímž cílem je stanovit postup pro maximální využití sociálních a ekonomických možností informačních a komunikačních technologií. Účelem je stimulovat nabídku a poptávku, pokud jde o konkurenceschopnou infrastrukturu vysokorychlostního internetu a digitální služby založené na internetu, a učinit tak další krok k vytvoření skutečně jednotného digitálního trhu, který je nezbytný pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění.
(3)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1316/2013 (4) stanoví podmínky, metody a postupy pro poskytování finanční pomoci Unie pro transevropské sítě v oblasti dopravy, digitálních komunikací a energetiky. Vzhledem k tomu, že podobné výzvy a příležitosti jsou i v odvětvích, na která se vztahuje nástroj pro propojení Evropy, existuje významný prostor pro využití součinností, mj. kombinováním finančních zdrojů v rámci nástroje pro propojení Evropy s jinými zdroji financování.
(4)
Existuje velké množství přeshraničních digitálních služeb, které v rámci podpory politik Unie zajišťují komunikaci mezi evropskými orgány veřejné správy. Je důležité, aby nová řešení vycházela z těch stávajících, která již byla provedena v souvislosti s dalšími evropskými iniciativami, aby nedocházelo ke zdvojování práce, a aby byla zajištěna koordinace a sladění přístupů a řešení v rámci různých iniciativ a politik, jako je například program ISA zřízený rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 922/2009 (5), program Fiscalis zavedený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1286/2013 (6) a program Horizont 2020 zavedený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1291/2013 (7). Je také důležité, aby řešení splňovala dohodnuté mezinárodní nebo evropské normy či otevřené specifikace pro interoperabilitu, zejména specifikace určené Komisí v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1025/2012 (8), a další příslušné specifikace a směry, jako je Evropský rámec interoperability evropských veřejných služeb (dále jen „evropský rámec interoperability“).
(5)
Rozvoj vysokorychlostních širokopásmových sítí se bude opírat o evropské technické normy. Pokud má hrát Unie v odvětví telekomunikací hlavní úlohu, musí se v jejím rámci zavést programy výzkumu a vývoje a zintenzivnit monitorování normalizačních postupů.
(6)
U rozsáhlých pilotních projektů prováděných mezi členskými státy a spolufinancovaných v rámci programu pro konkurenceschopnost a inovace (9), jako je PEPPOL, STORK, epSOS, eCODEX nebo SPOCS, byly na vnitřním trhu prověřeny hlavní přeshraniční digitální služby založené na společných stavebních prvcích, jejichž konsolidace probíhá prostřednictvím projektu eSENS. Tyto pilotní projekty již dosáhly nebo v blízké budoucnosti dosáhnou zralosti, která je pro zavedení do praxe požadována. U stávajících projektů společného zájmu se již ukázalo, že postup na úrovni EU má jednoznačnou přidanou hodnotu, např. v oblasti kulturního dědictví (Europeana), ochrany dítěte (Bezpečnější internet), sociálního zabezpečení (EESSI), přičemž byly navrženy další projekty, jako např. v oblasti ochrany spotřebitele (řešení sporů on-line).
(7)
Pokud jde o infrastruktury digitálních služeb, měly by mít stavební prvky přednost před jinými infrastrukturami digitálních služeb, neboť jsou pro vytvoření těchto infrastruktur předpokladem. Infrastruktury digitálních služeb by mimo jiné měly vytvářet evropskou přidanou hodnotu a pokrývat skutečně prokázané potřeby. Aby mohly být zavedeny do praxe, měly by být z technického i provozního hlediska dostatečně vyspělé, což musí být prokázáno zejména úspěšnou realizací pilotních projektů. Měly by být založeny na konkrétním plánu udržitelnosti s cílem zajistit střednědobý až dlouhodobý provoz platforem hlavních služeb nad rámec nástroje pro propojení Evropy. Z toho důvodu by finanční pomoc podle tohoto nařízení měla být pokud možno v průběhu času postupně ukončována a v případě potřeby by měly být uvolněny finanční prostředky z jiných zdrojů než z nástroje pro propojení Evropy.
(8)
Je důležité poskytnout financování pro infrastruktury digitálních služeb, které jsou nezbytné pro splnění právních závazků vyplývajících z práva Unie nebo které vyvíjejí nebo zajišťují stavební prvky, s možným významným dopadem na rozvoj celoevropských veřejných služeb, v zájmu podpory mnohočetných infrastruktur digitálních služeb a postupného vybudování evropského ekosystému interoperability. V této souvislosti se právními závazky rozumí zvláštní ustanovení, která vyžadují buď vytvoření, nebo využití infrastruktur digitálních služeb, nebo požadují výsledky, kterých lze dosáhnout pouze prostřednictvím evropských infrastruktur digitálních služeb.
(9)
Jakožto již zavedené infrastruktury digitálních služeb by Europeana a Bezpečnější internet pro děti měly mít z hlediska financování přednost. V prvních letech příštího víceletého finančního rámce na období 2014-2020 stanoveného v nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (10) by zejména měla být zajištěna kontinuita financování poskytovaného Unií pro nástroj pro propojení Evropy z jiných programů Unie, aby bylo umožněno nepřerušené a úspěšné poskytování služeb na téže úrovni, která je zajištěna v rámci stávajícího režimu financování. Dne 10. května 2012 Rada zdůraznila, že je nezbytné zajistit dlouhodobou životaschopnost Europeany, a to i z hlediska správy a financování (11).
(10)
Je třeba zajistit bezpečné, inkluzivní a pozitivní online prostředí pro děti a mladé lidi. Z hlediska ochrany a podpory práv dětí v online prostředí je klíčové zajistit po roce 2014fungování programu Bezpečnější internet. Prováděním tohoto nařízení je třeba zajistit finanční podporu Evropské strategie pro internet lépe uzpůsobený dětem na úrovni Unie i členských států, a to především pokud jde o centra pro bezpečnější internet v členských státech. Činnosti center pro bezpečnější internet, mimo jiné jejich funkce osvětových center, a další činnosti vedoucí ke zvyšování povědomí, provozování linek pomoci pro děti, rodiče a vychovatele poskytujících informace o tom, jak nejlépe mají děti internet používat, jakož i tísňových linek pro hlášení obsahu na internetu týkajícího se pohlavního zneužívání dětí, představují klíčový prvek a základní předpoklad pro úspěch této strategie.
(11)
Budoucí právní akt Unie o elektronické identifikaci a důvěryhodných službách pro elektronické transakce na vnitřním trhu má stanovit podrobné požadavky a podmínky pro vzájemné uznávání klíčových předpokladů, které jsou zde označovány za stavební prvky infrastruktur digitálních služeb. Uvedený právní akt bude zahrnovat některé z nejdůležitějších stavebních prvků, například elektronickou identifikaci a elektronický podpis jakožto součásti projektů společného zájmu uvedených v příloze tohoto nařízení.
(12)
Infrastruktury digitálních služeb realizované v souladu s rozhodnutím 922/2009/ES usnadní elektronickou interakci mezi evropskými orgány veřejné správy v různých zemích a odvětvích. To pak umožní poskytování základních služeb, mimo jiné v oblastech, jako je elektronická identifikace a ověřování pravosti a zadávání veřejných zakázek, přeshraniční propojení obchodních rejstříků, interoperabilní elektronické přeshraniční zdravotnické služby, jakož i přeshraniční spolupráce týkající se kybernetické bezpečnosti, a přispěje tak k vytvoření jednotného digitálního trhu. Této interakce mezi správními orgány bude dosaženo vytvořením nebo rozšířením interoperabilních platforem hlavních služeb, a to na základě stávajících společných stavebních prvků, nebo zajištěním dalších stavebních prvků nezbytných pro rozvoj dalších platforem hlavních služeb, a prostřednictvím souvisejících obecných služeb pro propojení vnitrostátních infrastruktur s platformami hlavních služeb, aby mohly být poskytovány přeshraniční digitální služby.
(13)
Členské státy by měly podporovat místní a regionální orgány v tom, aby se plně a účinně zapojily do správy infrastruktur digitálních služeb, a měly by zajistit, aby projekty společného zájmu, které se týkají přeshraničního poskytování služeb elektronické veřejné správy, braly v úvahu doporučení evropského rámce interoperability.
(14)
Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 6. července 2011 nazvaném Evropské širokopásmové sítě: investice do digitálního růstu (12) zdůraznil, že širokopásmové služby jsou klíčem ke konkurenceschopnosti průmyslu Unie a velkou měrou přispívají k hospodářskému růstu, sociální soudržnosti a vytváření kvalitních pracovních příležitostí v Unii. Má-li být Unie zdrojem inovací, znalostí a služeb, je nezbytné investovat do nejmodernějších technologií, jež obstojí i v budoucnosti.
(15)
Evropský trh s téměř 500 miliony obyvatel s vysokorychlostním širokopásmovým připojením by byl klíčovým faktorem pro rozvoj vnitřního trhu, vedl by k vytvoření celosvětově jedinečné skupiny uživatelů dostatečně rozsáhlé pro to, aby se všem regionům poskytly nové možnosti, každému jednotlivému uživateli další výhody a Unii jako takové kapacita stát se hlavní znalostní ekonomikou ve světovém měřítku. Rychlé zavádění vysokorychlostních širokopásmových sítí je zásadní pro rozvoj produktivity Unie a pro vznik nových a malých podniků, které mohou zastávat vedoucí postavení v různých odvětvích, například ve zdravotnictví, výrobním průmyslu a ve službách.
(16)
Spojení nových příležitostí v infrastruktuře a nových, inovativních a interoperabilních služeb by mělo uvést v pohyb účinný cyklus pomocí stimulace zvyšující se poptávky po vysokorychlostním širokopásmovém připojení, na niž by bylo vhodné z komerčního hlediska reagovat.
(17)
Digitální agenda pro Evropu stanoví, že do roku 2020 by měli mít všichni Evropané přístup k internetu o rychlosti vyšší než 30 Mb/s a polovina nebo více evropských domácností by měla mít předplacené internetové připojení o rychlosti vyšší než 100 Mb/s.
(18)
Vzhledem k rychlému rozvoji digitálních služeb a aplikací vyžadujících stále rychlejší internetová připojení a urychlený vývoj nejmodernějších technologií, které to umožní, je vhodné v rámci hodnocení Digitální agendy pro Evropu zvážit revizi cílů v oblasti širokopásmového připojení pro rok 2020, aby se zajistilo, že Evropa bude mít k dispozici konkurenceschopné rychlosti širokopásmového připojení v porovnání s jinými světovými ekonomikami.
(19)
Část projektů v oblasti širokopásmového připojení by se měla vyznačovat vyššími ambicemi a usilovat o vyšší rychlosti, a měla by tak sloužit jako pilotní projekty pro rychlejší připojení a modely s potenciálem pro replikovatelnost.
(20)
Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 12. září 2013 nazvaném Digitální agenda pro růst, mobilitu a zaměstnanost: čas přeřadit na vyšší rychlost zdůraznil, že cílem revidované a na budoucnost orientované Digitální agendy pro Evropu pro rok 2020 je propojení všech domácností v Unii širokopásmovým připojením o rychlosti 100 Mb/s, přičemž polovina domácností by měla předplacené připojení o rychlosti 1 Gb/s nebo vyšší.
(21)
Vedoucí úlohu při zavádění a modernizaci širokopásmových sítí by měl hrát soukromý sektor, přičemž by se měl opírat o regulační rámec podporující hospodářskou soutěž a investice. V případě, kdy objem soukromých investic není dostatečný, měly by členské státy provést nezbytné kroky k dosažení cílů Digitální agendy pro Evropu. Veřejná finanční podpora pro širokopásmové sítě by měla být omezena na programy nebo iniciativy zaměřené na projekty, které nemohou být financovány pouze soukromým sektorem, což musí být doloženo předběžným hodnocením, kterým se zjistí selhání trhu nebo nepříznivé investiční situace, v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (13).
(22)
Finanční nástroj či nástroje pro širokopásmové sítě nemají vést k nepřiměřenému narušení hospodářské soutěže a k vytěsnění soukromých investic nebo vytvářet překážky, které soukromé investory odradí. Mají být zejména v souladu s články 101, 102, 106 a 107 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) a ve vhodných případech s pokyny EU k použití pravidel státní podpory ve vztahu k rychlému zavádění širokopásmových sítí.
(23)
Prostředky z veřejných zdrojů na širokopásmové sítě mají být vydávány pouze na infrastruktury, jež jsou v souladu s platnými právními předpisy, zejména předpisy v oblasti hospodářské soutěže, a s nařízeným přístupem podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES (14).
(24)
Vzhledem k tomu, že finanční zdroje, které jsou k dispozici v rámci nástroje pro propojení Evropy, jsou omezené, měla by se finanční pomoc zaměřit na vytvoření finančních mechanismů na úrovni Unie, které přilákají další investice, podpoří multiplikační efekt, a usnadní tak efektivní využívání soukromých a jiných veřejných investičních zdrojů. Díky tomuto přístupu vzniknou příznivé podmínky pro finanční příspěvky podniků a institucionálních subjektů, jejichž výše může výrazně překročit úroveň přímo způsobilého financování v rámci nástroje pro propojení Evropy.
(25)
Vzhledem k omezeným finančním zdrojům v rámci nástroje pro propojení Evropy a v zájmu zajištění vhodného financování pro infrastruktury digitálních služeb by celková výše rozpočtových prostředků určených na širokopásmové připojení neměla překročit minimální částku nezbytnou k zajištění nákladově efektivní intervence, kterou je třeba stanovit prostřednictvím předběžného hodnocení a zohlednit přitom mimo jiné druh zamýšlených finančních nástrojů, potenciální pákový efekt pro minimální velikost projektového portfolia umožňující jeho účinné fungování a tržní podmínky.
(26)
Podpora zavádění širokopásmových sítí poskytovaná v rámci nástroje pro propojení Evropy by měla doplňovat pomoc poskytovanou podle jiných unijních programů a iniciativ, včetně evropských strukturálních a investičních fondů, v případech, kdy je v rámci předběžného hodnocení zjištěno selhání trhu či nepříznivá investiční situace a kdy tak rozhodnou řídící orgány. Finanční pomoc pro zavádění širokopásmových sítí poskytovaná v rámci nástroje pro propojení Evropy by měla přispět k úsilí členských států, a to jak přímo, tak tím, že zajistí investiční nástroje pro dobrovolné, účelově vázané příspěvky z jiných zdrojů, včetně evropských strukturálních a investičních fondů, v důsledku čehož budou moci členské státy využít know-how a úspory z rozsahu, které skýtají nástroje řízené Unií, s cílem zlepšit efektivní využití veřejných prostředků.
(27)
Financování v rámci nástroje pro propojení Evropy by v zájmu zajištění hospodářsky nejvýhodnějšího řešení a v důsledku omezených zdrojů mělo být poskytnuto na projekty, jež využívají z hlediska daného projektu nejvhodnější technologie, mohou podnítit inovativní obchodní modely a vykazují vysoký potenciál, pokud jde o replikaci. Pokud jsou projekty financovány prostřednictvím dobrovolných příspěvků v rámci nástroje pro propojení Evropy, například prostřednictvím evropských strukturálních a investičních fondů nebo vnitrostátních či regionálních finančních prostředků, měla by být kritéria způsobilosti pružnější a zohledňovat konkrétní situaci a podmínky v oblastech, kterým tyto finanční prostředky mají posloužit.
(28)
Unie může podpořit zavádění širokopásmových sítí, které přispívají k dosažení cílů Digitální agendy pro Evropu ve všech možných oblastech. Důležitými cíli Digitální agendy pro Evropu jsou zmenšení digitální propasti a zvýšení digitálního začleňování. Všechna opatření Unie v oblasti širokopásmového připojení by tak měla být zaměřena na zvláštní potřeby příměstských, venkovských, a zejména řídce osídlených a méně rozvinutých regionů, v nichž je nutné zavést připojení. To zahrnuje zavádění širokopásmových sítí za účelem propojení ostrovních, uzavřených, horských, odlehlých a okrajových regionů, včetně ostrovních členských států, s ústředními regiony Unie nebo opatření ke zlepšení spolehlivosti nebo kvality spojení mezi těmito regiony a ústředními regiony Unie.
(29)
Pro dotvoření jednotného digitálního trhu je třeba podpořit slučitelnost programu týkajícího se nástroje pro propojení Evropy s vnitrostátními a regionálními činnostmi v oblasti širokopásmového připojení.
(30)
Při provádění tohoto nařízení by měla být forma finanční pomoci sladěna s povahou dotčených opatření. Platformy hlavních služeb, které nemohou být financovány z jiných zdrojů, by proto v oblasti infrastruktur digitálních služeb měly být upřednostněny pro financování, a to formou zadávání veřejných zakázek, nebo ve výjimečných případech formou grantů, zatímco na obecné služby by měla být poskytnuta pouze omezená finanční pomoc z nástroje pro propojení Evropy. Navíc by jakákoliv finanční pomoc z nástroje pro propojení Evropy měla být zaměřena na účinné využívání fondů Unie, a proto by širokopásmové sítě měly být podporovány finančními nástroji, které přinášejí větší pákový efekt než granty.
(31)
Intervence podle tohoto nařízení by měla být zaměřena na dosažení součinností a interoperability mezi různými projekty společného zájmu popsanými v příloze, jakož i s jinými infrastrukturami, včetně dopravních a energetických infrastruktur podporovaných v rámci nástroje pro propojení Evropy, příslušnými výzkumnými infrastrukturami podporovanými mimo jiné prostřednictvím programu Horizont 2020 a příslušnými infrastrukturami podporovanými z evropských strukturálních a investičních fondů, a zároveň by nemělo docházet ke zdvojování činností a nepřiměřenému administrativnímu zatížení.
(32)
Finanční pomoc pro projekty společného zájmu by měla být doplněna horizontálními opatřeními, včetně technické pomoci, opatření na povzbuzení poptávky a koordinace, přičemž cílem by měl být co největší dopad intervence Unie.
(33)
Při vyčleňování prostředků na intervenci v oblasti širokopásmových sítí by Komise měla vzít v úvahu výsledky hodnocení stávajících finančních nástrojů Unie.
(34)
Komisi by měla být nápomocna odborná skupina složená ze zástupců všech členských států za účelem konzultací a podpory mimo jiné při monitorování provádění tohoto nařízení, plánování, hodnocení a řešení problémů s prováděním.
(35)
Odborná skupina by měla rovněž spolupracovat se subjekty podílejícími se na provádění tohoto nařízení, například s místními a regionálními orgány, poskytovateli přístupu k internetu, administrátory veřejných sítí a výrobci součástí, jakož i s vnitrostátními regulačními orgány a se Sdružením evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací (BEREC), zřízeným nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1211/2009 (15).
(36)
Nařízením (EU) č. 1316/2013 se zřizuje koordinační výbor pro nástroj pro propojení Evropy, který je rovněž výborem ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (16). Nařízení (EU) č. 1316/2013 na Komisi dále přenáší pravomoci přijímat v souladu s přezkumným postupem roční a víceleté pracovní programy, mimo jiné pro odvětví telekomunikací, které je předmětem tohoto nařízení. V tomto ohledu je důležité upřesnit, že členské státy by při projednávání otázek souvisejících s tímto nařízením, zejména návrhů ročních a víceletých pracovních programů, měli v koordinačním výboru pro nástroj pro propojení Evropy zastupovat odborníci z odvětví telekomunikační infrastruktury.
(37)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž koordinovaného rozvoje transevropských sítí v oblasti telekomunikační infrastruktury, nemůže být uspokojivě dosaženo členskými státy, ale spíše jich, z důvodu přeshraniční povahy podporovaných infrastruktur a dopadů na celé území Unie, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(38)
Za účelem podpory projektů společného zájmu v odvětví dopravy, telekomunikačních infrastruktur a energie stanoví nařízení (EU) č. 1316/2013 podmínky, metody a postupy pro poskytování finanční pomoci Unie na transevropské sítě. Stanoví také rozčlenění zdrojů, které mají být k dispozici podle nařízení (EU, Euratom) č. 1311/2013 ve všech třech odvětvích. Nařízení (EU) č. 1316/2013 je použitelné od 1. ledna 2014. Je tedy vhodné sladit uplatňování tohoto nařízení a nařízení (EU) č. 1316/2013 a nařízení (EU, Euratom) č. 1311/2013 Toto nařízení by se tedy mělo použít od 1. ledna 2014.
(39)
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1336/97/ES (17) by mělo být zrušeno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
1. Tímto nařízením se stanoví hlavní směry pro včasné zavedení a interoperabilitu projektů společného zájmu v oblasti transevropských sítí v oblasti telekomunikační infrastruktury.
2. Toto nařízení stanoví zejména:
a)
cíle a operační priority projektů společného zájmu;
b)
určení projektů společného zájmu;
c)
kritéria, podle kterých jsou opatření přispívající k projektům společného zájmu způsobilá pro finanční pomoc Unie v souladu s nařízením (EU) č. 1316/2013 pro účely rozvoje, realizace, zavádění, vzájemného propojení a interoperability těchto projektů;
d)
priority z hlediska financování poskytovaného pro projekty společného zájmu.
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené v článku 2 nařízení (EU) č. 1316/2013.
2. Pro účely tohoto nařízení a nařízení (EU) č. 1316/2013 se dále rozumí:
a)
„telekomunikační infrastrukturou“ širokopásmové sítě a infrastruktury digitálních služeb;
b)
„infrastrukturami digitálních služeb“ infrastruktury, které umožňují elektronické poskytování síťových služeb, zpravidla po internetu, které zajišťují transevropské interoperabilní služby společného zájmu pro občany, podniky nebo veřejné orgány a které jsou tvořeny platformami hlavních služeb a obecnými službami;
c)
„stavebními prvky“ základní infrastruktury digitálních služeb, které jsou základním předpokladem pro opětovné využití ve složitějších infrastrukturách digitálních služeb;
d)
„platformami hlavních služeb“ ústřední uzly infrastruktur digitálních služeb, jejichž účelem je zajišťovat transevropské propojení, přístup a interoperabilitu a které jsou otevřené členským státům a mohou být otevřené i jiným subjektům;
e)
„obecnými službami“ vstupní služby spojující jednu či více vnitrostátních infrastruktur s platformou nebo platformami hlavních služeb;
f)
„širokopásmovými sítěmi“ pevné a bezdrátové přístupové sítě, pomocná infrastruktura a hlavní sítě schopné zajistit spojení o velmi vysokých rychlostech;
g)
„horizontálními opatřeními“ studie ve smyslu čl. 2 bodu 6 nařízení (EU) č. 1316/2013, a podpůrná opatření programu ve smyslu čl. 2 bodu 7 nařízení (EU) č. 1316/2013.
Článek 3
Cíle
1. Projekty společného zájmu přispívají k dosažení obecných cílů uvedených v článku 3 nařízení (EU) č. 1316/2013.
2. Kromě obecných cílů sledují projekty společného zájmu jeden nebo několik těchto specifických cílů:
a)
hospodářský růst a podpora dokončení a fungování vnitřního trhu, což povede ke zvýšení konkurenceschopnosti evropského hospodářství, včetně malých a středních podniků;
b)
zlepšení každodenního života občanů, podniků a veřejných orgánů, na všech úrovních, podporou širokopásmových sítí, propojení a interoperability vnitrostátních, regionálních a místních širokopásmových sítí, nediskriminačního přístupu k těmto sítím a digitálního začlenění.
3. K dosažení cílů uvedených v odstavcích 1 a 2 přispívají tyto operační priority:
a)
interoperabilita, propojení, udržitelné zavádění, provoz a modernizace transevropských infrastruktur digitálních služeb, jakož i koordinace na evropské úrovni;
b)
efektivní tok investic soukromého a veřejného sektoru s cílem stimulovat zavádění a modernizaci širokopásmových sítí, a přispět tak k dosažení cílů širokopásmového připojení stanovených v Digitální agendě pro Evropu.
Článek 4
Projekty společného zájmu
1. Účelem projektů společného zájmu je zejména:
a)
vytvořit nebo rozšířit interoperabilní a pokud možno mezinárodně slučitelné platformy hlavních služeb, spolu s obecnými službami pro infrastruktury digitálních služeb;
b)
zajistit efektivní investiční nástroje pro širokopásmové sítě, přilákat nové kategorie investorů a navrhovatelů projektů a podpořit replikovatelnost inovačních projektů a obchodních modelů.
2. Projekty společného zájmu mohou zahrnovat celý cyklus, včetně studií proveditelnosti, provádění, nepřetržité činnosti a modernizace, koordinace a hodnocení.
3. Projekty společného zájmu mohou být podporovány prostřednictvím horizontálních opatření.
4. Projekty společného zájmu a opatření, která k nim přispívají, jsou podrobněji popsány v příloze.
Článek 5
Metody intervence
1. V oblasti infrastruktur digitálních služeb realizuje platformy hlavních služeb v prvé řadě Unie, zatímco obecné služby realizují strany, které vytváří napojení na příslušnou platformu hlavních služeb. Investice do širokopásmových sítí poskytuje převážně soukromý sektor, který se opírá o regulační rámec podporující hospodářskou soutěž a investice. Veřejná podpora pro širokopásmové sítě je poskytována pouze v případě selhání trhu či nepříznivé investiční situace.
2. Členské státy a jiné subjekty, které jsou pověřeny prováděním projektů společného zájmu nebo k nim přispívají, se vybízejí, aby přijaly opatření nezbytná k usnadnění provádění projektů společného zájmu. Konečné rozhodnutí o provádění projektu společného zájmu, který se vztahuje na území některého členského státu, se přijme až poté, co je tento členský stát schválí.
3. Opatření přispívající k projektům společného zájmu splňujícím kritéria uvedená v článku 6 tohoto nařízení jsou způsobilá pro finanční pomoc Unie na základě podmínek a nástrojů, které jsou k dispozici podle nařízení (EU) č. 1316/2013. Finanční podpora je poskytována v souladu s příslušnými pravidly a postupy přijatými Unií, prioritami financování stanovenými v článku 6 tohoto nařízení a dostupností zdrojů, přičemž se přihlíží ke zvláštním potřebám příjemců:
4. opatření přispívající k projektům společného zájmu v oblasti infrastruktur digitálních služeb jsou podpořena:
a)
zadáváním veřejných zakázek; nebo
b)
granty.
5. opatření přispívající k projektům společného zájmu v oblasti širokopásmových sítí jsou podpořena:
a)
finančními nástroji vymezenými v nařízení (EU) č. 1316/2013, které mohou být doplněny dalšími příspěvky z jiných odvětví nástroje pro propojení Evropy, jiných nástrojů, programů a rozpočtových položek v rozpočtu Unie, od členských států, včetně regionálních a místních orgánů a jiných investorů, včetně soukromých investorů, v souladu s čl. 15 odst. 2 nařízení (EU) č. 1316/2013; nebo
b)
kombinací finančních nástrojů a grantů z veřejných zdrojů jiných než nástroj pro propojení Evropy, ať už jsou to veřejné zdroje na úrovni Unie, nebo na vnitrostátní úrovni;
6. horizontální opatření jsou podpořena:
a)
zadáváním veřejných zakázek; nebo
b)
granty.
7. Celková částka rozpočtových prostředků přidělených na finanční nástroje pro širokopásmové sítě nepřekročí minimální částku nezbytnou k zajištění nákladově efektivních intervencí, které se stanoví na základě předběžného hodnocení uvedeného v čl. 14 odst. 1 nařízení (EU) č. 1316/2013.
Tato částka představuje 15 % z finančního krytí určeného pro odvětví telekomunikací uvedeného v čl. 5 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 1316/2013.
8. Nejméně třetina projektů širokopásmového připojení, které získávají finanční pomoc podle tohoto nařízení, je zaměřena na dosažení rychlosti širokopásmového připojení vyšší než 100 Mb/s.
9. Evropský parlament a Rada mohou na návrh Komise a v návaznosti na zprávu uvedenou v čl. 8 odst. 6 upravit částku stanovenou podle odstavce 7 tohoto článku a podíl projektů uvedený v odstavci 8 tohoto článku.
10. Je-li podpora z nástroje pro propojení Evropy doplňkem podpory z evropských strukturálních a investičních fondů a jiné přímé veřejné podpory, může být dosažení součinností mezi opatřeními v rámci nástroje pro propojení Evropy a podporou z evropských strukturálních a investičních fondů posíleno využitím vhodného mechanismu koordinace.
Článek 6
Kritéria způsobilosti a priority financování
1. Aby byla opatření přispívající k projektům společného zájmu v oblasti infrastruktur digitálních služeb způsobilá pro financování, musí splňovat všechna tato kritéria:
a)
být dostatečně vyspělá, aby mohla být zavedena, což musí být doloženo zejména úspěšnou realizací pilotních projektů v rámci programů, jako jsou například programy Unie související s inovacemi a výzkumem;
b)
přispívat k politikám a činnostem Unie na podporu vnitřního trhu;
c)
přinášet evropskou přidanou hodnotu a zahrnovat strategii a plán pro dlouhodobou udržitelnost, případně financováním ze zdrojů jiných než z nástroje pro propojení Evropy, přičemž kvalita této strategie musí být prokázána na základě posouzení proveditelnosti a poměru nákladů a přínosů. Tuto strategii je v případě potřeby nutné aktualizovat;
d)
být v souladu s mezinárodními nebo evropskými normami nebo s otevřenými specifikacemi a směry pro interoperabilitu, jako je Evropský rámec interoperability, a vycházet ze stávajících řešení.
2. Výběr opatření přispívajících k projektům společného zájmu v oblasti infrastruktur digitálních služeb, jež mají být financovány podle nástroje pro propojení Evropy, jakož i úroveň jejich financování se stanoví v rámci ročního pracovního programu uvedeného v čl. 17 odst. 1 nařízení (EU) č. 1316/2013.
3. Nejvyšší prioritu pro financování mají stavební prvky, které jsou nezbytné pro rozvoj, zavádění a provoz ostatních infrastruktur digitálních služeb uvedených v oddílu 1.1 přílohy a u nichž je prokazatelný předpoklad, že pro tyto účely budou mít využití.
4. Druhou nejvyšší prioritu mají jiné infrastruktury digitálních služeb, jejichž účelem je podpora práva, politik a programů Unie, uvedených v oddílu 1.2 a 1.3 přílohy, a jež jsou pokud možno založeny na stávajících stavebních prvcích.
5. Podpora platforem hlavních služeb má přednost před podporou obecných služeb.
6. V ročních a víceletých pracovních programech uvedených v článku 17 nařízení (EU) č. 1316/2013 mohou být na základě cílů stanovených v článku 3 tohoto nařízení, popisu projektů společného zájmu v příloze tohoto nařízení a s ohledem na dostupné rozpočtové prostředky stanovena další kritéria, pokud jde o způsobilost a prioritu v oblasti infrastruktur digitálních služeb.
7. Aby byla opatření přispívající k projektům společného zájmu v oblasti širokopásmových sítí způsobilá pro financování, musí splňovat všechna tato kritéria:
a)
významně přispívat k plnění cílů Digitální agendy pro Evropu;
b)
být dostatečně vyspělé z hlediska fáze vývoje projektu a přípravné fáze a stavět na účinných mechanismech realizace;
c)
nabízet řešení selhání trhu nebo nepříznivých investičních situací;
d)
nesmí vést k narušení trhu nebo k vytěsňování soukromých investic;
e)
využívat technologii považovanou za nejvhodnější k řešení potřeb dotčené zeměpisné oblasti, přičemž se berou v úvahu zeměpisné, sociální a ekonomické faktory na základě objektivních kritérií a v souladu se zásadou technologické neutrality;
f)
zavádět technologii, jež je pro konkrétní projekt nejvhodnější, a současně nabízet nejlepší možnou rovnováhu mezi nejvyspělejšími technologiemi z hlediska kapacity toku údajů, bezpečnosti přenosu, odolnosti sítě a nákladové efektivnosti;
g)
disponovat vysokým potenciálem replikovatelnosti nebo být založeny na inovativních obchodních modelech.
8. Kritéria uvedená v odst. 7 písm. g) tohoto článku se nevyžadují pro projekty financované z dodatečných účelově vázaných příspěvků poskytnutých v souladu s čl. 15 odst. 2 nařízení (EU) č. 1316/2013.
9. Aby byla horizontální opatření způsobilá pro financování, musí splňovat jedno z těchto kritérií:
a)
připravovat nebo podporovat opatření provádění při jejich zavádění, řízení a řešení stávajících či vznikajících problémů při provádění;
b)
vytvářet novou poptávku po infrastrukturách digitálních služeb.
Článek 7
Spolupráce s třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi
1. Unie může navazovat kontakty, projednávat a vyměňovat si informace a spolupracovat s veřejnými orgány nebo jakoukoli jinou organizací ve třetích zemích za účelem dosažení každého cíle sledovaného tímto nařízením. Kromě jiných cílů bude tato spolupráce usilovat o podporu interoperability mezi sítěmi v oblasti telekomunikační infrastruktury v Unii a podobnými sítěmi třetích zemí.
2. Země Evropského sdružení volného obchodu (ESVO), které jsou členy Evropského hospodářského prostoru, mohou být zapojeny do odvětví v rámci nástroje pro propojení Evropy zahrnujícího telekomunikační infrastrukturu v souladu s podmínkami stanovenými v dohodě o EHP.
3. Odchylně od čl. 8 odst. 3 a čl. 9 odst. 4 nařízení (EU) č. 1316/2013, mohou být přistupující země a kandidátské země využívající předvstupní strategie zapojeny do odvětví v rámci nástroje pro propojení Evropy zahrnujícího telekomunikační infrastrukturu v souladu s dohodami, které s Unií podepsaly.
4. Pro účely účasti zemí ESVO se odvětví v rámci nástroje pro propojení Evropy zahrnující telekomunikační infrastrukturu považuje za zvláštní program.
Článek 8
Výměna informací, monitorování a podávání zpráv
1. Na základě informací obdržených podle čl. 22 třetího pododstavce nařízení (EU) č. 1316/2013 si členské státy a Komise vyměňují informace a osvědčené postupy týkající se pokroku dosaženého v provádění tohoto nařízení. Členské státy do tohoto procesu ve vhodných případech zapojí místní a regionální orgány. Komise zveřejní celoroční přehled těchto informací a předloží ho Evropskému parlamentu a Radě.
2. Komisi poskytuje poradenství a je nápomocna skupina odborníků složená z jednoho zástupce každého státu. Tato skupina odborníků je Komisi nápomocna zejména při:
a)
monitorování provádění tohoto nařízení;
b)
zohledňování vnitrostátních plánů a vnitrostátních strategií, kde je to případné;
c)
realizaci opatření pro hodnocení provádění pracovních programů z finančního a technického hlediska;
d)
řešení stávajících nebo vznikajících problémů souvisejících s realizací projektu.
e)
vymezování strategických směrů před tím, než dojde k vypracování ročního a víceletého pracovního programu, které jsou uvedeny v článku 17 nařízení (EU) č. 1316/2013, přičemž zvláštní pozornost věnuje výběru a stažení opatřeních přispívajících k projektům společného zájmu a rozdělení rozpočtových prostředků, jakož i revizi těchto pracovních programů.
3. Skupina odborníků může rovněž posuzovat jakékoli jiné otázky týkající se rozvoje transevropských sítí v oblasti telekomunikační infrastruktury.
4. Komise skupinu odborníků informuje o pokroku při provádění ročních a víceletých pracovních programů, které jsou uvedeny v článku 17 nařízení (EU) č. 1316/2013.
5. Skupina odborníků spolupracuje se subjekty zapojenými do plánování, rozvoje a správy digitálních sítí a služeb, jakož i s dalšími příslušnými zúčastněnými stranami.
Komise a další subjekty pověřené prováděním tohoto nařízení, například Evropská investiční banka, věnují doporučením skupiny odborníků zvláštní pozornost.
6. V souvislosti s hodnocením v polovině období a následným hodnocením nařízení (EU) č. 1316/2013, uvedeným v článku 27 tohoto nařízení, a za pomoci skupiny odborníků Komise uveřejní zprávu o pokroku v provádění tohoto nařízení. Uvedená zpráva se předloží Evropskému parlamentu a Radě.
7. Zpráva bude obsahovat hodnocení pokroku, jehož bylo dosaženo při rozvoji a provádění projektů společného zájmu, včetně případných zpoždění v provádění a zaznamenaných obtíží, jakož i informace o závazcích a platbách.
8. Komise v těchto zprávách rovněž vyhodnotí, zda oblast působnosti projektů společného zájmu nadále odráží technologický rozvoj a inovace, stejně jako vývoj právních předpisů či vývoj trhu a hospodářský vývoj, a zda by s ohledem na tento vývoj a potřebu dlouhodobé udržitelnosti měla být finanční podpora některého projektu společného zájmu postupně ukončena nebo poskytována z jiných zdrojů. U projektů, které mohou mít významný dopad na životní prostředí, zahrnují tyto zprávy analýzu vlivu na životní prostředí s případným přihlédnutím k potřebě přizpůsobení se změně klimatu a zmírnění jejího dopadu a k odolnosti vůči živelným pohromám. Takové hodnocení lze uskutečnit rovněž kdykoli jindy, považuje-li se to za vhodné.
9. Dosažení specifických cílů stanovených v článku 3 se posuzuje ex post mimo jiné na základě:
a)
dostupnosti infrastruktur digitálních služeb, měřeno podle počtu členských států napojených na každou infrastrukturu digitálních služeb;
b)
procentuálního podílu občanů a podniků využívajících infrastruktur digitálních služeb a přeshraniční dostupnosti těchto služeb;
c)
objemu získaných investic v oblasti širokopásmových sítí a pákového efektu, v případě projektů financovaných z příspěvků z veřejných zdrojů uvedených v čl. 5 odst. 5 písm. b).
Článek 9
Zrušení
Rozhodnutí č. 1336/97/ES se zrušuje.
Článek 10
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. března 2014.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 283/2014
av den 11 mars 2014
om riktlinjer för transeuropeiska nät på området för telekommunikationsinfrastruktur och om upphävande av beslut nr 1336/97/EG
(Text av betydelse för EES)
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 172,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
med beaktande av Regionkommitténs yttrande (2),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och
av följande skäl:
(1)
Telekommunikationsnät och -tjänster blir i allt högre grad internetbaserade infrastrukturer, där bredbandsnät och digitala tjänster har ett nära samband. Internet är på väg att bli den dominerande plattformen för kommunikation, tjänster, utbildning, deltagande i samhällsliv och politik, kulturellt innehåll samt affärsverksamhet. Därför är den transeuropeiska tillgången till omfattande, säker internetuppkoppling med hög hastighet och digitala tjänster i allmänhetens intresse av avgörande betydelse för den sociala och ekonomiska tillväxten, konkurrenskraften, den sociala integrationen och den inre marknaden.
(2)
Den 17 juni 2010 gav Europeiska rådet sitt stöd till kommissionens meddelande av den 26 augusti 2010 om en digital agenda för Europa, som syftar till att lägga upp en plan för att maximera informations- och kommunikationsteknikens sociala och ekonomiska potential. Den syftar till att stimulera tillgång och efterfrågan på konkurrenskraftig infrastruktur för höghastighetsinternet och internetbaserade digitala tjänster med sikte på utvecklingen mot en verklig digital inre marknad, vilket är en förutsättning för smart och hållbar tillväxt för alla.
(3)
I Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1316/2013 (4) fastställs villkoren, metoderna och förfarandena för finansiellt stöd från unionen till transeuropeiska nät inom sektorerna transport, telekommunikation och energinfrastrukturer. I och med att det finns samma typ av utmaningar och möjligheter inom de sektorer som omfattas av Fonden för ett sammanlänkat Europa (FSE), finns det stort utrymme för att utnyttja synergieffekter, inbegripet genom att kombinera finansiering från FSE med andra finansieringskällor.
(4)
Det finns redan ett stort antal gränsöverskridande digitala tjänster för utbyten mellan europeiska offentliga förvaltningar till stöd för unionspolitik. Vid tillhandahållande av nya lösningar är det viktigt att utnyttja befintliga lösningar som införts inom ramen för andra europeiska initiativ, att undvika dubbelarbete och att säkerställa samordning och anpassning av metoder och lösningar inom olika initiativ och politiska strategier, såsom ISA-programmet inrättat genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 922/2009/EG (5) Fiscalis-programmet inrättatat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1286/2013 (6) och Horisont 2020 inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1291/2013 (7). Det är likaledes viktigt att lösningarna överensstämmer med antagna internationella och/eller europeiska standarder eller öppna specifikationer för interoperabilitet, särskilt de som fastställs av kommissionen i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1025/2012 (8), och andra relevanta specifikationer och riktlinjer, som det europeiska ramverket för interoperabilitet för europeiska offentliga tjänster.
(5)
Utvecklingen av bredbandsnät med hög hastighet kommer att dra nytta av europeiska tekniska standarder. Om unionen ska spela en framträdande roll inom telekommunikationssektorn, behöver unionen satsa på forsknings- och utvecklingsprogram och ökad övervakning av standardiseringsförfaranden.
(6)
Storskaliga pilotprojekt mellan medlemsstater som samfinansieras av programmet för konkurrenskraft (9) och innovation, såsom Peppol, Stork, epSOS, eCodex och Spocs, har validerat viktiga gränsöverskridande digitala tjänster på den inre marknaden, baserade på gemensamma byggstenar, vilka håller på att befästas genom eSENS-projektet. Dessa pilotprojekt har redan kommit så långt i utvecklingen att de nu eller inom en nära framtid kan införas. Befintliga projekt av gemensamt intresse har redan visat att det finns ett klart mervärde med åtgärder på europeisk nivå, t.ex. inom områdena kulturarv (Europeana), skydd av barn (säkrare internet) och social trygghet (EESSI), medan andra projekt har föreslagits, t.ex. inom området konsumentskydd (ODR).
(7)
När det gäller infrastrukturer för digitala tjänster bör byggstenarna ha företräde framför andra infrastrukturer för digitala tjänster, eftersom de är en förutsättning för dessa. Infrastrukturer för digitala tjänster bör bland annat skapa ett europeiskt mervärde och tillgodose styrkta behov. De bör vara tillräckligt utvecklade, både tekniskt och operativt, för att kunna införas, vilket bör ha visats genom lyckade pilotprojekt. De bör baseras på en konkret hållbarhetsplan som säkerställer driften av kärnplattformar på medellång till lång sikt, även efter FSE. Finansiellt stöd inom ramen för denna förordning bör därför när så är möjligt fasas ut över tiden, och andra finansieringskällor än FSE bör mobiliseras när så är lämpligt.
(8)
Det är viktigt att finansiera infrastrukturer för digitala tjänster som krävs för att fullgöra rättsliga förpliktelser enligt unionsrätten och/eller som utvecklar eller tillhandahåller byggstenar, med stora potentiella effekter på utvecklingen av paneuropeiska offentliga tjänster, så att man stöder många infrastrukturer för digitala tjänster och gradvis bygger upp ett europeiskt ekosystem för interoperabilitet. I detta sammanhang avser rättsliga förpliktelser särskilda bestämmelser som kräver antingen utveckling eller användning av infrastruktur för digitala tjänster eller som kräver resultat som endast kan uppnås genom europeiska infrastrukturer för digitala tjänster.
(9)
Väletablerade infrastrukturer för digitala tjänster, Europeana och säkrare internet för barn bör prioriteras när det gäller finansiering. Framför allt bör kontinuiteten i unionens finansiering från andra unionssprogram till FSE säkerställas under de första åren av den fleråriga budgetram för perioden 2014-2020 som fastställs genom rådets förordning (EU, Euratom) nr 1311/2013 (10) för att möjliggöra ett oavbrutet och framgångsrikt tillhandahållande av tjänster på samma nivå som inom ramen för det nuvarande finansieringsprogrammet. Den 10 maj 2012 betonade rådet den avgörande betydelsen av att säkerställa den långsiktiga genomförbarheten för Europeana inbegripet vad beträffar styrning och finansiering. (11)
(10)
En säker, inkluderande och positiv onlinemiljö för barn och ungdomar bör säkerställas. Som en avgörande åtgärd för att skydda och stärka barns rättigheter i onlinemiljön bör verksamheten i programmet för ett säkrare internet säkerställas efter 2014. Genom genomförande av denna förordning bör genomförandet av den europeiska strategin för ett bättre internet för barn på unionsnivå samt på nationell nivå få finansiellt stöd, särskilt när det gäller centrumen för ett säkrare internet (SIC - Safer Internet Centres) i medlemsstaterna. Verksamheten vid dessa centrum, inbegripet kontaktpunkter för ökad medvetenhet och andra verksamheter för ökad medvetenhet, hjälplinjer dit barn, föräldrar och vårdnadshavare kan vända sig för att få information om hur barn bäst kan använda internet samt journummer för rapportering av innehåll som utgör sexuella övergrepp mot barn på internet, är grundläggande element och en förutsättning för att strategin ska lyckas.
(11)
En framtida unionsrättsakt om elektronisk identifiering och betrodda tjänster för elektroniska transaktioner på den inre marknaden ska fastställa de exakta kraven och villkoren för ömsesidigt erkännande av grundläggande funktioner, nedan kallade byggstenarna i de digitala tjänsteinfrastrukturerna. Den akten kommer att omfatta flera av de viktigaste byggstenarna, exempelvis elektronisk identifiering och elektronisk signatur, som en del av de projekt av gemensamt intresse som återfinns i bilagan till den här förordningen.
(12)
Infrastrukturer för digitala tjänster som införs i enlighet med beslut nr 922/2009/EG kommer att underlätta gränsöverskridande och sektorsöverskridande elektronisk samverkan mellan europeiska offentliga förvaltningar. Detta kommer i sin tur att möjliggöra tillhandahållandet av grundläggande tjänster inom bland annat sådana områden som elektronisk identifiering och elektronisk autentisering och elektronisk upphandling, sammankoppling av företagsregister över gränser, interoperabla och gränsöverskridande elektroniska hälso- och sjukvårdstjänster samt samarbete över gränserna om it-säkerhet, vilket bidrar till den digitala inre marknaden. Sådan samverkan mellan förvaltningar kommer att uppnås genom inrättande och/eller förbättring av interoperabla kärnplattformar, som bygger på befintliga gemensamma byggstenar och/eller tillhandahåller kompletterande byggstenar som krävs för utvecklingen av andra kärnplattformar, samt besläktade bastjänster som kopplar ihop nationella infrastrukturer med kärnplattformar för tillhandahållande av gränsöverskridande digitala tjänster.
(13)
Medlemsstaterna bör uppmuntra lokala och regionala myndigheter att fullt ut och på ett effektivt sätt delta i styrningen av infrastrukturerna för digitala tjänster och se till att projekt av gemensamt intresse som rör gränsöverskridande tillhandahållande av e-förvaltningstjänster tar hänsyn till EIF-rekommendationerna.
(14)
I sin resolution av den 6 juli 2011 om den europeiska bredbandssektorn: investeringar i digitalt baserad tillväxt (12) betonade Europaparlamentet att bredbandstjänster är av avgörande vikt för konkurrenskraften hos unionens näringsliv och på ett betydande sätt bidrar till den ekonomiska tillväxten, den sociala sammanhållningen och sysselsättning av hög kvalitet inom unionen. Investeringar i den allra senaste, framtidssäkrade tekniken är av avgörande betydelse om unionen ska kunna utgöra ett centrum för innovation, kunskap och tjänster.
(15)
En europeisk marknad med nästan 500 miljoner människor som är anslutna till höghastighetsbredband skulle fungera som en spjutspets för utvecklingen av den inre marknaden och skapa en globalt sett unik kritisk massa av användare, där alla regioner exponeras för nya möjligheter och där varje användare ges ett ökat värde och unionen får möjlighet att bli en världsledande kunskapsbaserad ekonomi. En snabb utbyggnad av bredbandsnät med hög hastighet är avgörande för utvecklingen av unionens produktivitet och för framväxten av nya företag och småföretag som kan bli ledande inom olika sektorer, såsom hälso- och sjukvård, tillverkning och tjänsteindustrin.
(16)
Kombinationen av nya möjligheter när det gäller infrastruktur och nya, innovativa och interoperabla tjänster bör skapa en god cirkel genom att stimulera till ökad efterfrågan på höghastighetsbredband, som det från kommersiell synpunkt vore klokt att tillgodose.
(17)
I den digitala agendan för Europa anges att alla européer senast 2020 bör ha tillgång till internethastigheter över 30 Mbps och att 50 % eller mer av de europeiska hushållen bör abonnera på internetanslutningar över 100 Mbps.
(18)
Med tanke på den snabba utvecklingen av digitala tjänster och tillämpningar som kräver allt snabbare internetförbindelser och den snabba utvecklingen av den toppmodern teknik som möjliggör detta är det lämpligt att inom ramen för en utvärdering av den digitala agendan för Europa beakta översynen av bredbandsmålen för 2020 för att säkerställa att unionen har konkurrenskraftiga bredbandshastigheter i jämförelse med andra ekonomier i världen.
(19)
En del av bredbandsprojekten bör visa högre ambitioner och sikta mot högre hastigheter och därigenom tjäna som pilotprojekt för snabbare anslutningsmöjligheter och modeller som kan reproduceras.
(20)
I sin resolution av den 12 september 2013 om den digitala agendan för tillväxt, rörlighet och sysselsättning: dags att lägga i en högre växel betonade Europaparlamentet att det bör vara ett mål för en reviderad framtidsinriktad digital agenda för Europa att alla hushåll i unionen till år 2020 har bredbandsuppkoppling som kan leverera 100 megabit/sekund, och att 50 % av hushållen abonnerar på 1 gigabit/sekund eller mer.
(21)
Den privata sektorn bör vara ledande i utbyggnaden och moderniseringen av bredbandsnät, med stöd av en konkurrensfrämjande och investeringsvänlig rättslig ram. Då de privata investeringarna inte räcker, bör medlemsstaterna vidta de åtgärder som är nödvändiga för att uppnå målen för den digitala agendan för Europa. Det offentliga finansiella bredbandsstödet bör begränsas till program eller initiativ som är inriktade på projekt som den privata sektorn inte kan finansiera på egen hand, vilket bekräftas genom en förhandsutvärdering där marknadsmisslyckanden och suboptimala investeringssituationer identifieras, i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (13).
(22)
Finansieringsinstrument för bredbandsnät får inte otillbörligen snedvrida konkurrensen, tränga ut privata investeringar eller avskräcka privata operatörer från att investera. De bör i synnerhet vara förenliga med artiklarna 101, 102, 106 och 107 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) samt i förekommande fall med unionens riktlinjer för tillämpningen av reglerna för statligt stöd på snabb utbyggnad av bredbandsnät.
(23)
Offentlig finansiering av bredbandsnät får användas endast för infrastrukturer som är förenliga med tillämplig rätt, särskilt konkurrensrätten, och med tillträdesskyldigheterna enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/19/EG (14).
(24)
Eftersom de ekonomiska resurser som är tillgängliga inom FSE är begränsade, bör det finansiella stödet inriktas på inrättandet av finansieringsmekanismer på unionsnivå som kan locka till sig ytterligare investeringar och främja en multiplikatoreffekt och därigenom underlätta en effektiv användning av privata och andra offentliga medel för investeringar. På så sätt möjliggörs bidrag från näringslivet och institutionella aktörer som är betydligt mer omfattande än de finansieringsnivåer som kan erhållas direkt från FSE.
(25)
Eftersom de ekonomiska resurser som är tillgängliga inom FSE är begränsade och för att säkerställa tillräcklig finansiering för infrastrukturer för digitala tjänster, bör det sammanlagda budgetanslaget till bredband inte överstiga det minimibelopp som är nödvändigt för att inrätta en kostnadseffektiv åtgärd, som bör fastställas genom en förhandsbedömning där man beaktar bland annat typen av planerade finansieringsinstrument, den möjliga hävstångseffekten för minsta möjliga effektiva projektportfölj samt marknadsvillkoren.
(26)
Stödet till bredbandsutbyggnad från FSE bör komplettera det stöd som tillhandahålls inom ramen för andra unionsprogram och unionsinitiativ, inbegripet de europeiska struktur- och investeringsfonderna, i de fall då man vid en förhandsbedömning identifierar marknadsbrister eller suboptimala investeringssituationer och där så beslutas av förvaltningsmyndigheter. Det finansiella stödet till bredbandsutbyggnad från FSE bör bidra till medlemsstaternas insatser både direkt och genom att fungera som ett investeringsverktyg för frivilliga, öronmärkta bidrag från andra källor, inklusive de europeiska struktur- och investeringsfonderna, och på så sätt göra det möjligt för medlemsstaterna att dra nytta av kunnandet och skaleffekterna av faciliteter som förvaltas av unionen med sikte på att öka de offentliga utgifternas effektivitet.
(27)
För att kunna säkerställa största möjliga ekonomisk nytta och med tanke på de begränsade resurserna bör finansieringen från FSE vara tillgänglig för projekt som bygger på den för det specifika projektet mest lämpade tekniken, som kan bidra till att ge incitament till innovativa företagsmodeller och som visar stor potential för att kunna reproduceras. Om projekt finansieras genom frivilliga bidrag inom ramen för FSE, såsom europeiska struktur- och innovationsfonder eller genom nationell eller regional finansiering, bör kriterierna för stödberättigande vara mer flexibla och bland annat ta hänsyn till den specifika situationen och de specifika förhållandena inom de områden som sådan finansiering är avsedd att tjäna.
(28)
Unionen får stödja utbyggnaden av bredbandsnät som bidrar till målen för den digitala agendan för Europa på alla slags områden. Minskningen av den digitala klyftan samt ökningen av den digitala delaktigheten är viktiga mål i den digitala agendan för Europa. Alla unionens åtgärder på bredbandsområdet bör därför ta upp de särskilda behoven i städers ytterområden, landsbygdsområden och i synnerhet glesbygd och mindre utvecklade regioner, som har behov av att få tillgång till anslutningarna. Detta innefattar utbyggnaden av bredbandsnät för att förbinda öar, inlandsområden, bergsområden, avlägsna områden och perifera områden, inbegripet ömedlemsstater, med unionens centrala områden, och/eller åtgärder för att förbättra tillförlitligheten eller prestandan för anslutningar mellan sådana områden och unionens centrala områden.
(29)
För att fullborda den digitala inre marknaden bör man främja kompatibiliteten mellan programmet för FSE och nationella och regionala bredbandsåtgärder.
(30)
Vid genomförandet av denna förordning bör formerna för finansiellt stöd anpassas till åtgärderna i fråga. När det gäller infrastrukturer för digitala tjänster bör därför kärnplattformar som inte kan finansieras från andra källor prioriteras för finansiering genom upphandling eller i undantagsfall genom bidrag, medan bastjänster endast bör ges begränsat finansiellt stöd från FSE. Allt finansiellt stöd från fonden bör syfta till en effektiv användning av unionens medel, och därför bör bredbandsnät stödjas genom finansieringsinstrument som ger större hävstångseffekter än bidrag.
(31)
Åtgärder inom ramen för denna förordning bör sträva efter att uppnå synergieffekter och interoperabilitet mellan olika projekt av gemensamt intresse som beskrivs i bilagan samt med andra infrastrukturer, inklusive transport- och energiinfrastrukturer som stöds av FSE, relevanta forskningsinfrastrukturer som stöds av bland annat Horisont 2020 samt relevanta infrastrukturer som stöds av de europeiska struktur- och investeringsfonderna, samtidigt som dubbelarbete och onödiga administrativa bördor undviks.
(32)
Finansiellt stöd till projekt av gemensamt intresse bör kompletteras med övergripande åtgärder, inklusive tekniskt bistånd, efterfrågestimulerande åtgärder och samordning, som bör syfta till att maximera effekterna av unionsåtgärderna.
(33)
När medel avsätts för åtgärder avseende bredbandsnät bör kommissionen ta vederbörlig hänsyn till resultaten från utvärderingarna av unionens befintliga finansieringsinstrument.
(34)
Kommissionen bör bistås av en expertgrupp med företrädare för alla medlemsstater som bör konsulteras om och bidra till bland annat övervakningen av genomförandet av denna förording, planering, utvärdering och åtgärdande av genomförandeproblem.
(35)
Expertgruppen bör också samarbeta med de enheter som deltar i genomförandet av denna förordning, såsom lokala och regionala myndigheter, internetleverantörer, offentliga nätoperatörer och tillverkare av utrustning samt nationella tillsynsmyndigheter och Organet för europeiska regleringsmyndigheter för elektronisk kommunikation (nedan kallat Berec), inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1211/2009 (15).
(36)
Genom förordning (EU) nr 1316/2013 inrättas en samordningskommitté för FSE, som också är en kommitté i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (16). Genom förordning (EU) nr 1316/2013 tilldelas också kommissionen befogenheter att i enlighet med granskningsförfarandet anta årliga och fleråriga arbetsprogram, inbegripet inom telekommunikationssektorn, vilken omfattas av denna förordning.. Det är viktigt att i detta avseende klargöra att medlemsstaterna, när frågor som avser denna förordning diskuteras, särskilt utkast till årliga och fleråriga arbetsprogram, bör företrädas av experter inom sektorn för telekommunikationsinfrastruktur i samordningskommittén för FSE.
(37)
Eftersom målen för denna förordning, särskilt samordnad utveckling av transeuropeiska nät på området för telekommunikationsinfrastruktur, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, utan snarare, på grund av den gränsöverskridande karaktärem hos de infrastrukturer som stöds och deras inverkan på hela unionens territorium, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.
(38)
För att stödja projekt av gemensamt intresse inom sektorerna för transport-, telekommunikations- och energiinfrastrukturer fastställs i förordning (EU) nr 1316/2013 villkoren, metoderna och förfarandena för att bevilja finansiellt stöd från unionen till transeuropeiska nät. Däri fastställs även fördelningen av de resurser som ska vara tillgängliga enligt förordning (EU, Euratom) nr 1311/2013 inom alla tre sektorerna. Förordning (EU) nr 1316/2013 är tillämplig från och med den 1 januari 2014. Det är därför lämpligt att anpassa tillämpningen av den här förordningen till tillämpningen av förordning (EU) nr 1316/2013 och förordning (EU, Euratom) nr 1311/2013. Därför bör den här förordningen tillämpas från och med den 1 januari 2014.
(39)
Europaparlamentets och rådets beslut nr 1336/97/EG (17) bör upphävas.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte
1. I denna förordning fastställs riktlinjer för en snabb utbyggnad och interoperabilitet för projekt av gemensamt intresse när det gäller transeuropeiska nät på området för telekommunikationsinfrastruktur.
2. Denna förordning omfattar i synnerhet:
a)
Målen för och de operativa prioriteringarna för projekt av gemensamt intresse.
b)
Fastställandet av projekt av gemensamt intresse.
c)
De kriterier i enlighet med vilka åtgärder som bidrar till projekt av gemensamt intresse ska ge rätt till finansiellt stöd från unionen i enlighet med förordning (EU) nr 1316/2013 i samband med utveckling, genomförande, utbyggnad, sammankoppling och interoperabilitet.
d)
Prioriteringarna för finansieringen av projekt av gemensamt intresse.
Artikel 2
Definitioner
1. I denna förordning ska definitionerna i artikel 2 i förordning (EU) nr 1316/2013 gälla.
2. I denna förordning och förordning (EU) nr 1316/2013 gäller dessutom följande definitioner:
a) telekommunikationsinfrastruktur: bredbandsnät och infrastrukturer för digitala tjänster.
b) infrastrukturer för digitala tjänster: infrastrukturer som gör det möjligt att tillhandahålla nätverkstjänster elektroniskt, normalt över internet, och att tillhandahålla transeuropeiska interoperabla tjänster av allmänintresse för medborgare, företag och/eller myndigheter och vilka består av kärnplattformar och bastjänster.
c) byggstenar: grundläggande infrastrukturer för digitala tjänster, vilka är fundamentala funktioner för återanvändning i mer komplexa infrastrukturer för digitala tjänster.
d) kärnplattform: centrala nav i infrastrukturer för digitala tjänster som syftar till att säkerställa transeuropeisk anslutbarhet, åtkomst och interoperabilitet och vilka ska vara öppna för medlemsstaterna och får vara öppna för andra enheter.
e) bastjänster: anslutningstjänster som kopplar ihop en eller flera nationella infrastrukturer med kärnplattformar.
f) bredbandsnät: fasta och trådlösa accessnät med tillhörande infrastruktur och stamnät som klarar att leverera mycket snabba hastigheter.
g) övergripande åtgärder: studier och programstödjande åtgärder enligt definitionen i artikel 2.6 och 2.7 i förordning (EU) nr 1316/2013.
Artikel 3
Mål
1. Projekten av gemensamt intresse ska bidra till uppnåendet av de allmänna mål som anges i artikel 3 i förordning (EU) nr 1316/2013.
2. Utöver de allmänna målen ska projekt av gemensamt intresse bidra till ett eller flera av följande särskilda mål:
a)
Ekonomisk tillväxt och stöd till fullbordandet av en fungerande inre marknad till stöd för konkurrenskraften inom den europeiska ekonomin, inklusive små och medelstora företag.
b)
Förbättringar i det dagliga livet för medborgare, företag och offentliga myndigheter på alla nivåer genom främjande av bredbandsnät, de nationella, regionala och lokala bredbandsnätens sammankoppling och interoperabilitet samt icke-diskriminerande tillgång till sådana nät och digital delaktighet.
3. Följande operativa prioriteringar ska bidra till uppnåendet av de mål som avses i punkterna 1 och 2:
a)
Interoperabilitet, anslutbarhet, hållbar utbyggnad, drift och uppgradering av transeuropeiska infrastrukturer för digitala tjänster samt samordning på europeisk nivå.
b)
Ett effektivt flöde av privata och offentliga investeringar för att främja utbyggnaden och moderniseringen av bredbandsnät för att bidra till bredbandsmålen i den digitala agendan för Europa.
Artikel 4
Projekt av gemensamt intresse
1. Projekt av gemensamt intresse ska särskilt
a)
syfta till inrättande och/eller förbättring av interoperabla och, om möjligt, internationellt kompatibla kärnplattformar, tillsammans med bastjänster för infrastrukturer för digitala tjänster, och
b)
tillhandahålla effektiva investeringsverktyg för bredbandsnät, locka nya kategorier av investerare och projektansvariga och främja reproducerbarhet för innovativa projekt och affärsmodeller.
2. Projekt av gemensamt intresse får omfatta hela livscykeln, vilket innefattar genomförbarhetsstudier, genomförande, kontinuerlig drift och uppgradering, samordning och utvärdering.
3. Projekt av gemensamt intresse får stödjas genom övergripande åtgärder.
4. Projekt av gemensamt intresse och åtgärder som bidrar till sådana beskrivs mer ingående i bilagan.
Artikel 5
Metoder
1. När det gäller infrastrukturer för digitala tjänster ska kärnplattformar i första hand införas av unionen medan bastjänster ska införas av parter som ansluter sig till den berörda kärnplattformen. Investeringar i bredbandsnät ska huvudsakligen göras av den privata sektorn, med stöd av en konkurrensfrämjande och investeringsvänlig rättslig ram. Offentligt stöd till bredbandsnät ska endast tillhandahållas vid marknadsmisslyckanden eller suboptimala investeringssituationer.
2. Medlemsstater och andra enheter som ansvarar för eller bidrar till genomförandet av projekt av gemensamt intresse ska uppmanas vidta de åtgärder som krävs för att underlätta genomförandet av projekt av gemensamt intresse. Det slutliga beslutet om genomförandet av ett projekt av gemensamt intresse, som rör en medlemsstats territorium, ska fattas efter den medlemsstatens godkännande.
3. Åtgärder som bidrar till projekt av gemensamt intresse, som uppfyller de kriterier som anges i artikel 6 i denna förordning, ska kunna omfattas av finansiellt stöd från unionen i enlighet med de villkor och instrument som finns tillgängliga inom ramen för förordning (EU) nr 1316/2013. Finansiellt stöd ska ges i enlighet med de relevanta regler och rutiner som antagits av unionen, de finansieringsprioriteringar som anges i artikel 6 i den här förordningen och med hänsyn till tillgången på resurser, med beaktande av stödmottagarnas särskilda behov.
4. Åtgärder som bidrar till projekt av gemensamt intresse inom området infrastrukturer för digitala tjänster ska stödjas genom
a)
upphandling och/eller
b)
bidrag.
5. Åtgärder som bidrar till projekt av gemensamt intresse inom området bredbandsnät ska stödjas genom
a)
finansieringsinstrument enligt definitionen i förordning (EU) nr 1316/2013, som ska vara öppna för kompletterande bidrag från andra sektorer av FSE, andra instrument, program och budgetposter i unionens budget samt medlemsstater - inklusive regionala och lokala myndigheter - och andra investerare - inklusive privata investerare i enlighet med artikel 15.2 i förordning (EU) nr 1316/2013, och/eller
b)
en kombination av finansieringsinstrument och bidrag från andra offentliga källor än FSE, oavsett om det är offentliga unionskällor eller nationella källor.
6. Övergripande åtgärder ska stödjas genom
a)
upphandling och/eller
b)
bidrag.
7. Det sammanlagda budgetanslaget till finansieringsinstrument för bredbandsnät får inte överstiga det minimibelopp som är nödvändigt för att inrätta kostnadseffektiva åtgärder, som ska fastställas genom sådana förhandsbedömningar som avses i artikel 14.1 i förordning (EU) nr 1316/2013.
Deta beloppet ska motsvara 15 % av den finansieringsram för telekommunikationssektorn som avses i artikel 5.1 b i förordning (EU) nr 1316/2013.
8. Minst en tredjedel av de bredbandsprojekt som får finansiellt stöd enligt denna förordning ska sikta mot bredbandshastigheter över 100 Mbit/s.
9. Efter den rapport som avses i artikel 8.6 om hur arbetet med genomförandet av denna förordning fortskrider får Europaparlamentet och rådet, på förslag från kommissionen, revidera det belopp som fastställts i enlighet med punkt 7 i den här artikeln och den andel projekt som avses i punkt 3e i den här artikeln.
10. När stöd från FSE kompletterar de europeiska struktur- och investeringsfonderna och andra offentliga direktstöd kan synergieffekterna mellan åtgärder inom ramen för FSE och stödet från de europeiska struktur- och investeringsfonderna stärkas med hjälp av en ändamålsenlig samordningsmekanism.
Artikel 6
Kriterier och prioriteringar för finansiering
1. Åtgärder som bidrar till projekt av gemensamt intresse inom området infrastruktur ska uppfylla samtliga följande kriterier för att berättiga till finansiering
a)
ha en tillräcklig utvecklingsgrad för att kunna genomföras, vilket i synnerhet ska styrkas genom lyckade pilotprojekt inom program som unionens innovations- och forskningsprogram,
b)
bidra till unionens politik och åtgärder till stöd för den inre marknaden,
c)
skapa europeiskt mervärde och ha en strategi och plan för långsiktig hållbarhet, när så är lämpligt genom andra finansieringskällor än Fonden för ett sammanlänkat Europa, vars kvalitet ska visas genom en genomförbarhets- och en kostnadsnyttoanalys; denna strategi ska uppdateras vid behov,
d)
uppfylla antagna internationella och/eller europeiska standarder eller öppna specifikationer och riktlinjer för interoperabilitet, såsom den europeiska interoperabilitetsramen, och utnyttja befintliga lösningar.
2. Urvalet av åtgärder som bidrar till projekt av gemensamt intresse inom området infrastrukturer för digitala tjänster som ska finansieras genom FSE, samt deras finansieringsnivå, ska göras inom ramen för det årliga arbetsprogram som avses i artikel 17.1 i förordning (EU) nr 1316/2013.
3. De byggstenar som är nödvändiga och som kan ha goda utsikter att användas för utveckling, utbyggnad och drift av andra infrastrukturer för digitala tjänster enligt förteckningen i avsnitt 1.1 i bilagan ska ges högsta prioritet för finansiering.
4. Andra plats i prioriteringsordningen ska ges åt andra infrastrukturer för digitala tjänster till stöd för unionsrätt, politik och program enligt förteckningen i avsnitten 1.2 och 1.3 i bilagan och, när så är möjligt, grundas på befintliga byggstenar.
5. Stödet till kärnplattformar ska ges högre prioritet än stödet till bastjänster.
6. På grundval av målen i artikel 3 i denna förordning, beskrivningen av projekt av gemensamt intresse i bilagan till denna förordning och med beaktande av den tillgängliga budgeten får de årliga och fleråriga arbetsprogram som avses i artikel 17 i förordning (EU) nr 1316/2013 omfatta ytterligare stödkriterier och prioriteringskriterier inom området infrastrukturer för digitala tjänster.
7. Åtgärder som bidrar till projekt av gemensamt intresse inom området bredbandsnät ska uppfylla samtliga följande kriterier för att berättiga till finansiering:
a)
De ska på ett betydande sätt bidra till förverkligandet av målen i den digitala agendan för Europa.
b)
Projektutvecklingen och förberedelsearbetet ska ha tillräcklig utvecklingsgrad och stödjas av effektiva genomförandemekanismer.
c)
De ska inriktas på marknadsmisslyckanden eller suboptimala investeringssituationer.
d)
De får inte medföra marknadssnedvridning eller tränga ut privata investeringar.
e)
De ska använda den teknik som anses mest lämpad med tanke på behoven i det berörda geografiska området med beaktande av geografiska, sociala och ekonomiska faktorer på grundval av objektiva kriterier och i överensstämmelse med teknikneutraliteten.
f)
De ska använda den teknik som är mest lämpad för det specifika projektet och samtidigt föreslå den bästa avvägningen mellan olika toppmoderna tekniker i fråga om dataflödeskapacitet, överföringssäkerhet, nätverkens motståndskraft och kostnadseffektivitet.
g)
De ska ha stor potential för reproducerbarhet och/eller baseras på innovativa affärsmodeller.
8. De kriterier som avses i punkt 7 g i denna artikel ska inte vara ett krav när det gäller projekt som finansieras via kompletterande öronmärkta bidrag som tillhandahålls i enlighet med artikel 15.2 i förordning (EU) nr 1316/2013.
9. Övergripande åtgärder ska uppfylla ett av följande kriterier för att berättiga till finansiering:
a)
De ska förbereda eller stödja genomförandeåtgärder när det gäller utbyggnad, styrning och åtgärdande av befintliga eller nya genomförandeproblem.
b)
De ska skapa ny efterfrågan på infrastrukturer för digitala tjänster.
Artikel 7
Samarbete med tredjeländer och internationella organisationer
1. Unionen får etablera kontakter, diskutera och utbyta information och samarbeta med offentliga myndigheter eller andra organisationer i tredjeländer för att uppnå något av de mål som fastställs genom denna förordning. Bland andra mål ska detta samarbete syfta till att främja interoperabiliteten mellan nät på området för telekommunikationsinfrastruktur i unionen och liknande nät i tredjeländer.
2. Länder i Europeiska frihandelssammanslutningen (Efta) som är medlemmar i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) får delta i den sektor av FSE som omfattar telekommunikationsinfrastruktur i enlighet med de villkor som anges i EES-avtalet.
3. Genom undantag från artiklarna 8.3 och 9.4 i förordning (EU) nr 1316/2013 får anslutande stater och kandidatländer som omfattas av en föranslutningsstrategi delta i den sektor av FSE som omfattar telekommunikationsinfrastruktur i enlighet med de avtal som undertecknats med unionen.
4. För Eftaländernas deltagande gäller att den sektor av FSE som omfattar telekommunikationsinfrastrukturerna ska anses utgöra ett separat program.
Artikel 8
Utbyte av information, övervakning och rapportering
1. Utifrån den information som tas emot enligt artikel 22 tredje stycket i förordning (EU) nr 1316/2013 ska medlemsstaterna och kommissionen utbyta information och bästa praxis om hur arbetet med genomförandet av denna förordning fortskrider. Medlemsstaterna ska i förekommande fall engagera lokala och regionala myndigheter i denna process. Kommissionen ska offentliggöra en årlig översikt över denna information och överlämna den till Europaparlamentet och rådet.
2. Kommissionen ska samråda med och bistås av en expertgrupp, som består av en representant från varje medlemsstat. Expertgruppen ska i synnerhet bistå kommissionen när det gäller
a)
övervakning av genomförandet av denna förordning,
b)
beaktande av nationella planer eller nationella strategier, i förekommande fall,
c)
åtgärder för att utvärdera genomförandet av arbetsprogrammet på ett ekonomiskt och tekniskt plan, och
d)
lösningar på befintliga eller nya problem vid projektgenomförandet,
e)
fastställande av strategiska riktlinjer före utarbetandet av de årliga och fleråriga arbetsprogram som avses i artikel 17 i förordning (EU) nr 1316/2013, med särskilt beaktande av urvalet och upphävandet av åtgärder som bidrar till projekt av gemensamt intresse och fastställandet av budgetens fördelning samt översynen av de arbetsprogrammen.
3. Expertgruppen får även behandla alla andra frågor som rör utvecklingen av de transeuropeiska näten på området för telekommunikationsinfrastruktur.
4. Kommissionen ska informera expertgruppen om de framsteg som har gjorts med genomförandet av de årliga och fleråriga arbetsprogram som avses i artikel 17 i förordning (EU) nr 1316/2013.
5. Expertgruppen ska samarbeta med de enheter som deltar i planeringen, utvecklingen och förvaltningen av digitala nät och tjänster samt med andra berörda intressenter.
Kommissionen och andra enheter med ansvar för genomförandet av denna förordning, däribland Europeiska investeringsbanken, ska särskilt uppmärksamma expertgruppens iakttagelser.
6. I samband med halvtidsutvärderingen och efterhandsutvärderingen av förordning (EU) nr 1316/2013 som avses i artikel 27 i den här förordningen och med bistånd av expertgruppen ska kommissionen publicera en rapport om hur arbetet med genomförandet av denna förordning fortskrider. Denna rapport ska överlämnas till Europaparlamentet och rådet.
7. I rapporten ska en utvärdering tillhandahållas om framstegen i arbetet med utvecklingen och genomförandet av projekt av gemensamt intresse, i förekommande fall inbegripet förseningar i genomförandet och svårigheter som uppstått samt information om åtaganden och betalningar.
8. I rapporten ska kommissionen även utvärdera om omfattningen av projekten av gemensamt intresse fortfarande återspeglar den tekniska utvecklingen och innovationerna samt lagstiftningens, marknadens och ekonomins utveckling och om finansieringen av några av de stödda projekten av gemensamt intresse, mot bakgrund av sådan utveckling och behovet av långsiktig hållbarhet, borde fasas ut eller använda andra källor. För projekt som kan förmodas ha stor påverkan på miljön ska dessa rapporter innehålla en miljöpåverkansanalys, som vid behov tar hänsyn till behoven av anpassning till klimatförändringar och begränsning av den påverkan som sker, samt en analys av motståndskraften mot katastrofer. En sådan utvärdering får även utföras vid annat tillfälle, om så bedöms lämpligt.
9. Uppnåendet av de särskilda målen enligt artikel 3 ska mätas i efterhand på grundval av
a)
tillgången till infrastrukturer för digitala tjänster, mätt utifrån antalet medlemsstater som anslutits till varje infrastruktur för digitala tjänster,
b)
procentandelen medborgare och företag som använder infrastrukturer för digitala tjänster och tillgången till sådana tjänster över gränser, och
c)
den investeringsvolym som lockats till bredbandsområdet och investeringarnas hävstångseffekter för projekt som finansierats genom bidrag från sådana offentliga källor som avses i artikel 5.5 b.
Artikel 9
Upphävande
Beslut nr 1336/97/EG ska upphöra att gälla.
Artikel 10
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2014.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Strasbourg den 11 mars 2014.