SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2015/720
ze dne 29. dubna 2015,
kterou se mění směrnice 94/62/ES, pokud jde o omezení spotřeby lehkých plastových nákupních tašek
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/62/ES (4) byla přijata za účelem prevence a omezení dopadu obalů a obalových odpadů na životní prostředí. Přestože plastové nákupní tašky jsou obaly ve smyslu uvedené směrnice, její ustanovení neobsahují konkrétní opatření týkající se spotřeby těchto tašek.
(2)
Současná míra spotřeby plastových nákupních tašek má za následek vysokou míru jejich zahazování mimo místa určená k odkládání odpadu a neúčinné využívání zdrojů a očekává se, že pokud se nepřijme žádné opatření, spotřeba těchto tašek dále poroste. Zahazování plastových nákupních tašek mimo místa určená k odkládání odpadu vede ke znečišťování životního prostředí a zhoršuje široce rozšířený problém zanášení vodních útvarů odpadem, což ohrožuje vodní ekosystémy po celém světě.
(3)
Je také zjevné, že hromadění plastových nákupních tašek v životním prostředí má nepříznivý dopad na určité hospodářské činnosti.
(4)
Plastové nákupní tašky o tloušťce stěny nedosahující 50 mikronů (dále jen „lehké plastové nákupní tašky“), které představují převážnou většinu všech plastových nákupních tašek spotřebovávaných v Unii, jsou v porovnání se silnějšími plastovými nákupními taškami méně často opětovně používány. V důsledku toho se lehké plastové nákupní tašky stávají rychleji odpadem a kvůli své malé hmotnosti končí častěji mimo místa určená k odkládání odpadu.
(5)
Stávající míra recyklace lehkých plastových nákupních tašek je velmi nízká a vzhledem k řadě praktických a ekonomických obtíží není pravděpodobné, že by se v blízké budoucnosti výrazně zvýšila.
(6)
Podle hierarchie způsobů nakládání s odpady je na prvním místě prevence. Plastové nákupní tašky slouží více účelům a budou předmětem spotřeby i v budoucnu. V zájmu zajištění toho, aby potřebné plastové nákupní tašky neskončily jako odpad v životním prostředí, je třeba zavést odpovídající opatření a informovat spotřebitele o správném nakládání s odpady.
(7)
Míra spotřeby plastových nákupních tašek se napříč Unií výrazně liší z důvodu rozdílných spotřebitelských návyků, a v závislosti na stupni povědomí o problematice životního prostředí a účinnosti politických opatření přijatých členskými státy. Některým členským státům se podařilo míru spotřeby plastových nákupních tašek značně snížit; v sedmi členských státech s nejlepšími výsledky dosahuje průměrná spotřeba pouze 20 % průměrné spotřeby Unie.
(8)
Dostupnost a přesnost údajů o stávající míře spotřeby lehkých plastových nákupních tašek se v jednotlivých členských státech liší. Přesné a srovnatelné údaje o spotřebě mají klíčový význam pro posouzení účinnosti opatření zaměřených na omezení spotřeby a pro zajištění jednotných podmínek provádění. Měla by proto být vypracována společná metodika pro výpočet roční spotřeby lehkých plastových nákupních tašek na osobu s cílem sledovat pokrok při omezování jejich spotřeby.
(9)
Kromě toho se ukázalo, že při dosahování cílů týkajících se snižování spotřeby plastových nákupních tašek hraje rozhodující úlohu informování spotřebitelů. Je tedy nezbytné na institucionální úrovni usilovat o zvyšování povědomí o vlivu plastových nákupních tašek na životní prostředí a přestat plasty vnímat jako neškodnou a levnou komoditu.
(10)
Aby se podpořilo trvalé omezování průměrné spotřeby lehkých plastových nákupních tašek, měly by členské státy v souladu s celkovými cíli odpadové politiky Unie a s hierarchií způsobů nakládání s odpady stanovenou ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES (5) přijmout opatření k výraznému snížení spotřeby lehkých plastových nákupních tašek. Tato opatření by měla brát v potaz stávající míru spotřeby plastových nákupních tašek v jednotlivých členských státech s tím, že vyšší míra spotřeby si vyžaduje ambicióznější úsilí, a měla by zohledňovat snížení, jehož již bylo dosaženo. V zájmu sledování pokroku při snižování spotřeby lehkých plastových nákupních tašek je třeba, aby vnitrostátní orgány poskytovaly údaje o jejich spotřebě v souladu s článkem 12 směrnice 94/62/ES.
(11)
Opatření, jež mají členské státy přijmout, mohou spočívat ve využití ekonomických nástrojů, jako jsou zpoplatnění, daně a poplatky, které se při snižování spotřeby plastových nákupních tašek ukázaly být obzvláště účinné, a v omezeních při jejich uvádění na trh, jako jsou například zákazy v rámci odchylky od článku 18 směrnice 94/62/ES pod podmínkou, že jsou tato omezení přiměřená a nediskriminační.
(12)
Tato opatření se mohou lišit v závislosti na tom, jaký mají lehké plastové nákupní tašky při svém využití nebo odstranění dopad na životní prostředí, a v závislosti na jejich vlastnostech z hlediska recyklace a kompostování, jejich trvanlivosti nebo konkrétním zamýšleném způsobu jejich použití a možných nepříznivých účincích vyplývajících z jejich nahrazení taškami z jiných materiálů.
(13)
Členské státy mohou uplatnit výjimku v případě plastových nákupních tašek o tloušťce stěny nedosahující 15 mikronů (dále jen „velmi lehké plastové nákupní tašky“) poskytovaných jako primární obaly pro volně ložené potraviny, je-li to nezbytné z hygienických důvodů nebo v případě, že jejich užití pomáhá zabránit plýtvání potravinami.
(14)
Členské státy mohou dle vlastního uvážení využít příjmy z opatření přijatých podle směrnice 94/62/ES za účelem dosažení trvalého snížení spotřeby lehkých plastových nákupních tašek.
(15)
Důležitou úlohu při snižování spotřeby plastových nákupních tašek mohou hrát osvětové programy určené pro spotřebitele obecně a vzdělávací programy pro děti.
(16)
Evropská norma EN 13432 „Požadavky na obaly využitelné ke kompostování a biodegradaci - Zkušební schéma a kritéria hodnocení pro konečné přijetí obalu“ stanoví vlastnosti materiálu, který lze považovat za „kompostovatelný“, tedy může být recyklován procesem organického využití, ke kterému patří kompostování a anaerobní digesce. Komise by měla požádat Evropský výbor pro normalizaci, aby vypracoval zvláštní normu pro obaly vhodné k domácímu kompostování.
(17)
Je důležité zajistit uznávání štítků nebo značek pro biologicky rozložitelné a kompostovatelné plastové nákupní tašky v celé Unii.
(18)
Některé plastové nákupní tašky označují jejich výrobci jako „oxo-biologicky rozložitelné“ či „oxo-rozložitelné“. U těchto tašek jsou běžné plasty obohaceny přísadami. V důsledku přítomnosti těchto přísad se daný plast v průběhu času rozpadá na malé částice, které se usazují v životním prostředí. Nazývat tyto tašky „biologicky rozložitelnými“ může proto být zavádějící, neboť jejich používání nemusí být řešením problému zahazování odpadu mimo místa určená k jeho odkládání, ale naopak může míru znečištění zvyšovat. Komise by měla posoudit dopad používání oxo-rozložitelných plastových nákupních tašek na životní prostředí a předložit Evropskému parlamentu a Radě zprávu, která by případně zahrnovala i soubor opatření vypracovaný za účelem omezení jejich spotřeby nebo snížení případných škodlivých dopadů.
(19)
Opatření, která mají členské státy přijmout ke snížení spotřeby plastových nákupních tašek, by měla vést k trvalému snížení spotřeby lehkých plastových nákupních tašek a neměla by mít za následek celkové zvýšení produkce obalů.
(20)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se sdělením Komise o plánu pro Evropu účinněji využívající zdroje a měla by přispět ke krokům, které jsou podnikány proti zahazování odpadu do moře v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2008/56/ES (6).
(21)
Směrnice 94/62/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 94/62/ES se mění takto:
1)
V článku 3 se vkládají nové body, které znějí:
„1a.
‚plastem‘ polymer ve smyslu čl. 3 bodu 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 (*), k němuž mohou být přidány přísady nebo další látky, a který je schopen plnit funkci hlavní strukturní složky nákupních tašek;
1b.
‚plastovými nákupními taškami‘ nákupní tašky s držadly nebo bez nich vyrobené z plastů a poskytované spotřebitelům v místě prodeje zboží či produktů;
1c.
‚lehkými plastovými nákupními taškami‘ plastové nákupní tašky o tloušťce stěny nedosahující 50 mikronů;
1d.
‚velmi lehkými plastovými nákupními taškami‘ plastové nákupní tašky o tloušťce stěny nedosahující 15 mikronů, které jsou nezbytné z hygienických důvodů nebo poskytované jako primární obaly pro volně ložené potraviny v případě, že jejich užití pomáhá zabránit plýtvání potravinami;
1e.
‚oxo-rozložitelnými plastovými nákupními taškami‘ plastové nákupní tašky vyrobené z plastových materiálů, které obsahují přísady, jež vyvolávají rozpad plastového materiálu na mikročástice.
(*) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Úř. věst. L 396, 30.12.2006, s. 1).“" 						
2)
V článku 4 se vkládají nové odstavce, které znějí:
„1a. Členské státy přijmou opatření, aby na svém území dosáhly trvalého snížení spotřeby lehkých plastových nákupních tašek.
Mezi tato opatření může patřit použití vnitrostátních cílů pro snížení spotřeby, zachování nebo zavedení ekonomických nástrojů, jakož i použití omezení při uvádění na trh v rámci odchylky od článku 18 pod podmínkou, že tato omezení jsou přiměřená a nediskriminační.
Tato opatření se mohou lišit v závislosti na tom, jaký mají lehké plastové nákupní tašky při svém využití nebo odstranění dopad na životní prostředí, a rovněž v závislosti na jejich vlastnostech z hlediska kompostování, trvanlivosti nebo konkrétním zamýšleném způsobu použití.
Opatření přijatá členskými státy zahrnují buď jednu nebo obě tyto složky:
a)
přijetí opatření zajišťujících, aby nejpozději od 31. prosince 2019 nepřekračovala roční míra spotřeby 90 lehkých plastových nákupních tašek na osobu a nejpozději od 31. prosince 2025 40 lehkých plastových nákupních tašek na osobu, nebo rovnocenné cíle stanovené hmotnostně. Velmi lehké plastové nákupní tašky nemusí být do vnitrostátních cílů spotřeby zahrnuty;
b)
přijetí nástrojů zajišťujících, aby nejpozději od 31. prosince 2018 nebyly lehké plastové nákupní tašky v místě prodeje zboží nebo produktů poskytovány bezplatně, ledaže jsou uplatňovány stejně účinné nástroje. Velmi lehké plastové nákupní tašky mohou být z působnosti uvedených opatření vyňaty.
Ode dne 27. května 2018 členské státy v rámci podávání zpráv Komisi poskytujících údaje o obalech a obalových odpadech v souladu s článkem 12 informují o roční spotřebě lehkých plastových nákupních tašek.
Do dne 27. května 2016 přijme Komise prováděcí akt, jímž stanoví metodiku pro výpočet roční spotřeby lehkých plastových nákupních tašek na osobu a upraví formáty pro podávání zpráv přijaté podle čl. 12 odst. 3. Tento prováděcí akt se přijímá regulativním postupem podle čl. 21 odst. 2.
1b. Aniž je dotčen článek 15, mohou členské státy přijmout opatření, jako jsou například ekonomické nástroje a vnitrostátní cíle pro snížení spotřeby, pokud jde o jakýkoliv druh plastových nákupních tašek bez ohledu na tloušťku jejich stěn.
1c. Komise a členské státy alespoň během prvního roku po 27. listopadu 2016 aktivně podporují veřejné informační a osvětové kampaně týkající se nepříznivého dopadu nadměrné spotřeby lehkých plastových nákupních tašek na životní prostředí.“
3)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 8a
Zvláštní opatření týkající se biologicky rozložitelných a kompostovatelných plastových nákupních tašek
Do dne 27. května 2017 přijme Komise prováděcí akt, jímž stanoví specifikace štítků nebo známek s cílem zajistit uznávání biologicky rozložitelných a kompostovatelných plastových nákupních tašek v celé Unii a poskytovat spotřebitelům správné informace o vlastnostech těchto tašek z hlediska jejich kompostování. Tento prováděcí akt se přijímá regulativním postupem podle čl. 21 odst. 2.
Členské státy zajistí, aby do 18 měsíců po přijetí uvedeného prováděcího aktu byly biologicky rozložitelné a kompostovatelné plastové nákupní tašky označeny štítky v souladu se specifikacemi v něm stanovenými.“
4)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 20a
Zpráva o plastových nákupních taškách
1. Do dne 27. listopadu 2021 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu, v níž posoudí, jak jsou opatření podle čl. 4 odst. 1a na úrovni Unie účinná při boji proti zahazování odpadu mimo místa určená k jeho odkládání, změně chování spotřebitelů a podpoře předcházení vzniku odpadu. Pokud z posouzení vyplyne, že přijatá opatření účinná nejsou, Komise prozkoumá další možné způsoby, jak dosáhnout omezení spotřeby lehkých plastových nákupních tašek, včetně stanovení realistických a dosažitelných cílů na úrovni Unie, a případně předloží legislativní návrh.
2. Do dne 27. května 2017 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu, v níž posoudí dopad používání oxo-rozložitelných plastových nákupních tašek na životní prostředí a případně předloží legislativní návrh.
3. Do dne 27. května 2017 posoudí Komise dopady různých možností snížení spotřeby velmi lehkých plastových nákupních tašek během celého jejich životního cyklu a případně předloží legislativní návrh.“
5)
V čl. 22 odst. 3a se první pododstavec nahrazuje tímto:
„3a. Pokud je dosaženo cílů uvedených v článku 4 a článku 6, mohou členské státy provést čl. 4 odst. 1a a článek 7 dohodami mezi příslušnými orgány a dotčenými hospodářskými odvětvími.“
Článek 2
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 27. listopadu 2016. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 29. dubna 2015.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV (EU) 2015/720
av den 29 april 2015
om ändring av direktiv 94/62/EG när det gäller att minska förbrukningen av tunna plastbärkassar
(Text av betydelse för EES)
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
med beaktande av Regionkommitténs yttrande (2),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och
av följande skäl:
(1)
Europaparlamentets och rådets direktiv 94/62/EG (4) antogs i syfte att förebygga eller minska den inverkan som förpackningar och förpackningsavfall har på miljön. Även om plastbärkassar utgör förpackningar i den mening som avses i det direktivet, innehåller det inte specifika bestämmelser om förbrukningen av sådana kassar.
(2)
Den nuvarande förbrukningsnivån för plastbärkassar leder till stor nedskräpning och ett ineffektivt utnyttjande av resurser, vilket förväntas öka om inga åtgärder vidtas. Nedskräpning med plastbärkassar leder till förorening av miljön och förvärrar det utbredda problemet med avfall i vattenförekomster, vilket hotar de akvatiska ekosystemen världen över.
(3)
Dessutom har anhopningen av plastbärkassar i miljön en tydligt negativ inverkan på vissa näringsverksamheter.
(4)
Plastbärkassar med en väggtjocklek under 50 mikrometer (nedan kallade tunna plastbärkassar), som utgör den största delen av det totala antalet plastbärkassar som förbrukas inom unionen, återanvänds mindre ofta än tjockare plastbärkassar. Tunna plastbärkassar blir därför avfall snabbare och orsakar på grund av sin låga vikt mer nedskräpning.
(5)
Materialåtervinningsgraden för tunna plastbärkassar ligger för närvarande på mycket låga nivåer och kommer på grund av en rad praktiska och ekonomiska svårigheter sannolikt inte att nå några högre nivåer under den närmaste framtiden.
(6)
Enligt avfallshierarkin kommer förebyggande först. Plastbärkassar tjänar fler syften och förbrukningen av sådana kommer att fortsätta i framtiden. För att säkerställa att de plastbärkassar som behövs inte hamnar som avfall i miljön bör lämpliga åtgärder genomföras och konsumenterna informeras om korrekt avfallsbehandling.
(7)
Förbrukningen av plastbärkassar varierar avsevärt inom unionen beroende på skillnader i konsumtionsmönster, miljömedvetenhet och hur effektiva politiska åtgärder medlemsstaterna vidtar. Vissa medlemsstater har lyckats få ner förbrukningen av plastbärkassar avsevärt och genomsnittsförbrukningen i de sju medlemsstater som har uppnått de bästa resultaten uppgår till endast 20 % av unionens genomsnittsförbrukning.
(8)
Tillgången på uppgifter om nuvarande förbrukningsnivåer för tunna plastbärkassar och dessa uppgifters riktighet varierar mellan medlemsstaterna. Korrekta och jämförbara uppgifter om förbrukningen är avgörande för att bedöma minskningsåtgärdernas effektivitet och säkerställa enhetliga villkor för genomförandet. En gemensam metod bör därför utvecklas för att beräkna den årliga förbrukningen av tunna plastbärkassar per person i syfte att övervaka framstegen i fråga om att minska förbrukningen av sådana kassar.
(9)
Det har också visat sig att information till konsumenter spelar en avgörande roll för uppnåendet av mål om att minska förbrukningen av plastbärkassar. Därför är det nödvändigt att institutionerna medverkar till att öka kunskapen om plastbärkassars miljöpåverkan i syfte att korrigera den rådande uppfattningen att plast är ett ofarligt och billigt material.
(10)
För att främja varaktiga minskningar av genomsnittsförbrukningen av tunna plastbärkassar bör medlemsstaterna vidta åtgärder för att avsevärt minska förbrukningen av tunna plastbärkassar i linje med de övergripande mål för unionens avfallspolitik och avfallshierarki som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG (5). Sådana åtgärder bör ta hänsyn till nuvarande förbrukningsnivåer för plastbärkassar i enskilda medlemsstater eftersom högre nivåer kräver mer ambitiösa ansträngningar och ta hänsyn till minskningar som redan uppnåtts. För att övervaka framstegen när det gäller att minska förbrukningen av tunna plastbärkassar är det nödvändigt att de nationella myndigheterna lämnar uppgifter om förbrukningen av dem i enlighet med artikel 12 i direktiv 94/62/EG.
(11)
De åtgärder som medlemsstaterna ska vidta kan bestå av ekonomiska instrument såsom prissättning, skatter och avgifter som visat sig särskilt effektiva när det gäller att begränsa förbrukningen av plastbärkassar samt begränsningar i fråga om utsläppande på marknaden såsom förbud genom undantag från artikel 18 i direktiv 94/62/EG under förutsättning att begränsningarna är proportionella och icke-diskriminerande.
(12)
Dessa åtgärder kan variera beroende på de tunna plastbärkassarnas miljöpåverkan när de återvinns eller bortskaffas, deras lämplighet för materialåtervinning och kompostering, deras livslängd eller dessa kassars specifika användningsområde samt med hänsyn till eventuella negativa substitutionseffekter.
(13)
Medlemsstaterna får välja att undanta plastbärkassar med en tjocklek på mindre än 15 mikrometer (nedan kallade mycket tunna plastbärkassar) som tillhandahålls som primära förpackningar för livsmedel som säljs i lösvikt, när det krävs av hygienskäl eller när användningen av dem förhindrar matsvinn.
(14)
Medlemsstaterna får fritt använda inkomster som härrör från åtgärder som vidtas i enlighet med direktiv 94/62/EG för att uppnå en varaktig minskning av förbrukningen av tunna plastbärkassar.
(15)
Program för ökad medvetenhet riktade till konsumenter i allmänhet och utbildningsinsatser till barn kan spela en viktig roll för att minska förbrukningen av plastbärkassar.
(16)
I den europeiska standarden EN 13432 Krav på förpackningar återvinningsbara genom kompostering och biologisk nedbrytning - Provningsschema och utvärderingskriterier för slutgiltigt godkännande av förpackningar fastställs vilka egenskaper ett material måste ha för att anses vara ”komposterbart”, nämligen att det kan materialåtervinnas genom en biologisk återvinningsprocess som utgörs av kompostering och anaerob nedbrytning. Kommissionen bör be Europeiska standardiseringskommittén ta fram en separat standard för förpackningar som kan hemkomposteras.
(17)
Det är viktigt att säkerställa unionsomfattande erkännande av märken eller märkning för biologiskt nedbrytbara och komposterbara plastbärkassar.
(18)
Vissa plastbärkassar betecknas av sina tillverkare som ”biologiskt nedbrytbara genom oxidation” eller ”nedbrytbara genom oxidation”. I sådana kassar har tillsatser tillförts konventionell plast. Till följd av förekomsten av dessa tillsatser fragmenteras plasten med tiden till små partiklar som stannar kvar i miljön. Det kan alltså vara vilseledande att beteckna sådana kassar som ”biologiskt nedbrytbara” eftersom de kanske inte utgör någon lösning på nedskräpningen, utan tvärtom kan öka föroreningarna. Kommissionen bör undersöka effekterna på miljön av användningen av plastkassar som är nedbrytbara genom oxidation och lämna en rapport till Europaparlamentet och rådet, vid behov innehållande förslag till åtgärder för att minska deras förbrukning eller minska eventuella skadeverkningar.
(19)
De åtgärder som medlemsstaterna ska vidta för att minska förbrukningen av plastbärkassar bör leda till en varaktig minskning av förbrukningen av tunna plastbärkassar och bör inte leda till en ökning av den totala mängden förpackningar.
(20)
De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med kommissionens meddelande Färdplan för ett resurseffektivt Europa, och de bör bidra till åtgärder mot nedskräpning av haven som vidtas i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/56/EG (6).
(21)
Direktiv 94/62/EG bör därför ändras i enlighet med detta.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Direktiv 94/62/EG ska ändras på följande sätt:
1.
I artikel 3 ska följande punkter läggas till:
”1a. plast : en polymer i den mening som avses i artikel 3.5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 (*) som kan ha tillförts tillsatser eller andra ämnen och som kan fungera som strukturell huvudbeståndsdel i bärkassar.
1b. plastbärkassar : bärkassar, med eller utan handtag, av plast och som tillhandahålls konsumenter på försäljningsställen för varor och produkter.
1c. tunna plastbärkassar : plastbärkassar med en väggtjocklek under 50 mikrometer.
1d. mycket tunna plastbärkassar : plastbärkassar med en väggtjocklek under 15 mikrometer som behövs av hygienskäl eller som tillhandahålls som primära förpackningar för livsmedel som säljs i lösvikt, när detta förhindrar matsvinn.
1e. plastbärkassar som är nedbrytbara genom oxidation : plastbärkassar av plastmaterial som innehåller tillsatsämnen som fungerar som katalysatorer för fragmentering av plast till mikrofragment.
(*) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av den 18 december 2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach), inrättande av en europeisk kemikaliemyndighet, ändring av direktiv 1999/45/EG och upphävande av rådets förordning (EEG) nr 793/93 och kommissionens förordning (EG) nr 1488/94 samt rådets direktiv 76/769/EEG och kommissionens direktiv 91/155/EEG, 93/67/EEG, 93/105/EG och 2000/21/EG (EUT L 396, 30.12.2006, s. 1).”" 						
2.
I artikel 4 ska följande punkter läggas till:
”1a. Medlemsstaterna ska vidta åtgärder för att inom sitt territorium uppnå en varaktig minskning av förbrukningen av tunna plastbärkassar.
Dessa åtgärder får bestå av nationella minskningsmål, bibehållande eller införande av ekonomiska instrument och begränsningar i fråga om utsläppande på marknaden genom undantag från artikel 18, under förutsättning att begränsningarna är proportionella och icke-diskriminerande.
Sådana åtgärder får variera på grundval av de tunna plastbärkassarnas miljöpåverkan när de återvinns eller bortskaffas, deras komposteringsegenskaper, livslängd eller specifika avsedda användningsområde.
De åtgärder som medlemsstaterna vidtar ska omfatta antingen det ena av, eller båda, följande alternativ:
a)
Ett antagande av åtgärder för att säkerställa att den årliga förbrukningsnivån inte överskrider 90 tunna plastbärkassar per person senast den 31 december 2019 respektive 40 tunna plastbärkassar per person senast den 31 december 2025, eller motsvarande mål fastställda enligt vikt. Mycket tunna plastbärkassar får undantas från de nationella förbrukningsmålen.
b)
Ett antagande av instrument för att säkerställa att tunna plastbärkassar senast den 31 december 2018 inte tillhandahålls kostnadsfritt på försäljningsställen för varor och produkter, såvida inte lika effektiva instrument införs. Mycket tunna plastbärkassar får undantas från dessa åtgärder.
Från och med den 27 maj 2018 ska medlemsstaterna rapportera om den årliga förbrukningen av tunna plastbärkassar när de tillhandahåller uppgifter om förpackning och förpackningsavfall till kommissionen i enlighet med artikel 12.
Senast den 27 maj 2016 ska kommissionen anta en genomförandeakt om fastställande av metoden för beräkningen av den årliga förbrukningen av tunna plastbärkassar per person och om anpassning av de rapporteringsformat som antagits enligt artikel 12.3. Den genomförandeakten ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande som avses i artikel 21.2.
1b. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 15 får medlemsstaterna vidta åtgärder, t.ex. införa ekonomiska instrument och nationella minskningsmål, när det gäller plastbärkassar, oavsett deras väggtjocklek.
1c. Kommissionen och medlemsstaterna ska, åtminstone under det första året efter den 27 november 2016, aktivt främja allmänna informations- och upplysningskampanjer om de negativa miljöeffekterna av överdriven förbrukning av tunna plastbärkassar.”
3.
Följande artikel ska införas:
”Artikel 8a
Särskilda åtgärder för biologiskt nedbrytbara och komposterbara plastbärkassar
Senast den 27 maj 2017 ska kommissionen anta en genomförandeakt som fastställer specifikationer för märken eller märkning för att säkerställa unionsomfattande erkännande av plastbärkassar som är biologiskt nedbrytbara och komposterbara och ge korrekt information till konsumenterna om dessa kassars komposteringsegenskaper. Den genomförandeakten ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande som avses i artikel 21.2.
Senast 18 månader efter antagandet av genomförandeakten ska medlemsstaterna se till att biologiskt nedbrytbara och komposterbara plastbärkassar är märkta i enlighet med de specifikationer som fastställts i den genomförandeakten.”
4.
Följande artikel ska införas:
”Artikel 20a
Rapport om tunna plastbärkassar
1. Senast den 27 november 2021 ska kommissionen lämna en rapport till Europaparlamentet och rådet med en bedömning av effektiviteten av åtgärderna i artikel 4.1a på unionsnivå för att bekämpa nedskräpning, förändra konsumentbeteenden och främja förebyggande av avfall. Om bedömningen visar att de antagna åtgärderna inte är effektiva ska kommissionen undersöka andra möjligheter att uppnå en minskning av förbrukningen av tunna plastbärkassar, inbegripet ett fastställande av realistiska och uppnåbara mål på unionsnivå och, om det är lämpligt, lägga fram ett lagstiftningsförslag.
2. Senast den 27 maj 2017 ska kommissionen lämna en rapport till Europaparlamentet och rådet med en undersökning av effekterna på miljön av användningen av plastbärkassar som är nedbrytbara genom oxidation och i förekommande fall lägga fram ett lagstiftningsförslag.
3. Senast den 27 maj 2017 ska kommissionen bedöma livscykelpåverkan av olika möjligheter för att minska förbrukningen av mycket tunna plastbärkassar och i förekommande fall lägga fram ett lagstiftningsförslag.”
5.
I artikel 22.3a ska första stycket ersättas med följande:
”3a. Under förutsättning att de mål som ställs upp i artiklarna 4 och 6 uppnås får medlemsstaterna införliva bestämmelserna i artiklarna 4.1a och 7 genom avtal mellan de behöriga myndigheterna och de berörda ekonomiska sektorerna.”
Artikel 2
1. Medlemsstaterna ska senast den 27 november 2016 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser.
När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
2. Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
Artikel 3
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 4
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Strasbourg den 29 april 2015.