ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 466/2014/EU
ze dne 16. dubna 2014,
kterým se poskytuje záruka EU za případné ztráty Evropské investiční banky z finančních operací na podporu investičních projektů mimo Unii
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 209 a 212 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Kromě svého základního poslání financovat investice v Evropské unii, které zůstává jejím hlavním úkolem i cílem, provádí Evropská investiční banka (dále jen „EIB“) finanční operace mimo Unii na podporu vnějších politik Unie. To umožňuje doplnit rozpočtové prostředky Unie dostupné pro regiony mimo EU o finanční sílu EIB ve prospěch cílových třetích zemí. Prováděním těchto finančních operací EIB nepřímo přispívá k plnění obecných zásad a cílů politiky Unie, jež zahrnují zmírňování chudoby prostřednictvím růstu podporujícího začlenění a udržitelného rozvoje v hospodářské, environmentální a sociální oblasti, a k prosperitě Unie v měnících se globálních ekonomických podmínkách.
(2)
Ustanovení čl. 209 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) ve spojení s článkem 208 této smlouvy stanoví, že EIB za podmínek stanovených ve svém statutu přispívá k provádění opatření nezbytných k dosahování cílů politiky Unie v oblasti rozvojové spolupráce.
(3)
Za účelem podpory vnější činnosti Unie a k tomu, aby EIB mohla financovat investice mimo Unii, aniž by to mělo nepříznivý dopad na úvěrovou bonitu EIB, využívala většina operací EIB mimo Unii rozpočtovou záruku EU (dále jen „záruka EU“) spravovanou Komisí. To dále posiluje úvěruschopnost EIB vzhledem k finančním trhům, což má prvořadý význam.
(4)
Poslední záruka EU na finanční operace EIB podepsané během období od 1. února 2007 do 31. prosince 2013 byla stanovena rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1080/2011/EU (2). Záruka EU na finanční operace EIB mimo Unii ve prospěch unijních politik by měla být stanovena s ohledem na víceletý finanční rámec na období 2014-2020.
(5)
Záruční fond pro vnější vztahy (dále jen „záruční fond“), zřízený nařízením Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 (3), zajišťuje likvidní rezervu pro rozpočet Unie pro případ ztrát z finančních operací EIB a z makrofinanční pomoci a úvěrů Euratomu mimo Unii.
(6)
Měl by být vypracován seznam zemí, které mohou být potenciálně způsobilé pro financování ze strany EIB v rámci záruky EU. Je rovněž vhodné vytvořit seznam zemí, které jsou skutečně způsobilé získat financování ze strany EIB v rámci záruky EU.
(7)
S ohledem na nedávný vývoj, který Unii umožnil otevřít novou kapitolu vztahů s Bhútánem a Myanmarem/Barmou a s cílem podpořit probíhající politické a hospodářské reformy v obou těchto zemích, by měl být Bhútán doplněn na seznam zemí, které jsou skutečně způsobilé získat financování ze strany EIB, a Myanmar/Barma by měl být doplněn na oba uvedené seznamy.
(8)
Za účelem zohlednění zásadního politického vývoje by měl být náležitě přezkoumán seznam zemí, které jsou skutečně způsobilé pro finanční operace EIB v rámci záruky EU, a na Komisi by měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o změny přílohy III. Změny Komise v příloze III by měly vycházet z celkového hodnocení zahrnujícího ekonomické, sociální, environmentální a politické aspekty, zejména pak ty, které souvisejí s demokracií, lidskými právy a základními svobodami. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(9)
Aby se zohlednil budoucí vývoj skutečných potřeb na dotování záručního fondu podle nařízení (ES, Euratom) č. 480/2009, je zapotřebí rozdělit maximální strop záruky EU na pevně stanovený strop dosahující maximální částky 27 000 000 000 EUR a nepovinnou dodatečnou částku ve výši 3 000 000 000 EUR. Financování záručního fondu v souhrnném rozpočtu Unie (rozpočtová položka 01 03 06) je zajišťováno zpětně na základě údajů o plnění týkajících se neuhrazených zaručených úvěrů pro třetí země na konci roku n-2. S ohledem na návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se mění nařízení (ES) č. 1638/2006 o obecných ustanoveních o zřízení evropského nástroje sousedství a partnerství se na svěřeneckém účtu zřízeném pro účely finančního nástroje pro evropsko-středomořské investice a partnerství (FEMIP) nahromadily na základě „zpětných toků“ prostředky získané ze středomořského rizikového kapitálu a úvěrových investic v rámci operací sjednaných před rokem 2007, na něž bylo využito rozpočtových prostředků Unie. Část těchto prostředků by měla být využita na záruční fond jako mimořádné opatření k zajištění toho, aby stropy pro finanční operace EIB stanovené tímto rozhodnutím byly v období 2014-2020 udržovány na příslušné úrovni. Zbývající část těchto prostředků by měla být vrácena do souhrnného rozpočtu Unie.
(10)
Otázky, které by měly být posouzeny pro úplné nebo částečné uvolnění nepovinné dodatečné částky, by měly zahrnovat: pokrok při provádění tohoto rozhodnutí ze strany EIB, zejména výsledky operací EIB na základě informací mimo jiné z rámce pro měření výsledků, včetně údajů o dopadu na rozvoj; potřeby financování záručního fondu s přihlédnutím k minulým i budoucím neuhrazeným částkám na veškeré činnosti kryté záručním fondem; makroekonomická, finanční a politická situace způsobilých regionů a zemí v době přezkumu v polovině období.
(11)
Částky kryté zárukou EU v jednotlivých regionech by měly nadále představovat stropy pro financování ze strany EIB v rámci záruky EU, a nikoliv cíle, které má EIB splnit. Tyto stropy by měly být posouzeny v rámci přezkumu tohoto rozhodnutí v polovině období, zejména s ohledem na případné změny v seznamu regionů a zemí, které jsou skutečně způsobilé získat financování ze strany EIB.
(12)
Finanční operace EIB by měly být v souladu se strategiemi přijímající země. V této souvislosti, v zájmu soudržnější a lépe cílené činnosti EIB v oblasti vnějšího financování na podporu politik Unie a maximálního prospěchu příjemců stanoví rozhodnutí č. 1080/2011/EU obecné cíle finančních operací EIB pro všechny způsobilé regiony a země: rozvoj místního soukromého sektoru, zejména v rámci podpory malých a středních podniků, sociální a hospodářskou infrastrukturu a zmírňování dopadů změny klimatu a přizpůsobování se této změně, a to na základě komparativních výhod EIB v oblastech, kde má prokazatelné výsledky. Tyto cíle by měly být v zájmu další podpory udržitelného růstu a vytváření pracovních míst zachovány i v tomto rozhodnutí.
(13)
Zlepšení přístupu malých a středních podniků k financování, a to včetně malých a středních podniků z Unie, které investují v regionech, na něž se vztahuje toto rozhodnutí, může hrát zásadní roli při oživení hospodářského rozvoje a v boji proti nezaměstnanosti. Chce-li EIB skutečně oslovit malé a střední podniky, její finanční operace by se měly zaměřovat na výsledek. EIB by měla pokud možno investovat do činnosti malých a středních podniků v oblasti výzkumu a inovací s cílem podpořit místní rozvoj. EIB by měla spolupracovat s místními institucemi, které ve způsobilých zemích působí jako finanční zprostředkovatelé a jež by měly být součástí místního hospodářství, zejména s cílem zajistit, aby se část finančních výhod převedla na jejich klienty a aby vznikala přidaná hodnota ve srovnání s jinými zdroji financování. EIB by rovněž měla v co největší možné míře zvyšovat diverzifikaci svých finančních partnerů v zemích, v nichž provádí operace. Během svého důkladného posuzování by EIB měla vyhodnotit, zda jsou finanční operace na podporu malých a středních podniků prováděné finančními zprostředkovateli v souladu s regionálními operačně-technickými pokyny, rámcem pro měření výsledků a standardy EIB. EIB by měla vytvořit mechanismus podávání zpráv s cílem zajistit, že jsou fondy určené malým a středním podnikům využívány k jejich prospěchu. V rámci svého příspěvku k přezkumu v polovině období by EIB měla předložit konsolidovanou zprávu o financování malých a středních podniků podle tohoto rozhodnutí.
(14)
Krytí zárukou EU, které je omezeno na rizika státní nebo politické povahy, není samo o sobě dostatečné k zajištění smysluplné činnosti EIB na podporu mikrofinancování. Proto by tato činnost měla být případně uskutečňována v kombinaci s rozpočtovými prostředky, které jsou k dispozici v rámci jiných nástrojů, a prostřednictvím institucí působících jako zprostředkovatelé, a to i na místní úrovni, s cílem prosazovat růst a nepřímo přispívat ke snížení chudoby v chudších zemích.
(15)
EIB by měla i nadále financovat investiční projekty v oblasti sociální, environmentální a hospodářské infrastruktury, včetně dopravy a energetiky, a měla by zvážit posílení své činnosti na podporu infrastruktury v oblasti zdravotnictví a vzdělávání, pokud má tato činnost jasnou přidanou hodnotu.
(16)
Pro posílení rozměru záruky EU v oblasti změny klimatu by měl být zaveden cílový celkový objem operací a systém umožňující předběžné posouzení emisí skleníkových plynů u projektů podporovaných v rámci záruky EU. Finanční operace EIB na podporu přizpůsobení se změně klimatu a jejího zmírňování by měly tvořit nejméně 25 % všech finančních operací EIB s cílem dále podpořit celosvětové cíle Unie v oblasti změny klimatu. EIB by ve spolupráci s Komisí měla poskytovat své odborné znalosti, aby podpořila veřejné i soukromé subjekty, na něž se vztahují finanční operace EIB, při řešení problémů spojených se změnou klimatu a při nejlepším možném využití dostupných finančních prostředků. Pro projekty na podporu přizpůsobení se změně klimatu a jejího zmírňování by mělo být k dispozici zvýhodněné financování. Finanční operace EIB by měly být podle možnosti a ve vhodných případech doplněny finančními prostředky ze souhrnného rozpočtu Unie prostřednictvím účinné a náležité kombinace grantů a úvěrů na financování opatření v oblasti změny klimatu v souvislosti s vnější pomocí Unie. Z tohoto hlediska by výroční zpráva Komise pro Evropský parlament a Radu měla obsahovat podrobnou zprávu o finančních nástrojích využívaných k financování těchto projektů, v níž budou uvedeny výše finančních operací EIB a příslušné výše grantů.
(17)
V oblastech, na něž se vztahují obecné cíle, by základním cílem finančních operací EIB měla být regionální integrace zemí, zejména hospodářská integrace zemí usilujících o přistoupení k EU, zemí v rámci evropské politiky sousedství a Unie. V této souvislosti a v oblastech, na něž se vztahují obecné cíle, by EIB měla mít možnost podporovat partnerské země prostřednictvím přímých zahraničních investic společností z Unie, které prosazují hospodářskou integraci s Unií a přispívají k podpoře technologií a předávání znalostí za předpokladu, že během odpovídajícího posouzení investičního projektu byla náležitá pozornost věnována minimalizaci rizik, že finanční operace EIB budou mít nepříznivé dopady na zaměstnanost v Unii. EIB by měla být rovněž povzbuzována, aby na své vlastní riziko podporovala přímé zahraniční investice společností z Unie v partnerských zemích, s přihlédnutím ke schopnosti EIB nést riziko.
(18)
EIB by měla u činností podporovaných podle tohoto rozhodnutí pravidelně provádět následná hodnocení nebo hodnocení v polovině období s cílem posoudit jejich relevantnost, výkonnost a účinky na rozvoj a určit aspekty, které by mohly vést ke zlepšení budoucích činností. Taková hodnocení by měla přispívat k odpovědnosti a provedení analýzy udržitelnosti.
(19)
Praktická opatření na propojení obecných cílů záruky EU a jejich provádění by měla být stanovena v regionálních operačně-technických pokynech. Tyto pokyny by měly být v souladu s širším rámcem regionální politiky Unie včetně zásady diferenciace stanovené v rámci evropské politiky sousedství. Regionální operačně-technické pokyny by měly být v návaznosti na přijetí tohoto rozhodnutí přezkoumány a na základě přezkumu tohoto rozhodnutí v polovině období dále aktualizovány, aby se přizpůsobily vývoji vnějších politik a priorit Unie. Aktualizace regionálních operačně-technických pokynů by měla mimo jiné zohlednit odpovídající vývoj ve způsobilých zemích.
(20)
V souladu s protokolem č. 5 o statutu Evropské investiční banky, připojeného ke Smlouvě o Evropské unie (dále jen „Smlouva o EU“) a ke Smlouvě o fungování EU, mají být žádosti podané přímo u EIB o finanční operace EIB uskutečněné podle tohoto rozhodnutí předloženy k vyjádření Komisi ohledně souladu s příslušnými právními předpisy a politikami Unie. Pokud v případě finančních operací EIB spadajících do oblasti působnosti tohoto rozhodnutí vydá Komise záporné stanovisko ke kterékoli z těchto operací, neměla by se na takovou operaci záruka EU vztahovat.
(21)
I když silnou stránkou EIB zůstává to, že je specifickým modelem jakožto investiční banka ve veřejném vlastnictví, která poskytuje dlouhodobé půjčky určené k naplnění politických cílů stanovených jejími akcionáři, její finanční operace by měly přispívat k naplňování obecných zásad, kterými se podle článku 21 Smlouvy o EU řídí vnější činnost Unie, tedy k upevňování a podpoře demokracie a právního státu, lidských práv a základních svobod a k plnění mezinárodních závazků a dohod, včetně dohod v oblasti životního prostředí, jichž je Unie smluvní stranou. EIB by měla zejména přispívat k hospodářské, finanční a technické spolupráci se třetími zeměmi v souladu s článkem 212 Smlouvy o fungování EU. Činnost EIB by mimoto měla být v souladu s mezinárodním právem, včetně dodržování zásad Charty Organizace spojených národů. V příslušných fázích životnosti projektu by činnost EIB měla být také v souladu s Úmluvou o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a o přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí Evropské hospodářské komise OSN (Aarhuská úmluva). Ve vztahu k rozvojovým zemím by finanční operace EIB měly posilovat udržitelný hospodářský, sociální a environmentální rozvoj, a to zejména v těch zemích, které jsou nejvíce znevýhodněné, jejich hladké a postupné začlenění do světového hospodářství, jakož i zajištění souladu s cíli schválenými Unií v návaznosti na OSN a jiné příslušné mezinárodní organizace. V souladu s čl. 209 odst. 3 Smlouvy o fungování EU by EIB měla v rámci svého příspěvku k provádění opatření, jež jsou nezbytná k podpoře cílů unijní politiky rozvojové spolupráce, ve všech regionech, v nichž rozvíjí své aktivity, usilovat o nepřímou podporu za účelem dosažení rozvojových cílů tisíciletí Organizace spojených národů pro rok 2015 a po roce 2015 za účelem dosažení případných nových rozvojových cílů, které by mohly rozvojové cíle tisíciletí upravit či nahradit.
(22)
Činnost EIB podle tohoto rozhodnutí by měla podporovat provádění Evropského konsensu o rozvoji, Agendy pro změnu a zásad účinnosti podpory uvedených v Pařížském prohlášení z roku 2005, akčním programu z Akkry z roku 2008 a v dohodě o Busanském partnerství z roku 2011. Tato činnost by navíc měla být v souladu se strategickým rámcem EU a akčním plánem EU pro lidská práva a demokracii, který Rada přijala dne 25. června 2012, a mezinárodními dohodami o životním prostředí včetně závazků v oblasti biologické rozmanitosti. Měla by být realizována prostřednictvím řady konkrétních opatření, zejména posílením schopnosti EIB posuzovat environmentální, sociální a rozvojové aspekty investičních projektů, včetně lidských práv, základních svobod a rizik spojených s konflikty, a podporou místních konzultací s veřejnými orgány a občanskou společností. V této souvislosti by EIB měla realizovat a dále rozvíjet svůj rámec pro měření výsledků, který představuje podrobný soubor ukazatelů pro měření výkonnosti posuzujících hospodářský, environmentální, sociální a rozvojový dopad jejích finančních operací po celou dobu životnosti projektu EIB. Realizace rámce pro měření výsledků by měla být posouzena v rámci přezkumu tohoto rozhodnutí v polovině období. Při provádění důkladného posouzení v souvislosti s investičními projekty by EIB ve vhodných případech a v souladu se sociálními a environmentálními zásadami Unie a mezinárodními osvědčenými postupy, jakož i s právem Unie a vnitrostátním právem přijímající země, měla požadovat, aby předkladatelé investičních projektů vedli konzultace na místní úrovni a zveřejňovali jejich výsledky s cílem zohlednit dopad projektů na příslušné zúčastněné strany. EIB by měla být v kontaktu s navrhovateli a příjemci projektů po celou dobu jejich vypracovávání. Dohody o financování podepsané během období, na které se vztahuje toto rozhodnutí, a týkající se finančních operací EIB, jejichž stranou jsou veřejné subjekty, by měly obsahovat výslovnou možnost pozastavit vyplácení prostředků, pokud dojde podle tohoto rozhodnutí k odvolání způsobilosti země, kde se investiční projekt realizuje.
(23)
Mělo by být zajištěno, aby finanční operace EIB na všech úrovních, od strategického plánování na výchozí úrovni po navazující rozvoj investičních projektů, byly v souladu s vnějšími politikami Unie a s obecnými cíli stanovenými v tomto rozhodnutí a aby je podporovaly. V zájmu větší vnitřní provázanosti vnější činnosti Unie by měl být dále prohlouben dialog o politice a strategii mezi Komisí a EIB, včetně Evropské služby pro vnější činnost (ESVČ), přičemž Evropský parlament a Rada by měly být náležitě informovány. Kanceláře EIB mimo území Unie by se měly podle možnosti nacházet při delegacích Unie, aby došlo k prohloubení této spolupráce a aby se obě instituce mohly podělit o provozní náklady. Memorandum o porozumění mezi Evropskou komisí a Evropskou investiční bankou o spolupráci a koordinaci v regionech, na které se vztahuje mandát pro poskytování úvěrů třetím zemím, jež bylo v roce 2013 přezkoumáno za účelem prohloubení spolupráce a včasné vzájemné výměny informací mezi Komisí, ESVČ a EIB na operativní úrovni, by se mělo i nadále uplatňovat. Spolupráce v rámci memoranda o porozumění by měla zejména zahrnovat pravidelný přezkum uplatňování zásady diferenciace v zemích v rámci evropské politiky sousedství. Zvláštní význam v procesu přípravy příslušných programových dokumentů s cílem maximalizovat součinnost mezi činnostmi EIB a Komise, případně včetně ESVČ, pak má včasná a systematická výměna názorů mezi těmito orgány. Je také zapotřebí posílit spolupráci týkající se otázek dodržování lidských práv, základních svobod a předcházení konfliktům. EIB by měla být po dobu životnosti projektu EIB motivována ke spolupráci s delegacemi Unie.
(24)
Vnější vztahy Unie by měly být podpořeny několika nástroji, zejména nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 236/2014 (4). S cílem posílit soulad celkové podpory Unie v dotčených regionech je třeba využívat příležitostí k tomu, aby bylo financování EIB ve vhodných případech kombinováno s rozpočtovými zdroji Unie, a to ve formě finančních nástrojů uvedených v hlavě VIII nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (5) a ve formě technické pomoci při přípravě a realizaci projektů prostřednictvím nástroje předvstupní pomoci II zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 231/2014 (6), nástroje pro evropské sousedství zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 232/2014 (7), nástroje pro rozvojovou pomoc zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 233/2014 (8), nástroje partnerství pro spolupráci s třetími zeměmi zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 234/2014 (9), nástroje pro celosvětové prosazování demokracie a lidských práv zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 235/2014 (10), nástroje přispívajícího ke stabilitě a míru zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 230/2014 (11) a nástroje pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti zřízeného nařízením Rady (EU) č. 237/2014 (12). Po přijetí rozhodnutí č. 1080/2011/EU Komise zřídila platformu EU pro kombinování zdrojů ve vnější spolupráci s cílem optimalizovat fungování mechanismů pro kombinování grantů a úvěrů mimo Unii, zejména při plnění souhrnného rozpočtu Unie a úvěrů EIB a při výměně osvědčených postupů ohledně správy a řízení a hodnotících kritérií na úrovni projektu. Účast EIB a dalších finančních institucí na mechanismech kombinování grantů a úvěrů by měla být plně v souladu s vnějšími cíli Unie, účinností pomoci a transparentností.
(25)
Při svých finančních operacích mimo Unii, které spadají do oblasti působnosti tohoto rozhodnutí, by EIB měla dále usilovat o posílení koordinace a spolupráce s evropskými a mezinárodními finančními institucemi, a to zejména s těmi, které se účastní platformy EU pro kombinování zdrojů ve vnější spolupráci. K této spolupráci případně patří odvětvové podmínky a vzájemná důvěra v postupy, využívání spolufinancování a podílení se na celosvětových iniciativách, jako je podpora koordinace a účinnosti pomoci. Cílem této koordinace a spolupráce by měla být minimalizace potenciálního zdvojování nákladů a nadbytečného překrývání činností. Spolupráce by se měla zakládat na zásadě vzájemnosti. Ve vhodných případech by měl být prosazován vzájemný přístup EIB k finančním nástrojům zřízeným jinými evropskými a mezinárodními finančními institucemi. Třístranné memorandum o porozumění mezi Komisí, skupinou EIB a Evropskou bankou pro obnovu a rozvoj (EBRD) týkající se spolupráce mimo Unii, které umožňuje, aby se skupina EIB a EBRD ve své činnosti vzájemně doplňovaly a co nejlépe využívaly svých komparativních výhod, bylo v roce 2012 aktualizováno tak, aby zohlednilo rozšíření zeměpisné působnosti EBRD na středomořský region, a mělo by se i nadále uplatňovat. Zásady stanovené v tomto rozhodnutí by se měly rovněž uplatňovat v případech, kdy je financování ze strany EIB prováděno prostřednictvím dohod o spolupráci s jinými evropskými a mezinárodními finančními institucemi.
(26)
EIB by měla být motivována k tomu, aby i nadále financovala operace mimo Unii také na vlastní riziko, mimo jiné i na podporu ekonomických zájmů Unie, v zemích a ve prospěch investičních projektů, které mají podle posouzení EIB dostatečnou bonitu, a s přihlédnutím ke své vlastní schopnosti absorbovat riziko, tak aby mohlo být využívání záruky EU zaměřeno na země a investiční projekty, u nichž záruka EU podle posouzení EIB vede k přidané hodnotě, a to i v oblasti udržitelného hospodářského, sociálního a environmentálního rozvoje.
(27)
EIB by měla rozšířit řadu nabízených inovačních finančních nástrojů, mimo jiné větším zaměřením na vyvíjení záručních nástrojů. EIB by kromě toho měla aktivně usilovat o účast na nástrojích pro sdílení rizik a na dluhových nástrojích kapitálového trhu pro financování projektů se stabilním a předvídatelným vývojem peněžních toků. Měla by zejména zvážit podporu dluhových nástrojů kapitálového trhu, které byly vydány nebo poskytnuty ve prospěch investičního projektu uskutečňovaného ve způsobilých zemích. Dále by EIB měla zvýšit poskytování úvěrů v místních měnách a vydávání dluhopisů na místních trzích, za předpokladu, že přijímající země zavedou nezbytné strukturální reformy, zejména ve finančním sektoru, jakož i jiná opatření k usnadnění činnosti EIB. Při diverzifikaci a rozšiřování nástrojů kapitálového trhu by se mělo dbát především na to, aby takové nástroje nevedly k rizikovým finančním praktikám a zadlužení, a aby tudíž nemohly ohrožovat finanční stabilitu.
(28)
Komise by měla každý rok předložit zprávu Evropskému parlamentu a Radě. Tato zpráva by měla posoudit finanční operace EIB a jejich soulad s tímto rozhodnutím, jejich přidanou hodnotu a přínos pro vnější politiky Unie, jejich kvalitu, dopad na rozvoj podle rámce EIB pro měření výsledků a finanční výhody přenesené na příjemce. Tato zpráva by rovněž měla obsahovat informace o čerpání záruky EU, financování opatření v oblasti změny klimatu a biologické rozmanitosti podle tohoto rozhodnutí, následných opatřeních týkajících se fungování memoranda o porozumění mezi EIB a evropským veřejným ochráncem práv a popis spolupráce s Komisí a dalšími evropskými a mezinárodními finančními institucemi, včetně spolufinancování. Zpráva by měla být zveřejněna s cílem umožnit příslušným zúčastněným stranám, včetně občanské společnosti, vyjádřit své stanovisko.
(29)
Finanční operace EIB na podporu vnějších politik Unie by měly být nadále prováděny v souladu se zásadami řádné bankovní praxe. Tyto operace by měly být i nadále řízeny v souladu s vlastními pravidly a postupy EIB, jež by měly ze zásad řádné bankovní praxe vycházet, včetně vhodných kontrolních opatření a souladu s prohlášením EIB o sociálních a environmentálních normách, jakož i v souladu s příslušnými pravidly a postupy ve vztahu k Účetnímu dvoru a Evropskému úřadu pro boj proti podvodům (OLAF). S cílem přispět k mezinárodnímu boji proti daňovým podvodům, daňovým únikům a praní peněz by EIB při svých finančních operacích měla náležitě provádět své politiky vůči nedostatečně regulovaným nebo nespolupracujícím jurisdikcím, které za nespolupracující označuje Unie, Organizace spojených národů, Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj nebo Finanční akční výbor. V zájmu zajištění transparentnosti by EIB ve spolupráci s místními finančními zprostředkovateli měla v rámci možností vytvořit seznam konečných příjemců úvěrů.
(30)
EIB by měla přijmout příslušná opatření, která zajistí, aby při finančních operacích EIB krytých zárukou EU byly uplatněním preventivních opatření proti podvodům, korupci, praní peněz a jakémukoli protiprávnímu jednání chráněny finanční zájmy Unie a aby byl úřad OLAF oprávněn provádět kontroly a inspekce na místě v prostorách příjemců. V souladu s pokynem „Politika pro předcházení nedovoleným postupům v činnostech Evropské investiční banky a odrazování od nich“ přijatým v roce 2008 a revidovaným v roce 2013 by EIB měla úzce spolupracovat s příslušnými orgány Unie a členských států s cílem posílit platná opatření proti praní peněz a financování terorismu a přispět ke zlepšení jejich prosazování. V souladu se svou politikou vnitřních informátorů by EIB měla rovněž věnovat zvláštní pozornost informacím od informátorů týkajícím se potenciálních případů podvodu, korupce nebo jiné nezákonné činnosti, aby bylo možné zajistit řádná následná opatření, zpětnou vazby a ochranu proti odvetným opatřením.
(31)
Řídící orgány EIB by měly být motivovány k přijetí nezbytných opatření k úpravě činnosti EIB, tak aby účinným způsobem přispívala k vnějším politikám Unie a náležitě splňovala požadavky stanovené v tomto rozhodnutí,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Záruka EU
1. Unie poskytne Evropské investiční bance (EIB) rozpočtovou záruku za financování operací prováděných mimo území Unie (dále jen „záruka EU“). Záruka EU je poskytnuta jako paušální záruka za všechny platby, na něž má EIB nárok, které však dosud neobdržela, v souvislosti s úvěry, úvěrovými zárukami a dluhovými nástroji kapitálového trhu poskytnutými nebo vydanými ve prospěch investičních projektů EIB, které jsou způsobilé podle odstavce 2.
2. Pro účely záruky EU jsou způsobilé úvěry, úvěrové záruky a dluhové nástroje kapitálového trhu, které jsou poskytnuty nebo vydány ve prospěch investičních projektů uskutečňovaných ve způsobilých zemích podle vlastních pravidel a postupů EIB, včetně prohlášení EIB o environmentálních a sociálních zásadách a normách, a na podporu relevantních cílů vnější politiky Unie, jestliže EIB poskytuje finanční prostředky v souladu s podepsanou dohodou, jejíž účinnost dosud neuplynula a jež ani nebyla zrušena (dále jen „finanční operace EIB“).
3. Finanční operace EIB na podporu vnějších politik Unie jsou nadále řízeny v souladu se zásadami řádné bankovní praxe.
4. Záruka EU je omezena na 65 % celkové vyplacené a zaručené částky v rámci finančních operací EIB po odečtení splacených částek a přičtení všech souvisejících částek.
5. Záruka EU kryje finanční operace EIB podepsané v období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
6. Pokud po uplynutí období uvedeného v odstavci 5 Evropský parlament a Rada nepřijmou rozhodnutí, jímž bude EIB poskytnuta nová záruka EU na krytí ztrát v rámci jejích finančních operací mimo Unii, prodlouží se toto období automaticky jedenkrát o šest měsíců.
Článek 2
Stropy pro finanční operace EIB v rámci záruky EU
1. Maximální strop pro finanční operace EIB v rámci záruky EU nepřesáhne v období 2014-2020 částku 30 000 000 000 EUR. Částky, které se původně pro finanční operace plánovaly, ale později byly zrušeny, se do tohoto stropu nezapočítávají.
Tento maximální strop je rozdělen na:
a)
pevně stanovený strop s maximální částkou dosahující 27 000 000 000 EUR;
b)
nepovinnou dodatečnou částku ve výši 3 000 000 000 EUR.
Evropský parlament a Rada rozhodnou v souladu s řádným legislativním postupem o úplném nebo částečném uvolnění částky uvedené v písmenu b) a její regionální distribuci na základě přezkumu v polovině období uvedeného v článku 19.
2. Pevně stanovený strop uvedený v odst. 1 písm. a) se dělí na regionální stropy a podstropy, jak stanoví příloha I. V rámci regionálních stropů zajistí EIB postupně vyvážené rozdělení mezi jednotlivé země v regionech, na něž se vztahuje záruka EU.
Článek 3
Obecné cíle a zásady
1. Záruka EU se poskytuje pouze na finanční operace EIB, jež mají podle posouzení EIB přidanou hodnotu a podporují některý z těchto obecných cílů:
a)
rozvoj místního soukromého sektoru, zejména podporu malých a středních podniků;
b)
rozvoj sociální a hospodářské infrastruktury, včetně dopravy, energetiky, environmentální infrastruktury a informačních a komunikačních technologií;
c)
přizpůsobení se změně klimatu a její zmírňování.
2. Při zachování specifického charakteru EIB jakožto investiční banky přispívají finanční operace EIB uskutečňované podle tohoto rozhodnutí k naplnění obecného zájmu EU, a to zejména zásad, kterými se podle článku 21 SEU řídí vnější činnost Unie, a k provádění mezinárodních dohod v oblasti životního prostředí, jichž je Unie smluvní stranou. Řídící orgány EIB jsou motivovány k přijetí nezbytných opatření k úpravě činnosti EIB, tak aby účinným způsobem přispívala k vnějším politikám Unie a náležitě splňovala požadavky stanovené v tomto rozhodnutí.
3. Základním cílem finančních operací EIB v oblastech, na něž se vztahují obecné cíle stanovené v odstavci 1, je regionální integrace zemí, mimo jiné zejména hospodářská integrace zemí usilujících o přistoupení k Unii, zemí v rámci evropské politiky sousedství a Unie. EIB provádí finanční operace v přijímajících zemích v oblastech, na něž se vztahují obecné cíle, podporou přímých zahraničních investic, které prosazují hospodářskou integraci s Unií.
4. Finanční operace EIB v rozvojových zemích, které jsou vymezeny v seznamu příjemců oficiální rozvojové pomoci, jejž sestavuje Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj, přispívají podle článků 208 a 209 Smlouvy o fungování EU nepřímo k plnění cílů politiky Unie v oblasti rozvojové spolupráce, jako je zmírňování chudoby prostřednictvím růstu podporujícího začlenění a udržitelného rozvoje v hospodářské, environmentální a sociální oblasti.
5. V zájmu zajištění co největšího dopadu investic do soukromého sektoru na rozvoj usiluje EIB o posílení místního soukromého sektoru v přijímajících zemích podporou místních investic, jak je stanoveno v odst. 1 písm. a). Finanční operace EIB na podporu obecných cílů uvedených v odstavci 1 usilují rovněž o to, aby zahrnovaly i podporu, kterou Unie poskytuje investičním projektům malých a středních podniků. Za účelem účinného sledování využití finančních prostředků ve prospěch dotčených malých a středních podniků stanoví EIB společně s finančními zprostředkovateli odpovídající smluvní požadavky, včetně norem pro předkládání zpráv příjemci.
EIB spolupracuje s finančními zprostředkovateli, kteří mohou podpořit konkrétní potřeby malých a středních podniků v zemích operace a kteří se nepodílejí na finančních operacích EIB prováděných ve způsobilé zemi prostřednictvím nástrojů umístěných v zahraniční nespolupracující jurisdikci uvedené v článku 13.
6. Finanční operace EIB na podporu obecných cílů stanovených v odst. 1 písm. b) podporují investiční projekty převážně v oblastech dopravy, energetiky, environmentální infrastruktury, informačních a komunikačních technologií, zdraví a vzdělávání. To zahrnuje výrobu a integraci energie z obnovitelných zdrojů, transformaci energetických systémů umožňující přechod na technologie a paliva s nižšími emisemi uhlíku, udržitelnou energetickou bezpečnost a energetickou infrastrukturu, včetně infrastruktury pro produkci plynu a jeho dopravy na energetický trh Unie, jakož i elektrifikaci venkovských oblastí, environmentální infrastruktury, jako jsou voda a hygiena a ekologická infrastruktura, telekomunikace a infrastruktury pro širokopásmové připojení.
7. Finanční operace EIB na podporu obecných cílů stanovených v odst. 1 písm. c) podporují investiční projekty v oblasti přizpůsobení se změně klimatu a jejího zmírňování, které přispívají k plnění celkového cíle Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu, a to zejména zamezením emisí skleníkových plynů nebo jejich snižováním v oblastech obnovitelných zdrojů energie, energetické účinnosti a udržitelné dopravy nebo zvyšováním odolnosti ohrožených zemí, odvětví a regionů vůči nepříznivým dopadům změny klimatu. Kritéria způsobilosti pro projekty v oblasti změny klimatu jsou vymezena ve strategii EIB týkající se změny klimatu, která bude aktualizována do konce roku 2015. Za tímto účelem by měla být do postupu environmentálního hodnocení zařazena analýza uhlíkové stopy, aby bylo možno určit, zda návrhy projektu optimalizují zlepšení v oblasti energetické účinnosti. Objem těchto operací bude v období, na něž se vztahuje toto rozhodnutí, představovat alespoň 25 % celkových finančních operací EIB.
8. Do konce roku 2015 a v souladu s unijními i mezinárodními cíli v oblasti změny klimatu aktualizuje EIB ve spolupráci s Komisí svoji strategii týkající se změny klimatu z hlediska finančních operací EIB. Tato aktualizace by měla mimo jiné zahrnovat konkrétní opatření s cílem zajistit, aby investiční projekty podle tohoto rozhodnutí byly v souladu s cíli Unie v oblasti změny klimatu, a posílit úsilí o podporu obnovitelných zdrojů energie a energetické účinnosti.
9. Záruka EU se vztahuje pouze na finanční operace EIB uskutečněné ve způsobilých zemích, které s EIB uzavřely rámcovou dohodu o právních podmínkách provádění těchto operací.
Článek 4
Země, na něž se vztahuje záruka EU
1. Seznam zemí, které jsou potenciálně způsobilé získat financování EIB v rámci záruky EU, je uveden v příloze II. Seznam zemí, které jsou způsobilé získat financování EIB v rámci záruky EU, je uveden v příloze III a neobsahuje žádnou zemi, jež není uvedena v příloze II. U zemí, které nejsou uvedeny v příloze II, se o způsobilosti získat financování EIB v rámci záruky EU rozhodne v jednotlivých případech na základě řádného legislativního postupu.
2. Pokud jde o změny přílohy III, Komise má pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci podle článku 18. Rozhodnutí Komise vychází z celkového posouzení zahrnujícího ekonomické sociální, environmentální a politické aspekty, a to zejména ty, které se týkají demokracie, lidských práv a základních svobod, i z příslušných usnesení Evropského parlamentu a rozhodnutí a závěrů Rady.
3. Akty v přenesené pravomoci, kterými se mění příloha III, není s výhradou odstavce 4 dotčeno krytí zárukou EU, které se vztahuje na finanční operace EIB podepsané před vstupem těchto aktů v přenesené pravomoci v platnost.
4. Čerpání prostředků z finančních operací EIB, na něž se vztahuje globální záruka podle čl. 8 odst. 1, se neumožňuje zemím, které nejsou uvedeny v příloze III.
5. Záruka EU se nevztahuje na finanční operace EIB v určité zemi, jestliže dohoda o těchto operacích byla podepsána po přistoupení této země k Unii.
Článek 5
Přínos finančních operací EIB pro politiky Unie
1. Do jednoho roku po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost aktualizují Komise a EIB stávající regionální operačně-technické pokyny pro finanční operace EIB.
Regionální operačně-technické pokyny jsou v souladu s širším rámcem regionální politiky Unie uvedeným v příloze IV. Regionální operačně-technické pokyny zejména zajistí, aby financování EIB podle tohoto rozhodnutí doplňovalo odpovídající politiky, programy a nástroje Unie v oblasti pomoci v jednotlivých regionech.
Komise a EIB zohlední při aktualizaci regionálních operačně-technických pokynů příslušná usnesení Evropského parlamentu a rozhodnutí a závěry Rady. Regionální operačně-technické pokyny jsou v souladu s prioritami obsaženými v případných vnitrostátních či regionálních programech vypracovaných přijímajícími zeměmi a náležitě zohledňují veškeré konzultace s místní občanskou společností, k nimž v průběhu vypracovávání těchto programů došlo.
Komise aktualizované regionální operačně-technické pokyny okamžitě po jejich vydání předá Evropskému parlamentu a Radě.
V rámci stanoveném regionálními operačně-technickými pokyny vymezí EIB příslušné strategie financování a zajistí jejich provádění.
Finanční operace EIB jsou v souladu s regionálními operačně-technickými pokyny a strategiemi přijímající země.
Přezkum regionálních operačně-technických pokynů probíhá v návaznosti na přezkum v polovině období uvedený v článku 19.
2. V rámci postupu podle článku 19 protokolu č. 5 podává Komise vyjádření k finančním operacím EIB. Pokud v případě finančních operací EIB spadajících do oblasti působnosti tohoto rozhodnutí vydá Komise nepříznivé stanovisko, záruka EU se na takovou operaci nevztahuje.
Článek 6
Spolupráce s Komisí a ESVČ
1. Soulad vnějších činností EIB s cíli vnější politiky Unie musí být dále posilován s cílem maximalizovat součinnost mezi finančními operacemi EIB a rozpočtovými zdroji Unie, zejména aktualizací regionálních operačně-technických pokynů uvedených v článku 5, v souvislosti s níž je ve vhodných případech konzultována ESVČ ohledně politických otázek, a pomocí pravidelného a systematického dialogu a včasné výměny informací týkajících se:
a)
strategických dokumentů vypracovaných Komisí nebo případně ESVČ, jako jsou strategické dokumenty pro jednotlivé země a regiony, orientační programy, akční plány a předvstupní dokumenty;
b)
strategických plánovacích dokumentů, přípravy zásoby vhodných investičních projektů EIB a výročních zpráv EIB předkládaných Komisi;
c)
jiných politických a operačních hledisek.
2. Spolupráce se uskutečňuje na regionálně diferencovaném základě, jakož i na úrovni delegací Unie, při současném zohlednění úlohy EIB i politik Unie v jednotlivých regionech.
Článek 7
Spolupráce s ostatními evropskými a mezinárodními finančními institucemi
1. Finanční operace EIB se ve vhodných případech provádějí ve spolupráci s dalšími evropskými vícestrannými finančními institucemi a finančními institucemi členských států (dále jen „evropské finanční instituce“) a mezinárodními finančními institucemi, včetně regionálních rozvojových bank (dále jen „mezinárodní finanční instituce“) s cílem maximalizovat součinnost, spolupráci a efektivitu, společně vyvíjet nové inovativní finanční nástroje a zajistit obezřetné a přiměřené sdílení rizik a vzájemně sladěné podmínky pro investiční projekty a jednotlivá odvětví a ve snaze minimalizovat potenciální zdvojování nákladů a nadbytečné překrývání činností.
2. Spolupráci uvedenou v odstavci 1 usnadní koordinace mezi Komisí, EIB a příslušnými evropskými a mezinárodními finančními institucemi působícími v jednotlivých regionech, případně uskutečňovaná v kontextu memorand o porozumění nebo jiných rámců Unie pro regionální spolupráci.
Článek 8
Krytí a podmínky záruky EU
1. V případě finančních operací EIB, s výjimkou finančních operací spočívajících v dluhových nástrojích kapitálového trhu, u nichž je jednou ze stran stát nebo za něž se stát zaručil, a jiných finančních operací EIB, u nichž jsou jednou ze stran regionální nebo místní orgány nebo státem vlastněné nebo státem kontrolované veřejné podniky nebo instituce, jestliže u těchto jiných finančních operací EIB provedla EIB náležité hodnocení úvěrového rizika zohledňující situaci dané země, pokud jde o úvěrová rizika, záruka EU kryje veškeré platby, na něž má EIB nárok, které však dosud neobdržela (dále jen „globální záruka“).
2. Pro účely odstavce 1 je Palestina zastoupena palestinskou samosprávou a Kosovo (13) je zastoupeno kosovskými úřady.
3. V případě finančních operací EIB neuvedených v odstavci 1 záruka EU kryje veškeré platby, na něž má EIB nárok, které však dosud neobdržela, pokud to bylo způsobeno naplněním jednoho z těchto politických rizik (dále jen „záruka ke krytí politických rizik“):
a)
zastavení devizového transferu;
b)
vyvlastnění;
c)
válka nebo občanské nepokoje;
d)
odepření spravedlnosti po porušení smlouvy.
4. V případě finančních operací EIB spočívajících v dluhových nástrojích kapitálového trhu se použije pouze záruka ke krytí politických rizik.
5. Finanční dohody s konkrétními předkladateli projektů v souvislosti s finančními operacemi EIB obsahují také příslušná environmentální a sociální ustanovení v souladu s vlastními pravidly a postupy EIB.
6. Komise a EIB stanoví v dohodě o záruce uvedené v článku 14 jasnou a transparentní politiku přidělování, která EIB umožní v rámci její vnější činnosti identifikovat operace, jež mají být financovány podle tohoto rozhodnutí, s cílem zajistit co možná nejúčinnější využití záruky EU. Tato politika přidělování vychází z bonity finančních operací EIB na základě posouzení EIB, ze stropů definovaných v příloze I, z povahy protistrany, ať se jedná o státní subjekt, státem řízený subjekt podle odstavce 1 tohoto článku či o soukromý subjekt, ze schopnosti EIB absorbovat riziko a dalších relevantních kritérií, včetně přidané hodnoty záruky EU. Evropský parlament a Rada jsou informovány o politice přidělování v souladu s článkem 14.
7. Je-li záruka EU uplatněna, EIB Unii postoupí jakákoli relevantní práva týkající se jakýchkoli povinností v souvislosti se svými finančními operacemi, a to v souladu s dohodou o záruce uvedenou v článku 14.
Článek 9
Posouzení a sledování investičních projektů ze strany EIB
1. V souvislosti s aspekty investičních projektů, na něž se vztahuje záruka EU, spojenými se sociálními aspekty a s aspekty lidských práv, životního prostřední, hospodářství a rozvoje provede EIB důkladné posouzení a ve vhodných případech požaduje, aby předkladatelé projektů v souladu se sociálními a environmentálními zásadami Unie vedli ve fázi plánování a ve fázi provádění projektu veřejné konzultace na místní úrovni s příslušnými vnitrostátními a místními zúčastněnými stranami, jakož i s občanskou společností, a aby poskytovali informace relevantní pro posouzení přínosu k plnění cílů Unie v oblasti vnější politiky a strategických cílů Unie.
Pokud je to vhodné, toto hodnocení obsahuje posouzení toho, jak zvýšit během doby životnosti projektu kapacity příjemců financování ze strany EIB prostřednictvím technické pomoci. EIB zahrne do vlastních pravidel a postupů nezbytná ustanovení týkající se posouzení environmentálního a sociálního dopadu investičních projektů a aspektů spojených s lidskými právy a předcházení konfliktů, aby se zajistilo, že investiční projekty podpořené na základě tohoto rozhodnutí jsou environmentálně a sociálně udržitelné.
2. EIB kromě předběžného posouzení rozvojových aspektů sleduje také provádění finančních operací. Po předkladatelích projektů zejména požaduje, aby důkladně sledovali provádění projektu až do jeho dokončení, mimo jiné i dopady investičního projektu na hospodářství, rozvoj, sociální otázky, životní prostředí a lidská práva. EIB pravidelně ověřuje informace poskytnuté předkladateli projektu a se souhlasem předkladatelů projektů je zpřístupňuje veřejnosti. Pokud je to možné, zprávy o dokončení projektu spojeného s finančními operacemi EIB se, kromě důvěrných informací, zveřejňují.
3. EIB usiluje o to, aby se sledování vztahovalo také na provádění zprostředkovatelských operací a činnost finančních zprostředkovatelů v oblasti podpory malých a středních podniků.
4. EIB zřídí ucelený systém předběžného posouzení relativních i absolutních hodnot emisí skleníkových plynů v souvislosti s finančními operacemi EIB v případech, kdy tyto emise dosahují významných prahových hodnot, jak jsou vymezeny v příslušné metodice EIB začleněné ve strategii EIB týkající se změny klimatu, a kdy jsou údaje k dispozici.
5. Výsledky sledování jsou pokud možno zveřejněny, s výhradou požadavků důvěrnosti a dohody mezi příslušnými stranami.
Článek 10
Vnější účelově vázané příjmy pro záruční fond
Splátky a příjmy ve výši 110 000 000 EUR, které pocházejí z operací uzavřených před rokem 2007, včetně splátek kapitálu, uvolněných jistot a splátek jistin úvěrů, dividend, kapitálového zisku, poplatků za poskytnutí záruk a úroků z úvěrů a z prostředků uložených na svěřeneckých účtech, a které byly uhrazeny na svěřenecký účet zřízený pro nástroj pro evropsko-středomořské investice a partnerství a lze je přičítat podpoře poskytované ze souhrnného rozpočtu Unie, představují vnější účelově vázané příjmy v souladu s čl. 21 odst. 4 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a využijí se ve prospěch záručního fondu.
Částky nad 110 000 000 EUR, které byly uhrazeny na svěřenecký účet zřízený pro nástroj pro evropsko-středomořské investice a partnerství, se po odečtení nákladů na řízení a poplatků zapíší do souhrnného rozpočtu Unie.
Článek 11
Výroční zprávy a účetnictví
1. Komise předloží každý rok Evropskému parlamentu a Radě zprávu o finančních operacích EIB uskutečněných na základě tohoto rozhodnutí. Tato zpráva se zveřejní a obsahuje:
a)
posouzení finančních operací EIB na úrovni projektu, odvětví, země a regionu a jejich souladu s tímto rozhodnutím;
b)
souhrnné posouzení přidané hodnoty, očekávané výstupy, výsledky a rozvojové dopady finančních operací EIB, vycházející z výroční zprávy EIB o rámci pro měření výsledků. Za tímto účelem použije EIB ukazatele hodnocení výsledků financovaných projektů z hlediska rozvoje, životního prostředí a sociálních aspektů, včetně lidských práv, a zohlední přitom příslušné ukazatele podle Pařížské deklarace o účinnosti pomoci z roku 2005. Součástí ukazatelů měřících výsledky projektů z hlediska životního prostředí jsou kritéria pro „čisté technologie“, jež se v zásadě zaměřují na energetickou účinnost a technologie na snižování emisí;
c)
posouzení přínosu finančních operací EIB k plnění cílů Unie v oblasti vnější politiky a strategických cílů Unie, přičemž se zohlední regionální operačně-technické pokyny uvedené v článku 5;
d)
souhrnné posouzení finančních výhod přenesených na příjemce finančních operací EIB;
e)
posouzení kvality finančních operací EIB, zejména rozsah zohlednění environmentální a sociální udržitelnosti při důkladném posuzování a sledování financovaných investičních projektů;
f)
podrobné informace o čerpání záruky EU;
g)
informace o objemu financování projektů v oblasti změny klimatu a biologické rozmanitosti podle tohoto rozhodnutí, o celkovém dopadu na relativní i absolutní hodnoty emisí skleníkových plynů podle čl. 9 odst. 4, jakož i počet projektů posuzovaných z hlediska klimatických rizik;
h)
popis spolupráce s Komisí a ostatními evropskými a mezinárodními finančními institucemi, včetně spolufinancování. Zpráva obsahuje zejména rozpis finančních zdrojů z Unie a zdrojů z ostatních evropských a mezinárodních finančních institucí využívaných v kombinaci s financováním ze strany EIB, což poskytuje přehled o celkových investicích podporovaných finančními operacemi EIB uskutečněnými podle tohoto rozhodnutí. Zpráva také upozorňuje na sjednání nových memorand o porozumění mezi EIB a dalšími evropskými nebo mezinárodními finančními institucemi, která mají dopad na finanční operace EIB podle tohoto rozhodnutí;
i)
informace o následných opatřeních týkajících se memoranda o porozumění mezi EIB a evropským veřejným ochráncem práv v tom rozsahu, v jakém se toto memorandum týká finančních operací EIB podle tohoto rozhodnutí.
2. Pro účely předkládání zpráv uvedeného v odstavci 1 poskytne EIB Komisi výroční zprávy o finančních operacích EIB uskutečněných podle tohoto rozhodnutí, včetně všech údajů potřebných k tomu, aby Komise mohla vypracovat zprávy podle odstavce 1. EIB může Komisi poskytnout také dodatečné relevantní informace, aby Evropský parlament a Rada získaly ucelený přehled o vnější činnosti EIB.
3. EIB poskytne Komisi o každé své finanční operaci statistické, finanční a účetní údaje, jakož i dodatečné informace nezbytné k tomu, aby Komise plnila své povinnosti v oblasti předkládání zpráv nebo reagovala na požadavky Účetního dvora, spolu s osvědčením auditora o částkách nesplacených v rámci finančních operací EIB. EIB poskytne Komisi také jakékoli jiné potřebné doklady v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012.
4. Pro účely účetnictví a podávání zpráv Komise o rizicích, na která se vztahuje záruka EU, předloží EIB Komisi své hodnocení rizik a informace o bonitě týkající se finančních operací EIB.
5. EIB alespoň jednou ročně poskytne Komisi orientační víceletý program plánovaného objemu finančních operací EIB, jež mají být podepsány tak, aby se zajistil soulad prognóz EIB se stropy zavedenými tímto rozhodnutím a aby Komise mohla zajistit odpovídající rozpočtové plánování, pokud jde o financování záručního fondu. Komise tuto prognózu zohlední při přípravě návrhu souhrnného rozpočtu Unie.
6. EIB pravidelně poskytuje Evropskému parlamentu, Radě a Komisi všechny své nezávislé hodnotící zprávy, které posuzují praktické výsledky konkrétních činností zrealizovaných EIB podle tohoto rozhodnutí a v rámci dalších vnějších mandátů.
7. Informace uvedené v odstavcích 2 až 6 poskytuje EIB na vlastní náklady. Informace uvedené v odstavcích 2, 3 a 6 rovněž EIB obecně zveřejňuje, přičemž ze zveřejnění vyloučí veškeré informace důvěrné povahy.
Článek 12
Transparentnost a zveřejňování informací
1. EIB v souladu s vlastní politikou transparentnosti a zásadami Unie pro přístup k dokumentům a informacím a postupně i se standardy Mezinárodní iniciativy na podporu transparentnosti rozvojové pomoci zveřejní na svých internetových stránkách informace týkající se:
a)
všech finančních operací EIB uskutečňovaných podle tohoto rozhodnutí po schválení projektu, zejména informace o tom, zda se na daný investiční projekt vztahuje záruka EU a jak přispívá k cílům vnější činnosti Unie, zejména s poukazem na jeho hospodářský, sociální a environmentální dopad;
b)
memorand o porozumění mezi EIB a dalšími evropskými nebo mezinárodními finančními institucemi, která mají dopad na finanční operace EIB podle tohoto rozhodnutí, pokud se na ně nevztahují požadavky na zachování důvěrnosti;
c)
pokud je to možné a vhodné, stávajících rámcových dohod mezi EIB a přijímající zemí. Při podepisování nových dohod nebo změnách stávajících dohod usiluje EIB o to, aby bylo umožněno jejích zveřejnění;
d)
politiky EIB pro přidělování prostředků.
2. Komise na svých internetových stránkách zveřejní konkrétní informace týkající se všech případů zpětného získávání plateb podle dohody o záruce uvedené v článku 14 a dohody, kterou se stanoví podrobná ustanovení a postupy týkající se uplatňování nároků, uvedené v čl. 15 odst. 2, pokud se na ně nevztahují požadavky na zachování důvěrnosti.
Článek 13
Nespolupracující jurisdikce
V rámci svých finančních operací netoleruje EIB žádné nezákonné činnosti, včetně praní peněz, financování terorismu, daňových podvodů nebo daňových úniků, korupce a podvodů ohrožujících zájmy Unie. EIB se zejména nepodílí na žádné finanční operaci prováděné ve způsobilé zemi prostřednictvím zahraničního nástroje umístěného v nespolupracující jurisdikci, kterou za nespolupracující označuje Unie, Organizace spojených národů, Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj nebo Finanční akční výbor.
Ve svých finančních operacích uplatňuje EIB zásady a standardy stanovené v právu Unie upravujícím předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu, případně včetně požadavku ohledně přijetí přiměřených opatření ke zjištění totožnosti skutečných vlastníků.
Článek 14
Dohoda o záruce
Komise a EIB podepíší dohodu o záruce, která bude obsahovat podrobná ustanovení a postupy týkající se záruky EU podle článku 8, a informují o ní Evropský parlament a Radu.
Článek 15
Zpětné získávání plateb provedených Komisí
1. Pokud Komise provede jakoukoli platbu v rámci záruky EU, usiluje EIB jménem a na účet Komise o uplatnění nároků z vyplacených částek.
2. Komise a EIB podepíší samostatnou dohodu, kterou se stanoví podrobná ustanovení a postupy týkající se uplatňování nároků, a to nejpozději do dne podpisu dohody uvedené v článku 14.
Článek 16
Kontrola Účetním dvorem
Záruku EU a v jejím rámci poskytnuté a zpětně získané platby k tíži nebo ve prospěch souhrnného rozpočtu Unie kontroluje Účetní dvůr.
Článek 17
Opatření proti podvodům
1. EIB bezodkladně uvědomí úřad OLAF a poskytne mu nezbytné informace, jakmile má v jakékoli fázi přípravy, provádění nebo ukončování projektů, na něž se vztahuje záruka EU, důvodné podezření že došlo k možnému podvodu, korupci, praní peněz nebo jinému protiprávní jednání, které může ohrozit finanční zájmy Unie.
2. V zájmu ochrany finančních zájmů Evropské unie je úřad OLAF oprávněn provádět vyšetřování včetně kontrol a inspekcí na místě v souladu s ustanoveními a postupy vyplývajícími z nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (14), nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (15) a nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 (16), aby zjistil, zda ve spojitosti s finančními operacemi nedošlo k podvodu, korupci, praní peněz nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie. OLAF může příslušným orgánům dotčených členských států předat informace získané během vyšetřování.
Jestliže se uvedené protiprávní jednání potvrdí, je EIB nápomocna při vymáhání finančních prostředků s ohledem na své finanční operace a v rámci svých pravomocí.
3. Finanční dohody podepsané v souvislosti s projekty podpořenými na základě tohoto rozhodnutí obsahují ustanovení umožňující pozastavení finančních operací EIB a v případě potřeby odpovídající opatření k vymáhání finančních prostředků v případech podvodu, korupce nebo jiného protiprávního jednání. Rozhodnutí, zda pozastavit nebo zrušit financování EIB, přijímá EIB po náležitém posouzení všech okolností a rizik.
4. EIB se nadále spoléhá na své jednotné kontaktní místo pro boj proti korupci a podvodům určené zaměstnancům EIB a všem zúčastněným stranám.
5. EIB při svých finančních operacích uplatňuje svůj Mechanismus pro vyloučení protistran zapojených do podvodného a korupčního jednání, který obsahuje kritéria pro vyloučení uvedená v centrální databázi Unie pro vyloučení s cílem zajistit, aby byla práva všech stran dodržena.
Článek 18
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Přenesená pravomoc uvedená v článku 4 se Komisi svěřuje na dobu neurčitou počínaje dnem 11. května 2014.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 4 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení pravomoci se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 4 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 19
Přezkum v polovině období
Komise do 31. prosince 2016 ve spolupráci s EIB předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu v polovině období, hodnotící provádění tohoto rozhodnutí v počátečních letech, doplněnou případně o návrh na změnu tohoto rozhodnutí. Zpráva v polovině období vychází z nezávislého externího hodnocení a příspěvku EIB.
Tato zpráva zahrnuje zejména:
a)
posouzení provádění politiky přidělování;
b)
posouzení podávání zpráv EIB a případná doporučení na jeho zlepšení;
c)
posouzení rámce pro měření výsledků, včetně ukazatelů a kritérií výkonnosti a jejich přínosu k dosažení cílů tohoto rozhodnutí;
d)
podrobný popis kritérií posuzovaných pro účely doporučení ohledně případného úplného nebo částečného uvolnění nepovinné dodatečné částky.
Článek 20
Předložení závěrečné zprávy
Do 31. prosince 2021 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě závěrečnou zprávu o uplatňování tohoto rozhodnutí.
Článek 21
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ve Štrasburku dne 16. dubna 2014.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT nr 466/2014/EU
av den 16 april 2014
om beviljande av en EU-garanti till Europeiska investeringsbanken mot förluster vid lån och lånegarantier till projekt utanför EU
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
Med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 209 och 212,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (1), och
av följande skäl:
(1)
Utöver sin huvuduppgift att finansiera investeringar i Europeiska unionen, som förblir dess prioritering och främsta mål, finansierar Europeiska investeringsbanken (EIB) verksamhet utanför unionen för att stödja unionens politik för yttre förbindelser. Härigenom kan de av unionens budgetmedel som är tillgängliga för externa regioner kompletteras med EIB:s finansiella resurser, till nytta för de mottagande tredjeländerna. Genom sådana finansieringstransaktioner bidrar EIB indirekt till unionens allmänna principer och politiska mål som inbegriper att minska fattigdomen genom tillväxt för alla och en hållbar ekonomi, miljömässig och social utveckling samt främjande av unionens välstånd i den nya globala ekonomiska situationen.
(2)
I artikel 209.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), jämförd med artikel 208 i samma fördrag, föreskrivs att EIB enligt villkoren i sin stadga ska bidra till att genomföra de åtgärder som krävs för att främja målen för unionens politik för utvecklingssamarbete.
(3)
För att stödja unionens yttre åtgärder och möjliggöra för EIB att finansiera investeringar utanför unionen utan att det påverkar EIB:s kreditvärdighet har den största delen av EIB:s verksamhet i externa regioner åtnjutit en EU-budgetgaranti (nedan kallad EU-garanti) som förvaltas av kommissionen. Detta stöder ytterligare EIB:s kreditvärdighet mot de finansiella marknaderna, vilket är av största betydelse.
(4)
De senaste EU-garantierna för EIB:s finansieringstransaktioner, som undertecknats under perioden från 1 februari 2007 till den 31 december 2013, inrättades genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 1080/2011/EU (2). En EU-garanti för EIB:s finansieringstransaktioner utanför unionen till stöd för unionens politik bör inrättas för den fleråriga budgetramen för 2014-2020.
(5)
Garantifonden för åtgärder avseende tredjeland (nedan kallad garantifonden), som inrättades genom rådets förordning (EG, Euratom) nr 480/2009 (3), utgör en likviditetsbuffert för unionens budget mot förluster vid EIB:s finansieringstransaktioner och vid makroekonomiskt stöd och Euratomlån utanför unionen.
(6)
En förteckning över länder som är potentiellt berättigade till EIB-finansiering inom ramen för EU-garantin bör upprättas, liksom en förteckning över länder som är potentiellt berättigade till EIB-finansiering med EU-garantin.
(7)
Bhutan bör läggas till i den förteckning över länder som faktiskt är berättigade till EIB-finansiering och Myanmar/Burma/Myanmar bör föras in på båda förteckningarna efter den senaste utvecklingen som har möjliggjort för unionen att inleda ett nytt kapitel i sina relationer med Bhutan och Myanmar/Burma/Myanmar för att stödja de fortgående politiska och ekonomiska reformerna i båda länderna.
(8)
I syfte att återspegla utvecklingen av politiken på viktiga områden bör förteckningen över länder som faktiskt är berättigade till EIB:s finansieringstransaktioner inom ramen för EU garantin revideras på lämpligt sätt och befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget bör delegeras till kommissionen med avseende på ändringar av bilaga III till detta beslut. Kommissionens ändringar av bilaga III bör grundas på en övergripande ekonomisk, social, miljörelaterad och politisk bedömning, särskilt aspekter som rör demokrati, mänskliga rättigheter och grundläggande friheter. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.
(9)
För att kunna anpassa beloppen till den faktiska utvecklingen av garantifondens tillförselbehov i enlighet med förordning (EG, Euratom) nr 480/2009 bör det maximala taket för EU-garantin indelas i ett fast tak på högst 27 000 000 000 EUR och ett fakultativt ytterligare belopp på 3 000 000 000 EUR. Tilldelningen av anslag till garantifonden i unionens allmänna budget (budgetrubrik 01 03 06) sker i efterhand på grundval av resultatsiffrorna för utestående garanterad utlåning till tredje land i slutet av år n-2. Enligt förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 1638/2006 om fastställande av allmänna bestämmelser för upprättandet av ett europeiskt grannskaps- och partnerskapsinstrument har återflöden från riskkapital och låneinvesteringar som avser Medelhavsområdet inom ramen för verksamhet som avslutats före 2007 och som kommer från EU-medel ackumulerats på ett förvaltningskonto som inrättats genom faciliteten för investering och partnerskap för Europa-Medelhavsområdet (Femip). Dessa återflöden bör delvis användas för garantifonden som undantagsåtgärd för att säkerställa att taket för EIB:s finansieringstransaktioner enligt detta beslut bibehålls på en lämplig nivå för perioden 2014-2020. Återstående medel bör återbetalas till unionens allmänna budget.
(10)
Frågor som ska behandlas inför ianspråktagande av hela eller delar av det fakultativa ytterligare beloppet bör inbegripa framsteg i EIB:s genomförande av detta beslut, särskilt resultatet av EIB:s verksamhet på grundval av information från bland annat ramen för mätning av resultaten (nedan kallad REM), inbegripet en bedömning av utvecklingseffekten, behoven av inbetalningar till garantifonden med beaktande av tidigare och framtida utestående belopp för all verksamhet som täcks av garantifonden samt den makroekonomiska, finansiella och politiska situationen i berättigade regioner och länder vid tidpunkten för halvtidsöversynen.
(11)
De belopp som täcks av EU-garantin i respektive region bör fortsätta att utgöra tak för EIB-finansieringen inom ramen för EU-garantin, och de bör således inte utgöra mål som EIB måste uppnå. Taken bör utvärderas som en del av halvtidsöversynen av detta beslut särskilt med avseende på förändringar i den förteckning över regioner och länder som faktiskt är berättigade till EIB-finansiering.
(12)
EIB:s finansieringstransaktioner ska vara förenliga med mottagarländernas utvecklingsstrategier. Mot denna bakgrund och för att öka samstämmigheten och inrikta EIB:s externa finansieringstransaktioner på att stödja unionens politik och för att ge maximala fördelar till förmånstagarna fastställs i beslut nr 1080/2011/EU allmänna mål för EIB:s finansieringstransaktioner i samtliga berättigade regioner och länder, särskilt när det gäller stöd till små och medelstora företag, social och ekonomisk infrastruktur samt begränsning av och anpassning till klimatförändringarna, med utgångspunkt i EIB:s relativa styrka på områden där banken har väldokumenterad erfarenhet. Dessa mål bör bibehållas i detta beslut för att ytterligare främja hållbar tillväxt och skapande av arbetstillfällen.
(13)
Att förbättra möjligheterna till finansiering för små och medelstora företag, inbegripet små och medelstora företag från unionen som investerar i regioner som omfattas av detta beslut, kan spela en avgörande roll när det gäller att stimulera ekonomisk utveckling och att bekämpa arbetslöshet. För att effektivt nå ut till små och medelstora företag bör EIB:s finansieringstransaktioner vara resultatorienterade. EIB bör om möjligt investera i små och medelstora företags forsknings- och innovationsverksamhet i syfte att stödja lokal utveckling. EIB bör i de länder som är berättigade till finansiering samarbeta med lokala finansiella förmedlingsinstitut som bör integreras i den lokala ekonomin särskilt för att säkerställa att finansiella fördelar överförs till deras kunder och att mervärde tillhandahålls i jämförelse med andra finansieringskällor. EIB bör också i möjligaste mån öka diversifieringen av sina finansiella partner i de länder där insatserna görs. Under förfarandet för due diligence bör EIB avgöra om finansieringstransaktionerna till stöd för små och medelstora företag är förenliga med de regionala tekniska operativa riktlinjerna, REM och EIB:s standarder. EIB bör inrätta en rapporteringsmekanism för att säkerställa att de medel som avsetts för små och medelstora företag används till förmån för dessa. En konsoliderad rapport om finansieringen av små och medelstora företag enligt detta direktiv bör tillhandahållas av EIB som en del av dess bidrag till halvtidsöversynen.
(14)
EU-garantins omfattning, som är begränsad till risker som avser självständighet och risker av politisk natur, är inte i sig själv tillräcklig för att säkerställa en meningsfull verksamhet för EIB när det gäller stöd för mikrofinansiering. Därför bör sådana aktiviteter i lämpliga fall genomföras med hjälp av budgetmedel som är tillgängliga genom andra instrument och genom förmedlingsinstitut också på lokal nivå som en möjlighet att främja tillväxt och bidra till att minska fattigdomen i fattiga länder.
(15)
EIB bör fortsätta att finansiera investeringsprojekt inom områdena social, miljömässig och ekonomisk infrastruktur, inklusive transport och energi, och bör överväga att öka sin aktivitet till stöd för infrastruktur inom hälsa och utbildning när det finns ett tydligt mervärde i att göra detta.
(16)
För att förstärka EU-garantins klimatförändringsdimension bör det införas ett övergripande mål för volymen av transaktioner och ett system som möjliggör förhandsbedömning av växthusgasutsläppen från projekt som stöds av EU-garantin. EIB:s finansieringstransaktioner till stöd för begränsning av och anpassning till klimatförändringar bör motsvara minst 25 % av EIB:s sammanlagda finansieringstransaktioner för att främja unionens klimatmål på global nivå. EIB bör tillhandahålla teknisk expertis i nära samarbete med kommissionen för att stödja offentliga och privata motparter som utnyttjar EIB:s finansieringstransaktioner när det gäller att hantera klimatförändringar och använda tillgänglig finansiering på bästa möjliga sätt. Subventionerade medel bör göras tillgängliga för projekt som syftar till begränsning och anpassning. EIB:s finansieringstransaktioner bör när så är möjligt och lämpligt kompletteras med medel från unionens allmänna budget, genom att bidrag och lån kombineras effektivt och konsekvent för att finansiera klimatförändringsåtgärder inom ramen för unionens externa bistånd. I detta avseende bör kommissionens årsrapport till Europaparlamentet och rådet innehålla en detaljerad redogörelse för vilka finansieringsinstrument som har använts för att finansiera dessa projekt, med angivande av beloppen för EIB:s finansieringstransaktioner enligt det externa mandatet samt motsvarande bidragsbelopp.
(17)
Inom de områden som omfattas av de allmänna målen bör regional integrering mellan länder, särskilt ekonomisk integrering mellan föranslutningsländer, grannländer och unionen, vara ett underliggande mål för EIB:s finansieringstransaktioner. I detta sammanhang bör EIB inom de områden som omfattas av de allmänna målen kunna stödja partnerländer genom utländska direktinvesteringar från företag från unionen som främjar ekonomisk integrering med unionen och bidrar till att främja teknik- och kunskapsöverföring, förutsatt att man iakttagit lämplig aktsamhet under investeringsprojektet för att minimera riskerna för att EIB:s finansieringstransaktioner leder till negativa återverkningar när det gäller sysselsättningen inom unionen. EIB bör även uppmuntras att stödja utländska direktinvesteringar i partnerländer från företag i unionen på dess egen risk med beaktande av EIB:s riskkapacitet.
(18)
EIB bör regelbundet genomföra efterhands- eller halvtidsutvärderingar av verksamhet som är föremål för stöd enligt detta beslut i syfte att bedöma deras relevans, resultat och utvecklingseffekter och att identifiera aspekter som skulle kunna bidra till en förbättring av den framtida verksamheten. Sådana utvärderingar bör bidra till ansvarighet och hållbarhetsanalys.
(19)
Åtgärderna för att omsätta EU-garantins mål enligt det allmänna mandatet i praktiken kommer att anges i regionala, tekniska och operativa riktlinjer. Sådana riktlinjer bör överensstämma med den breda ramen för unionens regionalpolitik, inklusive principen om differentiering inom den europeiska grannskapspolitiken. De regionala tekniska operativa riktlinjerna bör ses över efter antagandet av detta beslut och uppdateras ytterligare efter halvtidsöversynen för att anpassa dem till utvecklingen i unionens externa politik och prioriteringar. Uppdateringen av de regionala tekniska operativa riktlinjerna bör bland annat beakta relevant utveckling i berättigade länder.
(20)
I enlighet med protokoll nr 5 om Europeiska investeringsbankens stadga, som fogats till fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) och EUF-fördraget, ska ansökningar som lämnas direkt till EIB om EIB-finansieringstransaktioner som ska ske i enlighet med detta beslut föreläggas kommissionen för yttrande om överensstämmelse med relevant unionslagstiftning och unionspolitik. När det gäller EIB-finansieringstransaktioner enligt detta beslut bör sådana transaktioner inte omfattas av EU-garantin om de avstyrks av kommissionen.
(21)
Även om EIB:s styrka fortsatt ligger i dess särskilda modell som en offentligt ägd investeringsbank vars uppdrag är att tillhandahålla långsiktiga lån i syfte att uppfylla de mål som bankens aktieägare har fastställt, bör EIB:s finansieringstransaktioner bidra till att uppfylla de allmänna principer som vägleder unionens yttre åtgärder i enlighet med artikel 21 i EU-fördraget, dvs. befästande och stödjande av demokrati och rättsstaten, mänskliga rättigheter och grundläggande friheter, samt till genomförandet av de internationella åtaganden och överenskommelser däribland miljöavtal i vilka unionen är part. EIB bör i synnerhet bidra till ekonomiskt, finansiellt och tekniskt samarbete med tredjeländer i enlighet med artikel 212 i EUF-fördraget. Dessutom bör EIB:s insatser stämma överens med folkrätten, bland annat principerna i Förenta nationernas stadga. EIB:s insatser bör under de olika projektetapperna också stämma överens med bestämmelserna i FN/ECE:s konvention om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor (Århuskonventionen). När det gäller i synnerhet utvecklingsländerna bör EIB:s finansieringstransaktioner främja en hållbar ekonomisk, social och miljövänlig utveckling, särskilt i de minst gynnade utvecklingsländerna, en smidig och gradvis integrering i världsekonomin, och uppfyllandet av de mål som unionen har godkänt inom ramen för Förenta nationerna och andra relevanta internationella organisationer. Samtidigt som EIB bidrar till genomförandet av de åtgärder som är nödvändiga för att främja målen för unionens politik för utvecklingssamarbete i enlighet med artikel 209.3 i EUF-fördraget, bör EIB sträva efter att indirekt stödja uppnåendet av Förenta nationernas millennieutvecklingsmål för 2015 och efter 2015 uppfyllandet av eventuellt nya utvecklingsmål som kan komma att ändra eller ersätta millennieutvecklingsmålen i alla regioner där banken är aktiv.
(22)
EIB:s aktiviteter enligt detta beslut bör stödja genomförandet det europeiska samförståndet om utveckling, om agendan för förändring och principerna för effektivare bistånd i enlighet med Parisförklaringen 2005, Accra-handlingsplanen 2008 och det partnerskapsavtal som slöts i Busan 2011. Dessutom bör det vara samstämmigt med EU:s strategiska ram och handlingsplanen för mänskliga rättigheter och demokrati som antogs av rådet det 25 juni 2012 samt med internationella avtal på miljöområdet, inklusive EU:s åtaganden i fråga om biologisk mångfald. Det bör genomföras genom att antal konkreta åtgärder, särskilt genom att man förstärker EIB:s kapacitet att bedöma miljömässiga, sociala, utvecklingsmässiga aspekter av projekt, t.ex. mänskliga rättigheter och konfliktrelaterade risker, och att aktivt främja lokalt samråd med offentliga myndigheter och civilsamhället. EIB bör i detta sammanhang genomföra och ytterligare utveckla sin REM, som innehåller en detaljerad uppsättning av utförandeindikatorer som mäter ekonomiska, miljömässiga, sociala och utvecklingsmässiga effekter på dess finansieringstransaktioner genom EIB:s hela projektcykel. Genomförandet av REM bör utvärderas som en del av halvtidsöversynen av detta beslut. Inom ramen för due diligence-granskningen av ett investeringsprojekt bör EIB när det är lämpligt och i enlighet med unionens sociala principer, miljöprinciper samt internationell bästa praxis liksom unionsrätten och mottagarlandets nationella rätt kräva att den projektansvarige genomför lokala samråd och redovisar resultatet av dessa samråd för allmänheten för att beakta dessa projekts inverkan på relevanta berörda parter. EIB bör kommunicera med projektansvariga och stödmottagare när det gäller de projekt som banken finansierar under hela projektplaneringsförfarandet. Finansieringskontrakt som undertecknats under den period som omfattas av detta beslut vad avser EIB-finansieringstransaktioner som inbegriper offentliga motparter bör uttryckligen innehålla möjligheten att ställa in utbetalningarna i de fall där berättigandet återkallas enligt detta beslut för ett land där ett investeringsprojekt genomförs.
(23)
Det bör på alla nivåer, från tidig strategisk planering till projektutformning på fältet, säkerställas att EIB:s finansieringstransaktioner överensstämmer med och stöder unionens politik för yttre förbindelser och de övergripande mål som anges i detta beslut. För att öka samstämmigheten i unionens yttre åtgärder bör dialogen om politik och strategier mellan kommissionen och EIB samt Europeiska utrikestjänsten stärkas ytterligare varvid Europaparlamentet och rådet ska hållas vederbörligen informerade. EIB:s kontor utanför unionen bör, där så är möjligt, placeras vid EU:s delegationskontor, så att det inbördes samarbetet förbättras samtidigt som driftskostnaderna kan delas. Samförståndsavtalet mellan Europeiska kommissionen och Europeiska investeringsbanken med anledning av samarbetet och samordningen i regioner som omfattas av det externa mandatet, som reviderades 2013 för att utöka samarbetet och ett tidigt ömsesidigt informationsutbyte mellan kommissionen, utrikestjänsten och EIB på operativ nivå, bör tillämpas även i fortsättningen. Samarbetet inom ramen för samförståndsavtalet bör i synnerhet omfatta en regelbunden översyn av tillämpningen av principen om differentiering i grannskapsländerna. Det är särskilt viktigt att det förs en tidig och systemisk diskussion mellan kommissionen och EIB, och även utrikestjänsten när så är tillämpligt, när det gäller utarbetande av relevanta planeringsdokument, så att synergieffekterna mellan deras verksamheter maximeras. Samarbetet avseende respekten för mänskliga rättigheter, grundläggande friheter och konfliktförebyggande insatser bör också förstärkas. EIB bör uppmuntras att samarbeta med unionsdelegationerna under EIB:s projektcykel.
(24)
Unionens yttre förbindelser bör stödjas av flera instrument, särskilt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 236/2014 (4). I syfte att förstärka den övergripande samstämmigheten av stöd från unionen i de berörda regionerna bör man ta tillvara på möjligheter att kombinera EIB:s finansiering med unionens budgetmedel när och i vilken form det är lämpligt, i form av finansieringsinstrument som fastställs i avdelning VIII i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (5) och tekniskt stöd för projektutveckling och projektgenomförande, genom instrumentet för stöd inför anslutningen II som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 231/2014 (6), det europeiska grannskapsinstrumentet som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 232/2014 (7), instrumentet för utvecklingssamarbete som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 233/2014 (8), partnerskapsinstrumentet för samarbete med tredjeländer som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 234/2014 (9), instrumentet för främjande av demokrati och mänskliga rättigheter i hela världen som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 235/2014 (10), instrumentet som bidrar till stabilitets och freds som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 230/2014 (11) och instrumentet för kärnsäkerhetssamarbete som inrättats genom rådets förordning (Euratom) nr 237/2014 (12). I enlighet med beslut nr 1080/2011/EU har kommissionen etablerat EU-plattformen för kombinerade mekanismer vid externt samarbete med målet att optimera användningen av instrumenten för att kombinera bidrag och lån till regioner utanför unionen i synnerhet vid genomförandet av unionens allmänna budget och EIB-lån samt vid utbyte av bästa praxis för förvaltning och utvärderingskriterier på projektnivå. EIB:s och andra finansinstituts deltagande i mekanismer för kombinerad finansiering bör till fullo överensstämma med unionens externa mål, biståndseffektivitet och kraven på transparens.
(25)
EIB bör när det gäller de finansieringstransaktioner utanför unionen som omfattas av detta beslut sträva efter att ytterligare förstärka samordningen och samarbetet med europeiska och internationella finansinstitut, särskilt med dem som deltar i EU-plattformen för kombinerade mekanismer vid externt samarbete. Detta samarbete omfattar där så är lämpligt sektorsspecifika villkor och ömsesidig tillit till förfaranden, användning av samfinansiering och deltagande i globala initiativ, exempelvis sådana som främjar stödets samordning och effektivitet. Denna samordning och detta samarbete bör syfta till att minimera eventuell dubblering av kostnader och onödig överlappning. Samarbetet bör helt och hållet bygga på principen om ömsesidighet. Ömsesidig tillgång för EIB till finansieringsinstrument som inrättas av andra europeiska och internationella finansinstitut bör vid behov främjas. Det trepartsavtal om samförstånd mellan kommissionen, EIB-gruppen och Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD) avseende samarbete utanför unionen, som medger att EIB-gruppen och EBRD kompletterar varandra genom att utnyttja sina respektive komparativa fördelar uppdaterades 2012 för att omfatta utvidgningen av EBRD:s geografiska räckvidd till Medelhavsregionen och bör även fortsättningsvis tillämpas. Principerna i detta beslut bör tillämpas även när EIB:s finansiering genomförs genom samarbetsavtal med andra europeiska och internationella finansinstitut.
(26)
EIB bör uppmuntras att fortsätta finansieringen av transaktioner utanför unionen också på egen risk, även till stöd för unionens ekonomiska intressen, i länder och till förmån för investeringsprojekt som har tillräcklig kreditvärdighet enligt EIB:s bedömning och med beaktande av dess egen rikshanteringsförmåga, så att användningen av EU-garantin kan koncentreras på länder och investeringsprojekt där EU-garantin tillför ett mervärde även i form av en hållbar ekonomisk, social och miljövänlig utveckling.
(27)
EIB bör utöka sitt utbud av innovativa finansiella instrument, inbegripet genom att inrikta sig på att utveckla garantiinstrument. EIB bör dessutom aktivt delta i riskdelningsinstrument och marknaden för lånekapitalfinansiering för projekt med stabil och förutsägbar generering av kassaflöde. Särskilt bör det överväga att stödja instrument för lånekapitalfinansiering som utfärdas eller beviljas till förmån för investeringsprojekt som utförs i berättigade länder. Dessutom bör EIB öka sin utlåning i lokala valutor och ge ut obligationer på lokala marknader, under förutsättning att mottagarländerna har genomfört de nödvändiga strukturella reformerna, särskilt inom finanssektorn, samt andra åtgärder för att underlätta EIB:s verksamhet. Vid diversifieringen och utökningen av instrument för lånekapitalfinansiering bör särskild uppmärksamhet ägnas åt att se till att sådana instrument inte leder till riskfyllda finansiella metoder och skuldsättning och därmed utgör ett hot mot den finansiella stabiliteten.
(28)
Kommissionen bör varje år avlägga en rapport till Europaparlamentet och rådet. Rapporten bör innehålla en bedömning av EIB:s finansieringstransaktioner och hur dessa uppfyller kraven i detta beslut, deras mervärde och bidrag till unionens politik för yttre förbindelser, deras kvalitet, deras utvecklingseffekt med stöd av EIB:s REM och de finansiella förmåner som överförs till mottagarna. Rapporten bör också innehålla information om de faktiska anspråken på EU-garantin, finansieringen av klimatförändring och biologisk mångfald inom ramen för detta beslut, uppföljningen av samförståndsavtalet mellan EIB och Europeiska ombudsmannen och en beskrivning av samarbetet med kommissionen och andra europeiska och internationella finansinstitut, inklusive samfinansiering. Rapporten bör offentliggöras för att ge relevanta berörda parter t.ex. det civila samhället möjlighet att ge uttryck för sina uppfattningar.
(29)
EIB:s finansieringstransaktioner till stöd för unionens politik för yttre förbindelser bör fortsätta att genomföras i enlighet med principen om sund bankpraxis. De bör även fortsättningsvis förvaltas i enlighet med EIB:s egna regler och förfaranden, vilka bör återspegla dessa principer - bland annat lämpliga kontrollåtgärder - och i överensstämmelse med EIB:s uttalande om sociala och miljömässiga normer, samt med relevanta regler och förfaranden avseende revisionsrätten och Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf). I sina finansieringstransaktioner bör EIB på ett tillfredsställande sätt genomföra sin politik gentemot svagt reglerade eller icke samarbetsvilliga jurisdiktioner som definierats som icke samarbetsvilliga av unionen, Förenta nationerna, Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling eller arbetsgruppen för finansiella åtgärder för att bidra till den internationella kampen mot skattebedrägerier, skatteundandragande och penningtvätt. För transparensens skull ska EIB i samarbete med de lokala finansiella intermediärerna utarbeta en förteckning över de slutliga låntagarna.
(30)
EIB bör vidta lämpliga åtgärder för att se till att unionens ekonomiska intressen skyddas i de fall finansieringstransaktioner omfattas av EU-garantin genom att förebygga bedrägeri, korruption, penningtvätt och annan illegal verksamhet, och se till att Olaf ges rätt att göra kontroller och inspektioner på plats i förmånstagarnas lokaler. I linje med sin Policy för att förebygga och avskräcka från otillåtet beteende inom Europeiska investeringsbankens verksamhet (EIB:s bedrägeribekämpningspolicy), som antogs 2008 och reviderades 2013, bör EIB bedriva nära samarbete med behöriga myndigheter i unionen och medlemsstaterna för att skärpa de åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism som gäller för närvarande och bidra till att förbättra deras tillämpning. I enlighet med sitt tillvägagångssätt för larm om missförhållanden bör EIB också särskilt uppmärksamma information från personer som slår larm om missförhållanden som avser eventuella fall av bedrägeri, korruption eller annan olaglig verksamhet och skapa utrymme för en seriös uppföljning, återkoppling och skydd mot vedergällning.
(31)
EIB:s styrande organ bör uppmanas att vidta nödvändiga åtgärder för att anpassa EIB:s verksamhet så att den bidrar effektivt till EU:s politik för yttre förbindelser och på lämpligt sätt uppfyller kraven i detta beslut.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
EU-garanti
1. Unionen ska bevilja Europeiska investeringsbanken (EIB) en budgetgaranti för finansieringstransaktioner som utförs utanför unionen (nedan kallad EU-garanti). EU-garantin ska beviljas som en global garanti när det gäller betalningar som ska göras till EIB, men som banken inte får in, i samband med lån, lånegarantier och lånekapitalmarknadsinstrument som beviljas för och utställs till förmån för EIB-investeringsprojekt som är berättigande enligt punkt 2.
2. Berättigande till EU-garantin ska vara de lån, lånegarantier och skuldinstrument på kapitalmarknaderna från EIB som beviljas eller utfärdas för investeringsprojekt som utförs i berättigade länder i enlighet med EIB:s egna regler och förfaranden, inbegripet EIB:s uttalande om miljömässiga och sociala principer och normer, och till stöd för relevanta mål för unionens politik för yttre förbindelser, där EIB-finansiering har beviljats i enlighet med ett undertecknat avtal som varken har löpt ut eller återkallats (nedan kallade EIB:s finansieringstransaktioner).
3. EIB:s finansieringstransaktioner till stöd för unionens politik för yttre förbindelser ska fortsätta att genomföras i enlighet med principen om sund bankpraxis.
4. EU-garantin ska vara begränsad till 65 % av det sammanlagda beloppet av utbetalda krediter och ställda garantier inom ramen för EIB:s finansieringstransaktioner, minus återbetalda belopp, plus alla därtill knutna kostnader.
5. EU-garantin ska täcka EIB:s finansieringstransaktioner som har undertecknats eller kommer att undertecknas under perioden 1 januari 2014-31 december 2020.
6. Om Europaparlamentet och rådet vid utgången av den period som avses i punkt 5 inte har antagit ett beslut om beviljande av en ny EU-garanti till EIB för förluster i samband med dess finansieringstransaktioner utanför unionen, ska den perioden automatiskt förlängas en gång med sex månader.
Artikel 2
Tak för EIB:s finansieringstransaktioner inom ramen för EU-garantin
1. Det samlade taket för EIB:s finansieringstransaktioner inom ramen för EU-garantin under perioden 2014-2020 ska inte överstiga 30 000 000 000 EUR. Belopp som först avsatts för finansieringstransaktioner men som sedan ställs in ska inte räknas mot taket.
Det samlade taket ska indelas i
a)
ett fast tak på högst 27 000 000 000 EUR,
b)
ett fakultativt belopp på 3 000 000 000 EUR.
Europaparlamentet och rådet ska besluta i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet om hela eller delar av det belopp som avses i led b ska tas i bruk, och hur det i så fall ska fördelas mellan regioner på grundval av den halvtidsöversyn som anges i artikel 19.
2. Det fasta taket enligt punkt 1 a ska delas upp i regionala tak och deltak enligt bilaga I. Inom de regionala taken ska EIB successivt säkerställa en balanserad fördelning länderna emellan, inom de regioner som omfattas EU-garantin.
Artikel 3
Allmänna mål och principer
1. EU-garantin ska beviljas för EIB:s finansieringstransaktioner som enligt EIB:s egen bedömning har ett mervärde och som främjar något eller några av följande allmänna mål:
a)
Utveckling av lokal privat sektor, i synnerhet stöd till små och medelstora företag.
b)
Utveckling av social och ekonomisk infrastruktur inbegripet transport, energi, miljöinfrastruktur och informations- och kommunikationsteknik.
c)
Begränsning av och anpassning till klimatförändringarna.
2. Samtidigt som EIB:s särskilda karaktär som investeringsbank bevaras, ska finansieringstransaktioner som genomförs enligt detta beslut bidra till uppfyllandet av EU:s allmänna intresse, i synnerhet de allmänna principer som vägleder unionens yttre åtgärder i enlighet med artikel 21 i EU-fördraget och ska bidra till genomförandet av de internationella miljöavtal i vilka unionen är part. EIB:s styrande organ uppmanas att vidta nödvändiga åtgärder för att anpassa EIB:s verksamhet så att den bidrar effektivt till unionens politik för yttre förbindelser och på lämpligt sätt uppfyller kraven i detta beslut.
3. Regional integrering mellan partnerländer, särskilt inbegripet ekonomisk integration mellan föranslutningsländer, grannskapsländer och unionen, ska utgöra ett grundläggande mål för EIB:s finansieringstransaktioner på de områden som omfattas av de allmänna målen i punkt 1. EIB ska genomföra finansieringstransaktioner i mottagarländerna inom områden som omfattas av de allmänna målen genom att stödja utländska direktinvesteringar som främjar ekonomisk integration med unionen.
4. I utvecklingsländer, i enlighet med definitionen i Organisationen för ekonomiskt samarbete och utvecklings förteckning över mottagare av offentligt utvecklingsbistånd, ska EIB:s finansieringstransaktioner i enlighet med artiklarna 208 och 209 i EUF-fördraget indirekt bidra till uppfyllandet av målen i unionens politik för utvecklingssamarbete, t.ex. att minska fattigdomen genom tillväxt för alla och hållbar ekonomi och miljömässig och social utveckling.
5. För att säkerställa att investeringar i den privata sektorn har en så stor utvecklingseffekt som möjligt ska EIB sträva efter att stärka den lokala privata sektorn i mottagarländerna genom stöd till lokala investeringar enligt punkt 1 a. EIB:s finansieringstransaktioner som stöder de allmänna mål som fastställs i punkt 1 ska sträva efter att innehålla stöd till investeringsprojekt som utförs av små och medelstora företag från unionen. För att effektivt övervaka användningen av medel till förmån för berörda små och medelstora företag ska EIB fastställa avtalsenliga krav med finansiella intermediärer, bland annat standarder för den rapportering som mottagarna ska tillhandahålla.
EIB ska samarbeta med finansiella intermediärer som kan stödja de särskilda behoven bland små och medelstora företag i verksamhetsländerna och som inte deltar i finansieringstransaktioner som EIB genomför i länder som är berättigade till stöd via instrument inom en utländsk jurisdiktion som definierats som icke samarbetsvillig i enlighet med artikel 13.
6. EIB:s finansieringstransaktioner som stöder de allmänna mål som fastställs i punkt 1 b ska stödja investeringsprojekt, framför allt inom områdena transport, energi, miljöinfrastruktur, informations- och kommunikationsteknik, hälsa och utbildning. Detta omfattar framställning och integrering av energi från förnybara energikällor, omställning av energisystemet som möjliggör en omställning till teknik och bränslen som ger lägre koldioxidutsläpp, hållbar energisäkerhet och energiinfrastruktur, inbegripet produktion av gas och transport till unionens energimarknad samt elektrifiering av landsbygdsområden, miljöinfrastruktur såsom vatten, sanitet och grön infrastruktur, telekommunikationer och bredbandsnät.
7. EIB:s finansieringstransaktioner som stöder de allmänna mål som fastställs i punkt 1 c ska stödja investeringsprojekt inom begränsning av och anpassning till klimatförändringarna som bidrar till det övergripande målet i Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändring, särskilt genom att undvika och minska växthusgasutsläppen inom områdena förnybar energi, energieffektivitet och hållbar transport, eller genom att öka motståndskraften mot de negativa effekterna av klimatförändringarna på sårbara länder, sektorer och samhällen. Kriterierna för berättigande till finansiering av projekt som rör klimatåtgärder fastställs i EIB:s klimatförändringsstrategi som ska uppdateras senast i slutet av 2015. I detta syfte borde en analys av koldioxidavtrycken inkluderas i miljökonsekvensbedömningen för att fastställa om projektförslagen maximerar förbättringarna i energieffektiviteten. Under den period som omfattas av detta beslut ska volymen av dessa transaktioner utgöra minst 25 % av EIB:s totala finansieringstransaktioner.
8. I linje med klimatförändringsmål inom unionen och internationellt ska EIB före utgången av 2015 i samarbete med kommissionen uppdatera sin klimatförändringsstrategi när det gäller EIB:s finansieringstransaktioner. Denna uppdatering ska bland annat omfatta konkreta åtgärder för att se till att investeringsprojekt enligt detta beslut stämmer överens med unionens mål för klimatförändringar och trappa upp insatserna för att främja förnybara energikällor och energieffektivitet.
9. EU-garantin ska endast täcka EIB-finansieringstransaktioner som genomförs i berättigade länder som har ingått ett ramavtal med EIB om de rättsliga villkoren för sådan finansiering.
Artikel 4
Berörda länder
1. Förteckningen över de länder som är potentiellt berättigade till EIB-finansiering med EU-garanti anges i bilaga II. Förteckningen över de länder som är berättigade till EIB-finansiering med EU-garanti anges i bilaga III och får inte omfatta några andra länder än de som förtecknas i bilaga II. I fråga om länder som inte förtecknas i bilaga II ska beslut om landet är berättigat till EIB-finansiering med EU-garanti fattas från fall till fall och i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet.
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 18 med avseende på ändringar av bilaga III. Kommissionens beslut ska grundas på en övergripande ekonomisk, social, miljörelaterad och politisk bedömning som omfattar i synnerhet aspekter som rör demokrati, mänskliga rättigheter och grundläggande friheter liksom Europaparlamentets relevanta resolutioner och rådets beslut och slutsatser.
3. Delegerade akter som ändrar bilaga III ska inte påverka EU-garantins täckning av sådan EIB-finansiering som har undertecknats före de delegerade akternas ikraftträdande, med förbehåll för vad som anges i punkt 4.
4. Utbetalningar av EIB:s finansieringstransaktioner som omfattas av en totalgaranti enligt artikel 8.1 får inte göras i länder som inte förtecknas i bilaga III.
5. EU-garantin får inte täcka EIB-finansieringstransaktioner i ett visst land om avtalet om sådan finansiering har undertecknats efter det att landet blev medlem i unionen.
Artikel 5
EIB:s finansieringstransaktioners bidrag till unionens politiska mål
1. Kommissionen ska i samråd med EIB uppdatera befintliga regionala tekniska operativa riktlinjer för EIB:s finansieringstransaktioner inom ett år efter detta besluts ikraftträdande.
De regionala tekniska operativa riktlinjerna ska överensstämma med den vidare ramen för unionens regionalpolitik som anges i bilaga IV. Framför allt ska de regionala tekniska operativa riktlinjerna säkerställa att EIB:s finansiering enligt detta beslut kompletterar unionens motsvarande politik, program och instrument för stöd till de olika regionerna.
Vid uppdateringen av de regionala tekniska operativa riktlinjerna ska kommissionen och EIB ta hänsyn till relevanta resolutioner från Europaparlamentet samt rådets beslut och slutsatser. De regionala tekniska operativa riktlinjerna ska stämma överens med prioriteringarna i de nationella eller regionala programmen som om möjligt upprättats av mottagarländerna med hänsyn till eventuella samråd med det lokala civila samhället i samband med programmens upprättande.
Så snart de regionala tekniska operativa riktlinjerna har uppdaterats ska kommissionen översända dem till Europaparlamentet och rådet.
Inom ramen för de regionala tekniska operativa riktlinjerna ska EIB fastställa motsvarande finansieringsstrategier och se till att de genomförs.
EIB:s finansieringstransaktioner ska vara förenliga med de regionala tekniska operativa riktlinjerna och mottagarlandets strategier.
De regionala tekniska operativa riktlinjerna ska ses över efter den halvtidsöversyn som avses i artikel 19.
2. Inom ramen för förfarandet i artikel 19 i protokoll nr 5, ska kommissionen avge ett yttrande om EIB:s finansieringstransaktioner. Om kommissionen avstyrker en EIB-finansieringstransaktion som omfattas av detta beslut, ska transaktionen inte omfattas av EU-garantin.
Artikel 6
Samarbete med kommissionen och utrikestjänsten
1. Överensstämmelsen mellan EIB:s externa verksamhet och målen för unionens politik för yttre förbindelser ska stärkas i syfte att maximera synergieffekterna mellan EIB:s finansieringstransaktioner och unionens budgetmedel, särskilt genom uppdatering av de regionala tekniska operativa riktlinjer som avses i artikel 5 och som utrikestjänsten vid behov ska rådfrågas om i policyfrågor, samt genom en regelbunden och systematisk dialog och tidigt informationsutbyte om följande:
a)
Strategidokument som utarbetas av kommissionen eller utrikestjänsten, exempelvis landstrategidokument, regionstrategidokument, vägledande program, handlingsplaner och föranslutningsdokument.
b)
EIB:s strategiska planeringsdokument, projektplanering och EIB:s årliga rapporter till kommissionen.
c)
Övriga policyaspekter och operativa aspekter.
2. Samarbetet ska genomföras på regionbasis, till exempel på unionsdelegationsnivå, med beaktande av EIB:s roll och unionens politik för respektive region.
Artikel 7
Samarbete med andra europeiska och internationella finansinstitut
1. EIB:s finansieringstransaktioner ska i förekommande fall ske i samarbete med andra europeiska multilaterala finansinstitut och finansinstitut i medlemsstaterna (nedan kallade europeiska finansinstitut) och internationella finansinstitut inklusive regionala utvecklingsbanker (nedan kallade internationella finansinstitut) för att maximera synergieffekter, samverkan och effektivitet, utveckla gemensamt innovativa finansinstrument, säkerställa en försiktig och rimlig riskdelning och samstämda investeringsprojekt- och sektorsvillkor samt minimera eventuell dubblering av kostnader och onödig överlappning.
2. Det samarbete som avses i punkt 1 ska underlättas av en samordning mellan kommissionen, EIB och de berörda europeiska och internationella finansinstitut som bedriver verksamhet i olika regioner och ska genomföras vid en lämplig tidpunkt i enlighet med samförståndsavtal eller andra ramar för samarbete mellan unionen och olika regioner.
Artikel 8
EU-garantins omfattning och villkor
1. EU-garantin ska täcka alla betalningar som EIB inte har mottagit men som förfallit till betalning (nedan kallad totalgaranti) för finansieringstransaktioner, med undantag för den som består av instrument för lånekapitalfinansiering, som EIB har inlett med en stat eller som garanteras av en stat och för övriga finansieringstransaktioner som EIB inlett med regionala eller lokala myndigheter eller statligt ägda eller kontrollerade offentliga företag eller institutioner, där EIB för dessa övriga EIB-finansieringstransaktioner gjort en lämplig riskanalys med beaktande av kreditrisksituationen i det berörda landet.
2. Med avseende på tillämpningen av punkt 1 företräds Palestina av den palestinska myndigheten och Kosovo (13) företräds av Kosovos myndigheter.
3. Vad gäller EIB:s finansieringstransaktioner utöver dem som avses i punkt 1 ska EU-garantin omfatta alla belopp som EIB inte har mottagit men som förfallit till betalning, om den uteblivna återbetalningen följer av att någon av följande politiska risker har förverkligats (nedan kallad garanti för politisk risk):
a)
Hinder för valutaöverföringar.
b)
Expropriation.
c)
Krig eller inre oroligheter.
d)
Rättsvägran vid avtalsbrott.
4. För EIB-finansieringstransaktioner som består av instrument på lånekapitalmarknaden ska endast garantin för politisk risk gälla.
5. Finansieringsöverenskommelser med enskilda projektansvariga som avser EIB:s finansieringstransaktioner ska även inkludera lämpliga miljömässiga och sociala bestämmelser i enlighet med EIB:s egna regler och förfaranden.
6. Kommissionen och EIB ska ange i det garantiavtal som avses i artikel 14 en tydlig och transparent policy för tilldelning som gör det möjligt för EIB att inom ramen för sin externa verksamhet identifiera de transaktioner som ska finansieras inom ramen för detta beslut, för att säkerställa att EU-garantin används på effektivast möjliga sätt. Tilldelningspolicyn ska baseras på kreditvärdigheten av EIB:s finansieringstransaktioner såsom de bedöms av EIB, de tak som anges i bilaga I, typen av motpart, oavsett om det är en självständig stat eller dess underenheter enligt punkt 1 i den här artikeln, eller en privat aktör, EIB:s riskabsorptionsförmåga och andra relevanta kriterier, inbegripet mervärdet för EU-garantin. Europaparlamentet och rådet ska informeras om tilldelningspolicyn i enlighet med artikel 14.
7. När EU-garantin utlöses ska unionen överta EIB:s relevanta rättigheter med hänsyn till eventuella förpliktelser i samband med dess finansieringstransaktioner, i enlighet med det garantiavtal som avses i artikel 14.
Artikel 9
EIB:s bedömning och övervakning av investeringsprojekten
1. EIB ska genomföra en grundlig due diligence-granskning och när det är lämpligt kräva att de projektansvariga genomför lokala samråd i linje med unionens sociala principer och miljöprinciper, med relevanta nationella och lokala intressenter och med det civila samhället i samband med projektplaneringen och genomförandet om de sociala, människorättsliga, miljömässiga, ekonomiska och utvecklingsmässiga aspekterna av de investeringsprojekt som omfattas av EU-garantin och tillhandahålla information som är relevant för granskningen av bidraget vad gäller att uppnå målen för unionens politik för yttre förbindelser och strategiska mål.
Vid behov ska denna granskning innefatta en bedömning av hur kapaciteten hos mottagarna av EIB-finansiering kan stärkas under projektcykeln med hjälp av tekniskt bistånd. EIB:s egna regler och förfaranden ska innehålla nödvändiga bestämmelser om bedömning av investeringsprojektens miljöeffekter och sociala effekter och aspekter rörande mänskliga rättigheter och förebyggande av konflikter så att det säkerställs att investeringsprojekt som får stöd enligt detta beslut är miljömässigt och socialt hållbara.
2. Utöver förhandsbedömningen av utvecklingsaspekter bör EIB övervaka genomförandet av sina finansieringstransaktioner. EIB ska särskilt begära att de projektansvariga genomför en grundlig övervakning under projektgenomförandet till och med slutförandet av projektet, bl.a. i fråga om projektens ekonomiska effekter, utvecklingseffekter, sociala effekter och inverkan på miljön och mänskliga rättigheter. EIB ska regelbundet bedöma den information som tillhandahålls av de projektansvariga och göra den tillgänglig för allmänheten med de projektansvarigas samtycke. När så är möjligt ska slutrapporter för projekten som avser EIB:s finansieringstransaktioner offentliggöras, med undantag för konfidentiell information.
3. EIB:s övervakning ska också eftersträva att omfatta genomförandet av förmedlade transaktioner och finansiella intermediärers utförande av sina uppgifter till stöd för små och medelstora företag.
4. EIB ska etablera ett övergripande system för förhandsbedömning av relativa och absoluta växthusgasutsläpp i samband med EIB:s finansieringstransaktioner där dessa utsläpp uppfyller viktiga gränser, såsom fastställs i relevanta metoder, som anges i EIB:s klimatförändringsstrategi, och där uppgifter finns tillgängliga.
5. Resultatet av övervakningen ska om möjligt offentliggöras, med förbehåll för sekretesskrav och berörda parters samtycke.
Artikel 10
Externa inkomster avsatta för särskilda ändamål för garantifonden
Återbetalningar och intäkter för ett belopp på 110 000 000 EUR, som härrör från transaktioner som avslutats före 2007, inbegripet kapitalåterbetalningar, utlösta garantier och återbetalningar på lånesumman, utdelningar, kapitalvinster, garantiavgifter och räntor på lån och på belopp på förvaltningskonton som återbetalats till det förvaltningskonto som fastställts för faciliteten för investering och partnerskap för Europa-Medelhavsområdet och som kan tillskrivas stödet från unionens allmänna budget, ska utgöra externa inkomster avsatta för särskilda ändamål i enlighet med artikel 21.4 i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 och ska användas för garantifonden.
Belopp som överstiger 110 000 000 EUR och som har återbetalats till det förvaltningskonto som fastställts för faciliteten för investering och partnerskap för Europa-Medelhavsområdet ska införas i unionens allmänna budget efter avdrag för förvaltningskostnader och avgifter.
Artikel 11
Årsrapporter och räkenskaper
1. Kommissionen ska varje år lämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om EIB-finansieringstransaktioner som genomförs enligt detta beslut. Rapporten ska offentliggöras och ska innehålla följande:
a)
En bedömning av EIB:s finansieringstransaktioner på projekt-, sektors- och landsnivå och på regional nivå och deras överensstämmelse med detta beslut.
b)
En utvärdering av det mervärde, det uppskattade resultatet och den utvecklingseffekt som EIB:s finansieringstransaktioner har på ackumulerad basis som stöder sig på EIB:s årsrapport för ramen för mätning av resultaten. I detta syfte ska EIB använda resultatindikatorer avseende utvecklings- och miljöaspekter samt sociala aspekter, inbegripet människorättsaspekter, för finansierade projekt med beaktande av relevanta indikatorer enligt 2005 års Parisdeklaration om biståndseffektivitet. Indikatorerna för projektens miljöaspekter ska innefatta kriterier för ren teknik, som i princip ska vara inriktade på energieffektivitet och teknik för att minska utsläppen.
c)
En bedömning av EIB-finansieringstransaktionernas bidrag till uppnåendet av målen för unionens yttre politik och strategiska mål, med hänsyn till de tekniska operativa riktlinjer som avses i artikel 5.
d)
En utvärdering av de finansiella förmåner som överförs till mottagarna av EIB:s finansieringstransaktioner på ackumulerad basis.
e)
En utvärdering av kvaliteten på EIB:s finansieringstransaktioner, i synnerhet huruvida EIB har tagit hänsyn till den miljömässiga och sociala hållbarheten med visande av tillbörlig aktsamhet och övervakning av finansierade investeringsprojekt.
f)
Närmare uppgifter om de faktiska anspråken på EU-garantin.
g)
Information om finansieringsvolymer för klimatförändring och biologisk mångfald inom ramen för detta beslut, konsekvenser för de absoluta och relativa utsläpp av växthusgaser som avses i artikel 9.4 på ackumulerad basis samt antalet projekt som utvärderas med hänsyn till klimatrisken.
h)
En beskrivning av samarbetet med kommissionen och andra europeiska och internationella finansinstitut, inklusive samfinansiering. Rapporten ska särskilt innehålla en uppdelning av unionens finansiella resurser och andra europeiska och internationella finansinstituts resurser som används i kombination med EIB-finansiering för att på sätt ge en överblick över den övergripande investering som stöds av EIB:s finansieringstransaktioner i enlighet med detta beslut. I rapporten ska även det nya samförståndsavtal mellan EIB och andra europeiska eller internationella finansinstitut nämnas som inverkar på EIB:s finansieringstransaktioner i enlighet med detta beslut.
i)
Information om uppföljningen av samförståndsavtalet mellan EIB och Europeiska ombudsmannen i den mån som avtalet berör de EIB-finansieringstransaktioner som omfattas av detta beslut.
2. Med avseende på kommissionens rapportering enligt punkt 1 ska EIB förse kommissionen med årliga rapporter om EIB:s finansiella transaktioner som utförts inom ramen för detta beslut, inklusive nödvändiga element som gör det möjligt för kommissionen att rapportera i enlighet med punkt 1. EIB kan också förse kommissionen med ytterligare information som kan vara relevant för att Europaparlamentet och rådet ska få en mer komplett översikt över EIB:s externa verksamhet.
3. EIB ska till kommissionen lämna de statistiska, finansiella och räkenskapsmässiga uppgifter om var och en av EIB:s finansieringstransaktioner och eventuell ytterligare information som krävs för att uppfylla kommissionens rapporteringsskyldigheter eller besvara förfrågningar från revisionsrätten, samt ett revisionsintyg om utestående belopp avseende EIB:s finansieringstransaktioner. EIB ska även förse kommissionen med andra nödvändiga dokument i enlighet med förordning (EU, Euratom) nr 966/2012.
4. Som underlag för kommissionens redovisning och rapportering av de risker som täcks av EU-garantin ska EIB till kommissionen lämna sin riskanalys och sina kreditvärderingsuppgifter avseende EIB-finansieringstransaktioner.
5. EIB ska till kommissionen minst en gång per år inlämna ett vägledande flerårigt program för den planerade volymen av tecknade avtal om finansiering från EIB i syfte att säkerställa att EIB:s prognostiserade finansiering överensstämmer med de tak som fastställs i detta beslut och att säkerställa en lämplig budgetplanering för avsättning av medel till garantifonden. Kommissionen ska ta denna prognos i beaktande vid utarbetandet av förslaget till unionens allmänna budget.
6. EIB ska regelbundet till Europaparlamentet, rådet och kommissionen överlämna alla sina oberoende utvärderingsrapporter med en bedömning av de praktiska resultat som uppnåtts genom EIB:s specifika verksamhet enligt detta beslut och andra externa mandat.
7. EIB ska lämna de uppgifter som avses i punkterna 2-6 på egen bekostnad. EIB ska även offentliggöra den information som avses i punkterna 2, 3 och 6 i allmänt hållen form och med undantag för konfidentiell information.
Artikel 12
Transparens och offentliggörande av information
1. I enlighet med bankens egen öppenhetspolitik och unionens principer för tillgång till handlingar och information, och successivt i enlighet med standarderna inom det internationella initiativet för öppenhet (Iati), ska EIB på sin webbplats tillgängliggöra information om
a)
EIB:s samtliga finansieringstransaktioner som utförs enligt detta beslut, efter det att projektet godkänts, med särskilt angivande av att ett investeringsprojekt omfattas av EU-garantin och av hur det bidrar till målen för unionens yttre åtgärder, särskilt dess ekonomiska, sociala och miljömässiga effekter,
b)
om inte krav på sekretess gäller, alla samförståndsavtal mellan EIB och andra europeiska eller internationella finansinstitut som berör EIB:s finansieringstransaktioner enligt detta beslut,
c)
om så är möjligt och lämpligt, befintliga ramavtal mellan EIB och ett mottagarland; vid undertecknandet av nya avtal eller ändring av befintliga sådana, ska EIB sträva efter att möjliggöra ett offentliggörande,
d)
EIB:s uppdelningspolitik.
2. Särskilda uppgifter om alla indrivningar enligt det garantiavtal som avses i artikel 14 och det avtal med närmare bestämmelser och förfaranden för att kräva in fordringar som avses i artikel 15.2, ska offentliggöras på kommissionens webbplats, om inte krav på sekretess gäller.
Artikel 13
Icke samarbetsvilliga jurisdiktioner
Inom ramen för sina finansieringstransaktioner ska EIB inte tolerera någon form av verksamhet som utförs för illegala syften, inklusive penningtvätt, finansiering av terrorism, skattebedrägeri och skatteundandragande, korruption och bedrägerier som påverkar unionens ekonomiska intressen. EIB ska i synnerhet inte delta i några finansieringstransaktioner som genomförs i ett berättigat land genom en utländsk förmedlare som är belägen i en jurisdiktion som definierats som icke samarbetsvillig av unionen, Förenta nationerna, Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling eller arbetsgruppen för finansiella åtgärder.
I sina finansieringstransaktioner ska EIB tillämpa de principer och normer som anges i unionsrätten om förhindrande av att det finansiella systemet används för penningtvätt och finansiering av terrorism, inbegripet ett krav på rimliga åtgärder för att i tillämpliga fall identifiera faktiska ägare.
Artikel 14
Garantiavtal
Kommissionen och EIB ska underteckna ett garantiavtal med detaljerade uppgifter och förfaranden för den EU-garanti som anges i artikel 8 och ska informera Europaparlamentet och rådet om detta.
Artikel 15
Återvinning av utbetalningar som gjorts av kommissionen
1. Om kommissionen gör en utbetalning som omfattas av EU-garantin, ska EIB i kommissionens namn och på dess vägnar ansvara för att driva in fordringar som rör de utbetalda beloppen.
2. Senast den dag då det garantiavtal som avses i artikel 14 ingås ska kommissionen och EIB ingå ett avtal med närmare bestämmelser och förfaranden för indrivning av fordringar.
Artikel 16
Revisionsrättens revision
EU-garantin och betalningarna och de indrivna beloppen enligt denna ska när de hör till Europeiska unionens allmänna budget revideras av revisionsrätten.
Artikel 17
Bedrägeribekämpningsåtgärder
1. EIB ska omedelbart underrätta Olaf och tillhandahålla nödvändig information när den under förberedelserna, genomförandet eller avslutningen av projekt som omfattas av EU-garantin har skäl att misstänka att det föreligger ett möjligt fall av bedrägeri, korruption, penningtvätt eller annan illegal verksamhet som kan påverka unionens ekonomiska intressen.
2. Olaf får göra utredningar, däribland kontroller och inspektioner på plats, i enlighet med bestämmelserna och förfarandena i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 (14), rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 (15) och rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 (16) för att skydda unionens finansiella intressen i syfte att fastställa om det har förekommit bedrägeri, korruption, penningtvätt eller annan illegal verksamhet som påverkar unionens ekonomiska intressen i samband med finansieringstransaktionerna. Olaf får till de berörda medlemsstaternas behöriga myndigheter översända information som erhållits under utredningarna.
Om det finns bevis för sådan illegal verksamhet, ska EIB bistå vid indrivningen med avseende på sina egna finansieringstransaktioner och inom ramen för sitt ansvarsområde.
3. Finansieringsavtal som undertecknas i samband med projekt som får stöd enligt detta beslut ska innehålla klausuler som möjliggör suspendering av EIB:s finansieringstransaktioner och om så krävs lämpliga indrivningsåtgärder vid bedrägeri, korruption eller annan illegal verksamhet. Beslutet om suspension eller upphävande av EIB:s finansiering ska fattas av EIB efter vederbörligt beaktande av alla omständigheter och risker.
4. EIB ska fortsätta att förlita sig på sin enda kontaktpunkt för korruptions- och bedrägeribekämpning för EIB:s personal och alla berörda parter.
5. I sina finansieringstransaktioner ska EIB genomföra sin uteslutningsmekanism för avstängning av motparter som är inblandade i bedrägeri och korruption, vilken inbegriper uteslutningskriterierna i unionens centrala databas över uteslutna, för att säkerställa att alla parters rättigheter respekteras.
Artikel 18
Utövande av delegeringen
1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2. Den delegering av befogenhet som avses i artikel 4 ska ges till kommissionen på obestämd tid från och med den 11 maj 2014.
3. Den delegering av befogenhet som avses i artikel 4 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
4. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
5. En delegerad akt som antas enligt artikel 4 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
Artikel 19
Halvtidsöversyn
Senast den 31 december 2016 ska kommissionen i samarbete med EIB förse Europaparlamentet och rådet med en halvtidsrapport som utvärderar tillämpningen av detta beslut under de första åren och som där så är lämpligt ska åtföljas av ett förslag till ändring av beslutet. Halvtidsrapporten ska baseras på en oberoende extern utvärdering och bidrag från EIB.
Rapporten ska särskilt innehålla
a)
en bedömning av tillämpningen av uppdelningspolitiken,
b)
en bedömning av EIB:s rapportering och vid behov rekommendationer om hur den kan förbättras,
c)
en bedömning av REM, inbegripet resultatindikatorer och -kriterier, och deras bidrag till uppnåendet av målen för detta beslut,
d)
en detaljerad redogörelse för de kriterier som beaktas för rekommendationen om ett eventuellt ianspråktagande av hela eller delar av det fakultativa ytterligare beloppet.
Artikel 20
Slutrapport
Senast den 31 december 2021 ska kommissionen till Europaparlamentet och rådet lägga fram en slutrapport om tillämpningen av detta beslut.
Artikel 21
Ikraftträdande
Detta beslut träder i kraft den tredje dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Utfärdat i Strasbourg den 16 april 2014.