PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 501/2013
ze dne 29. května 2013,
kterým se konečné antidumpingové clo uložené prováděcím nařízením (EU) č. 990/2011 na dovoz jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky rozšiřuje na dovoz jízdních kol zasílaných z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) („základní nařízení“), a zejména na článek 13 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí („Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Stávající opatření
(1)
Nařízením (EHS) č. 2474/93 (2) uložila Rada konečné antidumpingové clo na dovoz jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) ve výši 30,6 %. Na základě šetření týkajícího se obcházení antidumpingových opatření podle článku 13 základního nařízení bylo toto clo nařízením Rady (ES) č. 71/97 (3) rozšířeno na dovoz některých dílů jízdních kol pocházejících z ČLR. Mimoto bylo rozhodnuto o vytvoření „režimu osvobození od cla“ na základě čl. 13 odst. 2 základního nařízení. Podrobné údaje o tomto režimu byly uvedeny v nařízení Komise (ES) č. 88/97 (4).
(2)
Na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení Rada nařízením (ES) č. 1524/2000 (5) rozhodla, že by výše uvedená opatření měla být zachována.
(3)
Na základě prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení Rada nařízením (ES) č. 1095/2005 (6) zvýšila platné antidumpingové clo na 48,5 %.
(4)
Na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení Rada v říjnu 2011 rozhodla prováděcím nařízením (EU) č. 990/2011 (7), že by výše uvedená opatření („stávající opatření“) měla být zachována.
(5)
V březnu 2012 informovala Komise oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (8) o zahájení prozatímního přezkumu antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz jízdních kol pocházejících z ČLR do Unie podle čl. 11 odst. 3 a čl. 13 odst. 4 antidumpingového základního nařízení.
(6)
V květnu 2013 Rada nařízením (EU) č. 502/2013 (9) změnila prováděcí nařízení (EU) č. 990/2011 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky na základě prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1225/2009.
(7)
V dubnu 2012 informovala Komise oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (10) o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu jízdních kol pocházejících z ČLR do Unie podle článku 10 nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 (11).
(8)
V listopadu 2012 informovala Komise oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (12) o tom, že zjištění plynoucí z předmětného šetření mohou být použita v antisubvenčním řízení uvedeném v 7. bodě odůvodnění.
(9)
V květnu 2013 Komise rozhodnutím 2013/227/EU (13) ukončila antisubvenční řízení uvedené v 7. bodě odůvodnění, aniž by uložila nějaká opatření.
1.2 Žádost
(10)
Dne 14. srpna 2012 obdržela Komise žádost podle čl. 13 odst. 3 a čl. 14 odst. 5 základního nařízení, aby prošetřila možné obcházení antidumpingových opatření uložených na dovoz jízdních kol pocházejících z ČLR a aby zavedla celní evidenci dovozu jízdních kol zasílaných z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska, bez ohledu na to, zda je u něho deklarován původ z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska.
(11)
Žádost předložilo Evropské sdružení výrobců jízdních kol (EBMA) jménem tří výrobců jízdních kol v Unii: In Cycles - Montagem e Comercio de Bicicletas, Lda, SC. EUROSPORT DHS S.A. a MAXCOM Ltd.
1.3 Zahájení šetření
(12)
Poté, co bylo po konzultaci s poradním výborem shledáno, že existují dostatečné důkazy prima facie pro zahájení šetření podle čl. 13 odst. 3 a čl. 14 odst. 5 základního nařízení, rozhodla se Komise prošetřit možné obcházení antidumpingových opatření uložených na dovoz jízdních kol pocházejících z ČLR a zavést celní evidenci dovozu jízdních kol zasílaných z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky nebo z Tuniska, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky nebo z Tuniska.
(13)
Šetření bylo zahájeno dne 25. září 2012 nařízením Komise (EU) č. 875/2012 (14) („zahajovací nařízení“).
(14)
Důkazy prima facie, které má Komise k dispozici, prokázaly, že po zvýšení antidumpingového cla na dotčený výrobek, které bylo uloženo nařízením (ES) č. 1095/2005, uvedeném v 3. bodě odůvodnění, došlo k podstatné změně obchodních toků týkajících se vývozu z ČLR, Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska do Unie. Zdá se, že tato změna obchodních toků nemá jiné dostatečné opodstatnění nebo důvod, než je zvýšení cla.
(15)
Zdá se, že tato změna je důsledkem překládky jízdních kol pocházejících z ČLR a směřujících do Unie přes Indonésii, Malajsii, Šrí Lanku nebo Tunisko a montáží v Indonésii, na Šrí Lance a v Tunisku.
(16)
Z důkazů dále vyplývá, že vyrovnávací účinky stávajících antidumpingových opatření uložených na dotčený výrobek jsou mařeny, pokud se jedná o množství i ceny. Zdá se, že dovoz výrobku, který je předmětem šetření, nahradil ve velkém množství dovoz tohoto výrobku pocházejícího z ČLR. Dále existují dostatečné důkazy o tom, že dovoz výrobku, který je předmětem šetření, probíhá za ceny, které jsou pod úrovní ceny nepůsobící újmu, která byla stanovena v šetření, jež vedlo k uložení stávajících opatření.
(17)
Existují také důkazy o tom, že ceny výrobku, který je předmětem šetření, jsou ve srovnání s běžnou hodnotou, která byla pro dotčený výrobek stanovena dříve, dumpingové.
1.4 Šetření
(18)
Komise oficiálně informovala o zahájení šetření orgány ČLR, Indonésie, Malajsie, Šrí Lanky a Tuniska, výrobce/vývozce v těchto zemích, známé dotčené dovozce v Unii a výrobní odvětví Unie.
(19)
Výrobcům/vývozcům v Indonésii, Malajsii, na Šrí Lance a v Tunisku, kteří jsou Komisi známi, nebo prostřednictvím zastoupení Indonésie, Malajsie, Šrí Lanky a Tuniska při Evropské unii byly zaslány formuláře pro osvobození. Výrobcům/vývozcům v ČLR, kteří jsou známi Komisi, nebo prostřednictvím zastoupení ČLR při Evropské unii byly zaslány dotazníky. Dotazníky byly rovněž zaslány známým dovozcům v Unii, kteří nejsou ve spojení.
(20)
Zúčastněné strany dostaly ve lhůtě stanovené v zahajovacím nařízení možnost písemně vyjádřit svá stanoviska a požádat o slyšení. Všechny strany byly informovány o tom, že odmítnutí spolupráce by mohlo vést k použití článku 18 základního nařízení a k tomu, že by zjištění vycházela pouze z dostupných údajů.
(21)
Formulář pro osvobození vyplnili čtyři výrobci/vývozci v Indonésii, jeden v Malajsii, šest na Šrí Lance a dva v Tunisku. Z čínských výrobců/vývozců nespolupracoval žádný. Na dotazník odpověděli tři dovozci v Unii, kteří nejsou ve spojení.
(22)
Komise provedla inspekce v prostorách těchto společností:
-
P.T. Insera Sena, Buduran, Sidoarjo, Indonésie,
-
Wijaya Indonesia Makmur Bicycles Industries, Driyorejo, Gresik, Jawa Timur, Indonésie,
-
P.T. Terang Dunia Internusa, Slipi, Jakarta Barat, Indonésie,
-
P.T. Chin Haur, Tangerang, Indonésie,
-
Tan Lan Venture Corporation Sdn Bhd, Kampar, Perak, Malajsie,
-
Asiabike Industrial Limited, Henamulla, Panadura, Šrí Lanka,
-
BSH Ventures Limited, Colombo, Šrí Lanka,
-
City Cycle Industries, Colombo, Šrí Lanka,
-
Firefox Lanka (Pvt) Ltd, Weliketiya Pamunugama, Šrí Lanka,
-
Kelani Cycles Pvt Ltd, Katunayake, Šrí Lanka,
-
Samson Bikes (Pvt) Ltd, Colombo, Šrí Lanka,
-
Mediterranean United Industries, Bouhajar Monastir, Tunisko,
-
Euro Cycles, Sousse, Tunisko.
1.5 Posuzované období a období šetření
(23)
Šetření se vztahovalo na období od 1. ledna 2004 do 31. srpna 2012 („období šetření“). Za období šetření byly shromážděny údaje za účelem prošetření mimo jiné údajné změny obchodních toků po zvýšení antidumpingového cla v roce 2005. Za období od 1. září 2011 do 31. srpna 2012 („posuzované období“ nebo „PO“) byly shromážděny podrobnější údaje s cílem přezkoumat možné maření vyrovnávacího účinku platných opatření a existenci dumpingu.
2. VÝSLEDKY ŠETŘENÍ
2.1 Obecné informace
(24)
V souladu s čl. 13 odst. 1 základního nařízení byla existence obcházení posouzena prostřednictvím postupné analýzy, jejímž účelem bylo zjistit, zda došlo ke změně obchodních toků mezi ČLR, čtyřmi dotčenými zeměmi a Unií; zda je tato změna způsobena praktikami, zpracovatelskými postupy nebo pracemi, pro něž mimo uložení cla neexistuje dostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod; zda existují důkazy o újmě nebo o tom, že vyrovnávací účinky cla jsou mařeny, pokud se jedná o ceny anebo množství výrobku, který je předmětem šetření, a zda existují důkazy o dumpingu ve vztahu k dříve určené běžné hodnotě, v případě nutnosti v souladu s článkem 2 základního nařízení.
2.2 Dotčený výrobek a výrobek, který je předmětem šetření
(25)
Dotčeným výrobkem jsou jízdní kola a jiná kola (včetně dodávkových tříkolek, avšak s výjimkou jednokolek), bez motoru, pocházející z Čínské lidové republiky, v současnosti kódů KN 8712 00 30 a ex 8712 00 70 („dotčený výrobek“).
(26)
Výrobek, který je předmětem šetření, je tentýž jako výše vymezený výrobek, avšak zasílaný z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska, bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska, v současnosti stejných kódů KN jako dotčený výrobek („výrobek, který je předmětem šetření“).
(27)
Z šetření vyplynulo, že výše vymezená jízdní kola vyvážená z ČLR do Unie a jízdní kola zasílaná z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska do Unie mají stejné základní fyzické i technické vlastnosti a stejné využití, a je tedy třeba je považovat za obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
2.3 Míra spolupráce a stanovení objemu obchodu
2.3.1 Indonésie
(28)
Čtyři indonéské společnosti, které předložily žádost o osvobození podle čl. 13 odst. 4 základního nařízení, představovaly 91 % celkového dovozu z Indonésie do Unie během posuzovaného období. Ke stanovení celkového objemu dovozu z Indonésie byly použity údaje z databáze Comext (15).
(29)
Nebylo možno ověřit údaje předložené jednou z těchto společností, která uvedla, že nevede žádné pracovní výkazy, které se používají pro vyplnění formuláře pro osvobození. Tato společnost proto nedokázala vysvětlit ani prokázat, jak byly vykázané údaje získány. Údaje předložené touto společností se dále ukázaly jako nespolehlivé, neboť vykazované údaje, které byly otestovány a přepočteny podle účetních knih nalezených v prostorách společnosti, se ukázaly jako nesprávné (např. nákupy, objem výroby). Šetření dále odhalilo, že obchodní ředitel této společnosti byl zároveň zaměstnáván čínským výrobcem jízdních kol, který byl hlavním dodavatelem materiálu (dílů jízdních kol) pro tuto indonéskou společnost.
(30)
V souladu s čl. 18 odst. 4 základního nařízení byla proto tato společnost zpravena o záměru Komise nepoužít údaje, které předložila, a byla jí poskytnuta lhůta k vyjádření.
(31)
Společnost namítla, že ochotně spolupracovala, jelikož předložila všechny požadované dokumenty s výjimkou pracovních výkazů, o nichž tvrdí, že nebyly původně požadovány. O předložení pracovních výkazů se ale žádalo v oznámení o inspekci zaslaném společnosti před provedením inspekce na místě. Společnost dále tvrdila, že výpočet výrobních a nákupních hodnot byl zkreslen chybným vysvětlením jejího pracovníka a že kontrola vývozních obchodů potvrdila správnost údajů. V této souvislosti je třeba upozornit, že přes několik vysvětlení podaných pracovníky nebylo možno dospět k souladu mezi údaji získanými na místě a údaji uvedenými ve formuláři pro osvobození. Pokud jde o hodnotu prodeje na vývoz, údaje skutečně odpovídaly. Pracovníci společnosti účastnící se inspekce nedokázali Komisi vysvětlit původ údajů uvedených ve formuláři pro osvobození ani způsob jejich výpočtu. Společnost dále potvrdila, že obchodní ředitel zároveň pracuje pro čínského výrobce jízdních kol.
(32)
K informacím poskytnutým touto společností nemohlo být z uvedených důvodů přihlédnuto.
(33)
Zjištění o této společnosti proto vycházela v souladu s článkem 18 základního nařízení z dostupných údajů. Ostatní tři společnosti byly považovány za spolupracující.
2.3.2 Malajsie
(34)
Jediná malajsijská společnost, která předložila žádost o osvobození podle čl. 13 odst. 4 základního nařízení, představovala 20 až 30 % celkového dovozu z Malajsie do Unie během posuzovaného období. Celkový objem dovozu jízdních kol z Malajsie do Unie byl stanoven podle údajů z databáze Comext. Společnost byla považována za spolupracující.
2.3.3 Šrí Lanka
(35)
Šest šrílanských společností, které předložily žádost o osvobození podle čl. 13 odst. 4 základního nařízení, představovalo 69 % celkového dovozu ze Šrí Lanky do Unie během posuzovaného období. Ke stanovení celkového objemu dovozu ze Šrí Lanky byly použity údaje z databáze Comext.
(36)
Jedna ze společností během šetření stáhla žádost o osvobození s odůvodněním, že ukončila výrobu jízdních kol na Šrí Lance. K údajům týkajícím se této společnosti proto nebylo přihlédnuto.
(37)
Druhá společnost spolupracovala nedostatečně. Předložené údaje se nepodařilo ověřit, protože nebylo možno spolehlivě určit hodnotu a množství dílů čínského původu nakoupených touto společností. Také nebylo možno ověřit hodnotu a množství dílů použitých ve výrobním procesu, neboť byly nakupovány třetí stranou a této společnosti byly zasílány pouze za účelem montáže.
(38)
V souladu s čl. 18 odst. 4 základního nařízení byla proto tato společnost zpravena o záměru Komise nepoužít údaje, které předložila, a byla jí poskytnuta lhůta k vyjádření. Společnost se nevyjádřila.
(39)
Spolupráce ze strany další společnosti byla také shledána jako nedostatečná. Poskytnuté informace se nepodařilo ověřit na místě, jelikož společnost zatajila důležité informace. Nepřipravila totiž informace výslovně vyžádané před provedením inspekce na místě, jako jsou pracovní výkazy nebo seznam společností, které jsou s ní ve spojení, a tím bránila postupu ověřování. Také se ukázalo, že nákupní hodnota dílů místního původu vykázaná touto společností není spolehlivá, jelikož šetření odhalilo přinejmenším několik vazeb mezi dotčenou společností a místním dodavatelem dílů jízdních kol, které přesahovaly obvyklý rozsah vztahů mezi kupujícím a prodávajícím a jež tato společnost nedokázala objasnit.
(40)
V souladu s čl. 18 odst. 4 základního nařízení byla společnost zpravena o záměru Komise nepoužít údaje, které předložila, a byla jí poskytnuta lhůta k vyjádření. Společnost reagovala zpochybněním zjištění a doplněním důkazů a vysvětlení. Žádný z nově předložených důkazů nebylo možno přijmout. Zaprvé je nebylo možno ověřit, neboť byly předloženy až po inspekci v prostorách společnosti. Většina z nich byla v rozporu s vysvětlením a důkazy získanými na místě. Zadruhé, nově předložená vysvětlení byla shledána nedostatečnými, protože neobjasnila hlavní nezodpovězené otázky, zejména vztahy ke společnostem ve spojení.
(41)
K informacím poskytnutým touto společností nemohlo být z uvedených důvodů přihlédnuto.
(42)
Zjištění o této společnosti proto vycházela v souladu s článkem 18 základního nařízení z dostupných údajů.
2.3.4 Tunisko
(43)
Dvě tuniské společnosti, které předložily žádost o osvobození podle čl. 13 odst. 4 základního nařízení, představovaly v posuzovaném období veškerý dovoz z Tuniska do Unie podle databáze Comext. Tyto společnosti byly považovány za spolupracující.
2.3.5 Čínská lidová republika
(44)
Jak je uvedeno v 21. bodě odůvodnění, žádný z čínských výrobců/vývozců nespolupracoval. Zjištění o dovozu dotčeného výrobku do Unie na jedné straně a vývozu jízdních kol z ČLR do Indonésie, Malajsie, na Šrí Lanku a do Tuniska na straně druhé proto vycházejí v souladu s čl. 18 odst. 1 základního nařízení z dostupných údajů. Pokud jde o dovoz do Unie, byly použity údaje o dovozu zaznamenané v databázi Comext. Pro určení objemu vývozu z ČLR do Indonésie, Malajsie, na Šrí Lanku a do Tuniska byly použity národní statistiky ČLR.
2.4 Změna obchodních toků
2.4.1 Dovoz do Unie z ČLR, Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska
(45)
Dovoz dotčeného výrobku do Unie z ČLR se od roku 2005, tedy po zpřísnění antidumpingových opatření v červenci 2005, snížil o 38,2 %. V následujících letech tento pokles pokračoval. Celkově se dovoz z ČLR snížil v období šetření o více než 80 %.
(46)
Současně se od roku 2005 dovoz výrobku, který je předmětem šetření, do Unie z Indonésie zvyšoval a v roce 2006 se ve srovnání s rokem 2004 více než zdvojnásobil. Dovoz se nadále zvyšoval s výjimkou roku 2009, kdy ale rovněž převýšil úroveň roku 2004. Až do posuzovaného období se dovoz od roku 2009 opět setrvale zvyšoval. V posuzovaném období se dovoz z Indonésie ve srovnání s rokem 2004 zvýšil o 157 %.
(47)
Dovoz výrobku, který je předmětem šetření, do Unie z Malajsie dosáhl před zvýšením antidumpingového cla v červenci 2005 zanedbatelných hodnot. V roce 2005 došlo k jeho výraznému nárůstu (více než dvěstěkrát) následovaném v roce 2009 poklesem o 46 % a opětovným nárůstem o 38 % v roce 2010. Přestože se dovoz z Malajsie v roce 2011 a během posuzovaného období opět snížil, úroveň dovozu během posuzovaného období stále vysoce přesahovala úroveň dovozu z roku 2004 před zpřísněním antidumpingových opatření, konkrétně dosáhla počtu 185 158 jízdních kol oproti 10 749 jízdním kolům v roce 2004, dovoz se tedy zvýšil o 1 623 %.
(48)
Dovoz výrobku, který je předmětem šetření, do Unie ze Šrí Lanky výrazně vzrostl po zvýšení antidumpingového cla v roce 2005 a v následujících letech tento trend pokračoval, až vyvrcholil v roce 2010, kdy dosáhl téměř 500 % nárůstu. V roce 2011 a během posuzovaného období se dovoz výrobku, který je předmětem šetření, ze Šrí Lanky snížil, ačkoli stále vysoce přesahoval úroveň z roku 2004, tedy před zpřísněním antidumpingových opatření, a celkový dovoz ze Šrí Lanky se mezi rokem 2004 a posuzovaným obdobím tedy zvýšil o 282 %.
(49)
Dovoz dotčeného výrobku do Unie z Tuniska se po zvýšení antidumpingového cla v roce 2005 zvýšil o téměř 30 % a o dalších více než 20 % v roce 2006. V letech 2006 a 2007 se více než zdvojnásobil a vrcholu dosáhl v roce 2007. V období 2008-2010 se dovoz snižoval, aby se následně v roce 2011 zvýšil a potom během posuzovaného období mírně snížil. Během období šetření se dovoz z Tuniska zvýšil o 200,3 %.
(50)
Tabulka 1 ukazuje počet jízdních kol z ČLR, Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska dovezených do Unie v období od 1. ledna 2004 do 31. srpna 2012, tj. v období šetření.
Tabulka 1
(v kusech)
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
1.9.2011-31.8.2012 (PO)
ČLR
2 550 775
1 575 452
995 715
986 514
941 522
597 339
627 066
584 303
411 642
Index (2004 = 100)
100
61,8
39,0
38,7
36,9
23,4
24,6
22,9
16,1
Indonésie
237 648
282 045
500 623
593 769
634 623
437 023
551 847
614 798
612 448
Index (2004 = 100)
100
118,7
210,7
249,9
267,0
183,9
232,2
258,7
257,7
Malajsie
10 749
229 354
497 974
475 463
360 871
193 102
266 164
177 306
185 158
Index (2004 = 100)
100
2 133,7
4 632,7
4 423,3
3 357,3
1 796,5
2 476,2
1 649,5
1 722,6
Šrí Lanka
249 491
352 078
534 413
574 153
749 358
1 016 523
1 237 406
975 297
953 169
Index (2004 = 100)
100
141,1
214,2
230,1
300,4
407,4
496,0
390,9
382,0
Tunisko
167 137
212 257
251 054
549 848
527 209
529 734
414 488
519 217
501 853
Index (2004 = 100)
100
127,0
150,2
329,0
315,4
316,9
248,0
310,7
300,3
Zdroj:
statistiky Comext
2.4.2 Vývoz z ČLR do Indonésie, Malajsie, na Šrí Lanku a do Tuniska
(51)
Vývoz jízdních kol z ČLR do Indonésie se poprvé zvýšil v roce 2008 (o 56,2 %). Mezi rokem 2008 a posuzovaným obdobím se dovoz s výjimkou roku 2009 stále zvyšoval. Během období šetření se vývoz z ČLR do Indonésie zvýšil celkem o 83,8 %.
(52)
Vývoz jízdních kol z ČLR do Malajsie vzrostl po zvýšení antidumpingového cla v roce 2005 téměř o 30 % a poté se dále zvyšoval, až dosáhl vrcholu v roce 2011, oproti roku 2004 došlo tedy k nárůstu o 110,8 %. Během posuzovaného období se vývoz z ČLR do Malajsie lehce snížil, přesto se však udržel na úrovni vysoce přesahující úroveň z roku 2004. Během období šetření se čínský vývoz do Malajsie celkově zvýšil o 99,6 %.
(53)
Vývoz jízdních kol z ČLR na Šrí Lanku se po zvýšení antidumpingového cla v červenci 2005 také zvýšil. Následně došlo k jeho mírnému poklesu v roce 2007, ale v letech 2010 a 2011 se oproti roku 2004 více než zdvojnásobil. Během období šetření se čínský vývoz na Šrí Lanku celkově zvýšil o 132,5 %.
(54)
Vývoz z ČLR do Tuniska byl před zvýšením antidumpingového cla zanedbatelný. Od roku 2005 se vývoz do Tuniska výrazně zvyšoval a v roce 2008 dosáhl vrcholu (z 2 534 kusů v roce 2004 na 389 445 kusů v roce 2008). Přestože se po tomto roce vývoz z ČLR do Tuniska opět snížil a držel se na nižší úrovni, stále se pohyboval na mnohem vyšší úrovni než v roce 2004. Celkově se čínský vývoz jízdních kol do Tuniska zvýšil z 2 534 kusů v roce 2004 na 170 772 kusů v posuzovaném období.
(55)
Tabulka 2 ukazuje vývoz jízdních kol z ČLR do Indonésie, Malajsie, na Šrí Lanku a do Tuniska v období od 1. ledna 2004 do 31. srpna 2012, tj. během období šetření.
Tabulka 2
(v kusech)
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
1.9.2011-31.8.2012 (PO)
Indonésie
2 128 804
1 731 224
2 121 019
1 906 364
3 325 531
2 287 374
3 644 836
3 773 852
3 912 882
Index (2004 = 100)
100
81,3
99,6
89,6
156,2
107,4
171,2
177,3
183,8
Malajsie
721 335
933 943
890 241
974 860
1 515 886
1 111 251
1 291 766
1 520 276
1 440 132
Index (2004 = 100)
100
129,5
123,4
135,1
210,2
154,1
179,1
210,8
199,6
Šrí Lanka
267 371
315 233
345 953
254 774
425 405
383 377
699 328
685 744
621 620
Index (2004 = 100)
100
117,9
129,4
95,3
159,1
143,4
261,6
256,5
232,5
Tunisko
2 534
7 188
37 042
175 761
389 445
171 332
225 369
204 465
170 772
Index (2004 = 100)
100
283,7
1 461,8
6 936,1
15 368,8
6 761,3
8 893,8
8 068,9
6 739,2
Zdroj:
čínské statistiky
2.4.3 Objem výroby
(56)
Společnosti v Indonésii a Tunisku zvýšily výrobu mezi rokem 2009 a posuzovaným obdobím o 54 % a 24 %. Šrílanské společnosti však ve stejném období výrobu mírně snížily.
(57)
Pokud jde o Malajsii, jediná malajsijská spolupracující společnost zahájila výrobu a vývoz jízdních kol v roce 2010. Jelikož žádná další společnost nespolupracovala, nepodařilo se získat informace o skutečné výrobě jízdních kol v této zemi.
Tabulka 3
Výroba jízdních kol spolupracujícími společnostmi v Indonésii, na Šrí Lance a v Tunisku
Objemy výroby v jednotkách
2009
2010
2011
PO
Indonésie
1 217 664
1 631 459
1 877 067
1 877 381
Index
100
134
154
154
Šrí Lanka
737 632
886 191
688 059
692 454
Index
100
120
93
94
Tunisko
430 022
483 135
575 393
532 425
Index
100
112
134
124
2.5 Závěr ohledně změny obchodních toků
(58)
Celkové snížení objemu vývozu z ČLR do Unie a souběžné zvýšení vývozu z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska do Unie a zvýšení vývozu z ČLR do Indonésie, Malajsie, na Šrí Lanku a do Tuniska po zpřísnění antidumpingových opatření v červenci 2005 představuje změnu obchodních toků mezi výše uvedenými zeměmi na jedné straně a Unií na straně druhé ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení.
2.6 Povaha obcházení platných opatření
(59)
Ustanovení čl. 13 odst. 1 základního nařízení vyžaduje, aby byla změna obchodních toků způsobena praktikami, zpracovatelskými postupy nebo pracemi, pro něž mimo uložení vyrovnávacího cla neexistuje dostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod. Praktiky, zpracovatelské postupy nebo práce zahrnují mimo jiné zasílání výrobku, který je předmětem stávajících opatření, prostřednictvím třetích zemí a montáž dílů při montážní operaci v Unii nebo třetí zemi. Existence montážních operací je určena v souladu s čl. 13 odst. 2 základního nařízení.
2.6.1 Indonésie
(60)
Vývoz čtyř původně spolupracujících indonéských společností činil v posuzovaném období 91 % celkového indonéského vývozu do Unie.
(61)
U tří ze čtyř původně spolupracujících společností neodhalilo šetření žádné praktiky překládky.
(62)
V případě čtvrté společnosti bylo zjištěno, jak je uvedeno v 29. až 33. bodě odůvodnění, že je třeba použít článek 18 základního nařízení. Šetření odhalilo, že tato společnost nevlastnila dostatečné zařízení zdůvodňující objem vývozu do Unie v posuzovaném období, a proto lze vzhledem k neexistenci jiných důvodů uzavřít, že se podílela na praktikách obcházení prostřednictvím překládky.
(63)
Vývozci, na něž připadá zbývající část vývozu do Unie, nespolupracovali, což popisuje 29. až 33. bod odůvodnění.
(64)
S ohledem na změnu obchodních toků ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení mezi Indonésií a Unií potvrzenou závěrem v 58. bodě odůvodnění, na zjištění týkající se jedné indonéské společnosti uvedená v 62. bodě odůvodnění a na skutečnost, že někteří indonéští výrobci/vývozci se nepřihlásili a nespolupracovali, byla tudíž potvrzena existence překládky výrobků čínského původu v Indonésii.
(65)
U každé spolupracující společnosti byly analyzovány zdroje materiálu (dílů jízdních kol) a výrobní náklady s cílem stanovit, zda některé montážní operace v Indonésii představují obcházení stávajících opatření podle kritérií čl. 13 odst. 2 základního nařízení. U tří ze čtyř společností, které původně spolupracovaly, nepředstavoval materiál čínského původu (díly jízdních kol) 60 % nebo více celkové hodnoty dílů montovaného výrobku. Nebylo proto nutno zkoumat, zda hodnota přidaná dílům během montáže přesáhla 25 % výrobních nákladů. U těchto tří společností tedy nebyly zjištěny montážní operace.
(66)
U čtvrté společnosti byl použit čl. 18 odst. 1 základního nařízení, jak je uvedeno v 29. až 33 bodě odůvodnění. Jelikož tato společnost neposkytla spolehlivé údaje, nemohlo být stanoveno, zda provádí montážní operace.
(67)
Existence montážních operací ve smyslu čl. 13 odst. 2 základního nařízení nebyla proto zjištěna.
2.6.2 Malajsie
(68)
Vývoz jediné spolupracující malajsijské společnosti činil v posuzovaném období 20 až 30 % celkového malajsijského vývozu do Unie. Tato společnost zahájila výrobu a vývoz dotčeného výrobku do Unie až na konci roku 2011. U této společnosti nebyly zjištěny žádné praktiky překládky. Ostatní vývozci vyvážející do Unie nespolupracovali, jak vyplývá z 34. bodu odůvodnění.
(69)
S ohledem na změnu obchodních toků ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení mezi Malajsií a Unií potvrzenou závěrem v 58. bodě odůvodnění a na skutečnost, že někteří malajsijští výrobci/vývozci se nepřihlásili a nespolupracovali, lze proto učinit závěr, že zbývající objem vývozu, který nepochází od uvedené společnosti, je předmětem praktik překládky.
(70)
Existence překládky výrobků čínského původu v Malajsii je tudíž potvrzena.
(71)
V případě Malajsie bylo šetření rozšířeno tak, aby se vztahovalo i na jiné praktiky obcházení odhalené při šetření, tj. na montáž, jak stanoví 12. bod odůvodnění zahajovacího nařízení.
(72)
V případě jediné spolupracující společnosti byla analyzována kritéria čl. 13 odst. 2 základního nařízení s cílem zjistit, zda některé montážní operace v Malajsii představují obcházení stávajících opatření. Z šetření vyplynula následující zjištění.
(73)
Společnost zahájila činnost v roce 2010, tedy po zpřísnění antidumpingových opatření proti ČLR. Společnost se soustředila na vývoz na trh Unie, protože na domácím trhu a v jiných třetích zemích uskutečňovala jen nepatrnou část prodeje. Bylo také zjištěno, že díly použité při výrobě pocházely především z ČLR. Kritéria čl. 13 odst. 2 písm. a) základního nařízení se tudíž považují za splněná.
(74)
Společnost kromě toho nakupovala z ČLR kompletní sady dílů pro montáž jízdních kol, s výjimkou tří druhů dílů. V tomto případě představoval materiál čínského původu (díly jízdních kol) více než 60 % celkové hodnoty dílů konečného výrobku. Hodnota přidaná během montáže mimoto nepřesáhla 25 % výrobních nákladů této společnosti. Kritéria čl. 13 odst. 2 písm. b) byla tudíž splněna.
(75)
Srovnáním dříve stanovené běžné hodnoty (viz 98. bod odůvodnění) s cenami, za jaké společnost vyvážela během posuzovaného období do Unie, vyjádřeným jako procentní podíl ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením a provedeným podle čl. 2 odst. 11 a 12, se kromě toho prokázal významný dumping ze strany dotčené společnosti, pokud jde o dovoz výrobku, který je předmětem šetření. Srovnání bylo provedeno u každého typu výrobku, který je předmětem šetření, vyváženého během posuzovaného období do Unie. Dále bylo zjištěno, že vývozní ceny této společnosti se pohybovaly hluboko pod úrovní nutnou pro odstranění újmy stanovenou pro výrobní odvětví Unie v původním šetření. Výpočet byl proveden podle hlavních kategorií výrobku a vycházel z dostupných údajů. Vyrovnávací účinky platného cla jsou tedy cenami mařeny. Byl proto vyvozen závěr, že kritéria čl. 13 odst. 2 písm. c) základního nařízení byla splněna.
(76)
Na základě těchto skutečností bylo prokázáno, že uvedená společnost prováděla montážní operace. Existence montážních operací ve smyslu čl. 13 odst. 2 základního nařízení je tudíž v Malajsii potvrzena.
2.6.3 Šrí Lanka
(77)
Vývoz původně spolupracujících šrílanských společností činil v posuzovaném období 69 % celkového šrílanského vývozu do Unie. U tří z šesti původně spolupracujících společností neodhalilo šetření žádné praktiky překládky. Ostatní vývozci nespolupracovali, jak vyplývá z 35. až 42. bodu odůvodnění.
(78)
S ohledem na změnu obchodních toků ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení mezi Šrí Lankou a Unií potvrzenou závěrem v 58. bodě odůvodnění a na skutečnost, že někteří šrílanští výrobci/vývozci se nepřihlásili anebo nespolupracovali, lze proto učinit závěr, že vývoz prováděný těmito výrobci/vývozci je předmětem praktik překládky.
(79)
Existence překládky výrobků čínského původu na Šrí Lance je tudíž potvrzena.
(80)
U každé spolupracující společnosti byly analyzovány zdroje materiálu (dílů jízdních kol) a výrobní náklady s cílem stanovit, zda některé montážní operace na Šrí Lance představují obcházení stávajících opatření podle kritérií čl. 13 odst. 2 základního nařízení.
(81)
U tří z šesti společností, které původně spolupracovaly, nepředstavoval materiál čínského původu (díly jízdních kol) 60 % nebo více celkové hodnoty dílů montovaného výrobku. Nebylo proto nutno zkoumat, zda hodnota přidaná dílům během montáže přesáhla 25 % výrobních nákladů. U těchto tří společností tedy nebyly zjištěny montážní operace.
(82)
U dvou dalších společností byl použit čl. 18 odst. 1 základního nařízení, jak se vysvětluje v 37. až 42. bodě odůvodnění, a jedna společnost ukončila spolupráci během inspekce na místě (viz 36. bod odůvodnění). Existence montážních operací ve smyslu čl. 13 odst. 2 základního nařízení proto nebyla zjištěna.
2.6.4 Tunisko
(83)
Vývoz spolupracujících tuniských společností představoval celkový dovoz z Tuniska do Unie v posuzovaném období.
(84)
Kontrolou obou spolupracujících společností nebyla zjištěna žádná překládka výrobků čínského původu v Tunisku.
(85)
U obou spolupracujících společností byly analyzovány zdroje materiálu (dílů jízdních kol) a výrobní náklady s cílem stanovit, zda některé montážní operace v Tunisku představují obcházení stávajících opatření podle kritérií čl. 13 odst. 2 základního nařízení. U první spolupracující společnosti představoval materiál čínského původu (díly jízdních kol) více než 60 % celkové hodnoty dílů montovaného výrobku. Z šetření však vyplynulo, že hodnota přidaná dílům během montáže přesahuje 25 % výrobních nákladů této společnosti. Na základě těchto skutečností bylo zjištěno, že tato společnost neprováděla montážní operace.
(86)
V případě druhé tuniské společnosti byla analyzována kritéria čl. 13 odst. 2 základního nařízení. Z šetření vyplynula následující zjištění.
(87)
Společnost zahájila činnost v roce 2006, tedy po zpřísnění antidumpingových opatření proti ČLR. Společnost se soustředila na vývoz na trh Unie, protože na domácím trhu a v jiných třetích zemích uskutečnila jen nepatrnou část prodeje. Bylo také zjištěno, že díly použité při výrobě pocházely především z ČLR. Kritéria čl. 13 odst. 2 písm. a) základního nařízení se tudíž považují za splněná.
(88)
Bylo také zjištěno, že většinovým vlastníkem dotčené společnosti je čínský výrobce jízdních kol.
(89)
Společnost kromě toho nakupovala všechny díly v ČLR, a proto materiál čínského původu (díly jízdních kol) představoval více než 60 % celkové hodnoty dílů konečného výrobku. Šetření dále odhalilo, že jediný dodavatel služeb a čínských dílů byl ve spojení s čínským většinovým vlastníkem dotčené společnosti. Hodnota přidaná přivezeným dílům během montáže v této společnosti navíc nepřesáhla 25 % jejích výrobních nákladů. Kritéria čl. 13 odst. 2 písm. b) základního nařízení se proto považují za splněná.
(90)
Kontrolou byl dále odhalen značný počet chyb na seznamu vývozu do Unie v posuzovaném období, a proto byl vytvořen nový seznam na základě vzorku prodejních faktur pokrývajících přibližně 25 % celkového vývozu na trh Unie. Vzhledem k neexistenci podrobných informací o vývozních obchodech dané společnosti do Unie byla následně podle čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení porovnána běžná hodnota s vývozní cenou srovnáním dříve stanovené vážené průměrné běžné hodnoty (viz 98. bod odůvodnění) s váženými průměrnými vývozními cenami této společnosti do Unie. Dumpingové rozpětí vyjádřené jako procentuální podíl ceny CIF s dodáním na hranice Unie se ukázalo jako významné. Dále bylo zjištěno, že vývozní ceny této společnosti se v průměru pohybovaly hluboko pod úrovní nutnou pro odstranění újmy stanovenou pro výrobní odvětví Unie v původním šetření. Výpočet byl proveden na základě váženého průměru. Vyrovnávací účinky platného cla jsou tedy cenami mařeny. Byl proto vyvozen závěr, že byla splněna kritéria čl. 13 odst. 2 písm. c) základního nařízení. Na základě toho bylo stanoveno, že uvedená společnost prováděla montážní operace.
(91)
Existence montážních operací v Tunisku ve smyslu čl. 13 odst. 2 základního nařízení je tudíž potvrzena.
2.7 Nedostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod mimo uložení antidumpingového cla
(92)
Během šetření nevyšlo najevo žádné jiné dostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod překládky či montážních operací kromě snahy vyhnout se stávajícím opatřením týkajícím se dotčeného výrobku. Kromě cla nebyly zjištěny žádné jiné skutečnosti, jež bylo možné považovat za vyrovnání nákladů na překládku a montáž, zejména pokud jde o náklady na dopravu a opětovné naložení jízdních kol pocházejících z ČLR v Indonésii, Malajsii, na Šrí Lance a v Tunisku.
2.8 Maření vyrovnávacího účinku antidumpingového cla
(93)
Aby bylo možné posoudit, zda dovážené výrobky z hlediska množství a cen mařily vyrovnávací účinky stávajících opatření uložených na dovoz dotčeného výrobku z ČLR, byly použity údaje z databáze Comext jakožto nejlepší dostupné údaje o množství a cenách vývozu uskutečňovaného původně spolupracujícími výrobci/vývozci, v jejichž případě byl použit článek 18 základního nařízení, a nespolupracujícími společnostmi. U spolupracujících společností, které se podílely na praktikách obcházení, bylo použito jimi uváděné množství a ceny. Takto stanovené vývozní ceny byly porovnány s naposledy stanovenou úrovní nutnou pro odstranění újmy pro výrobce v Unii, tj. v prozatímním přezkumu ukončeném v roce 2005 a zmíněném v 3. bodě odůvodnění.
(94)
Ze srovnání úrovně pro odstranění újmy stanovené v prozatímním přezkumu v roce 2005 a vážené průměrné vývozní ceny v posuzovaném období stávajícího šetření je zřejmé, že u každé ze čtyř dotčených zemí docházelo k výraznému prodeji pod cenou.
(95)
Zvýšení dovozu z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska do Unie bylo z hlediska množství považováno za významné, jak se uvádí v oddíle 2.4.1 v 45. až 50. bodě odůvodnění.
(96)
Z tohoto důvodu byl vyvozen závěr, že platná opatření jsou mařena z hlediska množství i cen.
2.9 Důkazy o existenci dumpingu
(97)
V souladu s čl. 13 odst. 1 základního nařízení bylo nakonec zkoumáno, zda existují důkazy o dumpingu ve vztahu k běžné hodnotě stanovené dříve pro dotčený výrobek.
(98)
V prozatímním přezkumu ukončeném v roce 2005, zmíněném v 3. bodě odůvodnění, byla běžná hodnota stanovena na základě cen v Mexiku, jež bylo během uvedeného šetření určeno jako vhodná země srovnatelná s tržním hospodářstvím ČLR („dříve stanovená běžná hodnota“).
2.9.1 Indonésie
(99)
U podstatné části indonéského vývozu bylo zjištěno, že se jedná o skutečnou indonéskou výrobu vyváženou třemi indonéskými společnostmi, u nichž bylo zjištěno, že se nepodílely na praktikách obcházení, jak je uvedeno v 61. a 65. bodě odůvodnění. Za účelem stanovení cen vývozu z Indonésie, které jsou dotčeny praktikami obcházení, bylo proto přihlédnuto pouze k vývozu nespolupracujících výrobců/vývozců. Použily se tedy nejlepší dostupné údaje a vývozní ceny byly stanoveny na základě průměrné ceny jízdních kol vyvezených v posuzovaném období z Indonésie do Unie uvedené v databázi Comext.
(100)
V zájmu spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy za účelem zohlednění rozdílů, které ovlivňují ceny a srovnatelnost cen. Byly tedy provedeny úpravy o rozdíly v nákladech na dopravu, pojištění a nákladech spojených s balením, a to na základě údajů předložených výrobním odvětvím Unie v žádosti o zahájení předmětného šetření.
(101)
V souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení byl dumping vypočten srovnáním dříve stanovené vážené průměrné běžné hodnoty a odpovídajících vážených průměrných cen vývozu z Indonésie v posuzovaném období a byl vyjádřen jako procentuální podíl ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením.
(102)
Z tohoto srovnání vážené průměrné běžné hodnoty a vážené průměrné vývozní ceny je zřejmé, že docházelo k dumpingu.
2.9.2 Malajsie
(103)
Vzhledem k nízké míře spolupráce malajsijských výrobců výrobku, který je předmětem šetření, musela být vývozní cena z Malajsie stanovena na základě dostupných údajů, tj. podle průměrné vývozní ceny jízdních kol v posuzovaném období uvedené v databázi Comext.
(104)
V zájmu spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy za účelem zohlednění rozdílů, které ovlivňují ceny a srovnatelnost cen. Byly tedy provedeny úpravy o rozdíly v nákladech na dopravu, pojištění a nákladech spojených s balením. V důsledku nízké míry spolupráce vycházely úpravy z informací předložených výrobním odvětvím Unie v žádosti o zahájení předmětného šetření.
(105)
V souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení byl dumping vypočten srovnáním vážené průměrné běžné hodnoty, která byla stanovena dříve, a odpovídajících vážených průměrných cen vývozu z Malajsie v posuzovaném období a byl vyjádřen jako procentuální podíl ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením.
(106)
Z tohoto srovnání vážené průměrné běžné hodnoty a vážené průměrné vývozní ceny je zřejmé, že docházelo k dumpingu.
2.9.3 Šrí Lanka
(107)
Vzhledem k nízké míře spolupráce ze strany šrílanských společností byla vývozní cena stanovena na základě dostupných údajů, tj. podle průměrné vývozní ceny jízdních kol v posuzovaném období uvedené v databázi Comext, která byla srovnána s dostupnými údaji o vývozu poskytnutými společnostmi, které se nedopouštěly obcházení uložených opatření.
(108)
V zájmu spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy za účelem zohlednění rozdílů, které ovlivňují ceny a srovnatelnost cen. V souladu s tím a vzhledem k nedostupnosti dalších údajů byly provedeny úpravy o rozdíly v nákladech na dopravu, pojištění a nákladech spojených s balením, a to na základě údajů předložených výrobním odvětvím Unie v žádosti o zahájení předmětného šetření.
(109)
V souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení byl dumping vypočten srovnáním vážené průměrné běžné hodnoty, která byla stanovena dříve, a odpovídajících vážených průměrných cen vývozu ze Šrí Lanky v posuzovaném období a byl vyjádřen jako procentuální podíl ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením.
(110)
Ze srovnání vážené průměrné běžné hodnoty a takto stanovené vážené průměrné vývozní ceny je zřejmé, že docházelo k dumpingu.
2.9.4 Tunisko
(111)
Vývozní cena byla stanovena na základě průměrné ceny jízdních kol vyvezených v posuzovaném období uvedené v databázi Comext, která byla srovnána s údaji o vývozu poskytnutými společností, která se nedopouštěla obcházení uložených opatření.
(112)
V zájmu spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy za účelem zohlednění rozdílů, které ovlivňují ceny a srovnatelnost cen. Byly tedy provedeny úpravy o rozdíly v nákladech na dopravu, pojištění a nákladech spojených s balením, a to na základě údajů předložených výrobním odvětvím Unie v žádosti o zahájení předmětného šetření.
(113)
V souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení byl dumping vypočten srovnáním vážené průměrné běžné hodnoty, která byla stanovena dříve, a odpovídajících vážených průměrných cen vývozu z Tuniska v posuzovaném období a byl vyjádřen jako procentuální podíl ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením.
(114)
Ze srovnání vážené průměrné běžné hodnoty a takto stanovené vážené průměrné vývozní ceny je zřejmé, že docházelo k dumpingu.
3. OPATŘENÍ
(115)
Vzhledem k výše uvedenému lze uzavřít, že docházelo k obcházení konečného antidumpingového cla na dovoz jízdních kol pocházejících z ČLR ve smyslu článku 13 základního nařízení prostřednictvím překládky v Indonésii, Malajsii a na Šrí Lance a montáže v Malajsii a v Tunisku.
(116)
V souladu s první větou čl. 13 odst. 1 základního nařízení by stávající opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR měla být rozšířena na dovoz téhož výrobku zasílaného z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska, bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z těchto zemí.
(117)
Měla by být tedy rozšířena opatření nyní stanovená v čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 990/2011, tedy konečné antidumpingové clo ve výši 48,5 %, které se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením.
(118)
V souladu s čl. 13 odst. 3 a čl. 14 odst. 5 základního nařízení, které stanoví, že by se každé rozšířené opatření mělo vztahovat na dovoz výrobků, které vstoupily na území Unie a podléhají celní evidenci zavedené zahajovacím nařízením, by měla být z těchto evidovaných případů dovozu jízdních kol zasílaných z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska vybrána cla.
4. ŽÁDOSTI O OSVOBOZENÍ
4.1 Indonésie
(119)
Čtyři společnosti v Indonésii, které požádaly v souladu s čl. 13 odst. 4 základního nařízení o osvobození od možných rozšířených opatření, vyplnily formulář pro osvobození.
(120)
Jak je uvedeno v 29. až 33. bodě odůvodnění, v případě jedné společnosti byl použit článek 18. Vzhledem ke zjištěním, která se týkají změny obchodních toků a překládky, uvedeným v 58. bodě odůvodnění, proto nelze této společnosti osvobození udělit.
(121)
V případě tří zbývajících spolupracujících společností v Indonésii, které požádaly v souladu s čl. 13 odst. 4 základního nařízení o osvobození od možných rozšířených opatření, bylo zjištěno, že se nepodílely na praktikách obcházení, jež jsou předmětem tohoto šetření (viz 65. bod odůvodnění). Tito výrobci dále prokázali, že nejsou ve spojení s žádným výrobcem/vývozcem dopouštějícím se obcházení uložených opatření ani s žádným čínským výrobcem/vývozcem jízdních kol. Tyto tři společnosti proto byly osvobozeny od rozšířených opatření.
4.2 Malajsie
(122)
Jediná společnost v Malajsii, která požádala v souladu s čl. 13 odst. 4 základního nařízení o osvobození od možných rozšířených opatření, vyplnila formulář pro osvobození.
(123)
Jak je uvedeno v 72. až 76. bodě odůvodnění, společnost se dopouštěla obcházení uložených opatření. Vzhledem ke zjištěním, která se týkají změny obchodních toků a překládky, uvedeným v 58. bodě odůvodnění, proto nelze této společnosti osvobození udělit.
4.3 Šrí Lanka
(124)
Uvedených šest společností na Šrí Lance, které požádaly v souladu s čl. 13 odst. 4 základního nařízení o osvobození od možných rozšířených opatření, vyplnilo formulář pro osvobození.
(125)
Jak je uvedeno v 36. bodě odůvodnění, jedna ze společností stáhla během šetření žádost o osvobození, a proto vzhledem ke zjištěním, která se týkají změny obchodních toků a překládky, uvedeným v 58. bodě odůvodnění, nelze této společnosti osvobození udělit.
(126)
V případě dalších dvou společností byl použit článek 18 základního nařízení, jak je uvedeno v 36. až 42. bodě odůvodnění, a proto vzhledem ke zjištěním, která se týkají změny obchodních toků a překládky, uvedeným v 58. bodě odůvodnění, nelze těmto společnostem osvobození udělit.
(127)
V případě tří zbývajících spolupracujících společností na Šrí Lance, které požádaly v souladu s čl. 13 odst. 4 základního nařízení o osvobození od možných rozšířených opatření, se prokázalo, že se neúčastnily obcházení uložených opatření, jež jsou předmětem tohoto šetření (viz 80. a 81. bod odůvodnění). Tito výrobci dále prokázali, že nejsou ve spojení s žádnou společností dopouštějící se obcházení uložených opatření ani s žádným čínským výrobcem/vývozcem jízdních kol. Tyto společnosti proto mohly být osvobozeny od rozšířených opatření.
4.4 Tunisko
(128)
Uvedené dvě společnosti v Tunisku, které požádaly v souladu s čl. 13 odst. 4 základního nařízení o osvobození od možných rozšířených opatření, vyplnily formulář pro osvobození.
(129)
První společnost se nepodílela na praktikách obcházení, jež jsou předmětem tohoto šetření. Tento výrobce dále prokázal, že není ve spojení s žádnou společností dopouštějící se obcházení uložených opatření ani s žádným čínským výrobcem/vývozcem jízdních kol. Tato společnost proto mohla být osvobozena od rozšířených opatření.
(130)
Jak je uvedeno v 89. bodě odůvodnění, druhá společnost se podílela na praktikách obcházení. Vzhledem ke zjištěním, která se týkají změny obchodních toků a překládky, uvedeným v 58. bodě odůvodnění, proto nelze této společnosti osvobození udělit.
4.5 Zvláštní opatření
(131)
Má se za to, že je v tomto případě zapotřebí zvláštních opatření, aby se zaručilo řádné uplatňování těchto osvobození. Tato zvláštní opatření spočívají v požadavku předložit celním orgánům členských států platnou obchodní fakturu, která vyhovuje požadavkům uvedeným v příloze tohoto nařízení. Na dovoz, k němuž taková faktura přiložena není, se vztahuje rozšířené antidumpingové clo.
4.6 Noví výrobci/vývozci
(132)
Aniž jsou dotčena ustanovení čl. 11 odst. 3 základního nařízení, budou ostatní výrobci/vývozci v Indonésii, Malajsii, na Šrí Lance a v Tunisku, kteří se v rámci tohoto řízení nepřihlásili, a během posuzovaného období nevyváželi do Unie výrobek, který je předmětem šetření, pokud zamýšlejí podat žádost o osvobození od rozšířeného antidumpingového cla podle čl. 11 odst. 4 a čl. 13. odst. 4 základního nařízení, muset vyplnit dotazník, aby Komise mohla tuto žádost o osvobození posoudit. Takové osvobození lze udělit po posouzení situace na trhu s výrobkem, který je předmětem šetření, výrobní kapacity a jejího využití, nákupu a prodeje a pravděpodobnosti přetrvávání praktik, pro něž neexistuje dostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod, jakož i důkazů o dumpingu. Komise v takovém případě rovněž zpravidla provede inspekci na místě. Žádost je třeba odeslat Komisi co nejdříve spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o změny činností společnosti spojených s výrobou a prodejem.
(133)
Bude-li osvobození uděleno, platná rozšířená opatření se odpovídajícím způsobem změní. Následně bude každé udělené osvobození sledováno, aby byl zaručen soulad s podmínkami stanovenými v příslušném osvobození.
5. POSKYTNUTÍ INFORMACÍ
(134)
Všem zúčastněným stranám byly sděleny podstatné skutečnosti a úvahy, které vedly k výše uvedeným závěrům, a bylo jim umožněno, aby se k nim vyjádřily.
(135)
Jedna indonéská společnost zopakovala svá tvrzení uvedená v 31. bodě odůvodnění, aniž by však předložila nové důkazy. Jak je uvedeno v 29. bodě odůvodnění, údaje předložené touto společností nebylo možno ověřit, neboť společnost nevedla žádné pracovní výkazy dokládající údaje uvedené ve formuláři pro osvobození. Vykázané údaje, které byly otestovány a přepočteny podle účetních knih nalezených v prostorách společnosti, tj. nákupy a objem výroby, se kromě toho ukázaly jako nesprávné. Tato tvrzení se proto odmítají.
(136)
Dle jedné malajsijské společnosti by skutečnost, že podíl dílů čínského původu ve výrobních nákladech na jízdní kola jen mírně překročil 60 % práh, neměla vést Komisi k zamítnutí žádosti této společnosti o osvobození. Společnost také předložila několik faktur za nákup dílů, u kterých byl údajně mylně uveden čínský původ, přestože ve skutečnosti pocházely z Indonésie.
(137)
V této souvislosti je třeba uvést, že prahové hodnoty stanovené v čl. 13 odst. 2 písm. b) základního nařízení jsou velmi jasné, a není proto důležité, v jaké míře překročil podíl dílů čínského původu ve výrobních nákladech na jízdní kola 60 % práh, nýbrž že díly čínského původu by měly představovat méně než 60 % výrobních nákladů na jízdní kola. Tyto faktury kromě toho nebyly uvedeny na soupisu nákupů předloženém společností a jejich hodnota navíc nebyla taková, aby ovlivnila původní závěr Komise. Tato tvrzení se proto odmítají.
(138)
Společnost také tvrdila, že k zamítnutí její žádosti o osvobození neexistuje dostatečný právní základ, neboť k závěrům se dospělo na základě výpočtu bez přihlédnutí k její konkrétní situaci. V reakci na to byly uvedené společnosti poskytnuty další informace k analýze uvedené v 72. až 75. bodě odůvodnění.
(139)
Společnost dále tvrdila, že nárůst dovozu výrobku, který je předmětem šetření, se v jejím případě shoduje s uvolněním všeobecného systému preferencí pro Malajsii, a proto zvýšení vývozu této společnosti do Unie v roce 2010 nemá hospodářský důvod ve zpřísnění antidumpingových opatření uložených ČLR. V odpovědi na toto tvrzení Komise uvedla, že uvolnění pravidel všeobecného systému preferencí sice mohlo zvýšit motivaci této společnosti vyvážet do Unie, avšak tato skutečnost nepopírá zjištění, že společnost zahájila činnost po zpřísnění antidumpingových opatření vůči ČLR a že díly nakupovala především z ČLR (viz 73. bod odůvodnění). Argument této strany byl proto odmítnut.
(140)
Tato společnost rovněž uvedla, že vykázané údaje týkající se hodnoty nakoupených a spotřebovaných dílů jízdních kol nebyly řádně zkontrolovány, jelikož se nijak nerozlišovalo mezi nakoupenými a spotřebovanými díly. K tomu je třeba uvést, že dle údajů předložených společností byly hodnoty nakoupených a spotřebovaných dílů stejné. Vykázaná hodnota dílů nakoupených v roce 2011 se také shodovala s hodnotou spotřebovaných dílů uvedenou ve výroční zprávě společnosti za rok 2011. Údaje o nakoupených a spotřebovaných dílech vykázané za posuzované období a za rok 2010 byly použity tak, jak je společnost uvedla. Tento argument byl tedy odmítnut.
(141)
Dotčená společnost předložila další vyúčtování nákladů podle modelu výrobku, které údajně prokazují splnění požadavku, aby z ČLR pocházelo maximálně 60 % dílů z celkové hodnoty montovaného výrobku. Tato informace se rozcházela s vyúčtováním nákladů (dle modelů) získaných a zkontrolovaných na místě u vybraných modelů, u nichž se potvrdilo, že společnost nesplnila požadavek na 60 % práh. Nové informace předložené touto společností nebyly podloženy žádnými důkazy a v zásadě popíraly ověřené informace. K těmto informacím nebylo přihlédnuto.
(142)
Společnost dále tvrdila, že jednala v dobré víře, jelikož se domnívala, že jedná v souladu s nařízením Komise (ES) č. 1063/2010 (16), kterým se stanoví příslušná pravidla týkající se původu. V této souvislosti je třeba uvést, že účelem šetření obcházení není ověřit dodržování příslušných pravidel původu. Takové ověření nebylo při tomto šetření obcházení provedeno, a proto nelze údajné dodržování pravidel původu v tomto případě potvrdit. Ačkoli společnost tvrdila, že pravidla původu dodržovala, vzhledem k uvedeným skutečnostem to v tomto případě nijak nevylučuje možnost obcházení, jak je definována v čl. 13 odst. 2 základního nařízení (17). Z uvedených důvodů se toto tvrzení odmítá.
(143)
A nakonec, společnost tvrdila, že dumpingové rozpětí mělo být vypočteno podle údajů týkajících se konkrétně této společnosti. Toto tvrzení bylo uznáno, jak uvádí 75. bod odůvodnění, a společnost byla řádně informována.
(144)
Jedna společnost ze Šrí Lanky vznesla námitky proti relevanci dokumentů požadovaných během inspekce na místě, na základě čehož tvrdila, že její žádost o osvobození neměla být zamítnuta. V této souvislosti je třeba uvést, že doklady o původu dílů použitých při montáži jízdních kol vyvážených do Unie mají pro posouzení, zda jsou dodrženy podmínky čl. 13 odst. 2 písm. b), velký význam. Kromě toho, jak je uvedeno v 37. bodě odůvodnění, údaje předložené touto společností nebylo možno ověřit. Společnost také při inspekci na místě připustila, že díly nakoupené v ČLR nezanesla do účetnictví, takže nebylo možno určit, zda jsou dodržena kritéria stanovená v čl. 13 odst. 2 základního nařízení. Tato tvrzení se proto odmítají.
(145)
Další společnost ze Šrí Lanky uvedla, že pokud by jí bylo známo již od počátku šetření, že na vývoz do Unie ze Šrí Lanky se může vztahovat rozšířené antidumpingové clo, nebyla by stáhla žádost o osvobození. Předpokládá se ale, že si společnost v okamžiku stažení žádosti o osvobození byla vědoma, že je možné uložit antidumpingové cla, které bylo rozšířeno od dne zavedení evidence dovozu ze Šrí Lanky do Unie, tj. ode dne zahájení šetření obcházení. O takovém důsledku byla společnost informována třikrát: prostřednictvím 20. bodu odůvodnění zahajovacího nařízení, při slyšení na začátku šetření a během inspekce na místě. Toto tvrzení proto nelze přijmout.
(146)
Jiná společnost ze Šrí Lanky předložila nové informace, které měla předložit před inspekcí, ale vzhledem k pokročilé fázi šetření nebylo možno tyto informace již ověřit. Společnost mimoto tvrdila, že již předložila všechny požadované informace.
(147)
Jak je uvedeno v 39. a 40 bodě odůvodnění, tato společnost nepředložila všechny informace vyžádané ke kontrole na místě. Prokázalo se zejména, že nákupní hodnotu dílů místního původu, kterou tato společnost vykázala, nelze považovat za spolehlivou. Nemohlo být tedy stanoveno, zda jsou dodržena kritéria stanovená v čl. 13 odst. 2 základního nařízení.
(148)
Společnost také tvrdila, že inspekce na místě neproběhla vzhledem k délce a jazykovým problémům řádně. K tomu uvádíme, že společnost byla založena krátce před inspekcí, a byla proto naplánována pouze jednodenní kontrolní návštěva. Kontrola trvala celý pracovní den. Na konci kontroly společnost nepožádala o možnost předložit další informace, které nemohla při kontrole dodat.
(149)
Před kontrolou na místě byla společnost mimoto informována, že kontrola bude provedena v angličtině, proti čemuž nevznesla námitek. Během kontroly doprovázel zástupce Komise tlumočník, který měl řešit případné jazykové komunikační problémy. V neposlední řadě je třeba zdůraznit, že většina dokumentů předložených společností během inspekce byla v anglickém jazyce, a to včetně účetních dokladů.
(150)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se všechna tvrzení této společnosti odmítají,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. S ohledem na účel tohoto nařízení se konečné antidumpingové clo použitelné na „všechny ostatní společnosti“ uložené čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 990/2011 na dovoz jízdních kol a jiných kol (včetně dodávkových tříkolek, avšak s výjimkou jednokolek), bez motoru, pocházejících z Čínské lidové republiky, rozšiřuje na dovoz jízdních kol a jiných kol (včetně dodávkových tříkolek, avšak s výjimkou jednokolek), bez motoru, zasílaných z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska, bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska, v současnosti kódů KN ex 8712 00 30 a ex 8712 00 70 (kód TARIC 8712003010 a 8712007091), s výjimkou jízdních kol vyráběných těmito společnostmi:
Země
Společnost
Doplňkový kód TARIC
Indonésie
P.T. Insera Sena, 393 Jawa Street, Buduran, Sidoarjo 61252, Indonésie
B765
PT Wijaya Indonesia Makmur Bicycle Industries (Wim Cycle), Raya Bambe KM. 20, Driyorejo, Gresik 61177, Jawa Timur, Indonésie
B766
P.T. Terang Dunia Internusa, (United Bike), Jl. Anggrek Neli Murni 114 Slipi, 11480, Jakarta Barat, Indonésie
B767
Šrí Lanka
Asiabike Industrial Limited, No 114, Galle Road, Henamulla, Panadura, Šrí Lanka
B768
BSH Ventures (Private) Limited, No. 84, Campbell Place, Colombo-10, Šrí Lanka
B769
Samson Bikes (Pvt) Ltd., No 110, Kumaran Rathnam Road, Colombo 02, Šrí Lanka
B770
Tunisko
Euro Cycles SA, Zone Industrielle Kelaa Kebira, 4060, Sousse, Tunisko
B771
2. Uplatnění osvobození udělených společnostem konkrétně uvedeným v odstavci 1 tohoto článku nebo schváleným Komisí v souladu s čl. 2 odst. 2 tohoto nařízení je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která vyhovuje požadavkům stanoveným v příloze tohoto nařízení, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se antidumpingové clo uložené odstavcem 1 tohoto článku.
3. Clo rozšířené odstavcem 1 tohoto článku se vybere z dovozu zasílaného z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky nebo z Tuniska, celně evidovaného v souladu s článkem 2 nařízení (EU) č. 875/2012 a čl. 13 odst. 3 a čl. 14 odst. 5 nařízení (ES) č. 1225/2009, s výjimkou výrobků vyrobených společnostmi, které jsou uvedeny v odstavci 1.
4. Není-li uvedeno jinak, použijí se platné předpisy týkající se cel.
Článek 2
1. Žádosti o osvobození od cla rozšířeného podle článku 1 se podávají písemně v jednom z úředních jazyků Evropské unie a musí být podepsány osobou oprávněnou k zastupování subjektu žádajícího o osvobození. Žádost musí být zaslána na adresu Evropské komise, Generálního ředitelství pro obchod, ředitelství H:
European Commission
Directorate-General for Trade
Directorate H
Office: N-105 08/20
1049 Brussels
Belgie
Fax + 32 22956505
2. V souladu s čl. 13 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 může Komise po konzultaci s poradním výborem prostřednictvím rozhodnutí povolit, aby byl dovoz uskutečňovaný společnostmi, jež neobcházejí antidumpingová opatření uložená prováděcím nařízením (EU) č. 990/2011, osvobozen od cla rozšířeného podle článku 1 tohoto nařízení.
Článek 3
Celní orgány se vyzývají, aby ukončily evidenci dovozu zavedenou v souladu s článkem 2 nařízení (EU) č. 875/2012.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. května 2013.
RÅDETS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 501/2013
av den 29 maj 2013
om utvidgning av den slutgiltiga antidumpningstull som infördes genom genomförandeförordning (EU) nr 990/2011 om import av cyklar med ursprung i Folkrepubliken Kina till att även omfatta import av cyklar som avsänts från Indonesien, Malaysia, Sri Lanka och Tunisien, oavsett om produktens deklarerade ursprung är Indonesien, Malaysia, Sri Lanka och Tunisien eller inte
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artikel 13,
med beaktande av det förslag som Europeiska kommissionen (nedan kallad kommissionen) lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och
av följande skäl:
1. FÖRFARANDE
1.1 Gällande åtgärder
(1)
Genom rådets förordning (EEG) nr 2474/93 (2) infördes en slutgiltig antidumpningstull på 30,6 % på import av cyklar med ursprung i Folkrepubliken Kina (nedan kallat Kina). Efter en undersökning avseende kringgående av åtgärderna i enlighet med artikel 13 i grundförordningen utvidgades denna tull genom rådets förordning (EG) nr 71/97 (3) till att även omfatta import av vissa cykeldelar med ursprung i Kina. På grundval av artikel 13.2 i grundförordningen beslutade man dessutom att införa ett system med befrielse från den utvidgade tullen. Närmare bestämmelser om detta system fastställdes i kommissionens förordning (EG) nr 88/97 (4).
(2)
Efter en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 i grundförordningen beslutade rådet genom förordning (EG) nr 1524/2000 (5) att ovannämnda åtgärder skulle bibehållas.
(3)
Efter en interimsöversyn enligt artikel 11.3 i grundförordningen beslutade rådet genom förordning (EG) nr 1095/2005 (6) att den gällande antidumpningstullen skulle höjas till 48,5 %.
(4)
Efter en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 i grundförordningen beslutade rådet i oktober 2011 genom genomförandeförordning (EU) nr 990/2011 (7) att ovannämnda åtgärder skulle bibehållas (nedan kallade de gällande åtgärderna).
(5)
I mars 2012 meddelade kommissionen i ett tillkännagivande i Europeiska unionens officiella tidning (8) att en interimsöversyn av antidumpningsåtgärder avseende import till unionen av cyklar med ursprung i Kina skulle inledas enligt artiklarna 11.3 och 13.4 i grundförordningen.
(6)
I maj 2013 ändrade rådet, genom förordning (EU) nr 502/2013 (9), genomförandeförordning (EU) nr 990/2011 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av cyklar med ursprung i Folkrepubliken Kina efter en interimsöversyn enligt artikel 11.3 i förordning (EG) nr 1225/2009.
(7)
I april 2012 meddelade kommissionen i ett tillkännagivande i Europeiska unionens officiella tidning (10) att ett antisubventionsförfarande beträffande import till unionen av cyklar med ursprung i Kina skulle inledas enligt artikel 10 i rådets förordning (EG) nr 597/2009 (11).
(8)
I november 2012 meddelade kommissionen i ett tillkännagivande i Europeiska unionens officiella tidning (12) att resultaten från föreliggande undersökning kan användas i antisubventionsundersökningen som nämns i skäl 7.
(9)
I maj 2013 avslutade kommissionen genom beslut 2013/227/EU (13) det antisubventionsförfarande som nämns i skäl 7 utan att införa några åtgärder.
1.2 Begäran
(10)
Den 14 augusti 2012 mottog kommissionen en begäran enligt artiklarna 13.3 och 14.5 i grundförordningen om undersökning av ett eventuellt kringgående av de antidumpningsåtgärder som införts på import av cyklar med ursprung i Kina och om registrering av import av cyklar som avsänts från Indonesien, Malaysia, Sri Lanka och Tunisien, oavsett om produktens deklarerade ursprung är Indonesien, Malaysia, Sri Lanka och Tunisien eller inte.
(11)
Begäran ingavs av European Bicycle Manufacturers Association (EBMA) såsom företrädare för In Cycles - Montagem e Comercio de Bicicletas, Lda, SC., Eurosport DHS SA och Maxcom Ltd, tre unionstillverkare av cyklar.
1.3 Inledande
(12)
Sedan kommissionen efter samråd med rådgivande kommittén slagit fast att det fanns tillräcklig prima facie-bevisning för att inleda en undersökning enligt artiklarna 13.3 och 14.5 i grundförordningen, beslutade den att undersöka eventuellt kringgående av de antidumpningsåtgärder som införts på import av cyklar med ursprung i Kina och att import av cyklar som avsänts från Indonesien, Malaysia, Sri Lanka och Tunisien skulle registreras, oavsett om produktens deklarerade ursprung är Indonesien, Malaysia, Sri Lanka och Tunisien eller inte.
(13)
Undersökningen inleddes den 25 september 2012 genom kommissionens förordning (EU) nr 875/2012 (14) (nedan kallad förordningen om inledande).
(14)
Den prima facie-bevisning som fanns till kommissionens förfogande visade väsentliga förändringar i handelsmönstret beträffande export från Kina, Indonesien, Malaysia, Sri Lanka och Tunisien till unionen efter höjningen av antidumpningstullen på import av den berörda produkten genom rådets förordning (EG) 1095/2005 (se skäl 3). Förändringen i handelsmönstret verkade ha inträffat utan annan tillräcklig grund eller ekonomisk motivering än höjningen av tullen.
(15)
Denna förändring föreföll bero på omlastning av cyklar med ursprung i Kina via Indonesien, Malaysia, Sri Lanka och Tunisien och på sammansättningsverksamhet i Indonesien, Sri Lanka och Tunisien.
(16)
Av bevisningen framgick vidare att verkningarna av de gällande antidumpningsåtgärderna beträffande den berörda produkten undergrävdes i fråga om såväl kvantitet som pris. Importen av den berörda produkten med ursprung i Kina föreföll ha ersatts av betydande importvolymer av den undersökta produkten. Det förelåg dessutom tillräcklig bevisning för att importen av den undersökta produkten skedde till priser som är lägre än det icke-skadevållande pris som fastställdes i den undersökning som ledde till de gällande åtgärderna.
(17)
Det fanns dessutom bevisning för att priserna på den undersökta produkten dumpades i förhållande till det tidigare fastställda normalvärdet för den berörda produkten.
1.4 Undersökning
(18)
Kommissionen underrättade officiellt myndigheterna i Kina, Indonesien, Malaysia, Sri Lanka och Tunisien, tillverkare/exportörer i dessa länder, de importörer i unionen som den visste var berörda och unionsindustrin om att undersökningen hade inletts.
(19)
Formulär för ansökan om befrielse skickades till de tillverkare/exportörer i Indonesien, Malaysia, Sri Lanka och Tunisien som kommissionen kände till eller via Indonesiens, Malaysias, Sri Lankas och Tunisiens beskickningar i EU. Frågeformulär skickades till de tillverkare/exportörer i Kina som kommissionen kände till eller via Kinas beskickning i EU. Frågeformulär skickades även till de kända icke-närstående importörerna i unionen.
(20)
De berörda parterna gavs tillfälle att inom tidsfristen i förordningen om inledande skriftligen lämna synpunkter och begära att bli hörda. Alla parter underrättades om att bristande samarbete kunde medföra att artikel 18 i grundförordningen skulle komma att tillämpas och avgöranden träffas på grundval av tillgängliga uppgifter.
(21)
Fyra tillverkare/exportörer i Indonesien, en i Malaysia, sex i Sri Lanka och två i Tunisien besvarade formulären för ansökan om befrielse. Inga av de kinesiska tillverkarna/exportörerna samarbetade. Tre icke-närstående importörer i unionen besvarade frågeformulären.
(22)
Kommissionen genomförde kontrollbesök på plats hos följande företag:
-
P.T. Insera Sena, Buduran, Sidoarjo, Indonesien,
-
Wijaya Indonesia Makmur Bicycles Industries, Driyorejo, Gresik, Jawa Timur, Indonesien,
-
P.T. Terang Dunia Internusa, Slipi, Jakarta Barat, Indonesien,
-
P.T. Chin Haur, Tangerang, Indonesien,
-
Tan Lan Venture Corporation Sdn Bhd, Kampar, Perak, Malaysia,
-
Asiabike Industrial Limited, Henamulla, Panadura, Sri Lanka,
-
BSH Ventures Limited, Colombo, Sri Lanka,
-
City Cycle Industries, Colombo, Sri Lanka,
-
Firefox Lanka (Pvt) Ltd, Weliketiya Pamunugama, Sri Lanka,
-
Kelani Cycles Pvt Ltd, Katunayake, Sri Lanka,
-
Samson Bikes (Pvt) Ltd, Colombo, Sri Lanka,
-
Mediterranean United Industries, Bouhajar Monastir, Tunisien,
-
Euro Cycles, Sousse, Tunisien.
1.5 Referensperiod och undersökningsperiod
(23)
Undersökningsperioden omfattade perioden från och med den 1 januari 2004 till och med den 31 augusti 2012 (nedan kallad undersökningsperioden). Data inhämtades för undersökningsperioden för att bland annat undersöka den påstådda förändringen i handelsmönstret efter höjningen av antidumpningstullen 2005. Mer detaljerade data inhämtades för referensperioden från den 1 september 2011 till den 31 augusti 2012 (i tabeller nedan kallad RP) för att undersöka ett eventuellt undergrävande av de positiva verkningarna av de gällande åtgärderna och eventuell förekomst av dumpning.
2. UNDERSÖKNINGSRESULTAT
2.1 Allmänna överväganden
(24)
I enlighet med artikel 13.1 i grundförordningen bedömdes förekomsten av kringgående på grundval av en analys i tur och ordning av om det hade inträffat någon förändring i handelsmönstret mellan Kina, de fyra berörda länderna och unionen, huruvida denna förändring härrörde från sådant bruk, sådana processer eller sådan bearbetning för vilka det inte fanns någon annan tillräcklig grund eller ekonomisk motivering än införandet av tullen, om det fanns bevisning för att skada förelåg eller för att de positiva verkningarna av tullen undergrävdes i fråga om priser på och/eller kvantiteter av den undersökta produkten och om det fanns bevisning för förekomst av dumpning i förhållande till de normalvärden, i förekommande fall i enlighet med bestämmelserna i artikel 2 i grundförordningen, som tidigare fastställts.
2.2 Berörd produkt och produkt som är föremål för undersökning
(25)
Den berörda produkten är tvåhjuliga cyklar och andra cyklar (inbegripet trehjuliga transportcyklar, men ej enhjulingar) utan motor, med ursprung i Kina, som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer 8712 00 30 och ex 8712 00 70 (nedan kallad den berörda produkten).
(26)
Produkten som är föremål för undersökning (nedan kallad den undersökta produkten) är densamma som anges ovan, men som avsänts från Indonesien, Malaysia, Sri Lanka och Tunisien, oavsett om produktens deklarerade ursprung är Indonesien, Malaysia, Sri Lanka och Tunisien eller inte, och som för närvarande klassificeras enligt samma KN-nummer som den berörda produkten.
(27)
Av undersökningen framgick att cyklar enligt definitionen ovan som exporteras från Kina till unionen och de som sänds till unionen från Indonesien, Malaysia, Sri Lanka och Tunisien har samma grundläggande fysiska och tekniska egenskaper och samma användningsområden, och följaktligen anses de utgöra likadana produkter enligt artikel 1.4 i grundförordningen.
2.3 Grad av samarbetsvilja och fastställande av handelsvolymer
2.3.1 Indonesien
(28)
De fyra indonesiska företag som ansökte om befrielse enligt artikel 13.4 i grundförordningen stod för 91 % av den totala importen från Indonesien till unionen under referensperioden. Totala importvolymer från Indonesien fastställdes på grundval av uppgifter från Comext (15).
(29)
De uppgifter som skickades in av ett företag gick inte att kontrollera eftersom företaget hävdade att det inte behållit några av de underlag som användes vid ifyllandet av formuläret för ansökan om befrielse. Företaget kunde därför inte förklara och visa hur de rapporterade uppgifterna hade erhållits. De uppgifter som företaget skickat in visade sig dessutom vara otillförlitliga eftersom de inrapporterade uppgifter som kontrollerades och kontrollräknades utifrån den bokföring som fanns tillgänglig i företagets lokaler befanns vara felaktiga (t.ex. rörande inköp och produktionsvolymer). Undersökningen visade även att företagets försäljningschef samtidigt var anställd av en kinesisk cykeltillverkare som var den främsta leverantören av råvaror (cykeldelar) till det indonesiska företaget.
(30)
I enlighet med artikel 18.4 i grundförordningen underrättades företaget därför om att kommissionen avsåg att bortse från de uppgifter som det lämnat, och det gavs tillfälle att lämna synpunkter inom en viss tid.
(31)
Företaget menade att det visat sig mycket samarbetsvilligt genom att skicka in alla dokument som efterfrågats utom underlagen, vilka det påstod inte hade efterfrågats tidigare. Underlagen efterfrågades emellertid i det brev som skickades till företaget innan kontrollen på plats. Företaget hävdade också att beräkningen av produktions- och inköpsvärden inte stämde på grund av felaktiga förklaringar från en medarbetare och att kontrollräkningen av exporttransaktionerna var korrekt. I detta sammanhang bör det påpekas att trots flera förklaringar från medarbetarna var det i slutändan omöjligt att få uppgifterna som lämnades på plats att stämma överens med de uppgifter som uppgavs i ansökan om befrielse. Vad avser värdet på exportförsäljningen stämde kontrollräkningen. Under kontrollbesöket kunde de medarbetare som deltog i kontrollen inte förklara var uppgifterna i ansökan om befrielse kom från, och inte heller hur uppgifterna hade sammanställts. Företaget bekräftade också att försäljningschefen samtidigt arbetade för en kinesisk cykeltillverkare.
(32)
De uppgifter som företaget i fråga hade lämnat måste därför lämnas utan avseende.
(33)
Undersökningsresultaten för detta företag grundades därför i enlighet med artikel 18 i grundförordningen på tillgängliga uppgifter. De andra tre företagen ansågs samarbetsvilliga.
2.3.2 Malaysia
(34)
Det enda företaget från Malaysia som ansökte om befrielse enligt artikel 13.4 i grundförordningen stod för 20-30 % av den totala importen från Malaysia till unionen under referensperioden. Den totala importen från Malaysia fastställdes på grundval av uppgifter från Comext. Företaget ansågs samarbetsvilligt.
2.3.3 Sri Lanka
(35)
De sex företag från Sri Lanka som ansökte om befrielse enligt artikel 13.4 i grundförordningen stod för 69 % av den totala importen från Sri Lanka till unionen under referensperioden. Totala importvolymer från Sri Lanka fastställdes på grundval av uppgifter från Comext.
(36)
Ett av företagen drog tillbaka sin ansökan om befrielse under undersökningen eftersom det hade upphört med cykeltillverkning i Sri Lanka. Data för detta företag lämnades därför utan avseende.
(37)
Ett annat företags samarbetsvilja befanns vara otillräcklig. De inlämnade uppgifterna gick inte att kontrollera eftersom värde och volym för delar av kinesiskt ursprung som företaget hade köpt in inte gick att fastställa på ett tillförlitligt sätt. Det gick inte heller att kontrollera värde och volym för de delar som användes i tillverkningsprocessen eftersom de köptes in av en tredje part och endast skickades till företaget för montering.
(38)
I enlighet med artikel 18.4 i grundförordningen underrättades företaget därför om att kommissionen avsåg att bortse från de uppgifter som det lämnat, och det gavs tillfälle att lämna synpunkter inom en viss tid. Företaget inkom inte med några synpunkter.
(39)
Samarbetsviljan hos ett annat företag ansågs också vara otillräcklig. Uppgifterna som gavs kunde inte kontrolleras på plats eftersom företaget inte lämnade ut väsentliga uppgifter. Vidare underlät företaget att tillhandahålla uppgifter som uttryckligen begärts före kontrollen på plats, såsom underlag och förteckning över närstående företag, och hindrade på så sätt kontrollerna. Dessutom befanns det inköpsvärde på delar av lokalt ursprung som uppgavs av företaget vara otillförlitligt, bland annat eftersom undersökningen visade på åtminstone vissa kopplingar mellan företaget och dess lokala leverantör av cykeldelar som gick längre än ett normalt förhållande mellan säljare och köpare och som företaget inte kunde förtydliga.
(40)
I enlighet med artikel 18.4 i grundförordningen underrättades företaget därför om att kommissionen avsåg att bortse från de uppgifter som det lämnat, och det gavs tillfälle att lämna synpunkter inom en viss tid. Företaget bestred konstaterandena och inkom med ytterligare bevisning och förklaringar. Inga av uppgifterna kunde godtas. För det första kunde uppgifterna inte längre kontrolleras eftersom de lämnats efter kontrollen på plats. I de flesta fallen kunde den nya bevisningen konstateras vara oförenlig med de förklaringar och uppgifter som inhämtades på plats. Vad de nya förklaringarna beträffar var de otillräckliga eftersom de inte löste de viktigaste obesvarade frågorna, särskilt avsaknaden av förtydliganden om närstående företag.
(41)
De uppgifter som företaget i fråga hade lämnat måste därför lämnas utan avseende.
(42)
Undersökningsresultaten för detta företag grundades därför i enlighet med artikel 18 i grundförordningen på tillgängliga uppgifter.
2.3.4 Tunisien
(43)
De två tunisiska företag som ansökte om befrielse enligt artikel 13.4 i grundförordningen stod för all import från Tunisien till unionen under referensperioden, enligt Comext. De ansågs samarbetsvilliga.
2.3.5 Kina
(44)
Som nämndes i skäl 21 samarbetade inga av de kinesiska tillverkarna/exportörerna. Resultaten avseende import av den berörda produkten till unionen, å ena sidan, och export av cyklar från Kina till Indonesien, Malaysia, Sri Lanka och Tunisien, å andra sidan, baserades därför på tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 18.1 i grundförordningen. Vad gäller import till unionen användes importdata registrerade i Comext. Kinesisk nationell statistik användes för att fastställa exportvolymer från Kina till Indonesien, Malaysia, Sri Lanka och Tunisien.
2.4 Förändring i handelsmönstret
2.4.1 Import till unionen från Kina, Indonesien, Malaysia, Sri Lanka och Tunisien
(45)
Importen av den berörda produkten från Kina till unionen minskade med 38,2 % efter 2005, dvs. efter höjningen av antidumpningstullen i juli 2005, och fortsatte att minska de följande åren. Totalt har importen från Kina minskat med över 80 % under undersökningsperioden.
(46)
Importen av den undersökta produkten från Indonesien till unionen har samtidigt ökat från 2005 och framåt, och var 2006 mer än dubbelt så stor som 2004. Importen fortsatte att öka med undantag för 2009, då den ändå var avsevärt högre än 2004. Sedan 2009 har importen återigen ökat kontinuerligt fram till referensperioden. Under referensperioden var importen från Indonesien 157 % högre än 2004.
(47)
Import av den undersökta produkten från Malaysia till unionen var obetydlig före höjningen av antidumpningstullen i juli 2005. Under 2005 ökade den kraftigt (mer än två hundra gånger) men minskade 2009 med 46 %, följt av en ökning på 38 % under 2010. Importen från Malaysia sjönk igen under 2011 och under referensperioden, men var under referensperioden ändå avsevärt mycket högre än 2004, före höjningen av antidumpningstullen - 185 158 cyklar jämfört med 10 749 cyklar 2004, en ökning med 1 623 %.
(48)
Importen av den undersökta produkten från Sri Lanka till unionen ökade avsevärt efter höjningen av antidumpningstullen 2005 och fortsatte att öka under följande år med nästan 500 % och nådde en topp 2010. Under 2011 och under referensperioden minskade importen av den undersökta produkten från Sri Lanka, men den var ändå betydligt högre än importen 2004 före höjningen av antidumpningstullen - den totala importen från Sri Lanka ökade med 282 % mellan 2004 och referensperioden.
(49)
Slutligen ökade importen från Tunisien till unionen med nästan 30 % under 2005, dvs. efter höjningen av antidumpningstullen, och med mer än 20 % under 2006. Importen mer än fördubblades 2006-2007 med en topp 2007. Importen under 2008 och 2010 sjönk, men den ökade igen 2011 och sjönk sedan något under referensperioden. Under undersökningsperioden ökade importen från Tunisien med 200,3 %.
(50)
I tabell 1 visas importen av cyklar från Kina, Indonesien, Malaysia, Sri Lanka och Tunisien till unionen från den 1 januari 2004 till den 31 augusti 2012, dvs. under undersökningsperioden.
Tabell 1
(antal)
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
1.9.2011-31.8.2012 (RP)
Kina
2 550 775
1 575 452
995 715
986 514
941 522
597 339
627 066
584 303
411 642
Index (2004 = 100)
100
61,8
39,0
38,7
36,9
23,4
24,6
22,9
16,1
Indonesien
237 648
282 045
500 623
593 769
634 623
437 023
551 847
614 798
612 448
Index (2004 = 100)
100
118,7
210,7
249,9
267,0
183,9
232,2
258,7
257,7
Malaysia
10 749
229 354
497 974
475 463
360 871
193 102
266 164
177 306
185 158
Index (2004 = 100)
100
2 133,7
4 632,7
4 423,3
3 357,3
1 796,5
2 476,2
1 649,5
1 722,6
Sri Lanka
249 491
352 078
534 413
574 153
749 358
1 016 523
1 237 406
975 297
953 169
Index (2004 = 100)
100
141,1
214,2
230,1
300,4
407,4
496,0
390,9
382,0
Tunisien
167 137
212 257
251 054
549 848
527 209
529 734
414 488
519 217
501 853
Index (2004 = 100)
100
127,0
150,2
329,0
315,4
316,9
248,0
310,7
300,3
Källa:
Statistik från Comext.
2.4.2 Export från Kina till Indonesien, Malaysia, Sri Lanka och Tunisien
(51)
Exporten av cyklar från Kina till Indonesien ökade först 2008 (med 56,2 %). Mellan 2008 och referensperioden fortsatte importen att öka med undantag för 2009. Under undersökningsperioden ökade exporten från Kina till Indonesien totalt med 83,8 %.
(52)
Exporten av cyklar från Kina till Malaysia ökade 2005, efter höjningen av antidumpningstullen, med nästan 30 % och fortsatte öka tills den nådde en topp 2011. Ökningen var på 110,8 % jämfört med 2004. Under referensperioden minskade exporten från Kina till Malaysia något men låg kvar på nivåer avsevärt högre än 2004. Totalt ökade den kinesiska exporten till Malaysia med 99,6 % under undersökningsperioden.
(53)
Exporten av cyklar från Kina till Sri Lanka ökade också efter höjningen av antidumpningstullen i juli 2005. Den sjönk något under 2007 men var mer än dubbelt så hög 2010 och 2011 som 2004. Totalt ökade den kinesiska exporten till Sri Lanka med 132,5 % under undersökningsperioden.
(54)
Exporten från Kina till Tunisien var obetydlig innan antidumpningstullen höjdes. Från 2005 och framåt ökade exporten till Tunisien avsevärt med en topp 2008 (från 2 534 cyklar 2004 till 389 445 cyklar 2008). Exporten från Kina till Tunisien minskade och låg kvar på lägre nivåer efter 2008, men den var ändå mycket högre än 2004. Totalt ökade den kinesiska exporten till Tunisien från 2 534 cyklar 2004 till 170 772 cyklar under referensperioden.
(55)
I tabell 2 visas exporten av cyklar från Kina till Indonesien, Malaysia, Sri Lanka och Tunisien från den 1 januari 2004 till den 31 augusti 2012, dvs. under undersökningsperioden.
Tabell 2
(antal)
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
1.9.2011-31.8.2012 (RP)
Indonesien
2 128 804
1 731 224
2 121 019
1 906 364
3 325 531
2 287 374
3 644 836
3 773 852
3 912 882
Index (2004 = 100)
100
81,3
99,6
89,6
156,2
107,4
171,2
177,3
183,8
Malaysia
721 335
933 943
890 241
974 860
1 515 886
1 111 251
1 291 766
1 520 276
1 440 132
Index (2004 = 100)
100
129,5
123,4
135,1
210,2
154,1
179,1
210,8
199,6
Sri Lanka
267 371
315 233
345 953
254 774
425 405
383 377
699 328
685 744
621 620
Index (2004 = 100)
100
117,9
129,4
95,3
159,1
143,4
261,6
256,5
232,5
Tunisien
2 534
7 188
37 042
175 761
389 445
171 332
225 369
204 465
170 772
Index (2004 = 100)
100
283,7
1 461,8
6 936,1
15 368,8
6 761,3
8 893,8
8 068,9
6 739,2
Källa:
Kinesisk statistik.
2.4.3 Produktionsvolymer
(56)
Företagen i Indonesien och Tunisien ökade produktionen mellan 2009 och referensperioden med 54 % respektive 24 %. Företagen i Sri Lanka har däremot minskat produktionen något under samma period.
(57)
Vad gäller Malaysia började det enda malaysiska företaget som samarbetade att tillverka och exportera cyklar 2010. Eftersom inget annat företag samarbetade kunde inga uppgifter inhämtas om eventuella nivåer på den genuina produktionen av den undersökta produkten i detta land.
Tabell 3
Tillverkning av cyklar hos de samarbetsvilliga företagen i Indonesien, Sri Lanka och Tunisien
Tillverkningsvolymer i antal cyklar
2009
2010
2011
RP
Indonesien
1 217 664
1 631 459
1 877 067
1 877 381
Index
100
134
154
154
Sri Lanka
737 632
886 191
688 059
692 454
Index
100
120
93
94
Tunisien
430 022
483 135
575 393
532 425
Index
100
112
134
124
2.5 Slutsats om förändringen i handelsmönstret
(58)
Den totala minskningen av exporten från Kina till unionen och den samtidiga ökningen av exporten från Indonesien, Malaysia, Sri Lanka och Tunisien till unionen och av exporten från Kina till Indonesien, Malaysia, Sri Lanka och Tunisien efter att antidumpningstullen höjdes i juli 2005 utgör en förändring i handelsmönstret mellan de berörda länderna å ena sidan och unionen å andra sidan, enligt vad som avses i artikel 13.1 grundförordningen.
2.6 Typ av kringgående
(59)
Enligt artikel 13.1 i grundförordningen måste förändringen i handelsmönstret härröra från sådant bruk, sådana processer eller sådan bearbetning för vilka ingen annan tillräcklig grund eller ekonomisk motivering finns än införandet av antidumpningstullen. Sådana bruk, processer och bearbetningar omfattar bland annat sändning av den produkt som omfattas av de gällande åtgärderna via tredjeländer och sammansättning av delar genom sammansättningsverksamhet i gemenskapen eller i ett tredjeland. Den eventuella förekomsten av sammansättningsverksamhet fastställs i enlighet med artikel 13.2 i grundförordningen.
2.6.1 Indonesien
(60)
De inledningsvis samarbetsvilliga fyra indonesiska företagens export uppgick till 91 % av den totala exporten från Indonesien till unionen under referensperioden.
(61)
För tre av de fyra inledningsvis samarbetsvilliga företagen kunde undersökningen inte visa på någon omlastningsverksamhet.
(62)
Vad gäller det fjärde företaget var tillämpning av artikel 18 i grundförordningen motiverad, enligt förklaringen i skälen 29-33. Undersökningen visade att företaget inte ägde tillräckligt med utrustning för att motivera exportvolymerna till unionen under referensperioden, och i avsaknad av annan motivering kan slutsatsen dras att företaget därför var inblandat i kringgående via omlastning.
(63)
För den återstående exporten till unionen förekom inget samarbete, enligt beskrivningen i skälen 29-33.
(64)
Sett till den förändring i handelsmönstret som fastställdes i skäl 58 mellan Indonesien och unionen i den mening som avses i artikel 13.1 i grundförordningen, resultaten för ett indonesiskt företag enligt skäl 61 och det faktum att inte alla indonesiska tillverkare/exportörer gav sig tillkänna och samarbetade kan det bekräftas att omlastning av produkter med kinesiskt ursprung via Indonesien förekommer.
(65)
Källorna till råvarorna (cykeldelar) och tillverkningskostnaden analyserades för alla de samarbetsvilliga företagen för att fastställa om eventuell sammansättningsverksamhet i Indonesien kringgår de gällande åtgärderna enligt kriterierna i artikel 13.2 i grundförordningen. För tre av de inledningsvis samarbetsvilliga företagen utgjorde råvaror (cykeldelar) av kinesiskt ursprung inte 60 % eller mer av det sammanlagda värdet av delarna i den sammansatta produkten. Det var därför inte nödvändigt att undersöka om ökningen av de införda delarnas värde genom sammansättningsverksamheten översteg 25 % av tillverkningskostnaden. Sammansättningsverksamhet fastställdes därmed inte för dessa tre företag.
(66)
För det fjärde företaget tillämpades artikel 18.1 i grundförordningen, enligt beskrivningen i skälen 29-33. Eftersom företaget inte kunde lämna tillförlitliga uppgifter gick det inte att fastställa om det var inblandat i sammansättningsverksamhet.
(67)
Förekomsten av sammansättningsverksamhet i den mening som avses i artikel 13.2 i grundförordningen fastställdes därför inte.
2.6.2 Malaysia
(68)
Det enda samarbetsvilliga malaysiska företagets export utgjorde 20-30 % av den totala exporten från Malaysia till unionen under referensperioden. Företaget började tillverka och exportera den berörda produkten till unionen i slutet av 2011. Ingen omlastningsverksamhet upptäcktes hos detta företag. För den återstående exporten till unionen förekom inget samarbete, enligt beskrivningen i skäl 34.
(69)
Sett till den förändring i handelsmönstret som fastställdes i skäl 58 mellan Malaysia och unionen i den mening som avses i artikel 13.1 i grundförordningen och det faktum att inte alla malaysiska tillverkare/exportörer gav sig tillkänna och samarbetade kan slutsatsen dras att den återstående exportvolymen som inte kommer från detta företag kan hänföras till omlastningsverksamhet.
(70)
Förekomsten av omlastning av varor med kinesiskt ursprung via Malaysia bekräftas således.
(71)
I fallet Malaysia utvidgades undersökningen till att omfatta andra typer av kringgående som framkom under undersökningens gång, dvs. sammansättningsverksamhet, i enlighet med skäl 12 i förordningen om inledande.
(72)
Det enda samarbetsvilliga företaget bedömdes med avseende på kriterierna i artikel 13.2 i grundförordningen för att fastställa om eventuell sammansättningsverksamhet i Malaysia kringgår de gällande åtgärderna. Undersökningen gav följande resultat.
(73)
Företaget inledde sin verksamhet 2010, dvs. efter det att antidumpningsåtgärderna mot Kina intensifierades. Företaget befanns vara exportinriktat med unionsmarknaden som mål, eftersom bara försumbara mängder såldes på den inhemska marknaden eller till andra tredjeländer. De delar som användes i produktionen befanns dessutom vara inköpta främst från Kina. Alltså ansågs villkoren i artikel 13.2 a i grundförordningen vara uppfyllda.
(74)
Vidare köpte företaget helt nedmonterade cykelsatser från Kina, med undantag för tre typer av delar. I detta fall utgjorde råvarorna (cykeldelar) av kinesiskt ursprung mer än 60 % av det sammanlagda värdet av delarna i den sammansatta produkten. Ökningen av de införda delarnas värde genom sammansättningsverksamheten befanns dessutom inte överstiga 25 % av tillverkningskostnaden för detta företag. Alltså ansågs villkoren i artikel 13.2 b i grundförordningen vara uppfyllda.
(75)
I enlighet med artikel 2.11 och 2.12 i grundförordningen visade en jämförelse av normalvärdet, beräknat tidigare som nämns i skäl 98, och företagets exportpris till unionen under referensperioden, uttryckt som andel av cif-priset vid unionens gräns före tull, att företaget i väsentlig omfattning dumpat den undersökta produkten på unionsmarknaden. Jämförelsen gjordes för varje typ av den undersökta produkten som exporterats till unionen under referensperioden. Dessutom konstaterades att företagets exportpriser låg betydligt under nivån för undanröjande av skada som fastställts för unionsindustrin i den ursprungliga undersökningen. Beräkningen gjordes för varje huvudkategori av produkter på grundval av tillgängliga uppgifter. Den gällande tullens skadeavhjälpande effekt befanns således undergrävd i prishänseende. Alltså ansågs villkoren i artikel 13.2 c i grundförordningen vara uppfyllda.
(76)
På grundval av detta befanns företaget delta i sammansättningsverksamhet. Förekomsten av sammansättningsverksamhet i Malaysia i enlighet med artikel 13.2 i grundförordningen kunde därmed bekräftas.
2.6.3 Sri Lanka
(77)
De inledningsvis samarbetsvilliga företagen i Sri Lanka hade en export som uppgick till 69 % av den totala exporten från Sri Lanka till unionen under referensperioden. För tre av de sex inledningsvis samarbetsvilliga företagen kunde undersökningen inte visa på någon omlastningsverksamhet. För den återstående exporten till unionen förekom inget samarbete, enligt förklaringen i skälen 35-42.
(78)
Sett till den förändring i handelsmönstret som fastställdes i skäl 58 mellan Sri Lanka och unionen i den mening som avses i artikel 13.1 i grundförordningen och det faktum att inte alla tillverkare/exportörer i Sri Lanka gav sig tillkänna och/eller samarbetade kan slutsatsen dras att exporten från dessa tillverkare/exportörer kan hänföras till omlastningsverksamhet.
(79)
Förekomsten av omlastning av varor med kinesiskt ursprung via Sri Lanka bekräftas således.
(80)
Källorna till råvarorna (cykeldelar) och tillverkningskostnaden analyserades för alla de samarbetsvilliga företagen för att fastställa om eventuell sammansättningsverksamhet i Sri Lanka kringgår de gällande åtgärderna enligt kriterierna i artikel 13.2 i grundförordningen.
(81)
För tre av de sex inledningsvis samarbetsvilliga företagen utgjorde råvaror (cykeldelar) av kinesiskt ursprung inte 60 % eller mer av det sammanlagda värdet av delarna i den sammansatta produkten. Det var därför inte nödvändigt att undersöka om ökningen av de införda delarnas värde genom sammansättningsverksamheten översteg 25 % av tillverkningskostnaden. Sammansättningsverksamhet förekom alltså inte hos dessa tre företag.
(82)
För två andra företag tillämpades artikel 18.1 i grundförordningen, enligt beskrivningen i skälen 37-42, medan ett annat företag upphörde att samarbeta under kontrollen på plats vilket nämns i skäl 36. Förekomsten av sammansättningsverksamhet i enlighet med artikel 13.2 i grundförordningen kunde därmed inte fastställas.
2.6.4 Tunisien
(83)
Exporten från de samarbetsvilliga tunisiska företagen omfattade den totala importen från Tunisien till unionen under referensperioden.
(84)
Kontrollen av de två samarbetsvilliga företagen visade inte på någon omlastning av produkter med kinesiskt ursprung via Tunisien.
(85)
Källorna till råvarorna (cykeldelar) och tillverkningskostnaden analyserades för alla de samarbetsvilliga företagen för att fastställa om eventuell sammansättningsverksamhet i Tunisien kringgår de gällande åtgärderna enligt kriterierna i artikel 13.2 i grundförordningen. För ett samarbetsvilligt företag utgjorde råvarorna (cykeldelar) av kinesiskt ursprung mer än 60 % av det sammanlagda värdet av delarna i den sammansatta produkten. Undersökningen visade emellertid att ökningen av de införda delarnas värde genom sammansättningsverksamheten översteg 25 % av tillverkningskostnaden. På grundval av detta befanns företaget inte delta i sammansättningsverksamhet.
(86)
Det andra tunisiska företaget bedömdes med avseende på kriterierna i artikel 13.2 i grundförordningen. Undersökningen utföll enligt följande.
(87)
Företaget inledde sin verksamhet 2006, med andra ord efter det att antidumpningsåtgärderna mot Kina höjdes. Företaget konstaterades vara exportinriktat med unionsmarknaden som mål, och endast försumbara mängder såldes på den inhemska marknaden eller till andra tredjeländer. Vidare konstaterades att de delar som användes i tillverkningen främst köptes från Kina. Alltså var villkoren i artikel 13.2 a i grundförordningen uppfyllda.
(88)
Företaget visade sig också ha en kinesisk cykeltillverkare som majoritetsägare.
(89)
Företaget köpte också alla delar från Kina, och därför utgjorde råvarorna (cykeldelar) av kinesiskt ursprung mer än 60 % av det sammanlagda värdet av delarna i den sammansatta produkten. Undersökningen visade också att den enda leverantören av tjänster och av de kinesiska delarna var närstående den kinesiska majoritetsägaren av företaget i fråga. Ökningen av de införda delarnas värde genom sammansättningsverksamheten översteg inte heller 25 % av tillverkningskostnaden för företaget. På grundval av detta ansågs villkoren i artikel 13.2 b i grundförordningen vara uppfyllda.
(90)
Kontrollen avslöjade dessutom ett stort antal fel i förteckningen över export till unionen under referensperioden, varför ett nytt underlag sammanställdes på grundval av ett urval av försäljningsfakturor som täckte omkring 25 % av den totala exporten till unionens marknad. Då närmare uppgifter om företagets export till unionen saknades jämfördes därför, i enlighet med artikel 2.11 och 2.12 i grundförordningen, normalvärdet på grundval av det vägda genomsnittliga normalvärde som fastställts tidigare (se skäl 98) med företagets vägda genomsnittliga pris för export till unionen. Dumpningsmarginalen uttryckt som andel av cif-priset fritt unionens gräns befanns vara väsentlig. Dessutom konstaterades att företagets exportpriser i medeltal låg betydligt under den nivå för undanröjande av skada som fastställts för unionsindustrin i den ursprungliga undersökningen. Beräkningen gjordes med hjälp av vägda genomsnitt. Den gällande tullens skadeavhjälpande effekt befanns vara undergrävd i prishänseende. Alltså konstaterades villkoren i artikel 13.2 c i grundförordningen vara uppfyllda. Av denna anledning konstaterades företaget bedriva sammansättningsverksamhet.
(91)
Förekomsten av sammansättningsverksamhet i Tunisien i enlighet med artikel 13.2 i grundförordningen kan därmed bekräftas.
2.7 Ingen annan tillräcklig grund eller ekonomisk motivering än införandet av antidumpningstullen
(92)
Undersökningen kunde inte visa någon annan tillräcklig grund eller ekonomisk motivering för omlastningen och sammansättningsverksamheten än att man ville undvika de gällande åtgärderna för den berörda produkten. Inga andra faktorer utom tullen konstaterades föreligga som kunde anses uppväga kostnaderna för omlastning och sammansättningsverksamhet, särskilt kostnader för transport och omlastning av cyklar med ursprung i Kina via Indonesien, Malaysia, Sri Lanka och Tunisien.
2.8 Undergrävande av antidumpningstullens positiva verkningar
(93)
För att bedöma om de importerade produkterna i fråga om kvantiteter och priser hade undergrävt de positiva verkningarna av de gällande åtgärderna beträffande import av den berörda produkten från Kina användes uppgifter från Comext som bästa tillgängliga uppgifter om exportkvantiteter och exportpriser för de inledningsvis samarbetsvilliga tillverkare/exportörer för vilka artikel 18 i grundförordningen tillämpades och de icke samarbetsvilliga företagen. För de samarbetsvilliga företag som befanns vara inblandade i kringgående användes deras rapporterade exportkvantiteter och exportpriser. De exportpriser som sålunda fastställdes jämfördes med den senast fastställda nivån för undanröjande av skada för unionstillverkare, dvs. den nivå som fastställdes i interimsöversynen från 2005 (se skäl 3).
(94)
Jämförelsen mellan nivån för undanröjande av skada, som fastställdes i interimsöversynen 2005, och det viktade genomsnittliga exportpriset under den föreliggande undersökningens referensperiod, visade ett betydande målprisunderskridande för alla fyra av de berörda länderna.
(95)
Den ökade importen från Indonesien, Malaysia, Sri Lanka och Tunisien till unionen ansågs betydande i fråga om kvantiteter, vilket nämns i avsnitt 2.4.1 (se skäl 45-50).
(96)
Slutsatsen var således att de gällande åtgärderna undergrävs i fråga om kvantiteter och priser.
2.9 Belägg för dumpning
(97)
Slutligen undersöktes det i enlighet med artikel 13.1 i grundförordningen om det fanns belägg för dumpning i förhållande till det tidigare fastställda normalvärdet för den berörda produkten.
(98)
I interimsöversynen från 2005, som nämns i skäl 3, fastställdes normalvärdet på grundval av priser i Mexiko, som i den undersökningen konstaterades vara ett lämpligt marknadsekonomiskt land jämförbart med Kina (nedan kallat det tidigare fastställda normalvärdet).
2.9.1 Indonesien
(99)
En betydande del av exporten från Indonesien befanns vara genuin indonesisk produktion exporterad av de tre indonesiska företag som befanns inte vara inblandade i kringgående enligt skälen 61 och 65. För att fastställa exportpriser från Indonesien som är påverkade av kringgående beaktades därför enbart exporten från de icke samarbetsvilliga tillverkarna/exportörerna. Här användes de bästa tillgängliga uppgifterna, och exportpriserna fastställdes på grundval av det genomsnittliga exportpriset på cyklar från Indonesien till unionen under referensperioden enligt rapportering i Comext.
(100)
För att jämförelsen mellan normalvärdet och exportpriset skulle bli rättvis gjordes i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen justeringar för att beakta olikheter som påverkar priserna och prisjämförbarheten. Justeringar gjordes därför för olikheter i transport-, försäkrings- och förpackningskostnader enligt information som inlämnats av unionsindustrin i dess begäran om den föreliggande undersökningen.
(101)
I enlighet med artikel 2.11 och 2.12 i grundförordningen beräknades dumpningen genom att det vägda genomsnittliga normalvärde som tidigare fastställts jämfördes med de vägda genomsnittliga exportpriserna från Indonesien under referensperioden, uttryckt som andel av cif-priset vid unionens gräns, före tull.
(102)
Jämförelsen mellan det vägda genomsnittliga normalvärdet och det vägda genomsnittliga exportpris som fastställts på detta sätt visade att dumpning förekom.
2.9.2 Malaysia
(103)
På grund av den låga samarbetsviljan från tillverkarna av den undersökta produkten i Malaysia baserades exportpriset från Malaysia på tillgängliga uppgifter, dvs. det genomsnittliga exportpriset på cyklar under referensperioden enligt Comext.
(104)
För att jämförelsen mellan normalvärdet och exportpriset skulle bli rättvis gjordes i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen justeringar för att beakta olikheter som påverkar priserna och prisjämförbarheten. Justeringar gjordes därför för olikheter i transport-, försäkrings- och förpackningskostnader. Eftersom samarbetsviljan var låg baserades de relevanta justeringarna på den information som inlämnats av unionsindustrin i dess begäran om den föreliggande undersökningen.
(105)
I enlighet med artikel 2.11 och 2.12 i grundförordningen beräknades dumpningen genom att det vägda genomsnittliga normalvärde som tidigare fastställts jämfördes med de vägda genomsnittliga exportpriserna från Malaysia under referensperioden, uttryckt som andel av cif-priset vid unionens gräns, före tull.
(106)
Jämförelsen mellan det vägda genomsnittliga normalvärdet och det vägda genomsnittliga exportpris som fastställts på detta sätt visade att dumpning förekom.
2.9.3 Sri Lanka
(107)
Eftersom samarbetsviljan från Sri Lanka var låg fastställdes exportpriset på grundval av tillgängliga uppgifter, dvs. utifrån det genomsnittliga exportpriset på cyklar under referensperioden enligt Comext. Detta kontrollerades mot tillgängliga exportdata från de företag som inte var inblandade i kringgående.
(108)
För att jämförelsen mellan normalvärdet och exportpriset skulle bli rättvis gjordes i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen justeringar för att beakta olikheter som påverkar priserna och prisjämförbarheten. Därför, och eftersom inga andra uppgifter var tillgängliga, gjordes justeringar för olikheter i transport-, försäkrings- och förpackningskostnader enligt information som inlämnats av unionsindustrin i dess begäran om den föreliggande undersökningen.
(109)
I enlighet med artikel 2.11 och 2.12 i grundförordningen beräknades dumpningen genom att det vägda genomsnittliga normalvärde som tidigare fastställts jämfördes med de vägda genomsnittliga exportpriserna från Sri Lanka under referensperioden, uttryckt som andel av cif-priset vid unionens gräns, före tull.
(110)
Jämförelsen mellan det vägda genomsnittliga normalvärdet och det vägda genomsnittliga exportpris som fastställts på detta sätt visade att dumpning förekom.
2.9.4 Tunisien
(111)
Exportpriset fastställdes på grundval av det genomsnittliga exportpriset på cyklar under referensperioden enligt Comext. Detta kontrollerades mot tillgängliga exportdata från det företag som inte var inblandat i kringgående.
(112)
För att jämförelsen mellan normalvärdet och exportpriset skulle bli rättvis gjordes i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen justeringar för att beakta olikheter som påverkar priserna och prisjämförbarheten. Justeringar gjordes därför för olikheter i transport-, försäkrings- och förpackningskostnader enligt information som inlämnats av unionsindustrin i dess begäran om den föreliggande undersökningen.
(113)
I enlighet med artikel 2.11 och 2.12 i grundförordningen beräknades dumpningen genom att det vägda genomsnittliga normalvärde som tidigare fastställts jämfördes med de vägda genomsnittliga exportpriserna från Tunisien under referensperioden, uttryckt som andel av cif-priset vid unionens gräns före tull.
(114)
Jämförelsen mellan det vägda genomsnittliga normalvärdet och det vägda genomsnittliga exportpris som fastställts på detta sätt visade att dumpning förekom.
3. ÅTGÄRDER
(115)
Med tanke på ovanstående kan slutsatsen dras att den slutgiltiga antidumpningstull som infördes på import av cyklar med ursprung i Kina kringgicks genom omlastning via Indonesien, Malaysia och Sri Lanka samt sammansättningsverksamhet i Malaysia och Tunisien i den mening som avses i artikel 13 i grundförordningen.
(116)
I enlighet med artikel 13.1 första meningen i grundförordningen bör de gällande åtgärderna beträffande import av den berörda produkten med ursprung i Kina därför utvidgas till att omfatta import av samma produkt som avsänts från Indonesien, Malaysia, Sri Lanka och Tunisien, oavsett om produktens deklarerade ursprung är Indonesien, Malaysia, Sri Lanka och Tunisien eller inte.
(117)
De åtgärder som bör utvidgas är de som nu anges i artikel 1.2 i genomförandeförordning (EU) nr 990/2011, dvs. en slutgiltig antidumpningstull på 48,5 % på nettopriset fritt unionens gräns före tull.
(118)
I enlighet med artiklarna 13.3 och 14.5 i grundförordningen, enligt vilka eventuella utvidgade åtgärder ska tillämpas på import till unionen som varit föremål för registrering i enlighet med förordningen om inledande, bör tull tas ut på registrerad import av cyklar som avsänts från Indonesien, Malaysia, Sri Lanka och Tunisien.
4. ANSÖKNINGAR OM BEFRIELSE FRÅN TULL
4.1 Indonesien
(119)
De fyra företag i Indonesien som ansökte om befrielse från eventuella utvidgade åtgärder i enlighet med artikel 13.4 i grundförordningen skickade in ansökningar om befrielse.
(120)
Som beskrivs i skälen 29-33 var tillämpningen av artikel 18 befogad för ett företag. Sett till slutsatserna om förändring i handelsmönstret och omlastning, vilka beskrivs i skäl 58, kan befrielse därför inte beviljas detta företag.
(121)
De andra tre samarbetsvilliga företagen som begärde befrielse från eventuella utvidgade åtgärder i enlighet med artikel 13.4 i grundförordningen befanns inte delta i kringgående enligt denna undersökning, vilket diskuteras i skäl 65. Dessa tillverkare kunde också visa att de inte är närstående någon av de tillverkare/exportörer som deltar i kringgåendet eller någon av de kinesiska tillverkarna/exportörerna av cyklar. Befrielse från de utvidgade åtgärderna kan därför beviljas dessa tre företag.
4.2 Malaysia
(122)
Det enda företag i Malaysia som ansökte om befrielse från eventuella utvidgade åtgärder i enlighet med artikel 13.4 i grundförordningen skickade in en ansökan om befrielse.
(123)
Som nämns i skälen 72-76 befanns företaget delta i kringgående. Sett till slutsatserna om förändring i handelsmönstret och omlastning, vilka beskrivs i skäl 58, kan befrielse därför inte beviljas detta företag.
4.3 Sri Lanka
(124)
De sex företag i Sri Lanka som ansökte om befrielse från eventuella utvidgade åtgärder i enlighet med artikel 13.4 i grundförordningen skickade in ansökningar om befrielse.
(125)
Som nämndes i skäl 36 drog ett av företagen tillbaka sin ansökan om befrielse under undersökningen. Sett till slutsatserna om förändring i handelsmönstret och omlastning, vilka beskrivs i skäl 58, kan befrielse därför inte beviljas detta företag.
(126)
För två andra företag var tillämpningen av artikel 18 i grundförordningen befogad, enligt beskrivning i skälen 36-42. Sett till slutsatserna om förändring i handelsmönstret och omlastning, vilka beskrivs i skäl 58, kan befrielse därför inte beviljas dessa företag.
(127)
De andra tre samarbetsvilliga företagen i Sri Lanka som begärde befrielse från eventuella utvidgade åtgärder i enlighet med artikel 13.4 i grundförordningen befanns inte delta i kringgående enligt denna undersökning, vilket diskuteras i skälen 80 och 81. Dessa tillverkare kunde också visa att de inte är närstående till något av de företag som deltar i kringgåendet eller till någon av de kinesiska tillverkarna/exportörerna av cyklar. Befrielse från de utvidgade åtgärderna kan därför beviljas dessa företag.
4.4 Tunisien
(128)
De två företag i Tunisien som ansökte om befrielse från eventuella utvidgade åtgärder i enlighet med artikel 13.4 i grundförordningen skickade in ansökningar om befrielse.
(129)
Ett företag befanns inte delta i kringgående enligt denna undersökning. Denna tillverkare kunde också visa att den inte är närstående till något av de företag som deltar i kringgåendet eller till någon av de kinesiska tillverkarna/exportörerna av cyklar. Befrielse från de utvidgade åtgärderna kan därför beviljas detta företag.
(130)
Som sägs i skäl 89 befanns det andra företaget delta i kringgående. Sett till slutsatserna om förändring i handelsmönstret och omlastning, vilka beskrivs i skäl 58, kan befrielse därför inte beviljas detta företag.
4.5 Särskilda åtgärder
(131)
Särskilda åtgärder behövs i detta fall för att se till att undantagen tillämpas korrekt. Dessa särskilda åtgärder omfattar krav på uppvisande för medlemsstaternas tullmyndigheter av en giltig faktura som ska uppfylla kraven i bilagan till denna förordning. Import som inte åtföljs av en sådan faktura bör bli föremål för den utvidgade antidumpningstullen.
4.6 Nykomlingar
(132)
Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 11.3 i grundförordningen kommer andra tillverkare/exportörer i Indonesien, Malaysia, Sri Lanka och Tunisien som inte gav sig till känna i detta förfarande och inte exporterade den undersökta produkten till unionen under referensperioden, och som har för avsikt att ansöka om befrielse från den utvidgade antidumpningstullen i enlighet med artiklarna 11.4 och 13.4 i grundförordningen, att behöva besvara ett frågeformulär för att kommissionen ska kunna överväga om befrielse kan beviljas. En sådan befrielse kan beviljas efter en bedömning av marknadssituationen för den undersökta produkten, produktionskapaciteten, kapacitetsutnyttjandet, inköp och försäljning, sannolikheten för att företaget kommer att fortsätta att tillämpa metoder för vilka det inte finns någon tillräcklig grund eller ekonomisk motivering och bevisningen för dumpning. Kommissionen gör vanligen även ett kontrollbesök på plats. Ansökan om befrielse från tullen bör omgående sändas till kommissionen tillsammans med alla relevanta uppgifter, särskilt uppgifter om eventuella ändringar av företagets verksamhet i fråga om tillverkning och försäljning.
(133)
I de fall befrielse kan beviljas bör gällande utvidgade åtgärder ändras i enlighet därmed. Varje beviljad befrielse från tull kommer att följas upp, i syfte att se till att villkoren iakttas.
5. MEDDELANDE AV UPPGIFTER
(134)
Alla berörda parter informerades om de viktigaste uppgifter och överväganden som ledde fram till ovannämnda slutsatser, och de ombads lämna synpunkter.
(135)
Ett indonesiskt företag upprepade sina påståenden som nämns i skäl 31 utan att lägga fram någon ny underbyggd bevisning. Som nämns i skäl 29 var företagets uppgifter omöjliga att kontrollera, då företaget inte bevarade några underlag som kunde styrka uppgifterna i ansökan om befrielse. Dessutom befanns de uppgivna uppgifter som kontrollerades och beräknades på nytt med ledning av tillgänglig bokföring i företagets lokaler, dvs. inköp och produktionsvolym, vara felaktiga. Dessa påståenden avvisas därför.
(136)
Ett malaysiskt företag anförde att enbart det faktum att andelen delar av kinesiskt ursprung låg strax över gränsen på 60 % av cyklarnas tillverkningskostnader inte borde föranleda kommissionen att avslå ansökan. Företaget uppvisade dessutom några fakturor för inköp av delar som påstods ha felaktigt rapporterats ha ursprung i Kina fastän de egentligen kom från Indonesien.
(137)
Det bör här påpekas att gränsvärdena i artikel 13.2 b i grundförordningen är mycket tydliga, och att det därför är ovidkommande med hur mycket de kinesiska delarnas andel av tillverkningskostnaden överskrider gränsen på 60 %, eftersom det väsentliga är att delar av kinesiskt ursprung bör utgöra mindre än 60 % av cyklarnas tillverkningskostnader. Inte heller kunde fakturorna spåras tillbaka till den förteckning över inköp som företaget lämnat och dessutom var fakturornas värde inte så stort att de ändrade kommissionens ursprungliga bedömning. Påståendena avvisas därför.
(138)
Detta företag anförde vidare att det inte finns tillräcklig rättslig grund för att avslå dess ansökan om befrielse, eftersom slutsatserna nåtts efter beräkningar där företagets individuella situation inte beaktats på vederbörligt sätt. Som svar på detta påstående fick företaget kompletterande förklaringar som byggde på bedömningen i skälen 72-75.
(139)
Dessutom hävdade företaget att dess ökade export av den undersökta produkten sammanfaller med uppmjukningen av det allmänna preferenssystemet för Malaysia, varför företagets ökade export till unionen under 2010 inte var ekonomiskt motiverad av de ökade antidumpningstullarna mot Kina. Som svar på argumentet kan anföras, att även om uppmjukningen av reglerna för det allmänna preferenssystemet kan ha bidragit till företagets incitament att exportera till unionen, motsäger det inte konstaterandet att företaget inledde sin verksamhet först efter det att antiumpningstullarna mot Kina höjdes och att det köpte in merparten av sina delar från Kina (se skäl 73). Argumentet avvisades därför.
(140)
Samma företag hävdade också att de uppgivna uppgifterna om värdet på inköpta och förbrukade cykeldelar inte hade kontrollerats korrekt, eftersom ingen åtskillnad hade gjorts mellan inköpta och förbrukade delar. Här kan påpekas att värdena på inköpta och förbrukade delar enligt företagets uppgifter var identiska. Dessutom motsvarade det uppgivna värdet på inköpta delar 2011 värdet av förbrukade delar i företagets årsredovisning för 2011. Uppgifterna om inköpta och förbrukade delar under referensperioden och 2010 godtogs enligt företagets deklarationer. Argumentet avvisades därför.
(141)
Företaget lämnade ytterligare kostnadsredovisningar efter produktmodell, vilket påstods visa dess efterlevnad av kravet att kinesiska delar inte får överskrida 60 % av det totala värdet på delar i den monterade produkten. Dessa uppgifter motsade uppgifterna i de kostnadsredovisningar efter modell som inhämtats och kontrollerats för valda modeller på plats, där det bekräftades att företaget inte följt gränsvärdet på 60 %. Företagets nya uppgifter styrktes inte, och motsade väsentligen kontrollerade uppgifter. Materialet lämnades därför utan beaktande.
(142)
Företaget anförde vidare att det handlat i god tro i det att det uppgav sig ha följt kommissionens förordning (EU) nr 1063/2010 (16) om ursprungsregler. Det bör härvidlag noteras att syftet med en kringgåendeundersökning inte är att kontrollera om tillämpliga ursprungsregler har följts. En sådan kontroll har inte gjorts i denna kringgåendeundersökning, varför en påstådd efterlevnad av ursprungsreglerna i detta ärende inte kan bekräftas. Således kan påstådd efterlevnad av ursprungsreglerna i detta fall inte på något sätt utesluta möjligheten att åtgärder har kringgåtts i den mening som avses i artikel 13.2 i grundförordningen (17). Argumentet avvisas därför.
(143)
Slutligen gjorde företaget gällande att dumpningsmarginalen borde ha beräknats utifrån företagsspecifika uppgifter. Denna begäran godtogs (se skäl 75) och företaget informerades om detta.
(144)
Ett företag från Sri Lanka ifrågasatte att de handlingar som begärdes under kontrollbesöket var relevanta, och anförde därvidlag att dess ansökan om befrielse inte borde avslås. Det bör dock påpekas att de handlingar som visar ursprunget för de delar som använts vid montering av cyklar för export till unionen har stor betydelse för bedömningen av om villkoren i artikel 13.2 b är uppfyllda. Som sägs i skäl 37 var dessutom företagets uppgifter omöjliga att kontrollera. Vidare medgav företaget på plats att de delar som köpts in från Kina i själva verket inte bokfördes och att det därför inte gick att fastställa om villkoren i artikel 13.2 i grundförordningen var uppfyllda. Påståendena avvisas därför.
(145)
Ett annat företag från Sri Lanka gjorde gällande att om man hade vetat att lankesisk export till unionen kunde bli föremål för en antidumpningstull från och med undersökningens inledning, hade man inte dragit tillbaka sin ansökan om befrielse. Det bör dock påpekas att när företaget drog tillbaka sin ansökan om befrielse ansågs det medvetet om möjligheten att antidumpningstull kunde börja tillämpas från och med dagen för registrering av import från Sri Lanka till unionen, med andra ord den dag då kringgåendeundersökningen inleddes. Företaget har informerats om detta vid tre tillfällen, genom skäl 20 i förordningen om inledande, under ett förhör i början av undersökningen och vid besöket på plats. Påståendet avvisades därför.
(146)
Ett annat lankesiskt företag lämnade ny information som det borde ha lämnat före kontrollbesöket, men på grund av undersökningens långt framskridna läge kunde informationen inte längre kontrolleras. Vidare hävdade företaget att det hade lämnat all information som begärts.
(147)
Som nämns i skälen 39 och 40 hade företaget inte lämnat all begärd information inför kontrollen på plats. Särskilt befanns företagets uppgifter om inköpsvärdet på delar av lokalt ursprung vara otillförlitliga. Därför kunde det inte bedömas om villkoren i artikel 13.2 i grundförordningen var uppfyllda.
(148)
Vidare nämnde företaget olämpligheter i fråga om språksvårigheter och kontrollbesökets längd. Det bör i detta sammanhang noteras att företaget var nygrundat, varför bara en dags kontroller planerades. Kontrollerna genomfördes under en hel arbetsdag. Efter utförda kontroller bad företaget inte att få lämna någon kompletterande information som det inte kunnat lämna under kontrollbesöket.
(149)
Dessutom underrättades företaget före besöket att kontrollerna skulle genomföras på engelska, och företaget reste inga invändningar. Kommissionen åtföljdes dessutom av en tolk till eventuell språkförbistrings överbryggande. Det bör slutligen påpekas att merparten av de handlingar som företaget lämnade under kontrollbesöket faktiskt var på engelska, bland annat redovisningshandlingar.
(150)
Av ovan anförda anledningar tillbakavisas företagets samtliga påståenden.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Med hänsyn till den här förordningens syfte utvidgas härmed den slutgiltiga antidumpningstull gällande ”alla andra företag” som infördes genom artikel 1.2 i rådets genomförandeförordning (EU) nr 990/2011 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av tvåhjuliga cyklar och andra cyklar (inbegripet trehjuliga transportcyklar, men ej enhjulingar) utan motor, med ursprung i Folkrepubliken Kina till import av tvåhjuliga cyklar och andra cyklar (inbegripet trehjuliga transportcyklar, men ej enhjulingar) utan motor, som avsänts från Indonesien, Malaysia, Sri Lanka och Tunisien, oavsett om deras deklarerade ursprung är Indonesien, Malaysia, Sri Lanka och Tunisien eller inte, som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer ex 8712 00 30 och ex 8712 00 70 (Taric-nummer 8712003010 och 8712007091), med undantag för cyklar som tillverkas av de företag som anges nedan:
Land
Företag
Taric-tilläggsnummer
Indonesien
P.T. Insera Sena, 393 Jawa Street, Buduran, Sidoarjo 61252, INDONESIEN
B765
PT Wijaya Indonesia Makmur Bicycle Industries (Wim Cycle), Raya Bambe KM. 20, Driyorejo, Gresik 61177, Jawa Timur, INDONESIEN
B766
P.T. Terang Dunia Internusa, (United Bike), Jl. Anggrek Neli Murni 114 Slipi, 11480, Jakarta Barat, INDONESIEN
B767
Sri Lanka
Asiabike Industrial Limited, No 114, Galle Road, Henamulla, Panadura, SRI LANKA
B768
BSH Ventures (Private) Limited, No. 84, Campbell Place, Colombo-10, SRI LANKA
B769
Samson Bikes (Pvt) Ltd, No 110, Kumaran Rathnam Road, Colombo 02, SRI LANKA
B770
Tunisien
Euro Cycles SA, Zone Industrielle Kelaa Kebira, 4060, Sousse, TUNISIEN
B771
2. Den befrielse från tull som beviljats de företag som uttryckligen nämns i punkt 1 i denna artikel eller vilken beviljas av kommissionen i enlighet med artikel 2.2 i denna förordning ska tillämpas på villkor att det för medlemsstaternas tullmyndigheter uppvisas en giltig faktura, som ska uppfylla kraven i bilagan till denna förordning. Om ingen sådan faktura uppvisas ska den antidumpningstull som införs genom punkt 1 tillämpas.
3. Den tull som utvidgas genom punkt 1 i denna artikel ska tas ut på import som avsänts från Indonesien, Malaysia, Sri Lanka och Tunisien, oavsett om produkternas deklarerade ursprung är Indonesien, Malaysia, Sri Lanka och Tunisien eller inte, och som registrerats i enlighet med artikel 2 i förordning (EU) nr 875/2012 samt artiklarna 13.3 och 14.5 i förordning (EG) nr 1225/2009, med undantag för produkter som tillverkats av de företag som anges i punkt 1.
4. Om inget annat anges ska gällande bestämmelser om tullar tillämpas.
Artikel 2
1. Ansökningar om befrielse från den tull som utvidgas genom artikel 1 ska göras skriftligen på ett av Europeiska unionens officiella språk och ska vara undertecknade av en person som har rätt att företräda det ansökande företaget. Ansökan ska skickas till följande adress:
Europeiska kommissionen
Generaldirektoratet för handel
Direktorat H
Kontor: N-105 08/20
1049 Bryssel
BELGIEN
Fax +32 22956505
2. I enlighet med artikel 13.4 i förordning (EG) nr 1225/2009 får kommissionen, efter samråd med rådgivande kommittén, genom beslut tillåta att import från företag som inte kringgår de antidumpningsåtgärder som infördes genom genomförandeförordning (EU) nr 990/2011 befrias från den tull som utvidgas genom artikel 1 i denna förordning.
Artikel 3
Tullmyndigheterna ska upphöra med den registrering av import som infördes genom artikel 2 i förordning (EU) nr 875/2012.
Artikel 4
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 29 maj 2013.