PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 809/2014
ze dne 17. července 2014,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013, pokud jde o integrovaný administrativní a kontrolní systém, opatření pro rozvoj venkova a podmíněnost
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (1), a zejména na čl. 58 odst. 4, čl. 62 odst. 2 písm. a) až f) a písm. h), čl. 63 odst. 5, čl. 77 odst. 8, článek 78, čl. 96 odst. 4 a článek 101 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1306/2013 stanoví základní pravidla týkající se mimo jiné povinností členských států chránit finanční zájmy Unie. Za účelem zajištění řádného fungování a jednotného uplatňování nového právního rámce stanoveného uvedeným nařízením byla Komisi svěřena pravomoc přijmout určitá pravidla týkající se správních kontrol a kontrol na místě, měření ploch, případů, kdy mohou být žádosti o podporu nebo žádosti o platbu opraveny, uplatňování a výpočtu částečného nebo celkového odnětí plateb a zpětného získávání neoprávněných plateb a sankcí, uplatňování a výpočtu správních sankcí, požadavků na počítačové databáze, žádostí o podporu a žádostí o platbu a žádostí o platební nároky, včetně konečného data pro podávání žádostí, provádění kontrol, převodu zemědělských podniků, výplat záloh, provádění kontrol týkajících se povinností v oblasti podmíněnosti, výpočtu a uplatňování správních sankcí v oblasti podmíněnosti a technických specifikací potřebných za účelem jednotného provádění základních pravidel integrovaného administrativního a kontrolního systému („integrovaný systém“), pokud jde o podmíněnost.
(2)
Členské státy by měly přijmout požadovaná opatření, aby zajistily řádné fungování administrativního a kontrolního systému, je-li v případě téhož příjemce pověřeno více platebních agentur.
(3)
Pokud příslušný orgán dosud neinformoval příjemce o chybách vyskytujících se v žádosti o podporu nebo v žádosti o platbu ani ho neinformoval o kontrole na místě, měli by být příjemci oprávněni kdykoli vzít zpět své žádosti o podporu nebo žádosti o platbu nebo jejich části. Příjemci by v určitých případech uznaných vnitrostátními orgány měli rovněž mít možnost opravit či upravit zjevné chyby vyskytující se v žádosti o podporu nebo v žádostech o platbu a podkladech.
(4)
Je nutné přijmout zvláštní a podrobná ustanovení, která zajistí spravedlivé používání různých snížení, jež mají být uplatněna na jednu nebo více žádostí o podporu nebo žádostí o platbu od téhož příjemce. Z tohoto důvodu by mělo být určeno pořadí výpočtu různých možných snížení u každého režimu přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova v oblasti působnosti integrovaného systému.
(5)
V zájmu zajištění jednotného uplatňování zásady dobré víry v celé Unii by měly být pro případ vymáhání neoprávněně vyplacených částek stanoveny podmínky, za nichž se lze na tuto zásadu odvolat, aniž je dotčeno zacházení s dotyčnými výdaji v souvislosti se schválením účetní závěrky podle nařízení Rady (EU) č. 1306/2013.
(6)
Měla by se přijmout pravidla upravující důsledky převodů celých zemědělských podniků, na které se vztahují některé povinnosti v rámci režimů přímých plateb nebo v rámci opatření pro rozvoj venkova v oblasti působnosti integrovaného systému.
(7)
Aby mohla Komise účinně sledovat integrovaný systém, měly by jí členské státy předávat roční kontrolní údaje a statistiky. Podobně by členské státy měly každoročně poskytovat statistické údaje o kontrolách opatření pro rozvoj venkova, která nespadají do oblasti působnosti integrovaného systému, včetně výsledků těchto kontrol. V případě potřeby by měla být Komise informována o všech opatřeních přijatých členskými státy v souvislosti s podmíněností.
(8)
Podle článku 75 nařízení (EU) č. 1306/2013 mohou členské za určitých podmínek, včetně dokončení správních kontrol a kontrol na místě pro daný rok podání žádosti, vyplácet zálohy, pokud jde o přímé platby. Článek 8 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013 (2) stanoví, že míra úpravy stanovená v souladu s článkem 26 nařízení (EU) č. 1306/2013 se vztahuje na přímé platby přesahující pevně stanovenou prahovou hodnotu. Nicméně podle čl. 26 odst. 4 nařízení (EU) č. 1306/2013 může Komise do 1. prosince na základě nových informací, které má k dispozici, míru úpravy pro přímé platby přizpůsobit. V důsledku toho míra úpravy finanční kázně, která se může použít, nemusí být do 16. října ještě známa. Platby zůstatku od 1. prosince by měly zohledňovat míru úpravy finanční kázně platnou v příslušné době.
(9)
Měl by se vytvořit obecný rámec pro zavedení zjednodušených postupů v kontextu komunikace mezi příjemcem a vnitrostátními orgány. Tento rámec by měl zejména zajistit možnost používat elektronické prostředky. Musí se však zaručit zejména naprostá spolehlivost takto předaných údajů a fungování takových postupů bez jakékoli diskriminace příjemců. V zájmu zjednodušení administrativy pro příjemce i vnitrostátní orgány by mělo být příslušným orgánům umožněno, aby přímo využívaly informace, které mají vnitrostátní orgány k dispozici, namísto toho, aby vyžadovaly poskytnutí těchto informací za účelem ověření způsobilosti některých plateb od příjemce.
(10)
Za účelem umožnění účinných kontrol v členských státech, které se rozhodnou, že všechny žádosti o podporu v souvislosti s přímými platbami a žádosti o platbu v souvislosti s opatřeními pro rozvoj venkova v oblasti působnosti integrovaného systému budou zahrnuty do jednotné žádosti podle čl. 72 odst. 4 nařízení (EU) č. 1306/2013, by mělo být stanoveno, že všechny žádosti o podporu nebo žádosti o platbu, které se nějakým způsobem týkají plochy, se předkládají pouze jednou za rok v jednotné žádosti.
(11)
Členské státy by měly stanovit konečné datum pro předkládání jednotné žádosti a/nebo žádostí o platbu, kterým by měl být nejpozději 15. květen, aby se umožnilo včasné zpracování a kontroly žádosti o podporu a žádostí o platbu. Kvůli zvláštním klimatickým podmínkám v Estonsku, Lotyšsku, Litvě, Finsku a Švédsku by se však těmto členským státům mělo povolit stanovení pozdějšího data, kterým by však měl být nejpozději 15. červen. Kromě toho by mělo být možné stanovit případ od případu odchylky, pokud by to v budoucnu vyžadovaly klimatické podmínky v daném roce.
(12)
V jednotné žádosti by měli příjemci ohlásit nejen plochu, kterou používají k zemědělským účelům, ale i své platební nároky a veškeré informace požadované ke stanovení způsobilosti k podpoře. Je nicméně vhodné povolit, aby členské státy stanovily odchylku od některých povinností, pokud platební nároky, které mají být v daném roce přiznány, dosud nebyly definitivně stanoveny.
(13)
S cílem zajistit co největší pružnost pro příjemce, pokud jde o plány příjemců týkající se využití plochy, mělo by jim být umožněno měnit svou jednotnou žádost nebo žádost o platbu až do obvyklého data osevu za předpokladu, že jsou dodrženy všechny zvláštní požadavky podle jednotlivých režimů podpor nebo opatření podpory a že příslušný orgán dosud neinformoval příjemce o chybách vyskytujících se v jednotné žádosti nebo žádosti o platbu ani ho neinformoval o kontrole na místě, která odhalila chyby ohledně části, jíž se změna týká. Po provedení těchto změn by měla být dána možnost upravit příslušné podklady nebo smlouvy, které se mají předložit.
(14)
Jelikož příjemci zůstávají odpovědnými za předložení správné žádosti o podporu nebo žádosti o platbu, měli by v případě potřeby provést nezbytné opravy a změny do předtištěného tiskopisu.
(15)
V případě žádostí v rámci režimů podpory na plochu a/nebo žádostí o platbu pro opatření podpory na plochu by měl být příjemci poskytnut předtištěný tiskopis v elektronické podobě a odpovídající grafický materiál prostřednictvím softwarové aplikace založené na geografickém informačním systému (GIS) (dále jen „geoprostorový formulář žádosti o podporu“). Geoprostorové formuláře žádosti o podporu přispějí k předcházení chybám příjemců při ohlašování jejich zemědělských ploch a zefektivní správní křížové kontroly. Přesnější prostorové informace poskytnuté prostřednictvím geoprostorových formulářů žádostí o podporu navíc poskytnou spolehlivější údaje pro účel sledování a hodnocení. Je proto vhodné požadovat, aby od určitého data byly všechny takové žádosti o podporu a/nebo žádosti o platbu předkládány na základě elektronického geoprostorového formuláře žádosti o podporu. Pokud však příjemci nejsou schopni tento formulář použít, příslušný orgán by měl příjemcům poskytnout alternativu, aby žádost o podporu a/nebo žádost o platbu mohli předložit. Příslušný orgán by měl v každém případě zajistit, aby ohlášené plochy byly digitalizovány.
(16)
Spolu s jednotnou žádostí nebo později, je-li to vhodné vzhledem k povaze informací, by se měly poskytnout jakékoli specifické informace o produkci konopí nebo dobrovolné podpoře vázané na produkci nebo zvláštní podpoře pro bavlnu. Dále by se mělo stanovit, že se ve formuláři jednotné žádosti uvádějí plochy, pro něž se nežádá o žádnou podporu. Protože je důležité mít podrobné informace o některých typech využití plochy, měly by se informace o těchto typech využití uvádět samostatně, zatímco ostatní informace lze uvádět pod jedním záhlavím.
(17)
V případech, kdy se od příjemců vyžaduje, aby měli na zemědělské ploše plochu využívanou v ekologickém zájmu, aby byli způsobilí pro platby za zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí uvedené v článku 43 nařízení (EU) č. 1307/2013 („ekologická platba“), měli by příjemci ohlásit plochu využívanou v ekologickém zájmu spolu se žádostmi o režimy podpory na plochu. Pokud je část povinností týkajících se plochy využívané v ekologickém zájmu plněna na regionální úrovni nebo kolektivně, ohlášení ploch využívaných v ekologickém zájmu by mělo být doplněno samostatným ohlášením ploch využívaných v ekologickém zájmu na regionální úrovni nebo kolektivně.
(18)
Za účelem umožnění účinného sledování a kontroly by žádost o účast v režimu pro malé zemědělce měla obsahovat odkaz na jednotnou žádost podanou týmž příjemcem. Za účelem umožnění účinných kontrol, pokud jde o zvláštní podmínky pro režim pro malé zemědělce, by všechny potřebné informace měly být poskytovány za použití zjednodušeného postupu pro podávání žádosti stanoveného v čl. 72 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013. Dále je třeba upřesnit, že příjemci, kteří se rozhodnou vystoupit z režimu pro malé zemědělce, by měli být povinni včas informovat příslušný orgán, aby se umožnil hladký přechod na platby podle hlav III a IV nařízení 1307/2013.
(19)
Aby se umožnily kontroly související s povinnostmi v oblasti podmíněnosti, měl by být formulář žádosti o podporu předložen také příjemci, kteří disponují zemědělskou plochou, avšak nežádají o žádnou podporu, která je předmětem jednotné žádosti. Je však vhodné povolit, aby členské státy mohly příjemce od této povinnosti osvobodit, pokud jsou již dané informace orgánům k dispozici.
(20)
Za účelem zjednodušení postupů pro podávání žádostí a v souladu s čl. 72 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013 by členské státy měly poskytnout příjemci pokud možno předtištěné tiskopisy obsahující informace nutné k tomu, aby příjemce mohl předložit správnou žádost o podporu nebo žádost o platbu. Mělo by být možné, aby předtištěný tiskopis byl navržen tak, aby příjemce musel pouze potvrdit, že v souvislosti s žádostí o podporu a/nebo žádostí o platbu předloženými v předcházejícím roce nenastaly změny.
(21)
Pokud se členský stát rozhodne pro použití dobrovolné podpory vázané na produkci v živočišné výrobě nebo opatření pro rozvoj venkova týkající se zvířat, měla by být stanovena společná ustanovení týkající se podrobných informací, které je třeba zahrnout do žádostí o podporu nebo žádostí o platbu pro zvířata.
(22)
V souladu s čl. 53 odst. 4 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014 (3) mohou být platby v rámci dobrovolné podpory vázané na produkci v živočišné výrobě nebo opatření pro rozvoj venkova týkající se zvířat provedeny pouze pro zvířata, která jsou řádně identifikována a evidována v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1760/2000 (4) nebo nařízením Rady (ES) č. 21/2004 (5). Příjemcům, kteří podávají žádosti o podporu nebo žádosti o platbu v rámci příslušných režimů podpor nebo opatření podpory, by se proto měl umožnit včasný přístup k potřebným informacím.
(23)
Včasné podání žádostí o platební nároky příjemci je nezbytné k tomu, aby členské státy mohly stanovit platební nároky. Proto by mělo být stanoveno konečné datum pro předkládání žádostí.
(24)
Je nutné stanovit pravidla pro případy, kdy byly platební nároky přiznány neoprávněně, zejména v důsledku vykázání větší plochy, nebo kdy hodnota platebních nároků byla stanovena v nesprávné výši, například proto, že byla vypočítána na základě nesprávné referenční částky. Mělo by být jasně stanoveno, že úpravy počtu a/nebo hodnoty platebních nároků by neměly vést k systematickému přepočtu zbývajících platebních nároků. V některých případech neoprávněně přiznané platební nároky odpovídají velmi malým částkám, avšak jejich vymáhání vede ke značným nákladům a administrativní zátěži. V zájmu zjednodušení a nalezení rovnováhy mezi náklady a administrativní zátěží na jedné straně a částkou, která se má vymoci na straně druhé, by se měla stanovit minimální částka, pod jejíž hranicí není vymáhání nutné.
(25)
Na dodržování ustanovení o režimech podpor a opatřeních podpory v rámci integrovaného systému by se mělo účinně dohlížet. Za tímto účelem a k zajištění jednotné úrovně dohledu ve všech členských státech je nezbytné podrobně stanovit kritéria a technické postupy pro provádění správních kontrol a kontrol na místě týkajících se kritérií způsobilosti, závazků a dalších povinností stanovených pro režimy přímých plateb, opatření pro rozvoj venkova a podmíněnost.
(26)
Mělo by být vyjasněno, že kdykoli se provádí vyhodnocování snímků, například během kontrol na místě nebo v souvislosti s aktualizací systému identifikace zemědělských pozemků, a kdykoli toto vyhodnocování snímků nepovede k přesvědčivým výsledkům, měly by být provedeny terénní kontroly.
(27)
Oznámení kontrol na místě, pokud jde o způsobilost nebo podmíněnost, by se mělo povolit pouze v případě, že se tímto oznámením neohrozí kontroly, a v každém případě by se měly použít vhodné lhůty. Dále, pokud zvláštní odvětvová pravidla pro akty či normy relevantní pro podmíněnost stanoví, že kontroly na místě se neoznamují, měla by se tato pravidla dodržet.
(28)
Mělo by se stanovit, že v případě potřeby by členské státy měly různé kontroly kombinovat. Avšak ve vztahu k některým opatřením podpory by měly být kontroly na místě rozloženy do celého roku, aby bylo možné ověřit dodržování závazků. Doba trvání kontroly na místě by měla být omezena na nezbytné minimum. Pokud jsou však kritéria způsobilosti, závazky nebo povinnosti spojeny s určitým časovým obdobím, může kontrola na místě vyžadovat další návštěvy u příjemce k pozdějšímu datu. Pro tyto případy by mělo být stanoveno, že doba trvání kontroly na místě, jakož i počet návštěv musí být omezeny na nezbytné minimum.
(29)
Mělo by být zajištěno, aby všechny zjištěné případy nesouladu byly náležitě sledovány a aby byly vzaty v úvahu při poskytnutí plateb. V této souvislosti by při ověřování dodržování podmínek způsobilosti měl být také vzat v úvahu jakýkoli možný nesoulad oznámený útvary, subjekty nebo organizacemi jinými než těmi, které jsou za kontroly přímo odpovědné. Členské státy by kromě toho měly zajistit, aby příslušné orgány odpovědné za poskytování plateb byly obeznámeny s veškerými relevantními zjištěními učiněnými v rámci kontrol dodržování kritérií způsobilosti, závazků a dalších povinností. Tato zásada by měla být rozšířena na všechna zjištění veřejných nebo soukromých certifikačních orgánů ve vztahu k příjemcům, kteří se rozhodli pro plnění svých ekologických povinností prostřednictvím rovnocenných postupů, které upravuje systém certifikace, který by měl být oznámen orgánu odpovědnému za poskytování ekologické platby. V případech, kdy kontroly ve vztahu k opatřením pro rozvoj venkova zahrnují rovnocenné postupy, měly by být výsledky těchto kontrol oznámeny všem příslušným místům, aby mohly být zohledněny při následném posuzování způsobilosti pro obdržení ekologických plateb.
(30)
Pro účinné odhalování nesouladu při správních kontrolách by měla být stanovena pravidla, zejména pokud jde o obsah křížových kontrol. Všechny případy nesouladu by měly být sledovány pomocí vhodného postupu.
(31)
Z důvodů zjednodušení, pokud se na referenční pozemek vztahuje žádost o podporu nebo žádost o platbu dvou nebo více příjemců žádajících o podporu v rámci stejného režimu podpory nebo opatření podpory, a pokud plocha, u níž byla vykázána větší rozloha, nebo překrývající se plocha spadá pod toleranci stanovenou pro měření zemědělských pozemků, mělo by se členským státům povolit, aby stanovily poměrné snížení příslušných ploch. Dotyční příjemci by však měli mít nárok se proti těmto rozhodnutím odvolat.
(32)
Měl by se stanovit minimální počet příjemců, u nichž bude provedena kontrola na místě v rámci různých režimů podpor a opatření podpory.
(33)
Kontrolní vzorek, pokud jde o kontroly na místě týkající se režimů podpory na plochu, by měl být vytvořen na základě stratifikované metody výběru vzorku, aby se udržela přiměřená administrativní zátěž a počet příjemců, u nichž bude provedena kontrola na místě, na přiměřené úrovni. Stratifikovaná metoda výběru vzorku by se měla skládat z namátkové části, aby se získala reprezentativní míra chybovosti. Pokud však jde o kontroly na místě týkající se ekologické platby, režimů podpor pro zvířata nebo opatření pro rozvoj venkova, měl by být vzorek vybrán částečně na základě analýzy rizik. Příslušný orgán by měl stanovit rizikové faktory a zaměřit se při tom na oblasti, u nichž je riziko chyb největší. V zájmu zajištění relevantních a účinných analýz rizik by měla být efektivnost rizikových kritérií každoročně hodnocena a aktualizována z hlediska relevance každého rizikového kritéria, srovnání výsledků vzorků vybraných náhodně a na základě rizika a konkrétní situace v daném členském státě a povahy nesouladu.
(34)
V některých případech je důležité provést kontroly na místě před obdržením všech žádostí. Členské státy by proto měly mít možnost částečně vybrat kontrolní vzorek před koncem období pro podání žádostí.
(35)
Pro zajištění účinnosti kontroly na místě je důležité, aby zaměstnanci provádějící kontroly byli informováni o důvodu výběru určitého příjemce pro kontrolu na místě. Členské státy by měly záznamy o takových informacích uchovávat.
(36)
Významný nesoulad zjištěný během kontrol na místě by měl vést ke zvýšení počtu kontrol na místě v následujícím roce, aby se dosáhlo přijatelné úrovně jistoty, pokud jde o správnost dotyčných žádostí o podporu nebo žádostí o platbu.
(37)
Je nutné stanovit podmínky, za nichž lze snížení minimální úrovně kontrol na místě pro některé režimy podpor a opatření podpory považovat za odůvodněné, neboť řídící a kontrolní systémy řádně fungují a míry chybovosti zůstávají na přijatelné úrovni.
(38)
Pro zajištění řádného sledování a účinné kontroly by kontroly na místě týkající se režimů podpory na plochu a opatření pro rozvoj venkova měly zahrnovat všechny ohlášené zemědělské pozemky. V případě některých opatření pro rozvoj venkova by kontrola na místě měla zahrnovat také nezemědělskou půdu. V zájmu usnadnění provádění integrovaného systému by mělo být povoleno omezit vlastní měření zemědělských pozemků na náhodný vzorek sestávající z 50 % ohlášených zemědělských pozemků. Výsledky měření získané ze vzorku by měly být extrapolovány na zbytek souboru nebo by měření mělo být rozšířeno na všechny ohlášené zemědělské pozemky.
(39)
Za účelem zajištění kvality měření, která odpovídá požadovaným technickým normám vypracovaným na úrovni Unie, by měla být stanovena pravidla týkající se prvků kontrol na místě, ověření podmínek způsobilosti, metod měření plochy a nástrojů měření, které členské státy musejí používat pro účely kontrol na místě.
(40)
Měly by se stanovit podmínky pro využití dálkového průzkumu Země pro kontroly na místě a přijmout ustanovení pro terénní kontroly, které se budou provádět ve všech případech, kdy vyhodnocení snímků nepovede k jasným výsledkům. Z důvodů povětrnostních podmínek by například mohlo dojít k tomu, že ne pro všechny pozemky budou k dispozici snímky dostatečné kvality pro ověření všech podmínek způsobilosti nebo pro provedení měření plochy. V takových případech by kontrola na místě měla být provedena tradičním způsobem nebo by měla být o tento způsob doplněna. Dále je vhodné požadovat, aby ověřování dodržování všech kritérií způsobilosti, závazků a dalších povinností bylo provedeno na stejné úrovni přesnosti jako v případě kontroly na místě provedené tradičním způsobem.
(41)
Aby mohly vnitrostátní orgány, jakož i jakýkoli příslušný orgán Unie sledovat provedené kontroly na místě, měly by se podrobné údaje o těchto kontrolách zaznamenat do kontrolní zprávy. Příjemce nebo jeho zástupce by měl mít možnost zprávu podepsat. V případě kontrol na místě prováděných prostřednictvím dálkového průzkumu Země by však členské státy měly mít možnost stanovit, že poskytnou tuto možnost pouze v případech, kdy kontroly odhalí nesoulad. Bez ohledu na způsob provedené kontroly na místě by měl příjemce obdržet kopii zprávy v případě, že byl zjištěn nesoulad.
(42)
Zvláštní ustanovení týkající se kontroly byla stanovena na základě nařízení Komise (ES) č. 1082/2003. (6) Pokud jsou kontroly prováděny podle uvedeného nařízení, jejich výsledky by se měly zahrnout do kontrolní zprávy pro účely integrovaného systému.
(43)
Pokud jde o členské státy, které se rozhodly pro použití režimu podpory na zvířata nebo opatření podpory na zvířata, je třeba stanovit časové rozvržení a minimální obsah kontrol na místě, pokud jde o podporu, o kterou se žádá v rámci těchto režimů podpory nebo opatření podpory. V zájmu účinného přezkoumání správnosti údajů v žádostech o podporu nebo žádostech o platbu a v oznámeních do počítačové databáze zvířat je nezbytné provádět tyto kontroly na místě. Kontroly na místě týkající se režimů podpor na zvířata nebo opatření podpory na zvířata by měly zahrnovat zejména ověřování dodržování podmínek způsobilosti, správnosti údajů v evidenci a případně pasů.
(44)
Aby mohly příslušné vnitrostátní orgány, jakož i jakýkoli příslušný orgán Unie sledovat provedené kontroly na místě, měly by se podrobné údaje o těchto kontrolách zaznamenat do kontrolní zprávy. Příjemce nebo jeho zástupce by měl mít možnost během kontroly zprávu podepsat. Bez ohledu na způsob provedené kontroly na místě by měl příjemce obdržet kopii zprávy v případě, že byl zjištěn nesoulad.
(45)
Pro účely čl. 32 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 by měla být stanovena pravidla pro provádění systému, který mají členské státy používat k ověření obsahu tetrahydrokanabinolu v konopí.
(46)
V této souvislosti je třeba stanovit období, po které se nesmí sklízet konopí pěstované na vlákno po odkvětu, aby se umožnilo účinné provádění kontrol předepsaných pro tuto plodinu.
(47)
Pro opatření pro rozvoj venkova, která nespadají do oblasti působnosti integrovaného systému, jsou potřebná podrobnější pravidla pro organizaci správních kontrol a kontrol na místě a pro výpočet správních sankcí.
(48)
S ohledem na zvláštní vlastnosti těchto opatření by správní kontroly měly ověřovat soulad s právními předpisy Unie nebo vnitrostátními předpisy a s použitelnými programy rozvoje venkova a měly by zahrnovat všechna kritéria způsobilosti, závazky a další povinnosti, které je možné těmito kontrolami ověřit. Za účelem ověření realizace investičních operací by správní kontroly měly za běžných okolností zahrnovat také osobní účast na podporované operaci nebo návštěvu lokality, do níž plynou investice.
(49)
Kontroly na místě by měly být organizovány na základě namátkových vzorků a vzorků založených na rizicích. Podíl namátkového vzorku by měl být dostatečně vysoký, aby bylo možné získat reprezentativní míru chybovosti.
(50)
Za účelem zajištění dostatečných kontrol je nezbytné pro kontroly na místě definovat minimální úroveň kontroly. Tato úroveň by měla být zvýšena v případě, kdy kontroly odhalí závažný nesoulad. Podobně by členské státy měly mít možnost tuto úroveň snížit, pokud se míry chybovosti pohybují pod prahem významnosti a řídicí a kontrolní systémy řádně fungují.
(51)
Za účelem jednotného uplatňování těchto kontrol je nezbytné definovat obsah kontrol na místě.
(52)
Za účelem ověření souladu s požadavkem na trvalost, jak je uvedeno v článku 71 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (7), by měly být provedeny následné kontroly investičních operací. Měl by být určen základ a obsah těchto kontrol.
(53)
Ze zkušeností vyplynulo, že pro některá zvláštní opatření pro rozvoj venkova a výdaje týkající se technické pomoci z podnětu členských států jsou potřebná zvláštní ustanovení týkající se kontroly.
(54)
Podle nařízení (EU) č. 1306/2013 nesmí být uloženy žádné správní sankce, pokud je nesoulad méně závažné povahy, a to i v případě, že nedosahuje prahové hodnoty. Měla by být stanovena pravidla týkající se některých opatření pro rozvoj venkova, aby bylo možné identifikovat nesoulad jako méně závažný, včetně stanovení kvantitativní prahové hodnoty vyjádřené jako procento způsobilé částky podpory. Tato prahová hodnota by se měla stanovit a poté by se měla uplatnit přiměřená správní sankce.
(55)
Sledování toho, jak se plní různé povinnosti v oblasti podmíněnosti, vyžaduje zavedení kontrolního systému a vhodných správních sankcí. Pro tento účel musí různé orgány v členských státech sdělovat informace týkající se zejména žádostí o podporu, kontrolních vzorků a výsledků kontrol na místě. Měla by se stanovit opatření pro základní prvky tohoto systému.
(56)
Nařízení (EU) č. 1306/2013 zavádí povinnosti v oblasti podmíněnosti pro příjemce, kteří dostávají přímé platby podle nařízení (EU) č. 1307/2013, podporu v odvětví vína podle článků 46 a 47 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (8) a roční prémie podle čl. 21 odst. 1 písm. a) a b), článků 28 až 31 a článků 33 a 34 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 (9), a stanoví systém snížení a vyloučení v případě neplnění těchto povinností. Je třeba stanovit prováděcí pravidla k tomuto systému.
(57)
Kontroly podmíněnosti mohou být dokončeny před obdržením plateb a ročních prémií podle článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013 nebo po jejich obdržení. Zejména v případech, kdy takové kontroly nemohou být dokončeny před obdržením těchto plateb a ročních prémií, měla by být částka, jež má být zaplacena příjemcem v důsledku správní sankce, vymáhána v souladu s tímto nařízením nebo započtením.
(58)
Měla by být stanovena pravidla týkající se orgánů v členských státech odpovědných za systém kontroly povinností v oblasti podmíněností.
(59)
Měla by se stanovit minimální míra kontrol pro ověřování povinností v oblasti podmíněnosti. Tato míra kontrol by měla být stanovena alespoň na úrovni 1 % celkového počtu příjemců podle článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013, kteří spadají do oblasti působnosti příslušných kontrolních orgánů a kteří musí být vybráni na základě odpovídající analýzy rizik.
(60)
Pro účel výpočtu kontrolního vzorku by ve zvláštním případě skupiny osob podle článků 28 a 29 nařízení (EU) č. 1305/2013 měla být členským státům poskytnuta flexibilita při určení toho, zda budou skupinu posuzovat jako celek nebo každého člena skupiny jednotlivě.
(61)
Členské státy by měly mít možnost vybrat si, zda splní minimální míru kontrol na úrovni každého příslušného kontrolního orgánu, na úrovni platební agentury nebo na úrovni aktu či normy, nebo souboru aktů či norem.
(62)
Pokud zvláštní právní předpisy použitelné na akt nebo normy stanoví minimální míry kontrol, členské státy by měly tyto míry dodržet. Členským státům by však mělo být povoleno použít jednotnou míru kontrol pro kontroly na místě týkající se podmíněnosti. Pokud si členské státy vyberou tuto možnost, všechny případy nesouladu zjištěné během kontrol na místě podle odvětvových právních předpisů by měly být nahlášeny a následně sledovány v rámci podmíněnosti.
(63)
V zájmu zjednodušení, pokud jde o povinnosti v oblasti podmíněnosti ve vztahu ke směrnici Rady 96/22/ES (10), by se použití specifické úrovně výběru vzorků z plánů sledování mělo považovat za splnění požadavku minimální míry stanovené v tomto nařízení.
(64)
Členským státům by měla být poskytnuta flexibilita nezbytná pro dosažení minimální míry kontroly použitím výsledků z jiných kontrol na místě nebo nahrazením příjemců.
(65)
Aby se zabránilo oslabení kontrolního systému, zejména pokud jde o výběr vzorků pro kontroly na místě týkající se podmíněnosti, neměly by se při výpočtu stanovení minimálního kontrolního vzorku týkajícího se podmíněnosti zohledňovat následné kontroly provedené ve vztahu k pravidlu de minimis podle čl. 97 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013.
(66)
Zjištění významného stupně nesouladu v souvislosti s podmíněností by mělo vést během následujícího roku ke zvýšení počtu kontrol na místě, aby se dosáhlo přijatelné úrovně jistoty, pokud jde o správnost dotyčných žádostí o podporu. Dodatečné kontroly by se měly zaměřit na dané akty či normy.
(67)
Pokud jde o uplatnění pravidla de minimis podle čl. 97 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013, je důležité stanovit procentní podíl příjemců, kteří by měli být zkontrolováni za účelem ověření, že byly odstraněny zjištěné nedostatky v oblasti dodržování požadavků.
(68)
Kontrolní vzorek pro podmíněnost by měl být vybrán částečně na základě analýzy rizik a částečně namátkovým výběrem. Rizikové faktory by měl stanovit příslušný orgán, jelikož je pro výběr relevantních rizikových faktorů v lepším postavení. Za účelem zajištění relevantních a účinných analýz rizik by měla být jejich efektivnost každoročně hodnocena a aktualizována z hlediska relevance každého rizikového faktoru, srovnání výsledků vzorků vybraných náhodně a na základě rizika a konkrétní situace v daném členském státě.
(69)
Výběr vzorků pro kontroly na místě týkající se podmíněnosti se může zlepšit, pokud se členským státům umožní zohlednit analýzu rizik z hlediska účasti příjemců v zemědělském poradenském systému podle článku 12 nařízení (EU) č. 1306/2013, jakož i účasti příjemců v příslušných certifikačních systémech. Avšak při zohlednění této účasti by mělo být prokázáno, že příjemci účastnící se těchto systémů představují menší riziko než příjemci, kteří se těchto systémů neúčastní.
(70)
V některých případech je důležité provést kontroly na místě týkající se podmíněnosti před obdržením všech žádostí. Členským státům by proto mělo být povoleno částečně vybrat kontrolní vzorek před koncem období pro podání žádostí.
(71)
Kontrolní vzorek pro podmíněnost by měl být zpravidla vybírán z celkového souboru příjemců uvedených v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013, za který daný příslušný kontrolní orgán odpovídá. Jako odchylka od tohoto pravidla mohou být vzorky vybírány zvlášť pro každou ze tří kategorií příjemců. Členské státy by měly být oprávněny vybrat kontrolní vzorek na základě vzorků příjemců, kteří jsou vybráni pro kontrolu na místě, pokud jde o kritéria způsobilosti. Kombinace postupů by měla být povolena pouze tehdy, pokud zvyšuje účinnost kontrolního systému.
(72)
V případě skupin osob uvedených v článcích 28 a 29 nařízení (EU) č. 1305/2013, které jsou vybrány pro kontroly na místě, by mělo být zajištěno, že všichni členové skupiny jsou kontrolováni z hlediska dodržování příslušných požadavků a norem.
(73)
Kontroly na místě týkající se podmíněnosti by obecně vyžadovaly několik návštěv ve stejném zemědělském podniku. Aby se snížila zátěž kontrol pro příjemce i správu, mělo by být možné omezit kontroly na jednu návštěvu. Časový rozvrh této návštěvy by měl být upřesněn. Členské státy by však měly zajistit, že v rámci stejného kalendářního roku bude provedena reprezentativní a účinná kontrola požadavků a norem.
(74)
Omezení kontrol na místě na vzorek sestávající alespoň z poloviny daných pozemků by nemělo znamenat poměrné snížení příslušné možné sankce.
(75)
Aby se zjednodušily kontroly na místě týkající se podmíněnosti a zlepšilo využití stávajících kontrolních kapacit, mělo by být možné, aby kontroly na úrovni zemědělského podniku byly nahrazeny správními kontrolami, pokud účinnost kontrol je alespoň rovnocenná té, které lze dosáhnout kontrolami na místě.
(76)
Dále by mělo být členským státům umožněno, aby při provádění kontrol na místě v souvislosti s podmíněností používaly objektivní ukazatele vztahující se k určitým požadavkům nebo normám. Tyto ukazatele by však měly přímo souviset s požadavky nebo normami, které představují, a pokrývat všechny prvky, které se mají kontrolovat.
(77)
Kontroly na místě by se měly provádět v kalendářním roce, ve kterém byly předloženy příslušné žádosti o podporu a žádosti o platbu. Pokud jde o žadatele o režimy podpory v odvětví vína podle článků 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013, měly by tyto kontroly být prováděny kdykoli v průběhu období uvedeného v čl. 97 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1306/2013.
(78)
Musí se stanovit pravidla pro vypracovávání podrobných a zvláštních kontrolních zpráv pro podmíněnost. Specializovaní inspektoři v terénu by měli informovat o svých zjištěních, jakož i o stupni závažnosti těchto zjištění, aby platební agentura mohla stanovit příslušná snížení nebo podle okolností rozhodnout o vyloučení z plateb nebo z ročních prémií uvedených v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013.
(79)
Pro zajištění účinnosti kontroly na místě je důležité, aby byli zaměstnanci provádějící kontroly informováni o důvodu výběru určitého příjemce pro kontrolu na místě. Členské státy by měly vést o takových informacích záznamy.
(80)
Informace o výsledcích kontrol podmíněnosti by měly být zpřístupněny všem platebním agenturám odpovědným za správu různých plateb, které podléhají požadavkům podmíněnosti, aby mohla být provedena příslušná snížení v případě, že jsou odůvodněna na základě zjištěných skutečností.
(81)
Příjemci by měli být informováni o jakémkoli možném nesouladu zjištěném na základě kontroly na místě. Je vhodné stanovit určitou časovou lhůtu, v rámci níž by příjemci tuto informaci měli obdržet. Nemělo by však být možné, aby se dotyční příjemci vyhnuli důsledkům zjištěného nesouladu v důsledku překročení této lhůty.
(82)
Pokud jde o pravidlo de minimis uvedené v čl. 97 odst. 3 (EU) č. 1306/2013 nebo systém včasného varování uvedený v čl. 99 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013, mělo by být jasně stanoveno, že povinnost informovat příjemce o nápravném opatření se nepoužije, pokud příjemce již přijal okamžité opatření.
(83)
Pro případy, kdy se členský stát rozhodne neuplatnit žádné správní sankce za nedodržení požadavků, jak je uvedeno v čl. 97 odst. 3 a čl. 99 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013, by měly být stanoveny požadavky týkající se odstranění příslušného nesouladu.
(84)
Za účelem zlepšení komunikace mezi stranami zapojenými do kontroly by mělo být stanoveno, že příslušné podklady jsou na žádost zaslány či zpřístupněny platební agentuře nebo koordinačnímu orgánu.
(85)
Správní sankce by měla být uplatněna na celkovou částku plateb uvedených v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013, které byly nebo mají být poskytnuty příjemci v souvislosti s příslušnými žádostmi o podporu nebo žádostmi o platbu předloženými v průběhu kalendářního roku zjištění. Pokud jde o žadatele o režimy podpor v odvětví vína podle článků 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013, měly by se správní sankce uplatnit zejména na celkovou částku obdrženou v souvislosti s žádostí o režimy podpory podle těchto článků. Pokud jde o opatření týkající se restrukturalizace a přeměny, měla by se celková částka vydělit třemi.
(86)
V případě skupiny osob, jak je uvedeno v článcích 28 a 29 nařízení (EU) č. 1305/2013, by se snížení v souvislosti s nedodržováním požadavků ze strany člena skupiny mělo vypočítat v souladu s příslušnými ustanoveními o podmíněnosti. Uplatňování výsledného procenta snížení by mělo zohlednit skutečnost, že povinnosti týkající se podmíněnosti jsou individuální a měla by se dodržovat zásada proporcionality. Členským státům by však měla být ponechána možnost rozhodnout, zda by se toto snížení mělo uplatňovat na skupinu nebo pouze na členy, kteří nedodržují požadavky.
(87)
Měla by být stanovena podrobná procedurální a technická pravidla týkající se výpočtu a uplatňování správních sankcí týkajících se povinností v oblasti podmíněnosti.
(88)
Snížení a vyloučení by se měla odstupňovat podle závažnosti nesouladu a měla by zahrnovat i úplné vyloučení příjemce ze všech plateb uvedených v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013 v následujícím kalendářním roce.
(89)
Řídící výbor pro přímé platby a Výbor pro rozvoj venkova nezaujaly stanovisko ve lhůtě stanovené jejich předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Oblast působnosti
Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EU) č. 1306/2013, pokud jde o:
a)
oznámení členských států Komisi v souladu s jejich povinnostmi chránit finanční zájmy Unie;
b)
správní kontroly a kontroly na místě, které provádějí členské státy, pokud jde o dodržování kritérií způsobilosti, závazků a ostatních povinností;
c)
minimální úroveň kontrol na místě a povinnost tuto úroveň zvýšit, popř. možnost ji snížit;
d)
podávání zpráv o provedených kontrolách a ověřeních a jejich výsledcích;
e)
orgány odpovědné za provádění kontrol souladu, jakož i obsahu těchto kontrol;
f)
zvláštní kontrolní opatření a metody pro zjišťování úrovní tetrahydrokanabinolu u konopí;
g)
vytvoření a fungování systému pro ověřování schválených mezioborových organizací pro účely zvláštní podpory pro bavlnu;
h)
případy, kdy žádosti o podporu a žádosti o platbu nebo jakákoli jiná sdělení, požadavky či žádosti mohou být po svém předložení opraveny a upraveny;
i)
uplatňování a výpočet částečného nebo celkového odnětí plateb;
j)
zpětné získávání neoprávněných plateb a sankce, jakož i neoprávněně přiznaných platebních nároků a uplatňování úroku;
k)
uplatnění a výpočet správních sankcí;
l)
vymezení nesouladu jako méně závažného;
m)
žádosti o podporu a žádosti o platby a žádosti o platební nároky, včetně konečného data pro podávání žádostí, požadavky na minimální údaje, které mají být v žádostech uvedeny, ustanovení o změnách nebo stažení žádostí o podporu, výjimky z požadavku předkládat žádosti o podporu a ustanovení, která členskými státům umožní použít zjednodušené postupy;
n)
provádění kontrol za účelem ověření, zda jsou dodržovány povinnosti a zda jsou údaje uvedené v žádosti o podporu nebo v žádosti o platbu správné a úplné, včetně pravidel pro toleranční rozpětí v případě měření prováděných jako součást kontrol na místě;
o)
technické specifikace potřebné pro účel jednotného provádění kapitoly II hlavy V nařízení (EU) č.1306/2013;
p)
převod zemědělských podniků;
q)
výplatu záloh;
r)
provádění kontrol týkajících se povinností podmíněnosti, včetně zohlednění účasti zemědělců v zemědělském poradenském systému a účasti zemědělců v certifikačním systému;
s)
výpočet a uplatňování správních sankcí týkajících se povinností v oblasti podmíněnosti, včetně příjemců sestávajících ze skupin osob.
Článek 2
Výměna informací o žádostech o podporu, žádostech o platbu a ostatních prohlášeních
1. Pro účely řádné správy režimů podpory a opatření podpory a v případě, že v členském státě odpovídá za řízení přímých plateb a opatření pro rozvoj venkova ve vztahu k témuž příjemci více než jedna platební agentura, přijme dotčený členský stát vhodná opatření, aby v patřičných případech zajistil, že požadované informace v žádostech o podporu, žádostech o platbu nebo ostatních prohlášeních jsou k dispozici všem dotčeným platebním agenturám.
2. Pokud kontroly neprovádí příslušná platební agentura, zajistí daný členský stát, aby platební agentura byla o prováděných kontrolách a jejich výsledcích dostatečně informována. Platební agentura si sama určí, jaké informace potřebuje.
Článek 3
Zpětvzetí žádostí o podporu, žádostí o platbu a ostatních prohlášení
1. Žádost o podporu, žádost o platbu nebo jiné prohlášení lze kdykoliv zcela či částečně písemně stáhnout. Potvrzení o stažení zaznamená příslušný orgán.
V případě, že členský stát využívá možnosti stanovené v čl. 21 odst. 3, může členský stát stanovit, že písemné zpětvzetí lze nahradit oznámením v počítačové databázi zvířat o zvířatech, která opustila hospodářství.
2. Pokud však příslušný orgán již informoval příjemce o případech nesouladu v dokladech uvedených v odstavci 1 nebo pokud příslušný orgán oznámil příjemci svůj úmysl provést kontrolu na místě nebo pokud tato kontrola na místě odhalí nesoulad, nelze zpětvzetí žádosti povolit, pokud jde o ty části dokladů, jichž se nesoulad týká.
3. Zpětvzetí podle odstavce 1 uvede žadatele do postavení, v němž se nacházeli před podáním předmětných dokladů nebo jejich části.
Článek 4
Opravy a úpravy zjevných chyb
Žádosti o podporu nebo žádosti o platbu a doklady poskytnuté příjemcem mohou být kdykoli po jejich podání opraveny nebo upraveny v případě zjevných chyb, které jako takové uzná příslušný orgán na základě celkového posouzení konkrétního případu, a za předpokladu, že příjemce jednal v dobré víře.
Příslušný orgán může uznat zjevné chyby pouze tehdy, pokud mohou být zjištěny jednoduchou správní kontrolou informací poskytnutých v dokladech uvedených v prvním pododstavci.
Článek 5
Uplatňování snížení, zamítnutí, odnětí a sankcí
Pokud případ nesouladu, na který se vztahuje uplatnění sankcí v souladu hlavou IV kapitolou II nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 (11), je také předmětem stažení nebo sankcí v souladu s hlavou II kapitolami III a IV, nebo v souladu s hlavou III uvedeného nařízení:
a)
snížení, zamítnutí, odnětí nebo sankce uvedené v hlavě II kapitolách III a IV nebo v hlavě III nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 by měly být uplatněny s ohledem na režimy přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova v oblasti působnosti integrovaného systému;
b)
sankce stanovené v hlavě IV kapitoly II nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 se uplatní na celkovou částku plateb, které mají být poskytnuty dotyčnému příjemci v souladu s článkem 92 nařízení (EU) č. 1306/2013 a které nejsou předmětem snížení, zamítnutí, odnětí nebo sankcí uvedených v písmenu a).
Snížení, zamítnutí, odnětí nebo sankce uvedené v prvním pododstavci se uplatní v souladu s článkem 6 tohoto nařízení, aniž jsou dotčeny další sankce podle jiných ustanovení Unie nebo vnitrostátního práva.
Článek 6
Pořadí snížení, zamítnutí, odnětí a sankcí u jednotlivých režimů přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova
1. Částku platby, která má být poskytnuta příjemci v rámci režimu podpory uvedeného v příloze I nařízení (EU) č. 1307/2013, určí členské státy na základě podmínek stanovených v souladu s daným nařízením a s programy pro nejvzdálenější regiony Unie a menší ostrovy v Egejském moři stanovenými nařízeními Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 228/2013 (12) a (EU) č. 229/2013 (13) pro dané režimy přímých podpor.
2. Pro každý režim uvedený v příloze I nařízení (EU) č. 1307/2013 a pro každé opatření pro rozvoj venkova v rozsahu působnosti integrovaného systému, jak je uvedeno v čl. 2 odst. 1 druhém pododstavci bodu 6 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014, se snížení, odnětí a sankce případně vypočítají v následujícím pořadí:
a)
snížení a sankce uvedené v hlavě II kapitole IV nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014, s výjimkou sankcí uvedených v článku 16 uvedeného nařízení, se uplatní na jakýkoli případ nesouladu;
b)
částka vyplývající z uplatnění písmene a) slouží jako základ pro výpočet zamítnutí uvedených v kapitole III nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014;
c)
částka vyplývající z uplatnění písmene b) slouží jako základ pro výpočet jakýchkoliv snížení, jež mají být uplatněna v případě opožděného podání v souladu s články 13 a 14 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014;
d)
částka vyplývající z uplatnění písmene c) slouží jako základ pro výpočet jakýchkoliv snížení, jež mají být uplatněna v případech neohlášení zemědělských pozemků v souladu s článkem 16 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014;
e)
částka vyplývající z uplatnění písmene d) slouží jako základ pro výpočet odnětí podle hlavy III nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014;
f)
částka vyplývající z uplatnění písmene e) slouží jako základ pro použití:
i)
lineárního snížení podle čl. 51 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013;
ii)
lineárního snížení podle čl. 51 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013;
iii)
lineárního snížení podle čl. 65 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 1307/2013;
iv)
lineárního snížení podle čl. 65 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013;
v)
lineárního snížení, jež se uplatní v případě, kdy platby, které se mají vyplatit v souladu s článkem 41 nařízení (EU) č. 1307/2013 překročí vnitrostátní strop stanovený v souladu s čl. 42 odst. 2 uvedeného nařízení.
3. Částka vyplývající z uplatnění odst. 2 písm. f) slouží jako základ pro:
a)
uplatnění snížení plateb podle článku 11 nařízení (EU) č. 1307/2013;
b)
uplatnění procenta lineárního snížení stanoveného v souladu s čl. 7 odst. 1 druhým pododstavcem nařízení (EU) č. 1307/2013;
c)
uplatnění míry úpravy uvedené v článku 8 nařízení (EU) č. 1307/2013.
4. Částka platby vyplývající z uplatnění odstavce 3 slouží jako základ pro výpočet jakýchkoliv snížení, jež mají být uplatněna pro nedodržení podmíněnosti v souladu s hlavou IV kapitolou II nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014.
Článek 7
Zpětné získávání neoprávněně vyplacených částek
1. V případě neoprávněné platby příjemce vrátí dotyčnou částku, která je případně zvýšena o úrok vypočítaný v souladu s odstavcem 2.
2. Úroky se vypočítají za období od uplynutí platební lhůty pro příjemce uvedené v inkasním příkazu, která nesmí být stanovena na více než 60 dnů, do okamžiku vrácení nebo odečtení částky.
Použitelná úroková sazba se vypočítá podle ustanovení vnitrostátních právních předpisů, nesmí však být nižší než úroková sazba použitelná pro vymáhání částek podle vnitrostátních předpisů.
3. Povinnost vrátit částku uvedená v odstavci 1 se neuplatní, pokud byla platba provedena omylem příslušného orgánu nebo jiného orgánu a pokud příjemce nemohl chybu přiměřeným způsobem odhalit.
Pokud se však chyba týká skutečností rozhodných pro výpočet dotyčné platby, použije se první pododstavec pouze v případě, že rozhodnutí o vrácení nebylo sděleno do 12 měsíců od provedení platby.
Článek 8
Převod zemědělských podniků
1. Pro účely tohoto článku se:
a)
„převodem zemědělského podniku“ rozumí prodej, pronájem nebo jakýkoli podobný typ transakce, který se týká dotyčných produkčních jednotek;
b)
„převodcem“ rozumí příjemce, jehož zemědělský podnik se převádí na jiného příjemce;
c)
„nabyvatelem“ rozumí příjemce, na něhož se zemědělský podnik převádí.
2. Pokud se zemědělský podnik převádí jako celek z jednoho příjemce na druhého po podání žádosti o podporu nebo žádosti o platbu a před splněním všech podmínek pro poskytnutí podpory, neposkytne se převodci žádná podpora pro převáděný zemědělský podnik.
3. Podpora nebo platba, o kterou požádal převodce, se poskytne nabyvateli, pokud:
a)
nabyvatel informuje o převodu příslušný orgán ve lhůtě stanovené členskými státy a požádá o vyplacení podpory;
b)
nabyvatel předloží veškeré důkazy požadované příslušným orgánem;
c)
převáděný zemědělský podnik splňuje všechny podmínky pro poskytnutí podpory.
4. Jakmile nabyvatel informuje příslušný orgán a požádá o vyplacení podpory v souladu s odst. 3 písm. a):
a)
veškerá práva a povinnosti převodce, které vyplývají z právního vztahu mezi převodcem a příslušným orgánem v souvislosti se žádostí o podporu nebo žádostí o platbu, přecházejí na nabyvatele;
b)
veškeré kroky nezbytné pro poskytnutí podpory a veškerá prohlášení, která učinil převodce před převodem, se přičítají nabyvateli pro účely uplatnění příslušných pravidel Unie;
c)
považuje se převáděný zemědělský podnik pro dotyčný rok podání žádosti za samostatný zemědělský podnik.
5. Členské státy mohou popřípadě rozhodnout, že poskytnou podporu převodci. V takovém případě:
a)
se neposkytne žádná podpora nabyvateli;
b)
členské státy zajistí, aby se obdobně použily požadavky stanovené v odstavcích 2, 3 a 4.
Článek 9
Oznámení
1. Členské státy každoročně do 15. července oznámí Komisi pro všechny režimy přímých podpor, opatření pro rozvoj venkova a technickou pomoc a režimy podpory v odvětví vína uvedené v článcích 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013 kontrolní údaje a kontrolní statistiky za předchozí kalendářní rok, a zejména:
a)
údaje týkající se jednotlivých příjemců, pokud jde o žádosti o podporu a žádosti o platbu, ohlášené a/nebo uvedené plochy a ohlášená a/nebo uvedená zvířata, výsledky správních kontrol, kontrol na místě a následných kontrol;
b)
případně výsledky kontrol týkajících se podmíněnosti, včetně příslušných snížení a vyloučení.
Toto oznámení se provádí elektronicky za použití technických specifikací pro přenos kontrolních údajů a kontrolních statistik, které jim poskytne Komise.
2. Členské státy předají Komisi do 15. července 2015 zprávu týkající se možností zvolených pro kontrolu dodržování požadavků podmíněnosti a příslušných kontrolních subjektů pověřených kontrolou dodržování požadavků a norem v oblasti podmíněnosti. Následné změny týkající se informací poskytnutých v této zprávě se oznamují neprodleně.
3. Členské státy předají Komisi každoročně do 15. července zprávu týkající se opatření přijatých pro správu a kontrolu dobrovolné podpory vázané na produkci za předchozí kalendářní rok.
4. Počítačové údaje stanovené jako součást integrovaného systému se využijí k podpoře informací uvedených v rámci odvětvových pravidel, které jsou členské státy povinny zasílat Komisi.
HLAVA II
INTEGROVANÝ ADMINISTRATIVNÍ A KONTROLNÍ SYSTÉM
KAPITOLA I
Obecná pravidla
Článek 10
Zálohy na přímé platby
Členské státy mohu příjemcům ve vztahu k žádostem o podporu pro daný rok vyplatit zálohy na přímé platby, aniž by uplatnily míru úpravy finanční kázně podle článku 8 nařízení (EU) č. 1307/2013. Platby zůstatku, které mají být příjemcům vypláceny od 1. prosince 2014, zohlední míru úpravy finanční kázně platnou v příslušné době pro celkovou částku přímých plateb v příslušném kalendářním roce.
KAPITOLA II
Žádosti o podporu a žádosti o platbu
Oddíl 1
Společná ustanovení
Článek 11
Zjednodušení postupů
1. Pokud nařízení (EU) č. 1305/2013, (EU) č. 1306/2013 a (EU) č. 1307/2013, nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 nebo toto nařízení nestanoví jinak, mohou členské státy povolit nebo vyžadovat, aby veškerá sdělení podle tohoto nařízení mezi příjemcem a orgány byla zasílána elektronicky, pokud to nepovede k diskriminaci mezi příjemci a pokud budou přijata přiměřená opatření, která zejména zajistí, aby:
a)
byl příjemce jednoznačně identifikován;
b)
příjemce splňoval všechny požadavky vyplývající z dotyčného režimu přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova;
c)
zasílané údaje byly natolik spolehlivé, aby zaručovaly řádnou správu dotyčného režimu přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova; pokud se používají údaje obsažené v počítačové databázi zvířat uvedené v čl. 2 odst. 1 druhém pododstavci bodu 9 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014, aby tato databáze poskytovala úroveň jistoty a provádění nezbytnou pro řádnou správu dotyčného režimu přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova;
d)
příslušné orgány v případě, že průvodní doklady nelze zaslat elektronicky, obdržely tyto doklady ve stejných lhůtách, jaké jsou stanoveny pro předání neelektronickými prostředky.
2. Pokud jde o podávání žádostí o podporu nebo žádostí o platbu, mohou členské státy za podmínek stanovených v odstavci 1 stanovit zjednodušené postupy, pokud již orgány mají údaje k dispozici, a zejména tehdy, pokud se nezměnila situace od posledního podání žádosti o podporu nebo žádosti o platbu v rámci dotyčného režimu přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova v souladu s čl. 72 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013. Členské státy mohou rozhodnout, že pro účely žádostí o podporu a žádosti o platbu použijí údaje získané ze zdrojů údajů, které mají k dispozici vnitrostátní orgány. V tomto případě členský stát zajistí, aby tyto zdroje údajů poskytovaly úroveň jistoty nezbytnou pro řádnou správu údajů tak, aby byla zajištěna spolehlivost, integrita a bezpečnost těchto údajů.
3. Informace vyžadované v jakýchkoli podkladech, které se mají předložit spolu s žádostí o podporu nebo žádostí o platbu, může příslušný orgán, je-li to možné, požadovat přímo od zdroje informací.
Článek 12
Obecná ustanovení týkající se jednotné žádosti a předkládání žádostí o podporu v rámci opatření pro rozvoj venkova
1. Pokud se členské státy podle čl. 72 odst. 4 nařízení (EU) č. 1306/2013 rozhodnou, že žádosti o podporu v souvislosti s přímými platbami nebo žádosti o platbu na opatření pro rozvoj venkova budou zahrnuty do jednotné žádosti, články 20, 21 a 22 tohoto nařízení, pokud jde o zvláštní požadavky stanovené v souvislosti s žádostí o podporu a/nebo žádostí o platbu v rámci těchto režimů, se použijí obdobně.
2. Příjemci žádající o podporu v rámci jakékoli přímé platby na plochu nebo opatření pro rozvoj venkova mohou podat pouze jednu jednotnou žádost ročně.
3. Členské státy stanoví vhodné postupy pro podávání žádostí o podporu v rámci opatření pro rozvoj venkova.
Článek 13
Konečné datum pro podávání jednotné žádosti, žádostí o podporu nebo žádostí o platbu
1. Členské státy stanoví konečná data, k nimž se podávají jednotná žádost, žádosti o podporu nebo žádosti o platbu. Tímto konečným datem je nejpozději 15. květen každého roku. Estonsko, Lotyšsko, Litva, Finsko a Švédsko však mohou stanovit pozdější den, kterým je nejpozději 15. červen.
Při stanovení konečných dat vezmou členské státy v úvahu období nutné pro poskytnutí všech příslušných údajů, aby zaručily řádnou administrativní a finanční správu podpory, a zajistily, aby bylo možno naplánovat účinné kontroly.
2. V souladu s postupem uvedeným v čl. 78 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1306/2013 mohou být konečná data uvedená v odstavci 1 tohoto článku v některých oblastech s výjimečnými klimatickými podmínkami stanovena k pozdějšímu termínu.
Článek 14
Obsah jednotné žádosti nebo žádosti o platbu
1. Jednotná žádost nebo žádost o platbu obsahuje veškeré informace nezbytné k prokázání způsobilosti pro podporu, zejména:
a)
totožnost příjemce;
b)
podrobné informace o dotčených režimech přímých plateb a/nebo opatřeních pro rozvoj venkova;
c)
identifikaci platebních nároků v souladu se systémem identifikace a evidence stanoveným v článku 7 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 pro účely režimu základní platby;
d)
podrobné údaje umožňující jednoznačnou identifikaci všech zemědělských pozemků v zemědělském podniku, jejich výměru vyjádřenou v hektarech na dvě desetinná místa, jejich umístění a v případě potřeby další specifikace týkající se využití zemědělských pozemků;
e)
případně náležitosti umožňující jednoznačnou identifikaci nezemědělské půdy, u níž je žádáno o podporu v rámci opatření pro rozvoj venkova;
f)
případně jakékoli podklady nezbytné k prokázání způsobilosti pro dotčený režim a/nebo opatření;
g)
prohlášení příjemce, že se seznámil s podmínkami týkajícími se dotčených režimů přímých podpor a/nebo opatření pro rozvoj venkova;
h)
případně prohlášení příjemce, že se na něj vztahuje seznam nezemědělských podniků nebo činností uvedených v čl. 9 odst. 2 prvním a druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Pro účely identifikace platebních nároků uvedených v odst. 1 písm. c) musí předtištěné tiskopisy poskytnuté příjemci v souladu s čl. 72 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013 obsahovat identifikaci platebních nároků v souladu se systémem identifikace a evidence stanoveným v článku 7 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014.
3. V prvním roce uplatňování režimu základní platby se členské státy mohou od tohoto článku a článku 17 tohoto nařízení, pokud jde o platební nároky, odchýlit.
Článek 15
Obsah jednotné žádosti nebo žádosti o platbu
1. Po konečném datu podání jednotné žádosti nebo žádosti o platbu mohou být jednotlivé zemědělské pozemky nebo jednotlivé platební nároky v jednotné žádosti nebo žádosti o platbu doplněny nebo upraveny, pokud jsou splněny požadavky v rámci dotčených režimů přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova.
Změny způsobu využití nebo režimu přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova, pokud jde o jednotlivé zemědělské pozemky či platební nároky již ohlášené v jednotné žádosti, lze provést za stejných podmínek.
Pokud mají změny uvedené v prvním a druhém pododstavci spojitost s jakýmikoli podklady nebo smlouvami, které je třeba předložit, mohou být tyto doklady nebo smlouvy odpovídajícím způsobem změněny.
2. Změny provedené podle odstavce 1 musí být do 31. května daného roku oznámeny písemně příslušnému orgánu, kromě případu Estonska, Lotyšska, Litvy, Finska a Švédska, kdy se oznámení provede nejpozději do 15. června daného roku.
Odchylně od prvního pododstavce mohou členské státy stanovit dřívější konečné datum pro oznámení změn. Toto datum však musí být minimálně 15 kalendářních dní po konečném termínu pro podání jednotné žádosti nebo žádosti o platbu stanoveném v souladu s čl. 13 odst. 1.
3. Pokud již příslušný orgán informoval příjemce o případech nesouladu v jednotné žádosti nebo žádosti o platbu nebo pokud příjemci oznámil svůj úmysl provést kontrolu na místě nebo pokud tato kontrola na místě odhalí nesoulad, nejsou přípustné žádné změny podle odstavce 1 u těch zemědělských pozemků, kterých se daný nesoulad týká.
Článek 16
Opravy předtištěného formuláře
Při podávání formuláře jednotné žádosti, žádosti o podporu a/nebo žádosti o platbu opraví příjemce předtištěný tiskopis uvedený v čl. 72 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013, pokud došlo k jakýmkoli změnám, zejména k převodům platebních nároků v souladu s článkem 34 nařízení (ES) č. 1307/2013, nebo pokud je jakýkoli údaj obsažený v předtištěném tiskopisu nesprávný.
Oddíl 2
Žádosti o podporu pro režimy podpory na plochu a žádosti o platby pro opatření podpory na plochu
Článek 17
Zvláštní požadavky týkající se žádostí o podporu pro režimy podpory na plochu a žádosti o platby pro opatření podpory na plochu
1. Pro účely identifikace všech zemědělských pozemků v zemědělském podniku a/nebo nezemědělské půdy, jak je uvedeno v čl. 14 odst. 1 písm. d) a e), poskytne příslušný orgán příjemci předtištěný tiskopis a odpovídající grafické dokumenty uvedené v čl. 72 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013 prostřednictvím rozhraní založeného na geografickém informačním systému, který umožňuje zpracování prostorových a alfanumerických údajů ohlášených ploch (dále jen „geoprostorové formuláře žádosti o podporu“).
2. Odstavec 1 se použije takto:
a)
Od roku podání žádosti 2016 na počet příjemců odpovídající počtu, který je potřebný na pokrytí alespoň 25 % celkové plochy určené pro režim základní platby nebo režim jednotné platby na plochu v předchozím roce;
b)
Od roku podání žádosti 2017 na počet příjemců odpovídající počtu, který je potřebný na pokrytí alespoň 75 % celkové plochy určené pro režim základní platby nebo režim jednotné platby na plochu v předchozím roce;
c)
od roku podání žádosti 2018 na všechny příjemce.
3. Pokud příjemce není schopen předložit žádost o podporu a/nebo žádost o platbu pomocí geoprostorového formuláře žádosti o podporu, příslušný orgán příjemci poskytne buď:
a)
požadovanou technickou pomoc, nebo
b)
předtištěné tiskopisy a odpovídající grafické dokumenty v tištěné podobě. V tomto případě příslušný orgán přenese údaje obdržené od příjemce do geoprostorového formuláře žádosti o podporu.
4. Předtištěné tiskopisy poskytnuté příjemci musí obsahovat maximální způsobilou plochu na referenční pozemek v souladu s čl. 5 odst. 2 písm. a) a b) nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 a zjištěnou plochu v předchozím roce na zemědělský pozemek pro účely režimu základní platby, režimu jednotné platby na plochu a/nebo opatření pro rozvoj venkova vztahujícího se na plochu.
V grafických dokumentech poskytnutých příjemci v souladu s čl. 72 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013 se uvedou hranice a jedinečná identifikace referenčních pozemků, jak je uvedeno v čl. 5 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014, a hranice zemědělských pozemků zjištěných v předchozím roce, aby příjemce mohl správně uvést velikost a polohu každého zemědělského pozemku. Od roku podání žádosti 2016 se bude rovněž uvádět typ, velikost a poloha ploch využívaných v ekologickém zájmu zjištěných v předchozím roce.
5. Příjemce musí jednoznačně identifikovat a ohlásit plochu každého zemědělského podniku a případně typ, velikost a polohu ploch využívaných v ekologickém zájmu. Pokud jde o ekologickou platbu, příjemce musí rovněž upřesnit využívání ohlášených zemědělských pozemků.
Za tímto účelem může příjemce potvrdit informace, které jsou již uvedeny v předtištěném tiskopisu. Pokud však informace týkající se plochy, polohy nebo hranice zemědělského pozemku nebo případně velikosti a polohy ploch využívaných v ekologickém zájmu nejsou správné nebo jsou neúplné, příjemce provede v předtištěném tiskopisu opravy nebo změny.
Příslušný orgán posoudí na základě oprav nebo doplnění provedených příjemcem v předtištěném tiskopise, zda je s ohledem na čl. 5 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 nutná aktualizace odpovídajícího referenčního pozemku.
6. Pokud příjemce provádí rovnocenné postupy v souladu s čl. 43 odst. 3 písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013 prostřednictvím závazků přijatých v souladu s čl. 39 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (14) nebo čl. 28 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013, uvede se závazek v žádosti o podporu s odkazem na odpovídající žádost o platbu.
Pokud příjemce provádí rovnocenné postupy prostřednictvím celostátních nebo regionálních systémů ekologické certifikace v souladu s čl. 43 odst. 3 písm. b) nařízení (EU) č. 1307/2013, použijí se odstavce 4 a 5 tohoto článku obdobně na předtištěný tiskopis a ohlášení příjemce.
Pro účely regionálního nebo kolektivního provádění v souladu s čl. 46 odst. 5 a 46 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 a pro část závazků týkajících se plochy využívané v ekologickém zájmu, které musí příjemci splnit individuálně, musí příjemci účastnící se těchto regionálních nebo kolektivních provádění ve vztahu ke každému zemědělskému pozemku jednoznačně identifikovat a ohlásit typ, velikost a polohu plochy využívané v ekologickém zájmu v souladu s odstavcem 5 tohoto článku. Příjemci ve své žádosti o podporu nebo v žádosti o platbu učiní odkaz na ohlášení regionálního nebo kolektivního uplatňování podle článku 18 tohoto nařízení.
7. Pro plochy využívané k produkci konopí v souladu s čl. 32 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 musí jednotná žádost obsahovat:
a)
veškeré informace nutné pro identifikaci pozemků osetých konopím, s uvedením odrůd použitého osiva;
b)
údaj o množství použitého osiva (v kg na ha);
c)
úřední návěsky použité na obalech osiva v souladu se směrnicí Rady 2002/57/ES (15), a zejména s článkem 12 uvedené směrnice, nebo jakýkoli jiný doklad, který členský stát uzná za rovnocenný.
Odchylně od písm. c) prvního pododstavce musejí být tyto návěsky předloženy nejpozději do 30. června, pokud se osev uskutečnil až po konečném datu pro podání jednotné žádosti. Pokud návěsky musejí být předloženy též jiným vnitrostátním orgánům, mohou členské státy stanovit, že se tyto návěsky po jejich předložení v souladu s uvedeným písmenem vrací zpět příjemci. Vrácené návěsky se označí jako použité pro žádost.
8. V případě zvláštní podpory pro bavlnu podle hlavy IV kapitoly 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 obsahuje jednotná žádost:
a)
jméno odrůdy použitého osiva bavlny;
b)
případně název a adresu schválené mezioborové organizace, jejímž je příjemce členem.
9. Plochy, které nejsou využívány pro účely režimů podpory uvedených v hlavách III, IV a V nařízení (EU) č. 1307/2013 nebo režimů podpor v odvětví vína uvedených v nařízení (EU) č. 1308/2013, se ohlašují pod jednou nebo více hlavičkami „jiné využití“.
Článek 18
Ohlášení regionálního nebo kolektivního provádění
Pro každé regionální či kolektivní provádění v souladu s čl. 46 odst. 5 nebo 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 se předkládá ohlášení regionálního nebo kolektivního provádění, které doplňuje žádost o podporu nebo žádost o platbu každého zúčastněného příjemce.
Ohlášení musí obsahovat veškeré nezbytné doplňující informace za účelem ověření, zda jsou dodržovány povinnosti v souvislosti s regionálním nebo kolektivním prováděním v souladu s čl. 46 odst. 5 nebo 6 tohoto nařízení, a zejména:
a)
jedinečnou identifikaci každého zúčastněného příjemce;
b)
minimální procentní podíl, který každý zúčastněný příjemce musí individuálně splňovat, jak je uvedeno v čl. 46 odst. 6 druhém pododstavci uvedeného nařízení;
c)
celkovou plochu souvislých struktur sousedících ploch využívaných v ekologickém zájmu, jak je uvedeno v čl. 46 odst. 5 uvedeného nařízení, nebo společné souvislé plochy využívané v ekologickém zájmu, jak je uvedeno v čl. 46 odst. 6 daného nařízení, jejíž závazky se plní kolektivně;
d)
předtištěné grafické dokumenty uvádějící hranice a jedinečnou identifikaci referenčních pozemků, které se používají k jednoznačné identifikaci souvislých struktur sousedících ploch využívaných v ekologickém zájmu nebo společné souvislé plochy využívané v ekologickém zájmu a k označení jejich hranic.
V případě regionálního provádění, pokud prováděcí plán stanovený v čl. 46 odst. 6 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014 obsahuje všechny informace uvedené v druhém pododstavci tohoto článku, může být ohlášení uvedené v prvním pododstavci nahrazeno odkazem na plán.
V případě kolektivního provádění musí být ohlášení uvedené v prvním pododstavci doplněno písmennou dohodou uvedenou v čl. 47 odst. 4 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014.
Článek 19
Žádosti týkající se účasti v režimu pro malé zemědělce a vystoupení z tohoto režimu
1. Žádosti o účast v režimu pro malé zemědělce uvedeném v čl. 62 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013, které budou podány v roce 2015, musí obsahovat odkaz na jednotnou žádost podanou pro rok podání žádosti 2015 týmž příjemcem a případně prohlášení příjemce, že se seznámil se zvláštními podmínkami týkajícími se režimu pro malé zemědělce uvedenými v článku 64 uvedeného nařízení.
Členské státy mohou rozhodnout, že žádost uvedená v prvním pododstavci bude podávána společně s jednotnou žádostí nebo jako její součást.
2. Od roku podání žádosti 2016 musí členské státy stanovit zjednodušený postup pro podávání žádostí uvedený v čl. 72 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013.
3. Předtištěné tiskopisy používané v postupu pro podávání žádostí uvedeném v odstavci 2 musí být vytvořeny na základě informací poskytnutých v jednotné žádosti podané pro rok podání žádosti 2015 a musí obsahovat zejména:
a)
veškeré dodatečné informace nezbytné k zajištění souladu s článkem 64 nařízení (EU) č. 1307/2013 a případně veškeré další informace nezbytné k doložení toho, že příjemce stále dodržuje článek 9 uvedeného nařízení;
b)
prohlášení příjemce, že si je vědom zvláštních podmínek týkajících se režimu pro malé zemědělce stanovených v článku 64 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Pokud se členské státy rozhodnou pro způsob platby uvedený v čl. 63 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013, aniž by použily třetí pododstavec tohoto článku, poskytne se předtištěný tiskopis odchylně od prvního pododstavce tohoto odstavce v souladu s oddílem 1 této kapitoly.
4. Příjemci, kteří se rozhodli vystoupit z režimu pro malé zemědělce v roce následujícím po roce 2015 v souladu s čl. 62 odst. 1 druhým pododstavcem nařízení (EU) č. 1307/2013 nebo čl. 62 odst. 2 uvedeného nařízení, informují příslušný orgán o svém vystoupení v souladu se způsoby zavedenými členskými státy.
Oddíl 3
Jiné žádosti
Článek 20
Zvláštní ustanovení týkající se žádostí o podporu
Příjemce, který nežádá o podporu v rámci žádného z režimů podpory na plochu, ale žádá o podporu v rámci některého z režimů podpory uvedených v příloze I nařízení (EU) č. 1307/2013 nebo o režimy podpory v odvětví vína podle článků 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013, pokud disponuje zemědělskou půdou, ohlásí tyto plochy ve svém formuláři žádosti o podporu v souladu s článkem 17 tohoto nařízení.
Příjemce, na kterého se vztahují pouze povinnosti v oblasti podmíněnosti v souladu s články 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013, ohlásí ve svém formuláři žádosti o podporu plochy, jimiž disponuje, a to pro každý kalendářní rok, ve kterém se tyto povinnosti uplatňují.
Členské státy však mohou příjemce od povinností stanovených v prvním a druhém pododstavci osvobodit, pokud jsou příslušným orgánům poskytnuty dotyčné informace v rámci jiných administrativních a kontrolních systémů, které zaručují slučitelnost s integrovaným systémem v souladu s článkem 61 nařízení (EU) č. 1306/2013.
Článek 21
Požadavky týkající se žádosti o podporu na hospodářská zvířata a žádostí o platbu v rámci opatření podpory na zvířata
1. Žádost o podporu na hospodářská zvířata podle definice čl. 2 odst. 1 druhého pododstavce bodu 15 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 nebo žádost o platbu v rámci opatření podpory na zvířata podle definice čl. 2 odst. 1 druhého pododstavce bodu 14 uvedeného nařízení musí obsahovat veškeré informace nutné k zjištění způsobilosti pro podporu, a zejména:
a)
totožnost příjemce;
b)
odkaz na jednotnou žádost, pokud již byla podána;
c)
počet zvířat každého druhu, pro která se podává žádost o podporu na hospodářská zvířata nebo žádost o platbu, a v případě skotu identifikační kódy zvířat;
d)
v případě potřeby závazek příjemce držet zvířata uvedená v písmenu c) během období stanoveného členskými státy ve svém hospodářství a informace o místu nebo místech, kde budou zvířata držena, včetně příslušného období;
e)
případně jakékoli podklady nezbytné k prokázání způsobilosti pro dotčený režim nebo dotčené opatření;
f)
prohlášení příjemce, že se seznámil s podmínkami pro poskytnutí dotyčné podpory.
2. Každý chovatel zvířat má právo dostávat bez omezení od příslušného orgánu v přiměřených intervalech a bez přílišného prodlení informace o údajích v počítačové databázi zvířat, které se vztahují k němu a jeho zvířatům. Při podání žádosti o podporu na hospodářská zvířata nebo žádosti o platbu příjemce prohlásí, že tyto údaje jsou správné a úplné, a opraví chybné údaje nebo doplní chybějící údaje.
3. Členské státy mohou rozhodnout, že některé informace uvedené v odstavci 1 nemusí být v žádosti o podporu na hospodářská zvířata nebo žádosti o platbu obsaženy, pokud již byly dříve sděleny příslušnému orgánu.
4. Členské státy mohou zavést postupy, jejichž pomocí mohou být údaje obsažené v počítačové databázi zvířat použity pro účely žádosti o podporu na hospodářská zvířata nebo žádosti o platbu, za předpokladu, že počítačová databáze zvířat poskytuje dostatečnou úroveň jistoty a provádění nezbytnou pro řádnou správu dotyčných režimů podpory nebo opatření podpory na úrovni jednotlivých zvířat.
Postupy uvedené v prvním pododstavci může představovat systém, podle něhož může příjemce žádat o podporu pro všechna zvířata, která jsou k určitému dni nebo během období stanoveného členským státem způsobilá pro podporu na základě údajů obsažených v počítačové databázi zvířat.
V tomto případě přijmou členské státy nezbytná opatření, která zaručí, že:
a)
v souladu s ustanoveními použitelnými na dotyčný režim podpory a/nebo opatření podpory bude jasně určeno a dáno na vědomí příjemci datum nebo období uvedené v druhém pododstavci;
b)
příjemce si je vědom toho, že jakákoli potenciálně způsobilá zvířata, která nejsou řádně identifikována nebo evidována v systému pro identifikaci a evidenci zvířat, jsou považována za zvířata, u kterých byl zjištěn nesoulad, jak je uvedeno v článku 31 uvedeného nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014.
5. Členské státy mohou stanovit, že některé informace uvedené v odstavci 1 mohou nebo musí být dále předány prostřednictvím subjektu nebo subjektů, které schválí. Za předávané údaje však nadále nese odpovědnost příjemce.
Oddíl 4
Zvláštní ustanovení týkající se platebních nároků
Článek 22
Přiznání nebo zvýšení hodnoty platebních nároků
1. Žádosti o přiznání platebních nároků nebo zvýšení hodnoty platebních nároků v rámci režimu základní platby v souladu s články 20, 24, 30, s výjimkou odst. 7 písm. e), a článkem 39 nařízení (EU) č. 1307/2013 se podávají do data, které stanoví členské státy. Stanoveným datem je nejpozději 15. květen příslušného kalendářního roku.
Estonsko, Lotyšsko, Litva, Finsko a Švédsko však mohou stanovit pozdější den, kterým je nejpozději 15. červen příslušného kalendářního roku.
2. Členské státy mohou rozhodnout, že žádost o přiznání platebních nároků se podává zároveň s žádostí o podporu v rámci režimu základní platby.
Článek 23
Zpětné získávání neoprávněných platebních nároků
1. Jestliže se po přiznání platebních nároků příjemcům v souladu s nařízením (EU) č. 1307/2013 zjistí, že počet přiznaných platebních nároků je příliš vysoký, počet neoprávněně přiznaných platebních nároků se převede do vnitrostátní nebo regionální rezervy podle článku 30 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Pokud chyba uvedená v prvním pododstavci byla učiněna příslušným orgánem nebo jiným orgánem a pokud příjemce nemohl chybu přiměřeným způsobem odhalit, bude hodnota zbývajících platebních nároků přiznaných tomuto příjemci odpovídajícím způsobem upravena.
V případě, že příjemce, kterého se týká přiznání příliš velkého počtu platebních nároků, mezitím převedl platební nároky na jiné příjemce, jsou nabyvatelé rovněž vázáni povinností stanovenou v prvním pododstavci poměrně k počtu platebních nároků, jež na ně byly převedeny, nedisponuje-li příjemce, kterému byly platební nároky původně přiznány, dostatečným počtem platebních nároků, aby pokryl počet neoprávněně přiznaných platebních nároků.
2. Jestliže se po přiznání platebních nároků příjemcům v souladu s nařízením (EU) č. 1307/2013 zjistí, že platby obdržené příjemcem za rok 2014, jak je uvedeno v čl. 26 odst. 2 prvním pododstavci uvedeného nařízení, nebo hodnota platebních nároků, jichž je příjemce držitelem ke dni podání své žádosti za rok 2014, jak je uvedeno v čl. 26 odst. 3 prvním pododstavci uvedeného nařízení, nebo jednotková hodnota platebních nároků, jak je uvedeno v čl. 26 odst. 5 uvedeného nařízení, nebo zvýšení této jednotkové hodnoty platebních nároků, jak je uvedeno v čl. 30 odst. 10 uvedeného nařízení, nebo celková hodnota podpory obdržená příjemcem za kalendářní rok, který předchází provedení režimu základní platby, jak je uvedeno v čl. 40 odst. 3 prvním pododstavci uvedeného nařízení, byly příliš vysoké, musí být hodnota těchto platebních závazků na základě chybného odkazu pro dotyčného příjemce odpovídajícím způsobem upravena.
Stejná úprava se provede i v případě platebních nároků, které byly mezitím převedeny na jiné příjemce.
Hodnota snížení se převede do vnitrostátní nebo regionální rezervy podle článku 30 nařízení (EU) č. 1307/2013.
3. Jestliže se po přiznání platebních nároků příjemcům v souladu s nařízením (EU) č. 1307/2013 zjistí, že v případě téhož příjemce nastala jak situace uvedená v odstavci 1, tak situace uvedená v odstavci 2, bude úprava hodnoty všech platebních nároků podle odstavce 2 provedena před převedením neoprávněných platebních nároků do vnitrostátní nebo regionální rezervy v souladu s odstavcem 1.
4. Úpravy počtu a/nebo hodnoty platebních nároků podle tohoto článku však nesmí vést k systematickému přepočtu zbývajících platebních nároků.
5. Členské státy mohou rozhodnout, že nebudou zpětně získávat neoprávněné platební nároky, pokud celková hodnota těchto platebních nároků uvedená v elektronické evidenci pro identifikaci a evidenci platebních závazků v době provádění ověřování v souvislosti s prováděním úprav uvedených v tomto článku pro jakýkoli rok, ve kterém byl proveden režim základní platby v souladu s nařízením (EU) č. 1307/2013, činí 50 EUR nebo méně.
Neoprávněně vyplacené částky pro roky podání žádosti, které předcházejí úpravám, by měly být získány zpět v souladu s článkem 7 tohoto nařízení. Při určování takových neoprávněných částek je třeba vzít v úvahu dopad úprav stanovených v tomto článku na počet a případně hodnotu platebních nároků pro všechny dotyčné roky.
HLAVA III
KONTROLY
KAPITOLA I
Společná ustanovení
Článek 24
Obecné zásady
1. Správní kontroly a kontroly na místě stanovené tímto nařízením se provádějí způsobem, který zajistí účinné ověření:
a)
správnosti a úplnosti informací uvedených v žádosti o podporu, žádost o platbu nebo jiném ohlášení;
b)
dodržování všech kritérií způsobilosti, závazků a dalších povinností pro daný režim podpory a/nebo opatření podpory, podmínek, za nichž jsou udělovány podpory nebo výjimky z povinností;
c)
požadavků a norem týkajících se podmíněnosti.
2. Členské státy zajistí, aby plnění veškerých platných podmínek stanovených právními předpisy Unie nebo příslušnými vnitrostátními právními předpisy a dokumenty obsahujícími prováděcí opatření či programem rozvoje venkova mohlo být kontrolováno podle soustavy ověřitelných ukazatelů, které budou určeny členskými státy.
3. Na základě posouzení výsledků správních kontrol a kontrol na místě se stanoví, zda by jakékoli případné problémy mohly v obecné rovině představovat riziko pro jiné podobné operace, příjemce či jiné subjekty. Toto posouzení také musí odhalit příčiny takových situací a určit, zda je nutný další přezkum nebo zda jsou nutná nápravná či preventivní opatření.
4. V případě, že vyhodnocení ortofotosnímků (družicových nebo leteckých) neposkytuje výsledky, které by umožnily učinit jednoznačné závěry ke spokojenosti příslušného orgánu týkající se způsobilosti nebo správné velikosti plochy, která podléhá správním kontrolám nebo kontrolám na místě, provede příslušný orgán fyzické prohlídky v terénu.
5. Tato kapitola se vztahuje na všechny kontroly prováděné v rámci tohoto nařízení, aniž jsou dotčena zvláštní pravidla stanovená v hlavě IV a V. Ustanovení odstavce 3 se však na hlavu V nevztahuje.
Článek 25
Oznámení kontrol na místě
Kontroly na místě mohou být oznámeny za předpokladu, že to nenaruší jejich účel nebo účinnost. Oznámení je přísně omezené na nezbytné minimální časové období, které nepřekročí 14 dní.
U kontrol na místě týkajících se žádostí o podporu na hospodářská zvířata nebo žádostí o platbu v rámci opatření podpory na zvířata však nelze oznámení s výjimkou řádně odůvodněných případů provést dříve než 48 hodin před zahájením kontroly. Kromě toho se v případě, že právní předpisy použitelné na akty a normy týkající se podmíněnosti vyžadují, aby kontrola na místě nebyla oznámena, použijí tato pravidla také v případě kontrol na místě souvisejících s podmíněností.
Článek 26
Časové rozvržení kontrol na místě
1. Kontroly na místě stanovené tímto nařízením se případně provádějí společně s ostatními kontrolami stanovenými právními přepisy Unie.
2. Pro účely opatření pro rozvoj venkova v oblasti působnosti integrovaného systému se kontroly na místě mohou provádět po celý rok na základě analýzy rizik představovaných různými závazky v rámci každého opatření.
3. Kontroly na místě ověří dodržování všech kritérií způsobilosti, závazků a dalších povinností režimů podpory nebo opatření podpory, pro něž byl příjemce vybrán v souladu s článkem 34.
Doba trvání kontrol na místě musí být přísně omezena na nezbytné minimum.
4. Pokud určitá kritéria způsobilosti, závazky a další povinnosti lze zkontrolovat pouze během určitého období, mohou kontroly na místě vyžadovat dodatečné návštěvy k pozdějšímu datu. V takovém případě musí být kontroly na místě koordinovány takovým způsobem, aby se omezil počet a trvání těchto návštěv u jednoho příjemce na nezbytné minimum. Tyto návštěvy mohou být případně provedeny též formou dálkového průzkumu Země v souladu s článkem 40.
Pokud jsou požadovány dodatečné návštěvy týkající se půdy ležící ladem, souvratí, ochranných pásů, pásů způsobilých hektarů ležících na okraji lesa, meziplodin a/nebo zeleného porostu ohlášených jako plocha využívaná v ekologickém zájmu, provedou se tyto dodatečné návštěvy z 50 % u téhož příjemce, který byl vybrán na základě posouzení rizik, a z 50 % u různých dodatečně vybraných příjemců. Různí dodateční příjemci jsou vybíráni namátkově ze všech příjemců, kteří mají půdu ležící ladem, souvratě, ochranné pásy, pásy způsobilých hektarů ležících na okraji lesa, meziplodiny a/nebo zelený porost ohlášené jako plocha využívaná v ekologickém zájmu, a tyto návštěvy mohou být omezeny na plochy ohlášené jako půda ležící ladem, souvratě, ochranné pásy, pásy způsobilých hektarů ležících na okraji lesa, meziplodiny a/nebo zelený porost.
Pokud jsou vyžadovány dodatečné návštěvy, použije se článek 25 na každou další návštěvu.
Článek 27
Vzájemné oznamování výsledků kontrol
Správní kontroly a kontroly na místě týkající se způsobilosti zohlední případně podezřelé případy nesouladu oznámené jinými útvary, subjekty či organizacemi.
Členské státy zajistí, aby příslušnému orgánu odpovědnému za poskytnutí odpovídající platby byla oznámena veškerá relevantní zjištění učiněná v rámci kontrol dodržování kritérií způsobilosti, závazků a dalších povinností týkajících se režimů uvedených v příloze I nařízení (EU) č. 1307/2013 a/nebo podpory v rámci opatření pro rozvoj venkova v oblasti působnosti integrovaného systému. Členské státy rovněž zajistí, aby veřejné nebo soukromé certifikační orgány uvedené v článku 38 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014 oznámily příslušnému orgánu odpovědnému za poskytnutí platby pro zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí jakékoli zjištění, které je relevantní pro správné poskytnutí takové platby příjemcům, kteří se rozhodli pro plnění svých povinností v rámci rovnocennosti prostřednictvím certifikace.
Pokud správní kontroly nebo kontroly na místě v souvislosti s opatřeními pro rozvoj venkova v oblasti působnosti integrovaného systému zahrnují rovnocenné postupy, jak je uvedeno v čl. 43 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013, probíhá s ohledem na další opatření v souvislosti s poskytováním plateb pro zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí vzájemné oznamování výsledků těchto kontrol.
KAPITOLA II
Správní kontroly v rámci integrovaného systému
Článek 28
Správní kontroly
1. Správní kontroly uvedené v článku 74 nařízení (EU) č. 1306/2013, včetně křížových kontrol, mají umožnit odhalování nesouladů, zejména pomocí automatizovaných elektronických prostředků. Kontroly zahrnují všechny prvky, které je možné a vhodné kontrolovat pomocí správních kontrol. Zejména zajistí, aby:
a)
byla plněna kritéria způsobilosti, závazky a další povinnosti pro režim podpory nebo opatření podpory;
b)
neexistovalo dvojí financování v rámci jiného režimu Unie;
c)
žádost o podporu nebo žádost o platbu byla úplná a byla podána v příslušné lhůtě a popřípadě, aby byly předloženy doklady a aby prokázaly způsobilost;
d)
byly případně dodržovány dlouhodobé závazky.
2. V případě režimů podpory na zvířata a opatření podpory na zvířata mohou členské státy případně použít důkazy získané od jiných útvarů, subjektů či organizací, aby ověřily dodržování kritérií způsobilosti, závazků a dalších povinností za předpokladu, že dotyčný útvar, subjekt či organizace pracují na takové úrovni, která jim umožňuje kontrolovat dodržování výše uvedeného.
Článek 29
Křížové kontroly
1. Správní kontroly případně zahrnují křížové kontroly:
a)
ohlášených platebních nároků a ohlášených zemědělských pozemků, jejichž účelem je zabránit opakovanému poskytnutí stejné podpory v rámci téhož kalendářního roku nebo roku podání žádosti a zamezit jakýmkoli nepřípustným kumulacím podpor poskytovaných v rámci režimů podpory na plochu uvedených v příloze I nařízení (EU) č. 1307/2013 a v příloze VI nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (16), a opatření podpory na plochu podle čl. 2 odst. 1 druhého pododstavce bodu 21 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014;
b)
platebních nároků za účelem ověření jejich existence a způsobilosti pro podporu;
c)
mezi zemědělskými pozemky ohlášenými v jednotné žádosti a/nebo žádosti o platbu a informacemi uvedenými v systému identifikace zemědělských pozemků pro každý referenční pozemek v souladu s čl. 5 odst. 2 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014, aby se ověřila způsobilost pro režim přímých plateb a/nebo opatření pro rozvoj venkova těchto ploch jako takových;
d)
mezi platebními nároky a zjištěnou plochou, aby se ověřilo, zda jsou nároky doprovázeny alespoň stejným počtem hektarů, na které lze poskytnout podporu, ve smyslu čl. 32 odst. 2 až 6 nařízení (EU) č. 1307/2013;
e)
pomocí systému identifikace a evidence zvířat, aby se ověřila způsobilost pro podporu a zabránilo se neoprávněnému opakovanému poskytnutí stejné podpory v rámci téhož kalendářního roku nebo v rámci téhož roku podání žádosti;
f)
mezi ohlášeními příjemců v jednotné žádosti o členství ve schválené mezioborové organizaci, údaji podle čl. 17 odst. 8 tohoto nařízení a údaji předanými dotčenými schválenými mezioborovými organizacemi k ověření způsobilosti pro zvýšení podpory stanovené v čl. 60 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013;
g)
za účelem ověření splnění kritérií pro schválení mezioborových organizací a seznamu jejich členů alespoň jednou za pět let.
Pokud integrovaný systém poskytuje geoprostorové formuláře žádosti o podporu, provedou se křížové kontroly pro účely písmene c) prvního pododstavce prostřednictvím prostorových průsečíků s plochou ohlášenou v systému identifikace zemědělských pozemků. Křížové kontroly se navíc provádějí s cílem zabránit dvojímu uplatnění nároku za stejnou plochu.
2. Pokud z křížových kontrol vyplyne podezření, že došlo k nesouladu, následují další přiměřená správní opatření, a v případě nutnosti kontrola na místě.
3. Pokud se na referenční pozemek vztahuje žádost o podporu a/nebo žádost o platbu dvou nebo více příjemců v rámci stejného režimu podpory nebo v rámci stejného opatření podpory a pokud se ohlášené zemědělské pozemky prostorově překrývají nebo pokud celková ohlášená plocha přesahuje maximální způsobilou plochu určenou v souladu s čl. 5 písm. odst. 2 a) a b) nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 a rozdíl spadá pod definici přípustné odchylky ve vztahu k referenčnímu pozemku podle článku 38 tohoto nařízení, může členský stát stanovit poměrné snížení příslušných ploch, pokud příjemce neprokáže, že kterýkoli z jiných dotčených příjemců vykázal u svých ploch větší rozlohu na úkor prvně jmenovaného.
KAPITOLA III
Kontroly na místě v rámci integrovaného systému
Oddíl 1
Společná ustanovení
Článek 30
Míra kontroly pro režimy podpory na plochu jiné než platba na zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí
Pro režimy podpory na plochu jiné než platba na zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí v souladu s hlavou III kapitolou 3 nařízení (EU) č. 1307/2013 (dále jen „ekologická platba“) musí kontrolní vzorek pro kontroly na místě prováděné každoročně obsahovat alespoň:
a)
5 % všech zemědělců, kteří podávají žádost v rámci režimu základní platby nebo režimu jednotné platby na plochu v souladu s hlavou III kapitolou 1 nařízení (EU) č. 1307/2013. Členské státy zajistí, aby kontrolní vzorek obsahoval alespoň 5 % všech příjemců, kteří ohlašují zejména zemědělské plochy, které jsou zemědělskými plochami přirozeně ponechávanými ve stavu vhodném pro pastvu v souladu s čl. 10 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014;
b)
5 % všech příjemců, kteří žádají o redistributivní platbu v souladu s hlavou III kapitolou 2 nařízení (EU) č. 1307/2013;
c)
5 % všech příjemců, kteří žádají o platbu pro oblasti s přírodními omezeními v souladu s hlavou III kapitolou 4 nařízení (EU) č. 1307/2013;
d)
5 % všech příjemců, kteří žádají o platbu pro mladé zemědělce v souladu s hlavou III kapitolou 5 nařízení (EU) č. 1307/2013;
e)
5 % všech příjemců, kteří žádají o platby na plochu v rámci dobrovolné podpory vázané na produkci v souladu s hlavou IV kapitolou 1 nařízení (EU) č. 1307/2013;
f)
5 % všech příjemců, kteří žádají o platbu v rámci režimu pro malé zemědělce v souladu s hlavou V nařízení (EU) č. 1307/2013;
g)
30 % ploch ohlášených za účelem produkce konopí v souladu s čl. 32 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013;
h)
5 % všech příjemců žádajících o zvláštní podporu pro bavlnu podle hlavy IV kapitoly 2 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Článek 31
Míra kontroly pro ekologickou platbu
1. V případě ekologické platby musí kontrolní vzorek pro kontroly na místě prováděné každoročně obsahovat alespoň:
a)
5 % všech příjemců, u nichž se vyžaduje dodržování zemědělských postupů příznivých pro klima a životní prostředí (dále jen „ekologické postupy“) a kteří nejsou součástí kontrolních souborů uvedených v písmenech b) a c) (dále jen „kontrolní soubory pro ekologické postupy“); tento vzorek musí zároveň pokrývat alespoň 5 % všech příjemců, kteří mají plochy s trvalými travními porosty, které jsou environmentálně citlivé v oblastech, na které se vztahují směrnice Rady 92/43/EHS (17) nebo směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES (18), a další citlivé oblasti podle čl. 45 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013;
b)
3 %
i)
buď všech příjemců splňujících podmínky pro ekologickou platbu, kteří jsou osvobozeni od povinností v oblasti diverzifikace plodin i v oblasti ploch využívaných v ekologickém zájmu, protože nesplňují prahové hodnoty uvedené v článcích 44 a 46 nařízení (EU) č. 1307/2013, a na které se nevztahují povinnosti podle článku 45 uvedeného nařízení;
ii)
nebo v letech, ve kterých se článek 44 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014 v členském státě neuplatňuje, příjemců, kteří splňují podmínky pro ekologickou platbu, kteří jsou osvobozeni od povinností v oblasti diverzifikace plodin i v oblasti ploch využívaných v ekologickém zájmu, protože nesplňují prahové hodnoty uvedené v článcích 44 a 46 nařízení (EU) č. 1307/2013, a na které se nevztahují povinnosti podle čl. 45 odst. 1 uvedeného nařízení;
c)
5 % všech příjemců, u nichž se vyžaduje, aby dodržovali ekologické postupy a využívali celostátní nebo regionální systémy ekologické certifikace uvedené v čl. 43 odst. 3 písm. b) nařízení (EU) č. 1307/2013;
d)
5 % všech příjemců, kteří se účastní provádění na regionální úrovni v souladu s čl. 46 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013;
e)
5 % kolektivního provádění podle čl. 46 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013;
f)
100 % souvislých struktur přiléhajících ploch využívaných v ekologickém zájmu podle čl. 46 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014;
g)
100 % všech příjemců s povinností obnovit na půdě trvalé travní porosty podle článku 42 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014;
h)
20 % všech příjemců s povinností obnovit na půdě trvalé travní porosty podle čl. 44 odst. 2 a 3 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014.
2. Příjemci, kteří dodržují ekologické postupy prostřednictvím rovnocenných postupů v souladu s čl. 43 odst. 3 písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013 nebo kteří se účastní režimu pro malé zemědělce v souladu s článkem 61 uvedeného nařízeni nebo kteří v rámci celého zemědělského podniku dodržují požadavky stanovené v čl. 29 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 834/2007 (19), pokud jde o ekologické zemědělství, nejsou součástí kontrolního vzorku a nezapočítávají se do měr kontrol stanovených v tomto článku.
3. Pokud plochy využívané v ekologickém zájmu nejsou identifikovány v systému identifikace zemědělských pozemků podle článku 70 nařízení (EU) č. 1306/2013, míra kontrol uvedená v odst. 1 písm. a) a c) až e) se doplní o 5 % všech příjemců příslušného kontrolního vzorku, u nichž se vyžaduje, aby měli na zemědělské ploše plochu využívanou v ekologickém zájmu v souladu s články 43 a 46 nařízení (EU) č. 1307/2013.
První pododstavec se však nepoužije, pokud administrativní a kontrolní systém zajišťuje, že všechny ohlášené plochy využívané v ekologickém zájmu jsou před platbou identifikovány a případně evidovány v systému identifikace zemědělských pozemků v souladu s čl. 5 odst. 2 písm. c) nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014.
Článek 32
Míra kontroly pro opatření pro rozvoj venkova
1. Kontrolní vzorek pro kontroly na místě prováděné každý rok pokrývá alespoň 5 % všech příjemců, kteří žádají o opatření pro rozvoj venkova. V případě opatření stanovených v článcích 28 a 29 nařízení (EU) č. 1305/2013 musí být míry kontroly ve výši 5 % dosaženo na úrovni jednotlivého opatření.
Tento kontrolní vzorek musí navíc zahrnovat alespoň 5 % příjemců podle článku 28 nařízení (EU) č. 1305/2013, který obsahuje rovnocenné postupy uvedené v čl. 43 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Odchylně od odstavce 1 se v případě skupin osob uvedených v článcích 28 a 29 nařízení (EU) č. 1305/2013 může za příjemce pro účel výpočtu míry kontroly stanovené v odstavci 1 považovat každý jednotlivý člen této skupiny.
3. V případě příjemců víceleté podpory poskytnuté v souladu s čl. 21 odst. 1 písm. a), články 28, 29 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013 nebo čl. 36 písm. a) body iv) a v) a písm. b) body i), iii) a v) nařízení (ES) č. 1698/2005, která zahrnuje platby vyplácené po období delší než pět let, se členské státy mohou rozhodnout, že po pátém roce vyplácení zkontrolují alespoň 2,5 % těchto příjemců.
První pododstavec se použije na podporu poskytovanou podle čl. 28 odst. 6 třetího pododstavce nařízení (EU) č. 1305/2013 po pátém roce platby u příslušného závazku.
4. Příjemci, kteří jsou kontrolováni podle odstavce 3, nejsou pro účel odstavce 1 bráni v úvahu.
Článek 33
Míra kontroly pro režimy podpory na zvířata
1. V případě režimů podpory na zvířata musí kontrolní vzorek pro kontroly na místě prováděné každoročně u každého z režimů podpory pokrývat alespoň 5 % všech příjemců, kteří žádají o příslušný režim podpory.
Pokud však počítačová databáze zvířat neposkytuje úroveň jistoty a provádění nezbytnou pro řádnou správu dotyčného režimu podpory, zvýší se procentní podíl pro tento režim podpory na 10 %.
Tento kontrolní vzorek musí pokrývat alespoň 5 % všech zvířat, pro která se žádá o podporu v rámci jednotlivých režimů podpor.
2. Kontrolní vzorek pro kontroly na místě prováděné každoročně musí v případě potřeby pokrývat 10 % jiných útvarů, subjektů či organizací, které poskytnou důkaz umožňující ověřit dodržování kritérií způsobilosti, závazků a ostatních povinností podle čl. 28 odst. 2.
Článek 34
Výběr kontrolního vzorku
1. Žádosti nebo žadatelé, u nichž je k okamžiku předložení žádosti nebo po správních kontrolách shledáno, že nejsou přijatelné nebo způsobilí, nejsou součástí kontrolního souboru.
2. Pro účely článků 30 a 31 se výběr vzorku provádí takto:
a)
Ze všech příjemců žádajících o režim základní platby nebo režim jednotné platby na plochu v souladu s hlavou III kapitolou 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 se namátkově vybere 1 % až 1,25 % příjemců žádajících o tyto režimy.
b)
Ze všech příjemců vybraných v souladu s písmenem a) se namátkově vybere 1 % až 1,25 % kontrolního souboru pro ekologické postupy. Je-li nezbytné dosáhnout uvedeného procenta, vyberou se z kontrolního souboru pro ekologické postupy namátkově dodateční příjemci.
c)
Zbývající počet příjemců v kontrolním vzorku uvedeném v čl. 31 odst. 1 písm. a) se vybere na základě analýzy rizik.
d)
Všechny příjemce vybrané v souladu s písmeny a) až c) tohoto pododstavce lze považovat za součást kontrolních vzorků uvedených v čl. 30 písm. b) až e), g) a h). Pokud je nutné dodržovat minimální míry kontrol, vyberou se z příslušných kontrolních souborů namátkově dodateční příjemci.
e)
Všechny příjemce vybrané v souladu s písmeny a) až d) tohoto pododstavce lze považovat za součást kontrolního vzorku uvedeného v čl. 30 písm. a). Pokud je nutné dodržovat minimální míru kontroly, vyberou se ze všech příjemců žádajících o režim základní platby nebo režim jednotné platby na plochu v souladu s hlavou III kapitoly 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 namátkově dodateční příjemci.
f)
Minimální počet příjemců podle čl. 30 písm. f) se vybere namátkově ze všech příjemců, kteří žádají o platbu v rámci režimu pro malé zemědělce v souladu s hlavou V nařízení (EU) č. 1307/2013.
g)
Minimální počet příjemců uvedených v čl. 31 odst. 1 písm. b) se vybere na základě analýzy rizik ze všech příjemců splňujících podmínky pro ekologickou platbu, kteří jsou osvobozeni od závazků v oblasti diverzifikace plodin a v oblasti ploch využívaných v ekologickém zájmu, protože nesplňují prahové hodnoty uvedené v článcích 44 a 46 nařízení (EU) č. 1307/2013, a na které se nevztahují povinnosti podle článku 45 uvedeného nařízení.
h)
Ze všech příjemců vybraných v souladu s písmenem b) tohoto pododstavce se namátkově vybere 20 % až 25 % minimálního počtu příjemců uvedených v čl. 31 odst. 1 písm. c), d) a h). Pokud je nezbytné dosáhnout uvedeného procenta, vyberou se ze všech příjemců vybraných v souladu s písm. a) tohoto pododstavce namátkově dodateční příjemci. Zbývající počet příjemců uvedených v čl. 31 odst. 1 písm. c), d) a h) se vybere na základě analýzy rizik ze všech příjemců vybraných v souladu s písmenem c) tohoto pododstavce. Pokud je nutné dodržet minimální míry kontrol, vyberou se na základě analýzy rizik z příslušných kontrolních souborů dodateční příjemci.
i)
Ze všech kolektivních provádění v souladu s čl. 46 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 se namátkově vybere 20 % až 25 % minimálního počtu kolektivních provádění uvedených v čl. 31 odst. 1 písm. e). Zbývající počet kolektivních provádění uvedených v čl. 31 odst. 1 písm. e) se vybere na základě analýzy rizika.
Kontrolu na místě týkající se dodatečných příjemců vybraných v souladu s písmeny d), e) a h), jakož i příjemců vybraných v souladu s písmeny f) a g) lze omezit na režim podpory, pro nějž byli vybráni, pokud již jsou dodrženy minimální míry kontrol ostatních režimů podpory, o které žádali.
Kontrolu na místě týkající se dodatečných příjemců vybraných v souladu s čl. 31 odst. 3 a v souladu s písmenem h) prvního pododstavce tohoto odstavce, jakož i příjemců vybraných v souladu s písmenem i) prvního pododstavce tohoto odstavce lze omezit na ekologické postupy, pro něž byli vybráni, pokud již jsou dodrženy minimální míry kontrol ostatních režimů podpory a ekologické postupy, které mají povinnost dodržovat.
Pro účely článku 31 členské státy zajistí reprezentativnost kontrolního vzorku, pokud jde o různé postupy.
3. Pro účely článků 32 a 33 se nejdříve vybere namátkově 20 % až 25 % minimálního počtu příjemců, kteří podléhají kontrolám na místě. Zbývající počet příjemců, kteří podléhají kontrolám na místě, se vybere na základě analýzy rizik.
Pro účely článku 32 mohou členské státy na základě analýzy rizik vybrat určitá opatření pro rozvoj venkova, která se vztahují na příjemce.
4. Pokud počet příjemců, na které se vztahují kontroly na místě, přesáhne minimální počet příjemců uvedených v článcích 30 až 33, procentní podíl namátkově vybraných příjemců v dodatečném vzorku nepřesáhne 25 %.
5. Účinnost analýzy rizik se každoročně hodnotí a aktualizuje:
a)
stanovením relevance každého rizikového faktoru;
b)
porovnáním výsledků, pokud jde o rozdíl mezi ohlášenou plochou a plochou určenou na bázi vzorku vybraného na základě rizika a vzorku vybraného namátkově podle prvního pododstavce odstavce 2; nebo porovnáním výsledků, pokud jde o rozdíl mezi ohlášenými zvířaty a zvířaty určenými na bázi vzorku vybraného na základě rizika a vzorku vybraného namátkově podle prvního pododstavce odstavce 2;
c)
zohledněním konkrétní situace a případně vývoje relevantnosti rizikových faktorů v členském státě;
d)
zohledněním povahy nesouladu, který je důvodem zvýšení míry kontrol v souladu s článkem 35.
6. Příslušný orgán eviduje důvody pro výběr každého příjemce pro kontrolu na místě. Inspektorovi, který provádí kontrolu na místě, jsou příslušné informace poskytnuty před zahájením kontroly na místě.
7. V případě potřeby lze na základě dostupných informací vybrat část kontrolního vzorku před konečným datem uvedeným v článku 13. Tento provizorní vzorek se doplní poté, co budou k dispozici všechny příslušné žádosti o podporu nebo žádosti o platbu.
Článek 35
Zvýšení míry kontrol
Pokud kontroly na místě odhalí jakýkoli významný nesoulad v souvislosti s daným režimem podpory nebo opatřením podpory nebo v regionu či části regionu, příslušný orgán přiměřeně zvýší procentní podíl příjemců, u nichž bude v následujícím roce provedena kontrola na místě.
Článek 36
Snížení míry kontrol
1. Míry kontrol stanovené v této kapitole mohou být sníženy pouze v případě režimů podpory nebo opatření podpory uvedených v tomto článku.
2. Odchylně od čl. 30 písm. a), b) a f) se členské státy mohou ve vztahu k režimu základní platby, režimu jednotné platby na plochu, redistributivní platbě a režimu pro malé zemědělce rozhodnout snížit minimální úroveň kontrol na místě prováděných každoročně pro každý režim na 3 %.
První pododstavec se použije pouze tehdy, pokud je zaveden systém prostorových průsečíků všech žádostí o podporu se systémem identifikace zemědělských pozemků v souladu s čl. 17 odst. 2 a pokud jsou křížové kontroly prováděny u všech žádostí o podporu za účelem zabránění dvojímu uplatnění nároku na stejnou plochu během roku, který předchází uplatnění tohoto pododstavce.
Pro roky podání žádosti 2015 a 2016 míra chyb zjištěných v náhodném vzorku při kontrole na místě nesmí v předchozích dvou finančních rocích překročit 2 %. Členský stát musí danou chybovost potvrdit v souladu s metodikou vypracovanou na úrovni Unie.
3. Odchylně od čl. 30 písm. a), b) a f) se členské státy mohou ve vztahu k režimu základní platby, režimu jednotné platby na plochu, redistributivní platbě a režimu pro malé zemědělce rozhodnout zmenšit kontrolní vzorek na vzorek vybraný v souladu s čl. 34 odst. 2 písm. a) prvního pododstavce, pokud jsou provedeny kontroly založené na ortofotosnímcích používaných k aktualizaci systému identifikace zemědělských pozemků uvedeného v článku 70 nařízení (EU) č. 1306/2013.
První pododstavec se použije pouze tehdy, pokud členské státy systém identifikace zemědělských pozemků systematicky aktualizují a kontrolují všechny příjemce v celé oblasti, na něž se vztahuje, maximálně po dobu tří let, přičemž ročně pokryjí alespoň 25 % způsobilých hektarů zaznamenaných v systému identifikace zemědělských pozemků. Minimální procento pokrytí pro každý rok se však nevztahuje na členský stát s méně než 150 000 způsobilými hektary zaznamenanými v systému identifikace zemědělských pozemků.
Během tří let před uplatněním prvního pododstavce členské státy provedou úplnou aktualizaci daného systému identifikace zemědělských pozemků.
Ortofotosnímky používané k aktualizaci nesmí být v den jejich použití pro účel aktualizace systému identifikace zemědělských pozemků starší než 15 měsíců.
Kvalita systému identifikace zemědělských pozemků posuzovaná v souladu s článkem 6 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 během dvou let předcházejících uplatnění prvního pododstavce musí být dostatečná, aby bylo zaručeno účinné ověření podmínek, za kterých se podpory udělují.
Rozhodnutí uvedené v prvním pododstavci může být učiněno na celostátní nebo regionální úrovni. Pro účely tohoto pododstavce tvoří region celá plocha, na niž se vztahuje jeden nebo více autonomních systémů identifikace zemědělských pozemků.
Obdobně se použije odst. 2 třetí pododstavec.
4. Odchylně od čl. 32 odst. 1 se členské státy mohou rozhodnout snížit minimální úroveň kontrol na místě prováděných každý kalendářní rok na 3 % příjemců, kteří žádají o opatření pro rozvoj venkova v rámci působnosti integrovaného systému.
První pododstavec se však neuplatní vůči příjemcům, kteří používají rovnocenné postupy, jak je uvedeno v čl. 43 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013.
5. Odstavce 2, 3 a 4 se použijí pouze tehdy, jestliže jsou splněny obecné podmínky pro snížení minimální úrovně kontrol na místě stanovené Komisí v souladu s čl. 62 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 1306/2013. Pokud kterákoli z těchto podmínek nebo podmínek stanovených v odstavcích 2 nebo 3 tohoto článku již není plněna, členské státy své rozhodnutí snížit minimální úroveň kontrol na místě okamžitě zruší a od následujícího roku podání žádosti pro dotčené režimy podpory nebo opatření podpory použijí minimální úroveň kontrol na místě stanovenou v čl. 30 písm. a), b) a f) a/nebo článku 32.
6. Odchylně od čl. 30 písm. g), pokud členský stát zavede systém předchozího schválení pro pěstování konopí, lze minimální úroveň kontrol na místě snížit na 20 % ploch ohlášených za účelem produkce konopí podle čl. 32 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013.
V tom případě členský stát informuje Komisi o svých podrobných pravidlech a podmínkách spojených s jeho systémem předchozího schválení rok před uplatněním snížené míry kontroly. Jakékoli změny těchto podrobných pravidel nebo podmínek musí být oznámeny Komisi bez zbytečného odkladu.
Oddíl 2
Kontroly na místě v souvislosti se žádostmi o podporu pro režimy podpory na plochu a žádostmi o platbu pro opatření podpory na plochu
Článek 37
Prvky kontrol na místě
1. Kontroly na místě zahrnují všechny zemědělské pozemky, pro které je žádána podpora v rámci režimů uvedených v příloze I nařízení (EU) č. 1307/2013 a/nebo pro které je žádána podpora v rámci opatření pro rozvoj venkova v působnosti integrovaného systému.
U kontroly opatření pro rozvoj venkova podle čl. 21 odst. 1 písm. a) a článků 30 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013 zahrnují kontroly na místě také veškerou nezemědělskou půdu, pro kterou se žádá podpora.
Příslušný orgán posoudí na základě výsledků kontrol, zda je s ohledem na čl. 5 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 nutná aktualizace odpovídajících referenčních pozemků.
2. Kontroly na místě zahrnují měření plochy a ověřování kritérií způsobilosti, závazků a ostatních povinností pro plochy ohlášené příjemcem v rámci režimů podpory a/nebo opatření podpory uvedených v odstavci 1.
Pro příjemce, kteří žádají o přímé platby v rámci režimů uvedených v příloze I nařízení (EU) č. 1307/2013 a jejichž zemědělské plochy jsou převážně plochy přirozeně ponechávané ve stavu vhodném pro pastvu nebo pěstování plodin, kontrola na místě zahrnuje též ověření minimální činnosti prováděné na těchto plochách, jak je stanoveno v čl. 9 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013.
3. Kontroly na místě, které se týkají ekologických postupů, zahrnují všechny povinnosti, které musí příjemce dodržovat. Součástí kontrol na místě je případně dodržování prahových hodnot uvedených v článcích 44 a 46 nařízení (EU) č. 1307/2013 pro vyjmutí z postupů. Tento pododstavec se vztahuje také na kontroly na místě prováděné v souvislosti s celostátními nebo regionálními systémy ekologické certifikace uvedenými v čl. 43 odst. 3 písm. b) nařízení (EU) č. 1307/2013.
Pokud se kontrola na místě týká regionálního provádění v souladu s čl. 46 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013, kontrola na místě zahrnuje také měření plochy a ověření povinností uložených členským státem příjemci nebo skupině příjemců.
Pokud se kontrola na místě týká kolektivního provádění v souladu s čl. 46 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013, musí kontrola na místě obsahovat:
a)
ověřování kritérií pro těsnou blízkost stanovených v souladu s čl. 47 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014;
b)
měření ploch a ověřování kritérií pro souvislé plochy využívané v ekologickém zájmu;
c)
případně další povinnosti uložené členským státem příjemci nebo skupině příjemců;
d)
individuální ekologické závazky, které musí příjemce účastníci se kolektivního provádění dodržovat.
Článek 38
Měření plochy
1. Zatímco všechny zemědělské pozemky podléhají kontrolám způsobilosti, skutečné měření plochy zemědělského pozemku jako součást kontroly na místě může být omezeno na namátkově vybraný vzorek alespoň 50 % zemědělských pozemků, pro které byla v rámci režimů podpory na plochu a/nebo opatření pro rozvoj venkova podána žádost o podporu a/nebo o platbu. Pokud tato kontrola vzorku odhalí jakýkoli nesoulad, musí být všechny zemědělské pozemky změřeny nebo musí být extrapolovány závěry ze změřeného vzorku.
První pododstavec se nevztahuje na zemědělské pozemky, které se kontrolují pro účely plochy využívané v ekologickém zájmu v souladu s článkem 46 nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Plochy zemědělských pozemků se změří osvědčenými prostředky, které zajistí přesnost měření přinejmenším rovnocennou té, kterou vyžadují platné technické normy stanovené na úrovni Unie.
3. Příslušný orgán může využít dálkový průzkum Země v souladu s článkem 40, a pokud je to možné, techniky globálního družicového navigačního systému (GNSS).
4. Pro všechna měření ploch provedená pomocí GNSS a/nebo ortofotosnímků se stanoví jediná hodnota tolerance vytýčení. Pro tento účel musí být měřící nástroje ověřeny alespoň pro jednu třídu ověřování tolerance vytýčení nacházející se pod úrovní jediné hodnoty. Jediná hodnota tolerance však nesmí překročit 1,25 m.
Maximální přípustná tolerance však u žádného zemědělského pozemku nepřekročí absolutní hodnotu 1,0 ha.
V případě opatření uvedených v čl. 21 odst. 1 písm. a) a v článcích 30 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013, pokud se jedná o lesnickou oblast, mohou členské státy určit vhodné tolerance, které nesmí být v žádném případě větší než dvojnásobek tolerance stanovené v prvním pododstavci tohoto odstavce.
5. Při měření lze zohlednit celkovou plochu zemědělského pozemku za předpokladu, že je plně způsobilá. V ostatních případech se zohlední čistá způsobilá plocha. Za tímto účelem se může případně použít poměrný systém podle článku 10 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014.
6. Pro účel výpočtu podílů různých plodin pro diverzifikaci plodin, jak je uvedeno v článku 44 nařízení (EU) č. 1307/2013, se pro účel měření zohlední plocha, na které se skutečně pěstuje jedna plodina v souladu s čl. 40 odst. 2 nařízení (EU) č. 639/2014. V případě ploch, kde se používá smíšená kultura, se zohlední celková plocha, na které se pěstuje smíšená kultura v souladu s čl. 40 odst. 3 prvním a druhým pododstavcem uvedeného nařízení nebo na které se pěstuje smíšená kultura v souladu s čl. 40 odst. 3 třetím pododstavcem uvedeného nařízení.
7. V případě, že čl. 17 odst. 1 písm. b) nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 může vést k umělému rozdělení plochy přilehlých zemědělských pozemků s typem homogenního krajinného pokryvu na samostatné pozemky, měření této plochy přilehlých zemědělských pozemků s typem homogenního krajinného pokryvu musí být sloučeno do jednoho měření dotyčných zemědělských pozemků.
8. V případě potřeby se provedou dvě samostatná měření na zemědělském pozemku pro účel režimu základní platby nebo režimu jednotné platby na plochu v souladu s hlavou III kapitolou 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 a na prostorově různém překrývajícím se zemědělském pozemku pro účel zbývajících režimů podpory na plochu a/nebo opatření pro rozvoj venkova.
Článek 39
Ověřování podmínek způsobilosti
1. Způsobilost zemědělských pozemků pro podporu se ověřuje všemi vhodnými prostředky. Uvedené ověření zahrnuje případně také ověření plodin. Je-li to nezbytné, budou za tímto účelem vyžadovány dodatečné důkazy.
2. Pro trvalé travní porosty, které lze spásat a které tvoří součást zavedených místních postupů v případech, kdy na plochách využívaných jako pastviny obvykle nepřevažují trávy a jiné bylinné pícniny, se případně může na způsobilou plochu měřenou v souladu s článkem 38 tohoto nařízení použít koeficient snížení podle čl. 32 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013. Je-li nějaká plocha ve společném užívání, rozdělí ji příslušné orgány pomyslně mezi jednotlivé příjemce v poměru k tomu, jak ji používají nebo jak jsou oprávněni ji používat.
3. Krajinné prvky ohlášené příjemci jako plochy využívané v ekologickém zájmu, které nejsou zahrnuty do způsobilé plochy v souladu s články 9 a 10 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014, se ověřují podle stejných zásad jako způsobilá plocha.
4. Pokud jde o kontroly opatření pro rozvoj venkova, a v případě, že členské státy určí, že určité prvky kontroly na místě lze provádět na základě vzorku, musí tento vzorek zaručovat spolehlivou a reprezentativní úroveň kontroly. Členské státy stanoví kritéria pro výběr vzorku. Pokud kontroly tohoto vzorku odhalí nesoulad, bude velikost vzorku přiměřeně zvětšena.
Článek 40
Kontroly pomocí dálkového průzkumu Země
Pokud členský stát provádí kontroly na místě pomocí dálkového průzkumu Země, příslušný orgán:
a)
provede fotointerpretaci ortofotosnímků (družicových nebo leteckých snímků) všech zemědělských pozemků pro každou z žádostí o podporu a/nebo žádostí o platbu, které mají být kontrolovány, s cílem určit typy pokrytí půdy a případně typ plodiny a změřit plochu;
b)
provede fyzickou prohlídku v terénu všech zemědělských pozemků, u nichž fotointerpretace neumožňuje ověřit správnost ohlášení ploch způsobem uspokojivým pro příslušný orgán;
c)
provede veškeré kontroly požadované k ověření dodržování kritérií způsobilosti, závazků a ostatních povinností u zemědělských pozemků;
d)
přijme alternativní opatření, aby zajistil měření plochy všech pozemků v souladu s čl. 38 odst. 1, pro které neexistují snímky.
Článek 41
Kontrolní zpráva
1. O každé kontrole na místě provedené podle tohoto oddílu se vyhotoví kontrolní zpráva, která umožní podrobně přezkoumat provedené kontroly a učinit závěry týkající se dodržování kritérií způsobilosti, závazků a ostatních povinností. Tato zpráva uvádí zejména:
a)
kontrolované režimy podpory nebo opatření podpory, žádosti o podporu nebo žádosti o platbu;
b)
přítomné osoby;
c)
kontrolované zemědělské pozemky, měřené zemědělské pozemky, případně včetně výsledků měření každého měřeného zemědělského pozemku a použité metody měření;
d)
případně výsledky měření nezemědělské půdy, pro niž je žádána podpora v rámci opatření pro rozvoj venkova, a použité metody měření;
e)
zda příjemce obdržel oznámení o kontrole, a pokud ano, jak dlouho předem;
f)
informace o jakýchkoli zvláštních kontrolních opatřeních, která mají být provedena v souvislosti s jednotlivými režimy podpory;
g)
informace o dalších provedených kontrolních opatřeních;
h)
informace o jakémkoli zjištěném nesouladu, který by mohl vyžadovat vzájemné oznamování v souvislosti s jinými režimy podpory, opatřeními podpory a/nebo podmíněností;
i)
informace o jakémkoli zjištěném nesouladu, který by mohl v následujících letech vyžadovat následná opatření.
2. Příjemce musí mít možnost zprávu podepsat, aby potvrdil svou přítomnost při kontrole, a připojit k ní své vyjádření. Pokud členské státy využijí kontrolní zprávu vyhotovenou elektronicky během kontroly, příslušný orgán poskytne příjemci možnost elektronického podpisu nebo bude kontrolní zpráva neprodleně zaslána příjemci, aby ji mohl podepsat a připojit své vyjádření. Pokud byl zjištěn nesoulad, příjemce obdrží kopii kontrolní zprávy.
Pokud byla kontrola na místě provedena formou dálkového průzkumu Země v souladu s článkem 40, mohou členské státy rozhodnout, že příjemci nemusí být dána příležitost podepsat kontrolní zprávu, pokud při kontrole dálkovým průzkumem Země nebyl odhalen žádný nesoulad. Pokud tyto kontroly odhalí nesoulad, dostane příjemce příležitost podepsat zprávu před tím, než příslušný orgán rozhodne na základě zjištění o jakémkoli snížení, zamítnutí, odnětí nebo sankcích.
Oddíl 3
Kontroly na místě týkající se žádosti o podporu na hospodářská zvířata a žádostí o platbu v rámci opatření podpory na zvířata
Článek 42
Kontroly na místě
1. Kontroly na místě mají ověřit, že jsou splněna všechna kritéria způsobilosti, závazky a ostatní povinnosti, a vztahují se na všechna zvířata, pro která byly podány žádosti o podporu nebo žádosti o platbu v rámci režimů podpory na zvířata nebo opatření podpory na zvířata, které mají být zkontrolovány.
Pokud členský stát stanovil období v souladu s čl. 21 odst. 1 písm. d), na celé toto období pro příslušný režim podpory na zvířata nebo opatření podpory na zvířata se rozloží alespoň 50 % minimální míry kontrol na místě stanovené v článku 32 nebo 33.
Pokud členský stát využije možnost stanovenou v čl. 21 odst. 3, budou zkontrolována také potenciálně způsobilá zvířata ve smyslu čl. 2 odst. 1 druhého pododstavce bodu 17 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014.
Kontroly na místě zahrnují zejména ověření, zda počet zvířat přítomných v hospodářství, pro která byly podány žádosti o podporu a/nebo žádosti o platbu, a případně počet potenciálně způsobilých zvířat, odpovídají počtu zvířat zapsaných v evidencích a počtu zvířat nahlášených do počítačové databáze zvířat.
2. Kontroly na místě zahrnují také kontroly:
a)
správnosti a souladu zápisů v evidenci a hlášení do počítačové databáze zvířat na základě vzorku podkladů, jako jsou faktury týkající se nákupu a prodeje, osvědčení o porážce, veterinární osvědčení, popřípadě zvířecí pasy nebo doklady o přemisťování, pokud jde o zvířata, pro která byly podány žádosti o podporu nebo žádosti o platbu v posledních šesti měsících před kontrolou na místě; jsou-li však zjištěny anomálie, prodlužuje se kontrola na 12 měsíců před kontrolou na místě;
b)
zda jsou skot nebo ovce/kozy identifikovány pomocí ušních značek nebo jiných způsobů identifikace, a zda jsou popřípadě předloženy zvířecí pasy nebo doklady o přemisťování a zda jsou vedeny v evidenci a byly řádně nahlášeny do počítačové databáze zvířat.
Kontroly uvedené v písmenu b) prvního pododstavce mohou být provedeny na základě namátkového vzorku. Pokud kontrola vzorku odhalí nesoulad, musí být zkontrolována všechna zvířata, nebo se závěry extrapolují ze vzorku.
Článek 43
Kontrolní zpráva týkající se režimů podpor na zvířata a opatření podpory na zvířata
1. O každé kontrole na místě provedené podle tohoto oddílu se vyhotoví kontrolní zpráva, která umožní podrobně přezkoumat provedené kontroly. Tato zpráva uvádí zejména:
a)
kontrolované režimy podpory na zvířata a/nebo opatření podpor na zvířata a žádosti o podporu na hospodářská zvířata a/nebo žádosti o platbu;
b)
přítomné osoby;
c)
počet a druh zjištěných zvířat, popřípadě čísla ušních značek, záznamy do evidence a do počítačové databáze zvířat a veškeré kontrolované doklady, výsledky kontrol a případně zvláštní poznámky k pozorování týkající se jednotlivých zvířat a/nebo jejich identifikačních kódů;
d)
zda příjemce obdržel oznámení o návštěvě, a pokud ano, jak dlouho předem, zejména v případech, kdy je překročena lhůta 48 hodin uvedená v článku 25, musí být v kontrolní zprávě uveden důvod;
e)
informace o jakýchkoli zvláštních kontrolních opatřeních, která mají být provedena v souvislosti s režimy podpory na zvířata a/nebo opatřeními podpory na zvířata;
f)
informace o dalších kontrolních opatřeních, která mají být provedena.
2. Příjemce musí mít možnost zprávu podepsat, aby potvrdil svou přítomnost při kontrole, a připojit k ní své vyjádření. Pokud členské státy využijí kontrolní zprávu vyhotovenou elektronicky během kontroly, příslušný orgán poskytne příjemci možnost elektronického podpisu nebo bude kontrolní zpráva neprodleně zaslána příjemci, aby ji mohl podepsat a připojit své vyjádření. Pokud byl zjištěn nesoulad, příjemce obdrží kopii kontrolní zprávy.
3. Pokud členské státy provádějí kontroly na místě podle tohoto nařízení současně s kontrolami podle nařízení (ES) č. 1082/2003, bude kontrolní zpráva doplněna zprávami uvedenými v čl. 2 odst. 5 uvedeného nařízení.
4. Pokud kontroly na místě provedené v souladu s tímto nařízením odhalí případy porušení ustanovení hlavy I nařízení (ES) č. 1760/2000 nebo nařízení (ES) č. 21/2004, musí být kopie kontrolní zprávy uvedené v tomto článku neprodleně zaslány orgánům příslušným pro provádění uvedených nařízení.
KAPITOLA IV
Zvláštní pravidla
Článek 44
Pravidla týkající se výsledků kontrol, pokud jde o provádění povinností u ploch využívaných v ekologickém zájmu na regionální úrovni nebo kolektivně
V případě regionálního nebo kolektivního provádění v souladu s čl. 46 odst. 5 nebo 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 se plocha zjištěné společné souvislé plochy využívané v ekologickém zájmu přidělí každému účastníkovi poměrně k jeho podílu na společných plochách využívaných v ekologickém zájmu, a to na základě jeho ohlášení podle článku 18 tohoto nařízení.
Pro účely uplatňování článku 26 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 na každého účastníka regionálního nebo kolektivního provádění je určená plocha využívaná v ekologickém zájmu součtem přiděleného podílu určených společných ploch využívaných v ekologickém zájmu podle prvního pododstavce tohoto článku a určených ploch využívaných v ekologickém zájmu, pokud jde o individuální povinnost.
Článek 45
Ověření obsahu tetrahydrokannabinolu v plodinách konopí
1. Pro účely čl. 32 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 členské státy zřídí systém k určení obsahu tetrahydrokannabinolu (dále jen „THC“) v plodinách konopí, jak je stanoveno v příloze I tohoto nařízení.
2. Příslušný orgán členského státu vede záznamy týkající se zjištěného obsahu THC. Tyto záznamy obsahují u každé odrůdy alespoň výsledný obsah THC v každém vzorku vyjádřený procentním podílem na dvě desetinná místa, použitý postup, počet provedených zkoušek, časový okamžik, kdy byl vzorek odebrán, a opatření přijatá na vnitrostátní úrovni.
3. Pokud průměr všech vzorků dané odrůdy překročí obsah THC stanovený v čl. 32 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013, použijí členské státy pro dotyčnou odrůdu v průběhu následujícího roku podání žádosti postup B uvedený v příloze I tohoto nařízení. Tento postup se použije v průběhu dalších roků podání žádosti, ledaže všechny analytické výsledky dané odrůdy jsou nižší než obsah THC stanovený v čl. 32 odst. 6 nařízení (ES) č. 1307/2013.
Pokud v druhém roce průměr všech vzorků dané odrůdy překročí obsah THC stanovený v čl. 32 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013, členský stát informuje Komisi o povolení zakázat uvádění této odrůdy na trh v souladu s článkem 18 směrnice Rady 2002/53/ES (20). Oznámení zašle Komisi nejpozději do 15. listopadu daného roku podání žádosti. Od následujícího roku podání žádosti není odrůda, která je předmětem žádosti, způsobilá pro přímé platby v dotčeném členském státě.
4. Konopí se nadále pěstuje za běžných vegetačních podmínek v souladu s místní praxí nejméně po dobu deseti dnů po odkvětu, aby bylo možné provést kontroly stanovené v odstavcích 1, 2 a 3.
Členské státy ovšem mohou povolit sklizeň konopí po začátku květu, avšak před uplynutím desetidenního období po odkvětu, jestliže inspektoři určí reprezentativní části každého dotčeného pozemku, které musí být zachovány deset dní po odkvětu pro účely kontrol v souladu s metodou stanovenou v příloze I.
5. Oznámení uvedené v odstavci 3 se provádí v souladu s nařízením Komise (ES) č. 792/2009 (21).
HLAVA IV
OPATŘENÍ PRO ROZVOJ VENKOVA NESOUVISEJÍCÍ S PLOCHOU A OPATŘENÍ PRO ROZVOJ VENKOVA NESOUVISEJÍCÍ SE ZVÍŘATY
KAPITOLA I
Úvodní ustanovení
Článek 46
Oblast působnosti
Tato hlava se vztahuje na výdaje vzniklé v rámci opatření podle článků 14 až 20, čl. 21 odst. 1 s výjimkou roční prémie podle písm. a) a b), článku 27, čl. 28 odst. 9, článků 35 a 36 a čl. 51 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013, čl. 35 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013 a článku 20, čl. 36 písm. a) bodu vi), písm. b) bodu ii), vi) a vii), čl. 36 písm. b) bodu i) a iii), pokud jde o náklady na jejich zavedení, a podle článků 52 a 63 nařízení (ES) č. 1698/2005.
KAPITOLA II
Kontroly
Oddíl 1
Obecná ustanovení
Článek 47
Žádosti o podporu, žádosti o platbu a jiná ohlášení
1. Členské státy stanoví vhodné postupy pro podávání žádostí o podporu, žádostí o platbu a jiných ohlášení týkajících se opatření pro rozvoj venkova nesouvisejících s plochou nebo opatření pro rozvoj venkova nesouvisejících se zvířaty.
2. V případě opatření podle čl. 15 odst. 1 písm. b), čl. 16 odst. 1 a čl. 19 odst. 1 písm. c) a článku 27 nařízení (EU) č. 1305/2013 podá příjemce roční žádost o platbu.
Oddíl 2
Ustanovení týkající se kontrol
Článek 48
Správní kontroly
1. Správní kontroly se provádějí u všech žádostí o podporu, žádostí o platbu nebo jiných ohlášení, které má příjemce nebo třetí strana předložit, a zahrnují všechny prvky, které lze a je vhodné kontrolovat administrativními prostředky. V rámci těchto postupů se zajistí zaznamenávání prováděných kontrol, výsledků ověřování a opatření přijatých v případě rozporů.
2. Správní kontroly žádostí o podporu musí zajistit soulad operace s příslušnými povinnostmi stanovenými v předpisech Unie nebo ve vnitrostátních předpisech nebo v programech rozvoje venkova, včetně předpisů týkajících se veřejných zakázek, státní podpory a dalších povinných norem a požadavků. Kontroly zahrnují zejména ověření:
a)
způsobilosti příjemce;
b)
kritérií způsobilosti, závazků a ostatních povinností operace, pro kterou se žádá podpora;
c)
dodržování výběrových kritérií;
d)
způsobilosti nákladů operace, včetně dodržování kategorie nákladů nebo metody výpočtu, které se použijí v případě, že operace nebo její část spadá do působnosti čl. 67 odst. 1 písm. b), c) a d) nařízení (EU) č. 1303/2013;
e)
pro náklady uvedené v čl. 67 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1303/2013, s výjimkou věcných příspěvků a odpisů, ověření přiměřenosti předložených nákladů. Náklady se hodnotí pomocí vhodného systému hodnocení, jako např. referenčních nákladů, porovnání různých nabídek nebo hodnotícího výboru.
3. Správní kontroly žádostí o platbu zahrnují především, a je-li to vhodné v případě dotčené žádosti, ověření:
a)
dokončené operace ve srovnání s operací, u které se žádalo o podporu a na kterou byla podpora poskytnuta;
b)
vzniklých nákladů a provedených plateb.
4. Správní kontroly zahrnují postupy pro zamezení neoprávněnému dvojímu financování z jiných režimů podpor Unie nebo vnitrostátních režimů podpor a za předchozí programové období. V případě financování z jiných zdrojů musí tyto kontroly zajistit, aby celková obdržená podpora nepřekročila maximální přípustné částky nebo míry podpor.
5. Správní kontroly investičních operací zahrnují alespoň jednu návštěvu podporované operace nebo lokality, do níž plynou investice, aby bylo ověřeno uskutečnění investice.
Příslušný orgán se však může na základě řádně podložených důvodů rozhodnout takové návštěvy neprovádět; zmíněné důvody jsou následující:
a)
operace je součástí vzorku pro kontrolu na místě, která se provádí podle článku 49;
b)
příslušný orgán má za to, že předmětná operace představuje malou investici;
c)
příslušný orgán má za to, že riziko nesplnění podmínek pro poskytnutí podpory je nízké nebo že riziko toho, že investice nebyla uskutečněna, je nízké.
Rozhodnutí uvedené v druhém pododstavci a jeho odůvodnění se zaeviduje.
Článek 49
Kontroly na místě
1. Členské státy organizují kontroly schválených operací na místě na základě určení vhodného vzorku. Tyto kontroly se v co největší míře provádějí před vyplacením konečné platby na operaci.
2. Inspektoři provádějící kontrolu na místě se neúčastní správních kontrol téže operace.
Článek 50
Míra kontrol a výběr vzorků pro kontroly na místě
1. Výdaje, na které se vztahují kontroly na místě, představují nejméně 5 % výdajů uvedených v článku 46, jež jsou spolufinancovány z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a jež každý kalendářní rok vyplácí platební agentura.
Pokud na operaci, která podléhá kontrole na místě, byla obdržena záloha nebo průběžná platba, započítají se tyto platby do výdajů, na které se vztahují kontroly na místě, jak je uvedeno v prvním pododstavci.
2. Pouze kontroly provedené do konce daného kalendářního roku se započítají do dosažení minimální úrovně uvedené v odstavci 1.
Žádosti o platby, u nichž bylo po správních kontrolách shledáno, že nejsou způsobilé, se nezapočítávají do dosažení minimální úrovně uvedené v odstavci 1.
3. Do dosažení minimální úrovně uvedené v odstavci 1 lze započítat pouze kontroly vyhovující všem požadavkům článků 49 a 51.
4. Vzorek schválených operací, který má být kontrolován podle odstavce 1, se vybírá zejména podle:
a)
potřeby kontrolovat vhodnou kombinaci typů a velikostí operací;
b)
rizikových faktorů zjištěných na základě vnitrostátních kontrol nebo kontrol Unie;
c)
způsobu, jakým operace přispívá k riziku chyb při provádění programu rozvoje venkova;
d)
potřeby zachování rovnováhy mezi opatřeními a typy operací;
e)
potřeby namátkově zvolit mezi 30 % a 40 % výdajů.
5. Pokud kontroly na místě odhalí jakýkoli významný nesoulad v souvislosti s opatřeními podpory nebo typy operací, příslušný orgán zvýší v nadcházejícím kalendářním roce míru kontrol pro dotčené opatření nebo typ operace na odpovídající úroveň.
6. Odchylně od odstavce 1 se mohou členské státy rozhodnout, že sníží minimální úroveň kontrol na místě prováděných každoročně podle odstavce 1, na 3 % částky spolufinancované z EZFRV.
Členské státy mohou použít první pododstavec pouze tehdy, jestliže jsou splněny obecné podmínky pro snížení minimální úrovně kontrol na místě stanovené Komisí v souladu s čl. 62 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 1306/2013.
Pokud některé z podmínek uvedených v druhém pododstavci již nejsou plněny, členské státy okamžitě zruší své rozhodnutí snížit minimální úroveň kontrol na místě. Od následujícího kalendářního roku použijí minimální úroveň kontrol na místě uvedenou v odstavci 1.
Článek 51
Obsah kontrol na místě
1. Kontroly na místě mají ověřit, že daná operace byla provedena v souladu s příslušnými pravidly, a musí zahrnovat všechna kritéria způsobilosti, závazky a ostatní povinnosti týkající se podmínek pro udělení podpory, které lze v době návštěvy zkontrolovat. Zajistí, že je operace způsobilá pro podporu z EZFRV.
2. Kontroly na místě ověří správnost údajů uvedených příjemcem porovnáním s podkladovými dokumenty.
Součástí je ověření, zda žádosti o platbu, které příjemce podal, lze doložit účetními nebo jinými doklady, a pokud je to nutné včetně kontroly přesnosti údajů v žádosti o platbu, jež se provede na základě údajů či obchodních dokladů vedených třetími stranami.
3. Kontroly na místě ověří, zda využití nebo zamýšlené využití operace je v souladu s využitím popsaným v žádosti o podporu, u níž byla poskytnuta podpora.
4. Kromě výjimečných případů, které musí být řádně zaznamenány a vysvětleny příslušnými orgány, zahrnují kontroly na místě návštěvu místa, kde je operace prováděna, nebo, pokud je operace nehmotná, návštěvu jejího organizátora.
Článek 52
Následné kontroly
1. Následné kontroly se provádějí u investičních operací s cílem ověřit dodržování závazků podle článku 71 nařízení (EU) č. 1303/2013 nebo popsaných v programu rozvoje venkova.
2. Následné kontroly se každý kalendářní rok týkají alespoň 1 % výdajů z EZFRV na investiční operace, na něž se stále vztahují závazky podle odstavce 1 a na které byla provedena konečná platba z EZFRV. Zohledňují se pouze kontroly provedené do konce kalendářního roku.
3. Vzorek operací, jež mají být zkontrolovány podle odstavce 1, se zakládá na analýze rizik a finančního dopadu různých operací, typů operací či opatření. Namátkově je vybráno 20 % až 25 % vzorku.
Článek 53
Kontrolní zpráva
1. O každé kontrole na místě provedené podle tohoto oddílu se vyhotoví kontrolní zpráva, která umožní podrobně přezkoumat provedené kontroly. Tato zpráva uvádí zejména:
a)
kontrolovaná opatření a žádosti nebo žádosti o platbu;
b)
přítomné osoby;
c)
zda příjemce obdržel oznámení o návštěvě, a pokud ano, jak dlouho předem;
d)
výsledky kontrol a případné konkrétní připomínky;
e)
další kontrolní opatření, která je třeba provést.
2. Odstavec 1 se použije obdobně pro následné kontroly podle tohoto oddílu.
3. Příjemce má možnost zprávu podepsat, aby prokázal svoji přítomnost během kontroly, a připojit své vyjádření. Pokud členské státy využijí kontrolní zprávu vyhotovenou elektronicky během kontroly, příslušný orgán poskytne příjemci možnost elektronického podpisu nebo bude kontrolní zpráva neprodleně zaslána příjemci, aby ji mohl podepsat a připojit své vyjádření. Pokud byl zjištěn nesoulad, příjemce obdrží kopii kontrolní zprávy.
Oddíl 3
Ustanovení o kontrolách pro zvláštní opatření
Článek 54
Předávání znalostí a informační akce
Příslušný orgán ověří soulad s požadavkem, že orgány poskytující předávání znalostí a informační útvary mají dostatečné kapacity, jak vyžaduje čl. 14 odst. 3 nařízení (EU) č. 1305/2013. Příslušný orgán ověří obsah a dobu trvání programů výměn pracovníků zemědělských a lesnických podniků a návštěvy zemědělských a lesnických podniků podle čl. 14 odst. 5 uvedeného nařízení. Toto ověřování se provádí prostřednictvím správních kontrol a namátkově prostřednictvím kontrol na místě.
Článek 55
Poradenské, řídicí a pomocné služby pro zemědělství
Pro opatření uvedená v čl. 15 odst. 1 písm. a) a c) nařízení (EU) č. 1305/2013 příslušný orgán ověří soulad s požadavkem, aby orgány nebo subjekty vybrané pro poskytování poradenství měly odpovídající zdroje a aby výběrové řízení bylo provedeno prostřednictvím veřejné zakázky, jak vyžaduje čl. 15 odst. 3 uvedeného nařízení. Ověřování se provádí prostřednictvím správních kontrol a namátkově prostřednictvím kontrol na místě.
Článek 56
Režimy jakosti zemědělských produktů a potravin
Příslušný orgán může v případě opatření podle článku 16 nařízení (EU) č. 1305/2013 případně použít důkazy získané od jiných útvarů, subjektů či organizací, kterými se ověří dodržování povinností a kritérií způsobilosti. Příslušný orgán však musí být přesvědčen, že tyto útvary, subjekty či organizace pracují na takové úrovni, která jim umožňuje dodržování povinností a kritérií způsobilosti kontrolovat. K tomuto účelu příslušný orgán provádí správní kontroly a namátkově kontroly na místě.
Článek 57
Rozvoj zemědělských podniků a podnikatelské činnosti
Pro operace uvedené v čl. 19 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1305/2013 příslušný orgán prostřednictvím správních kontrol a namátkově prostřednictvím kontrol na místě ověří dodržování:
a)
podnikatelského plánu v souladu s čl. 19 odst. 4 a odst. 5 nařízení (EU) č. 1305/2013 a článkem 8 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 808/2014 (22), v případě mladých zemědělců včetně požadavku, že odpovídají definici aktivního zemědělce uvedené v čl. 19 odst. 4 nařízení (EU) č. 1305/2013;
b)
pravidla pro odkladnou lhůtu pro splnění podmínek týkajících se profesních dovedností podle čl. 2 odst. 3 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 807/2014 (23).
Článek 58
Zřizování seskupení a organizací producentů
V případě opatření podle článku 27 nařízení (EU) č. 1305/2013 členské státy poté, co ověří, že seskupení splňuje kritéria podle odstavce 1 uvedeného článku a vnitrostátní pravidla, seskupení producentů uznají. Po uznání musí příslušný orgán ověřit, že trvale splňuje kritéria pro uznání a podnikatelský plán souladu s čl. 27 odst. 2 uvedeného nařízení, a to prostřednictvím správních kontrol a alespoň jednou za pět let prostřednictvím kontroly na místě.
Článek 59
Řízení rizik
Pokud jde o zvláštní podporu podle článku 36 nařízení (EU) č. 1305/2013, příslušný orgán prostřednictvím správních kontrol a namátkově prostřednictvím kontrol na místě ověří zejména:
a)
že zemědělci byli způsobilí pro podporu v souladu s čl. 36 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013;
b)
při kontrole žádostí o platby od vzájemných fondů podle čl. 36 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (EU) č. 1305/2013, že zemědělcům, kteří jsou jejich členy, byla vyplacena kompenzace v souladu s čl. 36 odst. 3 uvedeného nařízení.
Článek 60
LEADER
1. Členské státy zavedou vhodný systém dohledu nad místními akčními skupinami.
2. V případě výdajů vzniklých podle čl. 35 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (EU) č. 1303/2013 mohou členské státy formálním aktem pověřit prováděním správních kontrol podle článku 48 tohoto nařízení místní akční skupiny. Členské státy však zůstávají odpovědné za ověření, zda místní akční skupiny mají správní a kontrolní kapacity pro vykonávání této práce.
V případě pověření uvedeného v prvním pododstavci příslušný orgán vykonává pravidelné kontroly místních akčních skupin, včetně kontrol účetnictví a opakování správních kontrol na základě vzorku.
Příslušný orgán rovněž provádí kontroly na místě podle článku 49 tohoto nařízení. Pokud jde o kontrolní vzorek pro výdaje na program LEADER, použije se alespoň stejné procento, jaké je uvedeno v článku 50 tohoto nařízení.
3. V případě výdajů vzniklých podle čl. 35 odst. 1 písm. a), d) a e) nařízení (EU) č. 1303/2013 a čl. 35 odst. 1 písm. b) a c) uvedeného nařízení, pokud byla místní akční skupina příjemcem podpory, provádějí správní kontroly osoby nezávislé na dotčené místní akční skupině.
Článek 61
Úroková míra a subvence poplatků za záruky
1. V případě výdajů vzniklých podle čl. 69 odst. 3 písm. a) nařízení (EU) č. 1303/2013 se správní kontroly a kontroly na místě vztahují na příjemce a závisejí na tom, zda příslušná operace byla uskutečněna. Analýza rizika podle článku 50 tohoto nařízení se u příslušné operace provede alespoň jednou na základě diskontované hodnoty subvence.
2. Příslušný orgán prostřednictvím správních kontrol a v případě potřeby návštěvami u zprostředkujících finančních institucí a u příjemce zajistí, že platby zprostředkujícím finančním institucím jsou v souladu s právními předpisy Unie a s dohodami uzavřenými mezi platebními agenturami a zprostředkujícími finančními institucemi.
3. V případě, že úroková sazba nebo subvence poplatků za záruky jsou kombinovány s finančními nástroji v rámci jediné operace, která je zacílena na stejné koncové příjemce, provádí příslušný orgán kontroly na úrovni konečných příjemců pouze v případech stanovených v čl. 40 odst. 3 nařízení (EU) č. 1303/2013.
Článek 62
Technická pomoc z podnětu členských států
V případě výdajů vzniklých podle čl. 51 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013 se články 48 až 51 a článek 53 tohoto nařízení použijí obdobně.
Správní kontroly uvedené v článku 48 a kontroly na místě uvedené v článku 49 jsou prováděny subjektem, který je funkčně nezávislý na subjektu, který schvaluje prostředky na platby v rámci technické pomoci.
KAPITOLA III
Neoprávněné platby a správní sankce
Článek 63
Částečné nebo úplné odnětí podpory a správní sankce
1. Platby se vypočítávají na základě částek, které byly shledány způsobilými během správních kontrol uvedených v článku 48.
Příslušný orgán přezkoumá žádost o platbu, kterou přijal od příjemce, a určí částky způsobilé k podpoře. Určí:
a)
částku, která má být příjemci vyplacena na základě žádosti o platbu a rozhodnutí o grantu;
b)
částku, která má být zaplacena příjemci po přezkoumání způsobilosti výdajů v žádosti o platbu.
Pokud částka určená podle písmene a) druhého pododstavce přesahuje částku určenou podle písmene b) tohoto pododstavce o více než 10 %, uplatní se na částku určenou podle písmene b) správní sankce. Výše sankce se stanoví jako rozdíl mezi těmito dvěma částkami, avšak nesmí přesáhnout úplné odnětí podpory.
Avšak může-li příjemce příslušnému orgánu uspokojivě prokázat, že k zahrnutí nezpůsobilé částky nedošlo jeho vinou, nebo pokud se příslušný orgán jinak přesvědčí, že dotčený příjemce nenese zavinění, sankce se neuplatní.
2. Správní sankce uvedená v odstavci 1 se obdobně použije na nezpůsobilé výdaje zjištěné během kontrol na místě podle článku 49. V takovém případě musí být přezkoumány kumulativní výdaje vynaložené pro danou operaci. Tím nejsou dotčeny výsledky předchozích kontrol daných operací na místě.
HLAVA V
SYSTÉM KONTROL A SPRÁVNÍ SANKCE VE VZTAHU K PODMÍNĚNOSTI
KAPITOLA I
Společná ustanovení
Článek 64
Definice
Pro účely technických specifikací potřebných pro provádění systému kontrol a správních sankcí v oblasti podmíněnosti se použijí tyto definice:
a)
„specializovanými kontrolními orgány“ se rozumí příslušné vnitrostátní kontrolní orgány ve smyslu článku 67 tohoto nařízení odpovědné za zajišťování dodržování pravidel stanovených v článku 93 nařízení (EU) č. 1306/2013;
b)
„aktem“ se rozumí každá směrnice a každé nařízení uvedené v příloze II nařízení (EU) č. 1306/2013;
c)
„rokem zjištění“ se rozumí kalendářní rok, ve kterém byla provedena správní kontrola nebo kontrola na místě;
d)
„oblastmi podmíněnosti“ se rozumí tři různé oblasti uvedené v čl. 93 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013 a zachování stálých pastvin podle čl. 93 odst. 3 uvedeného nařízení.
KAPITOLA II
Kontrola
Oddíl 1
Obecná ustanovení
Článek 65
Kontrolní systém podmíněnosti
1. Členské státy vytvoří systém, který zaručí účinnou kontrolu dodržování podmíněnosti. Tento systém zejména stanoví:
a)
v případě, že příslušným kontrolním orgánem není platební agentura, poskytování nezbytných informací o příjemcích uvedených v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013 platební agenturou specializovaným kontrolním orgánům a/nebo případně orgánem odpovědným za koordinaci;
b)
metody pro výběr kontrolních vzorků;
c)
označení povahy a rozsahu kontrol, které se provedou;
d)
kontrolní zprávy, ve kterých je uveden každý zjištěný nesoulad, včetně zhodnocení jeho závažnosti, rozsahu, trvání a opakovanosti;
e)
v případě, že příslušným kontrolním orgánem není platební agentura, předávání kontrolních zpráv specializovanými kontrolními orgány buď platební agentuře, nebo orgánu odpovědnému za koordinaci, popřípadě jim oběma;
f)
používání systému snížení a vyloučení platební agenturou.
2. Členské státy mohou stanovit postup, podle kterého příjemci sdělují platební agentuře údaje nezbytné k určení požadavků a norem, jež se na ně vztahují.
Článek 66
Výplata podpory ve vztahu ke kontrole podmíněnosti
Pokud jde o kontroly podmíněnosti v případech, kdy takové kontroly nemohou být dokončeny dříve, než dotčený příjemce obdrží platby a roční prémie uvedené v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013, částka, jež má být zaplacena příjemcem jako správní sankce, se získává zpět v souladu s článkem 7 tohoto nařízení nebo započtením.
Článek 67
Odpovědnost příslušného kontrolního orgánu
1. Odpovědnosti příslušných kontrolních orgánů:
a)
specializované kontrolní orgány nesou odpovědnost za provádění kontrol ohledně dodržování příslušných požadavků a norem;
b)
platební agentury nesou odpovědnost za stanovení správních sankcí v jednotlivých případech podle hlavy IV kapitoly II nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 a kapitoly III této hlavy.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy rozhodnout, že kontroly ve vztahu ke všem nebo některým požadavkům, normám, aktům nebo oblastem podmíněnosti provádí platební agentura, pokud členský stát zaručí přinejmenším stejnou účinnost kontrol, jaké se dosahuje v případě, že kontroly provádí specializovaný kontrolní orgán.
Oddíl 2
Kontroly na místě
Článek 68
Minimální míra kontrol
1. Příslušný kontrolní orgán, s ohledem na požadavky a normy, za které odpovídá, provede kontroly na místě nejméně 1 % celkového počtu příjemců uvedených v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013, za které daný příslušný kontrolní orgán odpovídá.
Odchylně od prvního pododstavce v případě skupin osob, jak je uvedeno v článcích 28 a 29 nařízení (EU) č. 1305/2013, se může za příjemce pro účel výpočtu kontrolního vzorku uvedeného v prvním pododstavci považovat každý jednotlivý člen těchto skupin.
Minimální míry kontrol uvedené v prvním pododstavci může být dosaženo na úrovni každého příslušného kontrolního orgánu, nebo na úrovni aktu či normy nebo souboru aktů či norem. V případech, kdy kontroly neprovede platební agentura, však této minimální míry kontrol může být dosaženo na úrovni každé platební agentury.
Pokud právní předpisy použitelné na akty a normy již stanoví minimální míru kontrol, použije se tato míra namísto minimální míry uvedené v prvním pododstavci. Členské státy mohou alternativně rozhodnout, že všechny případy nesouladu zjištěné během kontrol na místě podle právních předpisů použitelných na akty a normy, které jsou provedeny mimo vzorek uvedený v prvním pododstavci, jsou nahlášeny příslušnému kontrolnímu orgánu pověřenému dotčeným aktem nebo normou a následně jím sledovány. Použijí se ustanovení této kapitoly a kapitol I, II a III hlavy III.
Pokud jde o povinnosti podmíněnosti ve vztahu ke směrnici 96/22/ES, považuje se za splnění požadavku minimální míry stanovené v prvním pododstavci použití specifické úrovně výběru vzorků plánů sledování.
2. Aby se na úrovni aktu či normy nebo souboru aktů či norem dosáhlo minimální míry kontrol uvedené v odstavci 1, může členský stát odchylně od uvedeného odstavce:
a)
u vybraných příjemců použít výsledky kontrol na místě provedených podle právních předpisů použitelných na uvedené akty a normy nebo
b)
nahradit vybrané příjemce příjemci, na které se vztahuje kontrola na místě provedená podle právních předpisů použitelných na uvedené akty a normy za předpokladu, že tito příjemci jsou příjemci podle článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013.
V takových případech se kontroly na místě týkají všech aspektů příslušných aktů nebo norem, jak jsou definovány v rámci podmíněnosti. Členské státy kromě toho zajistí, aby účinnost uvedených kontrol na místě byla přinejmenším stejná jako u kontrol na místě provedených příslušnými kontrolními orgány.
3. Při stanovení minimální míry kontrol uvedené v odstavci 1 tohoto článku se nezohlední požadovaná opatření podle čl. 97 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013.
4. Pokud kontroly na místě odhalí závažný stupeň nesouladu daného aktu nebo normy, zvýší se počet kontrol na místě, které se mají u tohoto aktu nebo normy provést v následujícím kontrolním období. V rámci konkrétního aktu může příslušný kontrolní orgán rozhodnout, že omezí působnost těchto dalších kontrol na místě na nejčastěji porušované požadavky.
5. Pokud se členský stát rozhodne využít možnost stanovenou v čl. 97 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013, opatření nezbytná pro ověření, zda příjemci napravili situaci daného nesouladu, se uplatní na vzorku 20 % těchto příjemců.
Článek 69
Výběr kontrolního vzorku
1. Výběr vzorku zemědělských podniků, které mají být kontrolovány v souladu s článkem 68, musí být případně založen na analýze rizik podle příslušných právních předpisů nebo na analýze rizik přizpůsobené dotyčným požadavkům nebo normám. Tato analýza rizik může být prováděna na úrovni jednotlivých zemědělských podniků nebo na úrovni kategorií zemědělských podniků či zeměpisných oblastí.
Při analýze rizik se může zohlednit jeden nebo oba tyto faktory:
a)
účast příjemců v zemědělském poradenském systému podle článku 12 nařízení (EU) č. 1306/2013;
b)
účast příjemců v certifikačním systému, pokud je daný režim příslušný pro dotčené požadavky a normy.
Členský stát může na základě analýzy rizik rozhodnout, že z výběru kontrolního vzorku na základě rizika vyloučí příjemce účastnící se certifikačního systému podle písm. b) druhého pododstavce. Pokud se však certifikační systém vztahuje pouze na část požadavků a norem, které má příjemce v rámci podmíněnosti dodržovat, použijí se na ty požadavky nebo normy, na něž se certifikační systém nevztahuje, vhodné rizikové faktory.
Pokud se analýzou výsledků kontrol odhalí časté porušování požadavků nebo norem obsažených v certifikačním systému podle písm. b) druhého pododstavce, budou rizikové faktory týkající se dotyčných požadavků nebo norem znovu posouzeny.
2. Odstavec 1 se nepožije na kontroly prováděné v návaznosti na případy nesouladu, na které byl jakýmkoli jiným způsobem upozorněn příslušný kontrolní orgán. Použije se však na kontroly prováděné jako návazné opatření podle čl. 97 odst. 3 druhého pododstavce nařízení (EU) č. 1306/2013.
3. Pro zajištění reprezentativnosti bude namátkově vybráno 20 % až 25 % z minimálního počtu příjemců, kteří se podrobí kontrolám na místě podle čl. 68 odst. 1 prvního pododstavce. Pokud však počet příjemců, na které se vztahují kontroly na místě, překročí minimální počet, procentní podíl namátkově vybraných příjemců v dodatečném vzorku nepřesáhne 25 %.
4. V případě potřeby lze na základě dostupných informací provést částečný výběr kontrolního vzorku před koncem dotyčného období pro podávání žádostí. Tento provizorní vzorek se doplní poté, co budou k dispozici všechny příslušné žádosti.
5. Vzorek příjemců, kteří mají být zkontrolováni podle čl. 68 odst. 1, může být vybrán ze vzorků příjemců, kteří již byli vybráni na základě článků 30 až 34 a na které se vztahují příslušné požadavky nebo normy. Tato možnost však neplatí pro kontroly příjemců v rámci režimů podpory v odvětví vína podle článků 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013.
6. Odchylně od čl. 68 odst. 1 mohou být vzorky příjemců, kteří mají být zkontrolováni na místě, vybrány na minimální úrovni 1 %, samostatně z každé z následujících souborů příjemců, na které se vztahují závazky podmíněnosti v souladu s článkem 92 nařízení (EU) č. 1306/2013:
a)
příjemci, kteří získávají přímé platby podle nařízení (EU) č. 1307/2013;
b)
příjemci, kteří získávají podporu v odvětví vína podle článků 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013;
c)
příjemci, kteří získávají roční prémie podle čl. 21 odst. 1 písm. a) a b) a článků 28 až 31, 33 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013.
7. Pokud se na základě analýzy rizik použité na úrovni zemědělského podniku dospěje k závěru, že zemědělci, kteří nejsou příjemci, představují vyšší riziko než příjemci uvedení v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013, mohou být nahrazeni zemědělci, kteří nejsou příjemci podpory. V tom případě musí nicméně celkový počet kontrolovaných zemědělců dosáhnout míry kontrol stanovené v čl. 68 odst. 1 tohoto nařízení. Tato nahrazení musí být řádně odůvodněna a zdokumentována.
8. Pokud se tím zvýší účinnost kontrolního systému, může se použít kombinace postupů stanovených v odstavcích 5 a 6.
Článek 70
Ověření souladu s požadavky a normami
1. Kde je to namístě, ověřuje se dodržování požadavků a norem prostředky uvedenými v právních předpisech použitelných na dotyčný požadavek nebo normu.
2. V ostatních případech se ověření provádí jakýmikoli vhodnými prostředky, o nichž rozhodne příslušný kontrolní orgán a které zajistí přinejmenším takovou přesnost, jaká se vyžaduje pro úřední ověření podle vnitrostátních předpisů.
3. Kde je to vhodné, lze kontroly na místě provést s použitím metod dálkového průzkumu Země.
Článek 71
Prvky kontrol na místě
1. Při provádění kontrol na vzorku uvedeném v čl. 68 odst. 1 zajistí příslušný kontrolní orgán, aby u všech vybraných příjemců bylo ověřeno dodržování požadavků a norem, za které příslušný kontrolní orgán odpovídá.
Aniž je dotčen první pododstavec, je-li minimální míry kontrol dosaženo na úrovni každého aktu nebo normy či souboru aktů nebo norem podle čl. 68 odst. 1 třetího pododstavce, zkontrolují se vybraní příjemci, pokud jde o dodržování požadavků daného aktu nebo normy či daného souboru aktů nebo norem.
Jestliže je do vzorku uvedeného v čl. 68 odst. 1 tohoto nařízení vybrána skupina osob uvedených v článcích 28 a 29 nařízení (EU) č. 1305/2013, příslušný kontrolní orgán zajistí, že všichni členové skupiny jsou kontrolováni z hlediska dodržování požadavků a norem, za které jsou odpovědní.
Obecně je každý příjemce, který byl vybrán ke kontrole na místě, kontrolován v době, kdy lze kontrolovat většinu požadavků a norem, pro které byl vybrán. Členské státy však zajistí, že je během roku dosaženo přiměřené míry kontroly u všech požadavků a norem.
2. Kontroly na místě zahrnují případně veškerou zemědělskou půdu zemědělského podniku. Skutečná kontrola v terénu jako součást kontroly na místě se však může omezit na vzorek, který tvoří alespoň jedna polovina zemědělských pozemků, kterých se týká požadavek nebo norma na hospodářství, za předpokladu, že tento vzorek zaručuje spolehlivou a reprezentativní úroveň kontroly požadavků a norem.
První pododstavec se nedotýká výpočtu a uplatnění správní sankce podle hlavy IV kapitoly II nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 a kapitoly III této hlavy. Pokud kontrola vzorku uvedená v prvním pododstavci odhalí nesoulad, vzorek skutečně kontrolovaných zemědělských pozemků se rozšíří.
Pokud tak kromě toho stanoví právní předpisy použitelné na akty nebo normy, může se skutečná kontrola souladu s požadavky a normami, jako součást kontrol na místě, omezit na reprezentativní vzorek objektů kontroly. Členské státy však zajistí, že kontroly jsou prováděny u všech požadavků a norem, jejichž dodržování lze ověřit v době návštěvy.
3. Kontroly uvedené v odstavci 1 se zpravidla provádějí v rámci jedné kontrolní návštěvy. Jsou zaměřeny na požadavky a normy, jejichž dodržování lze ověřit v době této návštěvy. Cílem těchto kontrol je zjistit jakékoli porušení těchto požadavků a norem a navíc označit případy, které je třeba podrobit dalším kontrolám.
4. Kontroly na místě na úrovni zemědělských podniků lze nahradit správními kontrolami za předpokladu, že příslušný členský stát zajistí, že správní kontroly jsou přinejmenším stejně účinné jako kontroly na místě.
5. Při provádění kontrol na místě mohou členské státy použít objektivní kontrolní ukazatele vztahující se k určitým požadavkům a normám, pokud zajistí, aby účinnost kontroly dotčených požadavků a norem byla alespoň rovnocenná kontrolám na místě, které jsou prováděny bez použití ukazatelů.
Tyto ukazatele musí přímo souviset s požadavky nebo normami, které reprezentují, a pokrývat všechny aspekty, které se mají kontrolovat při ověřování těchto požadavků nebo norem.
6. Kontroly na místě týkající se vzorku podle čl. 68 odst. 1 tohoto nařízení se provádějí ve stejném kalendářním roce, ve kterém byly podány žádosti o podporu a/nebo žádosti o platbu, nebo pokud jde o žádosti o režimy podpory v odvětví vína podle článků 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013, kdykoli v průběhu období uvedeného v čl. 97 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1306/2013.
Článek 72
Kontrolní zpráva
1. O každé kontrole na místě provedené podle této hlavy bude vypracována kontrolní zpráva buď příslušným kontrolním orgánem, nebo na jeho odpovědnost.
Tato zpráva se dělí na tyto části:
a)
všeobecná část obsahující zejména tyto informace:
i)
totožnost příjemce vybraného pro kontrolu na místě;
ii)
přítomné osoby;
iii)
údaje o tom, zda příjemce obdržel oznámení o návštěvě, a pokud ano, jak dlouho předem;
b)
část, v níž jsou jednotlivě popsány provedené kontroly jednotlivých aktů a norem a která obsahuje zejména tyto informace:
i)
požadavky a normy, na něž se zaměřuje kontrola na místě;
ii)
povaha a rozsah provedených kontrol;
iii)
zjištění;
iv)
akty a normy, jejichž porušení bylo zjištěno;
c)
hodnotící část, v níž se posuzuje závažnost porušení jednotlivého aktu a/nebo normy na základě kritérií „závažnosti“, „rozsahu“, „trvání“ a „opakování“ v souladu s čl. 99 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013 s uvedením všech faktorů, které by mohly vést ke zmírnění nebo zpřísnění snížení, které se má použít.
Pokud ustanovení vztahující se k dotyčnému požadavku nebo normě připouštějí možnost dále se zjištěným nesouladem nezabývat, nebo v případech, ve kterých je poskytována podpora podle čl. 17 odst. 5 a 6 nařízení (EU) č. 1305/2013, musí na to být ve zprávě příslušným způsobem upozorněno.
2. Odstavec 1 se použije bez ohledu na to, zda daný příjemce byl vybrán pro kontrolu na místě v souladu s článkem 69, zkontrolován na místě podle právních předpisů použitelných na akty a normy podle čl. 68 odst. 2 nebo v důsledku následného sledování nesouladu, na které byl příslušný kontrolní orgán upozorněn jakýmkoli jiným způsobem.
3. Příjemci musí být informováni o jakémkoli zjištěném nesouladu ve lhůtě tří měsíců po dni kontroly na místě.
Pokud příjemce nepřijal okamžité nápravné opatření a nezačal opět požadavky dodržovat ve smyslu čl. 99 odst. 2 druhého pododstavce nařízení 1306/2013, bude příjemce informován ve lhůtě uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce o tom, že je nutné přijmout nápravné opatření podle čl. 99 odst. 2 druhého pododstavce nařízení 1306/2013.
Pokud příjemce nepřijal okamžité nápravné opatření a nezačal opět požadavky dodržovat ve smyslu čl. 97 odst. 3 nařízení 1306/2013, bude daný příjemce informován nejpozději do jednoho měsíce po rozhodnutí o neuplatnění správní sankce uvedené ve zmíněném článku, že je nutné přijmout nápravné opatření.
4. Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení v právních předpisech z oblasti příslušných požadavků a norem, kontrolní zpráva se dokončí ve lhůtě jednoho měsíce po provedení kontroly na místě. Toto období však lze v řádně odůvodněných případech prodloužit na tři měsíce, zejména pokud to vyžaduje chemická nebo fyzikální analýza.
Pokud příslušným kontrolním orgánem není platební agentura, zašle se nebo se zpřístupní kontrolní zpráva a příslušné doklady, jsou-li vyžadovány, platební agentuře nebo orgánu odpovědnému za koordinaci ve lhůtě jednoho měsíce po jejím dokončení.
Pokud však zpráva neobsahuje žádná zjištění, může členský stát rozhodnout tuto zprávu nezasílat, pokud je měsíc po jejím dokončení k dispozici přímo platební agentuře nebo koordinačnímu orgánu.
KAPITOLA III
Výpočet a uplatňování správních sankcí
Článek 73
Obecné zásady
1. V případě, že je za správu různých režimů uvedených v příloze I nařízení (EU) č.1307/2013, opatření uvedených v čl. 21 odst. 1 písm. a) a b) a článcích 28 až 31, 33 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013 a plateb týkajících se režimů podpory v odvětví vína uvedených v článcích 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013 odpovědná více než jedna platební agentura, zajistí členské státy, aby všechny platební agentury zapojené do těchto plateb byly informovány o zjištěném nesouladu a případně o veškerých odpovídajících správních sankcích. To zahrnuje případy, kdy nedodržení kritérií způsobilosti rovněž představuje porušení pravidel podmíněnosti a naopak. Členské státy případně zajistí, aby se použila jediná sazba snížení.
2. Pokud byl zjištěn více než jeden případ porušení různých aktů nebo norem ze stejné oblasti podmíněnosti, tyto případy se pro účel stanovení snížení podle čl. 39 odst. 1 a článku 40 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 považují za jediné porušení.
3. Porušení normy, které představuje rovněž nedodržení požadavku, se považuje za jediné porušení. Pro účely výpočtu snížení se porušení považuje za část oblasti požadavku.
4. Správní sankce se uplatní na celkovou částku plateb uvedených v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013, které byly nebo mají být poskytnuty příjemci:
a)
na základě žádostí o podporu nebo žádostí o platbu, které příjemce podal nebo podá během roku, kdy došlo ke zjištění, a/nebo
b)
ve vztahu k žádostem o režimy podpory v odvětví vína podle článků 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013.
Pokud jde o písmeno b) prvního pododstavce, příslušná částka se pro účely restrukturalizace a přeměny vydělí třemi.
5. Ve vztahu ke skupině osob uvedených v článcích 28 a 29 nařízení (EU) č. 1305/2013 se procento snížení vypočte v souladu s kapitolou III této hlavy a hlavou IV kapitolou II nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014. V takovém případě mohou členské státy v souladu se zásadou proporcionality použít toto procento snížení na část dotace přidělené členovi skupiny, který nedodržuje požadavky.
Článek 74
Výpočet a uplatnění správních sankcí v případě nedbalosti
1. Pokud byl zjištěn více než jeden případ porušení v rámci různých oblastí podmíněnosti z nedbalosti, použije se postup pro stanovení snížení podle čl. 39 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 zvlášť na každý případ porušení.
Výsledné procentní podíly snížení se sčítají. Maximální snížení však nepřekročí 5 % celkové výše podle čl. 73 odst. 4 tohoto nařízení.
2. V případě zjištění opakovaného porušení spolu s dalším porušením nebo dalším opakovaným porušením se výsledné procentní podíly snížení sčítají. Maximální snížení však nepřekročí 15 % celkové výše podle čl. 73 odst. 4.
Článek 75
Výpočet a uplatnění správních sankcí v případě úmyslného nesouladu
V případech úmyslného nesouladu mimořádného rozsahu, závažného nebo trvalého charakteru se příjemce kromě sankce uložené a vypočtené v souladu s článkem 40 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 vyloučí ze všech plateb uvedených v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013 pro následující kalendářní rok.
HLAVA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 76
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se na žádosti o podporu nebo žádosti o platbu, které se týkají let podání žádosti nebo prémiových období počínajících dnem 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. července 2014.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 809/2014
av den 17 juli 2014
om regler för tillämpningen av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1306/2013 vad gäller det integrerade administrations- och kontrollsystemet, landsbygdsutvecklingsåtgärder och tvärvillkor
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1306/2013 om finansiering, förvaltning och övervakning av den gemensamma jordbrukspolitiken och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 352/78, (EG) nr 165/94, (EG) nr 2799/98, (EG) nr 814/2000, (EG) nr 1290/2005 och (EG) nr 485/2008 (1), särskilt artiklarna 58.4, 62.2 leden a-f samt h, 63.5, 77.8, 78, 96.4, 101.2, och
av följande skäl:
(1)
I förordning (EU) nr 1306/2013 fastställs grundregler beträffande bland annat medlemsstaternas skyldighet att skydda unionens finansiella intressen. I syfte att säkra att den nya rättsliga ram som införs genom den förordningen fungerar smidigt och tillämpas enhetligt har kommissionen bemyndigats att anta vissa regler vad gäller administrativa kontroller och kontroller på plats, mätning av arealer, fall där stödansökningar och stödanspråk får ändras, tillämpning och beräkning av hel eller delvis indragning av stöd, återkrav av felaktiga utbetalningar och sanktioner, tillämpning och beräkning av administrativa sanktioner, krav avseende den datoriserade databasen, stödansökningar och stödanspråk och ansökningar om stödrättigheter, inbegripet sista inlämningsdag, genomförande av kontroller, överlåtelse av jordbruksföretag, utbetalning av förskott, genomförande av kontroller beträffande tvärvillkor, beräkning och tillämpning av administrativa sanktioner utifrån tvärvillkoren och de tekniska specifikationer som krävs för enhetlig tillämpning av grundreglerna för det integrerade administrations- och kontrollsystemet (nedan kallat det integrerade systemet) vad gäller tvärvillkoren.
(2)
Medlemsstaterna bör vidta lämpliga åtgärder för att se till att administrations- och kontrollsystemet fungerar i de fall mer än ett utbetalande organ hanterar utbetalningarna till en och samma stödmottagare.
(3)
Så länge den behöriga myndigheten ännu inte har informerat stödmottagaren om eventuella fel i stödansökan eller stödanspråket eller inte anmält ett eventuellt kontrollbesök på plats bör stödmottagaren ha rätt att dra tillbaka ansökan eller stödanspråket eller delar därav, oavsett tidpunkt. Stödmottagarna bör också ges möjlighet att rätta eller ändra uppenbara fel i stödansökningar och stödanspråk och i styrkande underlag; i vissa fall efter de nationella myndigheternas godkännande.
(4)
Det bör antas särskilda och detaljerade bestämmelser för att säkra att de olika minskningar som måste göras avseende en eller flera stödansökningar eller ett eller flera stödanspråk från en och samma stödmottagare görs på ett rättvist sätt. Det bör fastställas en ordningsföljd för beräkningen av de olika potentiella minskningarna inom varje direktstödsystem eller landsbygdsutvecklingsåtgärd inom ramen för det integrerade systemet.
(5)
För att se till att principen om god tro tillämpas på samma sätt i hela unionen, bör det i samband med återkrav beträffande felaktigt utbetalda belopp fastställas under vilka förhållanden denna princip kan åberopas, utan att detta påverkar den granskning av utgifterna som görs i samband med avslutandet av räkenskaperna i enlighet med förordning (EU) nr 1306/2013.
(6)
Det bör fastställas regler avseende konsekvenserna av överlåtelse av hela jordbruksföretag som omfattas av vissa villkor inom ramen för system för direktstöd eller landsbygdsutvecklingsåtgärder inom ramen för det integrerade systemet.
(7)
För att göra det möjligt för kommissionen att effektivt övervaka det integrerade systemet bör medlemsstaterna skicka vissa årliga kontrolluppgifter och viss årlig statistik till kommissionen. På samma sätt bör medlemsstaterna årligen lämna in statistik över de kontroller som görs beträffande landsbygdsutvecklingsåtgärder utanför det integrerade systemet, och resultaten av sådana kontroller. Kommissionen bör dessutom, om lämpligt, informeras om eventuella åtgärder som medlemsstaterna vidtar beträffande tvärvillkoren.
(8)
Enligt artikel 75 i förordning (EU) nr 1306/2013 får medlemsstaterna betala ut förskott när det gäller direktstöd på vissa villkor, bland annat att de administrativa kontrollerna och kontrollbesöken på plats har avslutats beträffande det aktuella ansökningsåret. I artikel 8 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1307/2013 (2) anges att den justeringsgrad som fastställts i enlighet med artikel 26 i förordning (EU) nr 1306/2013 ska tillämpas på direktstöd över ett visst tak. Enligt artikel 26.4 i förordning (EU) nr 1306/2013 får kommissionen emellertid, på grundval av de nya uppgifter som kommit till dess kännedom, anpassa justeringsgraden för direktstöd fram till den 1 december. Detta kan göra att den justeringsgrad för finansiell disciplin som får tillämpas inte är känd den 16 oktober. Slutbetalningar från och med den 1 december bör beakta den justeringsgrad för finansiell disciplin som gällde då.
(9)
Det bör skapas en allmän ram för förenkling av förfarandena för hur jordbrukarna och de nationella myndigheterna kommunicerar med varandra. Denna bör framför allt främja användandet av elektroniska hjälpmedel. Det måste emellertid säkras att de uppgifter som överförs med hjälp av elektroniska hjälpmedel verkligen är tillförlitliga och att ingen stödmottagare diskrimineras i samband därmed. I syfte att förenkla administrationen för både stödmottagarna och de nationella myndigheterna bör det vidare göras möjligt för de behöriga myndigheterna att direkt använda de uppgifter som står till de nationella myndigheternas förfogande i stället för att dessa måste begära in uppgifterna från stödmottagarna för att verifiera att vissa stöd är berättigade.
(10)
För att möjliggöra ändamålsenliga kontroller i de medlemsstater som beslutar att alla ansökningar om direktstöd och stödanspråk avseende landsbygdsutvecklingsåtgärder inom ramen för det integrerade systemet ska omfattas av en samlad stödansökan i enlighet med artikel 72.4 i förordning (EU) nr 1306/2013, bör det föreskrivas att alla stödsansökningar och stödanspråk som på något sätt är kopplade till areal endast måste lämnas in en gång om året i form av en samlad ansökan.
(11)
Medlemsstaterna bör fastställa en sista dag för inlämnande av den samlade ansökan och/eller stödanspråken, vilken med tanke på den tid som behövs för handläggning och kontroll av stödansökan och stödanspråken, inte bör läggas senare än den 15 maj. Med tanke på de särskilda klimatförhållandena i Estland, Lettland, Litauen, Finland och Sverige bör de medlemsstaterna ges möjlighet att fastställa tidsfristen till ett senare datum, dock senast den 15 juni. Det bör dessutom vara möjligt att på samma rättsliga grund bevilja undantag i enskilda fall om detta under ett visst år visar sig nödvändigt på grund av klimatförhållandena.
(12)
I den samlade ansökan bör stödmottagarna inte bara deklarera vilken areal som används för jordbruksändamål, utan också vilka stödrättigheter som de förfogar över och tillhandahålla all annan information som behövs för bedömningen av berättigandet till direktstöd eller stöd till landsbygdsutvecklingsåtgärder. Medlemsstaterna bör emellertid ges möjlighet att bevilja undantag från vissa skyldigheter i de fall då de ännu inte har fastställts vilka stödrättigheter som kommer att beviljas under ett visst år.
(13)
För att ge stödmottagarna största möjliga flexibilitet i planeringen av arealernas användning, bör de tillåtas ändra den samlade ansökan och stödanspråket fram till den dag då sådden normalt äger rum, förutsatt att alla särskilda krav i de olika stödsystemen är uppfyllda, och den behöriga myndigheten ännu varken informerat stödmottagaren om eventuella fel i stödansökan eller stödanspråket eller anmält en kontroll på plats vid vilken fel uppdagats i den del som berörs av ändringen. Efter det att ändringen har gjorts måste det vara möjligt att ändra vilka motsvarande underlag eller avtal som måste lämnas in.
(14)
Då det är stödmottagarna som ansvarar för att den stödansökan eller det stödanspråk som lämnas in är korrekt åligger det stödmottagarna att vid behov göra nödvändiga rättelser och ändringar i de förtryckta formulären.
(15)
I fråga om stödansökningar som avser arealrelaterade stödsystem och/eller stödanspråk som avser arealrelaterat landsbygdsutvecklingsstöd bör stödmottagaren tillhandahållas ett förtryckt formulär i ett elektroniskt format och tillhörande geografiskt material via en mjukvarutillämpning som bygger på ett geografiskt informationssystem (nedan kallat formulär för geospatial stödansökan). Formuläret för geospatial stödansökan kommer att motverka att stödmottagarna gör fel när de fyller i sina jordbruksarealer och kommer att förenkla de administrativa korskontrollerna. I och med att den rumsliga information som lämnas i den geospatiala stödansökan kommer att vara korrektare kommer även de uppgifter som används för övervakning och utvärdering att bli mer tillförlitliga. Det är därför lämpligt att kräva att alla sådana stödansökningar och stödanspråk från och med ett visst datum ska lämnas in på det elektroniska formuläret för geospatial stödansökan. Om stödmottagarna inte kan använda formuläret ska den behöriga myndigheten tillhandahålla ett alternativ så att stödmottagarna kan lämna in sina stödansökningar och/eller sina stödanspråk. Den behöriga myndigheten ska under alla omständigheter se till att de deklarerade arealerna digitaliseras.
(16)
Specifik information om produktion av hampa eller om frivilligt kopplat stöd eller om grödspecifikt stöd för bomull bör tillhandahållas tillsammans med den samlade ansökan, eller, om detta på grund av informationens natur inte är möjligt, i ett senare skede. Det bör dessutom föreskrivas att även de arealer för vilka det inte ansöks om något stöd bör deklareras i den samlade ansökan. Då det är viktigt att förfoga över detaljerade uppgifter om vissa typer av användningar av areal bör information om sådana användningar deklareras separat medan andra kan deklareras under en och samma rubrik.
(17)
Under omständigheter då stödmottagarna måste ha områden med ekologiskt fokus på sin jordbruksareal för att komma i fråga för stöd till jordbruksmetoder med gynnsam inverkan på klimatet och miljön enligt artikel 43 i förordning (EU) nr 1307/2013 (förgröningsstöd) bör stödmottagarna deklarera områden med ekologiskt fokus i sina ansökningar om arealrelaterat stöd. Om en del av skyldigheterna vad gäller arealer med ekologiskt fokus genomförs på regional nivå eller kollektivt bör deklarationen avseende arealer med ekologiskt fokus kompletteras med en separat deklaration avseende arealer med ekologiskt fokus som genomförs på regional nivå eller kollektivt.
(18)
För att möjliggöra effektiv övervakning och kontroll bör varje stödmottagares ansökan om deltagande i ordningen för småbrukare innehålla en hänvisning till stödmottagarens samlade ansökan. För att möjliggöra effektiva kontroller vad gäller de särskilda villkoren för ordningen för småbrukare bör all information som krävs lämnas genom det förenklade ansökningsförfarande som föreskrivs i artikel 72.3 i förordning (EU) nr 1306/2013. Det bör också klargöras att de stödmottagare som önskar att lämna ordningen för småbrukare bör åläggas att informera den behöriga myndigheten om detta i så god tid att det är möjligt att sörja för en smidig övergång till de stöd som avses i avdelningarna III och IV i förordning (EU) nr 1307/2013.
(19)
För att möjliggöra kontroller avseende tvärvillkoren bör en stödansökan dessutom fyllas i av stödmottagare som inte ansöker om något av de stöd som den samlade ansökan avser, men som förfogar över jordbruksmark. Medlemsstaterna bör emellertid kunna befria stödmottagarna från denna skyldighet, om myndigheterna redan förfogar över informationen i fråga.
(20)
I syfte att förenkla ansökningsförfarandena och i enlighet med artikel 72.3 i förordning (EU) nr 1306/2013 bör medlemsstaterna så långt möjligt tillhandahålla stödmottagarna förtryckta formulär med nödvändig information för att hjälpa stödmottagarna att lämna in en korrekt stödansökan eller ett korrekt stödanspråk. Det bör vara möjligt att utforma det förtryckta formuläret på ett sådant sätt att stödmottagaren endast behöver bekräfta att inga ändringar krävs i förhållande till den stödansökan eller det stödanspråk som lämnades in föregående år.
(21)
Det bör fastställas gemensamma bestämmelser om vilka uppgifter som bör ingå i ansökningarna om djurbidrag, i de fall en medlemsstat väljer att ansöka om djurrelaterat frivilligt kopplat stöd eller landsbygdsutvecklingsåtgärder.
(22)
I enlighet med artikel 53.4 i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 639/2014 (3) får stöd inom djurrelaterat frivilligt kopplat stöd eller inom landsbygdsutvecklingsåtgärder endast betalas ut för djur som identifierats och registrerats i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1760/2000 (4) eller rådets förordning (EG) nr 21/2004 (5). De stödmottagare som lämnar in stödansökningar och stödanspråk inom ramen för dessa system för direktstöd eller stöd för landsbygdsutveckling bör därför i god tid ges relevant information.
(23)
Det är av avgörande betydelse att jordbrukarna lämnar in sina ansökningar om stödrättigheter i tid så att medlemsstaterna i sin tur kan fastställa stödrättigheterna i tid. Det bör därför fastställas ett sista inlämningsdatum.
(24)
Det måste fastställas regler för de situationer då stödrättigheter tilldelats felaktigt, särskilt de fall då detta beror på för höga deklarationer eller de fall då stödrättigheternas värde satts på fel nivå, till exempel på grund av att värdet beräknades på ett felaktigt referensbelopp. Det bör klargöras att en eventuell anpassning av antalet stödrättigheter och/eller dessas värde inte bör leda till en systematisk omberäkning av de återstående rättigheterna. I vissa fall motsvarar de felaktigt tilldelade stödrättigheterna mycket små belopp, men den administrativa bördan och kostnaderna för återkrav är avsevärda. I förenklingssyfte och för att balansera kostnaderna och den administrativa bördan mot återkravsbeloppen bör det fastställas ett lägsta belopp under vilket inget återkrav krävs.
(25)
Efterlevnaden av bestämmelserna avseende de system för direktstöd och stöd för landsbygdsutveckling som förvaltas inom ramen för det integrerade systemet bör övervakas på ett effektivt sätt. I detta syfte, och för att uppnå en enhetlig övervakningsnivå i alla medlemsstater, är det nödvändigt att fastställa detaljerade kriterier och tekniska förfaranden för genomförandet av de administrativa kontrollerna och kontrollerna på plats, beträffande stödvillkor, åtaganden och andra skyldigheter inom ramen för direktstödssystemen, landsbygdsutvecklingsåtgärderna och tvärvillkoren.
(26)
Det bör klargöras att i de fall då fototolkning används, till exempel vid kontroller på plats eller i samband med uppdatering av systemet för identifiering av jordbruksskiften, och om fotografierna inte kan tolkas otvetydig bör fältkontroller utföras.
(27)
Förhandsanmälan av kontroller på plats avseende stödberättigande och tvärvillkor bör endast få förekomma i de fall då detta inte innebär någon risk för felaktiga kontrollresultat och lämpliga tidsfrister bör gälla. I de fall då det, i sektorsspecifika regler avseende de rättsakter och normer som gäller för tvärvillkoren, anges att kontrollerna på plats ska ske utan förhandsanmälan måste de reglerna iakttas.
(28)
Det bör föreskrivas att medlemsstaterna måste kombinera de olika kontrollerna, i lämpliga fall. Vad gäller vissa landsbygdsutvecklingsstöd bör emellertid kontrollerna på plats spridas ut under året så att det är möjligt att kontrollera om åtagandena fullgörs. En kontroll på plats bör inte pågå under längre tid än vad som är nödvändigt. Om stödvillkoren, åtagandena eller skyldigheterna emellertid är kopplade till en viss tidsperiod, kan det för en fullständig kontroll på plats krävas att man kommer tillbaka till stödmottagaren vid en senare tidpunkt. För dessa fall bör det specificeras att den tidsperiod under vilken kontrollbesöket pågår och antalet kompletterande besök bör begränsas till vad som är nödvändigt.
(29)
Det börsäkras att varje fall av bristande efterlevnad som konstateras följs upp på lämpligt sätt och beaktas vid beviljandet av stöd. I samband med kontrollen av huruvida stödvillkoren uppfylls bör dessutom hänsyn tas till eventuell bristande efterlevnad som rapporterats in av andra organ, tjänster eller organisationer än de som är direkt ansvariga för kontrollerna. Härutöver bör medlemsstaterna säkra att eventuella relevanta kontrollresultat från andra kontroller avseende stödvillkor, åtaganden och andra skyldigheter skickas till och mellan de behöriga myndigheter som ansvarar för att bevilja stöd. Denna princip bör även tillämpas avseende de kontrollresultat som erhålls av offentliga eller privata certifieringsinstanser beträffande stödmottagare som valt att fullgöra sina förgröningsskyldigheter genom likvärdiga metoder inom ramen för ett certifieringssystem. Sådana resultat bör anmälas till den myndighet som ansvarar för förgröningsstödet. Om kontrollerna avseende landsbygdsutvecklingsåtgärder omfattar likvärdiga metoder bör kontrollresultaten korsanmälas till och mellan samtliga berörda myndigheter så att de kan beaktas nästa gång man bedömer om stödvillkoren för förgröningsstöd uppfylls.
(30)
För att säkra att man verkligen upptäcker eventuell bristande efterlevnad vid de administrativa kontrollerna bör det antas regler för detta, särskilt beträffande innehållet i korskontrollerna. Varje fall av bristande efterlevnad bör följas upp genom ett lämpligt förfarande.
(31)
Om två eller flera stödmottagare som ansöker om direktstöd eller landsbygdsutvecklingsstöd inom samma system för direktstöd eller landsbygdsutvecklingsstöd lämnar in stödansökningar eller stödanspråk för samma referensskifte och den överdeklarerade eller överskjutande arealen ligger innanför den fastställda toleransnivån för mätning av jordbruksskiften bör medlemsstaterna för enkelhetens skull ha rätt att besluta om en proportionell minskning av de berörda arealerna. Emellertid bör de berörda stödmottagarna ha rätt att överklaga sådana beslut.
(32)
Det bör fastställas hur många stödmottagare som bör komma i fråga för kontroller på plats inom de olika systemen för direktstöd och stöd för landsbygdsutveckling.
(33)
Kontrollprovurvalet för kontroller på plats av arealrelaterade stödsystem bör göras med hjälp av en stratifierad urvalsmetod, så att den administrativa bördan inte blir för stor och antalet stödmottagare som måste kontrolleras hålls på en rimlig nivå. I den stratifierade urvalsmetoden bör ingå en slumpmässig del så att felnivån blir representativ. När det gäller kontroller på plats avseende förgröningsstöd, djurbidrag och landsbygdsutvecklingsåtgärder bör emellertid urvalet till viss del bygga på riskanalys. Den behöriga myndigheten bör fastställa riskfaktorer som fokuserar på de områden där felrisken r som störst. För att säkra att riskanalyserna är lämpliga och effektiva bör det varje år göras en utvärdering och en uppdatering av hur effektiva riskkriterierna har varit med hänsyn till hur lämplig varje riskkriterium är, genom att resultaten från det slumpmässiga urvalet jämförs med resultaten från det riskbaserade urvalet och genom att hänsyn därvid tas till särskilda förhållanden i medlemsstaten och till den bristande efterlevnadens art.
(34)
I vissa fall är det relevant att göra kontroller på plats innan alla ansökningar har kommit in. Medlemsstaterna bör därför tillåtas att ta fram ett partiellt kontrollprovurval innan ansökningsperioden löper ut.
(35)
För effektiva kontroller på plats är det viktigt att kontrollanterna informeras om varför ett jordbruksföretag ska kontrolleras på plats. Medlemsstaterna bör föra register över sådana uppgifter.
(36)
Om avsevärd bristande efterlevnad konstateras vid kontroller på plats bör detta medföra en ökning av antalet kontroller på plats under påföljande år så att en godtagbar säkerhetsnivå kan uppnås i fråga om stödansökningarnas och stödanspråkens riktighet.
(37)
Det är nödvändigt att fastställa på vilka villkor det kan anses befogat att minska minimiantalet kontroller på plats för vissa system för direktstöd och stöd för landsbygdsutveckling, om det finns ett välfungerande förvaltnings- och kontrollsystem och felnivåerna ligger på en godtagbar nivå.
(38)
För att säkerställa att övervakningen görs på lämpligt sätt och att kontrollerna är ändamålsenliga bör kontrollerna på plats beträffande arealrelaterade stödsystem och landsbygdsutvecklingsåtgärder omfatta alla deklarerade jordbruksskiften. Inom vissa landsbygdsutvecklingsåtgärder kan kontrollerna på plats även omfatta annan mark än jordbruksmark. För att underlätta genomförandet av det integrerade systemet bör det vara tillåtet att begränsa de faktiska mätningarna av jordbruksskiftena till ett stickprov på 50 % av de deklarerade arealerna. Resultaten från stickprovet bör extrapoleras till den övriga populationen; alternativt bör mätningarna utvidgas till att omfatta samtliga deklarerade jordbruksskiften.
(39)
För att säkra att mätningarna håller en kvalitet som är likvärdig med vad som krävs enligt de tekniska normer som fastställts på unionsnivå bör det fastställas regler för vilka faktorer som bör ingå i kontrollerna på plats, för hur stödvillkoren bör kontrolleras, för hur arealerna bör mätas och för vilka mätmetoder och mätredskap som medlemsstaterna bör använda vid kontrollerna på plats.
(40)
Det bör fastställas villkor för användningen av fjärranalys för kontroller på plats och det bör fastställas att fältkontroller bör utföras, när fotografierna inte kan tolkas otvetydigt. Väderförhållandena kan vara sådana att bilderna inte får tillräckligt hög kvalitet och att alla skiften därför inte syns med den tydlighetsgrad som krävs för att man ska kunna avgöra om stödvillkoren uppfylls eller för att man ska kunna mäta arealerna. I sådana fall bör kontroller på plats genomföras eller kompletteras med traditionella metoder. Det är dessutom lämpligt att föreskriva att kontrollen av efterlevnaden av samtliga stödvillkor, åtaganden och andra skyldigheter måste göras med samma noggrannhet som en kontroll på plats med traditionella metoder.
(41)
För att de nationella myndigheterna och unionens behöriga myndigheter ska kunna följa upp kontroller på plats bör dessutom detaljuppgifter om kontrollerna anges i en kontrollrapport. Stödmottagaren eller dennes företrädare bör ges möjlighet att skriva under rapporten. Vid kontroller på plats genom fjärranalys bör medlemsstaterna dock ha rätt att föreskriva att denna möjlighet endast kan ges om det konstateras bristande efterlevnad vid kontrollerna. Oavsett vilken typ av kontroll på plats som utförs bör stödmottagaren få en kopia av rapporten, om bristande efterlevnad har konstaterats.
(42)
Särskilda kontrollbestämmelser har fastställts på grundval av kommissionens förordning (EG) nr 1082/2003 (6). Resultaten från kontroller enligt den förordningen bör anges i kontrollrapporten för det integrerade systemet.
(43)
I de fall en medlemsstat väljer att tillämpa ett system för djurbidrag eller en djurrelaterad landsbygdsutvecklingsåtgärd måste det beträffande de direktstöd och landsbygdsutvecklingsåtgärder för vilka det ansöks om stöd inom dessa fastställas tidpunkt och minimiomfattning för kontrollerna på plats. Kontrollerna på plats är av avgörande betydelse för att det ska vara möjligt att effektivt kontrollera att de uppgifter som deklareras i stödansökningar, stödanspråk och i anmälningar till djurdatabasen är korrekta. Kontrollerna på plats avseende system för djurbidrag och djurrelaterat landsbygdsutvecklingsstöd bör särskilt omfatta kontroll av huruvida stödvillkoren uppfylls, av att uppgifterna i registret är korrekta och, i tillämpliga fall, av djurpassen.
(44)
För att de nationella behöriga myndigheterna och unionens behöriga myndigheter ska kunna följa upp kontroller på plats bör dessutom detaljuppgifter om kontrollerna anges i en kontrollrapport. Stödmottagaren eller dennes företrädare bör ges möjlighet att skriva under rapporten i samband med kontrollen. Oavsett vilken typ av kontroll på plats som utförs bör stödmottagaren få en kopia av rapporten, om bristande efterlevnad har konstaterats.
(45)
För de syften som anges i artikel 32.6 i förordning (EU) nr 1307/2013 bör det fastställas regler för genomförandet av det system som medlemsstaterna måste använda för att kontrollera tetrahydrokannabinolhalten i hampa.
(46)
I det sammanhanget är det, för att möjliggöra ett effektivt genomförande av föreskrivna kontroller av sådana grödor bör hampa som odlas för fiberproduktion inte få skördas förrän en viss tid efter blomningens slut.
(47)
Det behövs mer detaljerade regler för organisationen av administrativa kontroller och kontroller på plats och för beräkningen av administrativa sanktioner inom ramen för landsbygdsutvecklingsåtgärder som inte omfattas av det integrerade systemet.
(48)
Mot bakgrund av de åtgärdernas egenskaper bör det vid de administrativa kontrollerna verifieras huruvida unionslagstiftningen, den nationella lagstiftningen och tillämpligt program för landsbygdsutveckling efterlevs och kontrollerna bör omfatta samtliga stödvillkor, åtaganden och andra skyldigheter som kan kontrolleras på detta sätt. Vad gäller kontroller av investeringsåtgärder bör de administrativa kontrollerna normalt också inbegripa ett besök vid den verksamhet som får stöd eller vid den anläggning som investeringen avser.
(49)
Kontrollerna på plats bör organiseras på grundval av slumpmässiga och riskbaserade urval. Urvalen bör vara så omfattande att det är möjligt att erhålla en representativ felnivå.
(50)
För att säkra att kontrollerna är tillräckliga bör det fastställa en lägsta kontrollnivå för kontroller på plats. Nivån bör höjas om kontrollerna visar på avsevärd bristande efterlevnad. På samma sätt bör medlemsstaterna kunna sänka nivån om felnivåerna ligger under tröskelvärdet för väsentliga fel och förvaltnings- och kontrollsystemen fungerar bra.
(51)
Det är nödvändigt att definiera vad som måste ingå i kontrollerna på plats, för att säkra att de genomförs på ett enhetligt sätt.
(52)
Det bör göras efterhandskontroller av investeringsåtgärder för att kontrollera att dessa uppfyller det varaktighetskriterium som definieras i artikel 71 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 (7). Det bör anges en rättslig grund för dessa kontroller och specificeras vad de bör innehålla.
(53)
Erfarenheten visar att det bör fastställas särskilda bestämmelser avseende vissa landsbygdsutvecklingsåtgärder och avseende vissa utgifter för tekniskt stöd på medlemsstaternas initiativ.
(54)
Enligt förordning (EU) nr 1306/2013 ska inga administrativa sanktioner utmätas om den bristande efterlevnaden är av mindre betydelse, inbegripet om den inte överskrider ett tröskelvärde Det bör fastställas regler avseende vissa landsbygdsutvecklingsåtgärder så att det är möjligt att fastställa att ett fall av bristande efterlevnad är att betrakta som en mindre överträdelse och att fastställa en kvantitativ tröskel som uttrycks som en procentandel av det godkända stödbeloppet. Det bör fastställas ett tröskelvärde, vilket, om det överskrids, bör leda till att en administrativ sanktion tillämpas.
(55)
För övervakningen av att de olika tvärvillkoren verkligen uppfylls måste ett kontrollsystem skapas och lämpliga administrativa sanktioner fastställas. För detta ändamål bör de olika myndigheterna inom medlemsstaterna meddela information om stödansökningar, kontrollprovurval och resultaten av kontroller på plats. Det bör antas bestämmelser om de grundläggande elementen i ett sådant system.
(56)
Genom förordning (EU) nr 1306/2013 införs tvärvillkor för stödmottagare som får direktstöd enligt förordning (EU) nr 1307/2013, stöd inom vinsektorn enligt artiklarna 46 och 47 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 (8) och djurbidrag enligt artikel 21.1 led a och b och artiklarna 28-31, 33 och 34 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1305/2013 (9), och i förordningen föreskrivs dessutom ett system med minskningar och uteslutningar för de fall då tvärvillkoren inte iakttas, Det krävs närmare regler för det systemet.
(57)
Kontroller avseende tvärvillkoren kan göras före eller efter det att stöd och djurbidrag enligt artikel 92 i förordning (EU) nr 1306/2013 betalats ut Om kontrollerna inte kan genomföras förrän stöden och djurbidragen har betalats ut bör de belopp som stödmottagarna måste erlägga till följd av en administrativ sanktion återkrävas i enlighet med denna förordning eller avräknas.
(58)
Det bör fastställas regler avseende vilka myndigheter i medlemsstaterna som bör ansvara för kontrollerna avseende tvärvillkoren.
(59)
Det bör fastställas en lägsta kontrollnivå för de kontroller som bör göras avseende efterlevnaden av tvärvillkoren. Kontrollnivån bör fastställas till minst 1 % av det totala antalet stödmottagare enligt artikel 92 i förordning (EU) nr 1306/2013 som omfattas av varje kontrollmyndighets behörighetsområde och stödmottagarna bör väljas ut på grundval av en lämplig riskanalys.
(60)
Vid beräkningen av kontrollprovurvalet beträffande det särskilda fall med en grupp personer som avses i artiklarna 28 och 29 i förordning (EU) nr 1305/2013 bör medlemsstaterna tillåtas att vara flexibla när de avgör huruvida gruppen bör betraktas som en helhet eller om det är de enskilda medlemmarna som bör tas med.
(61)
Medlemsstaterna bör tillåtas att uppfylla den lägsta kontrollnivån på den behöriga kontrollmyndighetens nivå, på det utbetalande organets nivå eller på rättsakts- eller normnivå.
(62)
I de fall då det i den lagstiftning som är tillämplig avseende en rättsakt eller norm fastställs en lägsta kontrollnivå bör medlemsstaterna iaktta den kontrollnivån. Medlemsstaterna bör emellertid ha rätt att tillämpa en enhetlig kontrollnivå för kontrollbesök på plats som avser tvärvillkoren. Om en medlemsstat väljer denna möjlighet bör varje fall där ett fall av bristande efterlevnad avslöjats under kontroller på plats enligt sektorslagstiftningen rapporteras och följas upp inom ramen för kontrollerna av tvärvillkoren.
(63)
Vad gäller tvärvillkoren i förhållande till rådets direktiv 96/22/EG (10), bör av förenklingsskäl det faktum att det tillämpas en specifik urvalsnivå för övervakningsplanerna innebära att kraven på en lägsta kontrollnivå som anges i denna förordning kan anses vara uppfyllda.
(64)
Medlemsstaterna bör ges möjlighet till viss flexibilitet, dvs. de bör få använda resultat från andra kontroller på plats eller att byta stödmottagare så att den lägsta kontrollnivån uppfylls.
(65)
För att motverka att kontrollsystemet försvagas, särskilt vad gäller provurvalet för kontrollerna på plats enligt tvärvillkoren, bör de uppföljningskontroller avseende försumbart stöd som görs enligt artikel 97.3 i förordning (EU) nr 1306/2013 inte tas med i beräkningen av det minsta kontrollprovurvalet avseende tvärvillkoren.
(66)
Om betydande bristande efterlevnad konstateras beträffande tvärvillkoren bör detta medföra en ökning av antalet kontroller på plats under det påföljande året så att en godtagbar säkerhetsnivå kan uppnås i fråga om stödansökningarnas riktighet. De kompletterande kontrollerna bör inriktas på berörda rättsakter och normer.
(67)
Beträffande tillämpningen av regeln om försumbart stöd enligt artikel 97.3 i förordning (EU) nr 1306/2013 är det viktigt att fastställa vilken procentandel av stödmottagarna som bör kontrolleras för att se huruvida den konstaterade bristande efterlevnaden har åtgärdats.
(68)
Urvalet för kontroll av tvärvillkoren bör göras delvis på grundval av en riskanalys och delvis slumpmässigt. Den behöriga myndigheten bör fastställa vilka riskfaktorer som bör beaktas, eftersom myndigheten är bäst skickad att göra detta. För att garantera att riskanalyserna är lämpliga och effektiva bör det varje år göras en utvärdering och en uppdatering av hur effektiva riskanalyserna har varit med hänsyn till hur lämplig varje riskfaktor är, genom att resultaten från det slumpmässiga urvalet jämförs med resultaten från det riskbaserade urvalet och med hänsyn till särskilda förhållanden i medlemsstaterna.
(69)
Det urval som görs för kontrollerna av tvärvillkoren på plats kan förbättras genom att det tillåts att medlemsstaterna för riskanalysen tar hänsyn till jordbrukarnas deltagande i systemet för jordbruksrådgivning enligt artikel 12 i förordning (EU) nr 1306/2013 och jordbrukarnas deltagande i relevanta certifieringssystem. När sådant deltagande beaktas bör det emellertid också bevisas att de stödmottagare som deltar i sådana system verkligen utgör en mindre risk än stödmottagare som inte deltar i sådana system.
(70)
I vissa fall är det relevant att göra kontroller på plats avseende tvärvillkoren innan alla ansökningar har kommit in. Medlemsstaterna bör därför tillåtas att göra ett partiellt urval från kontrollprovurvalet innan ansökningsperioden löper ut.
(71)
Som en generell regel bör kontrollprovurvalet för kontroll av tvärvillkoren tas från hela den population av stödmottagare som avses i artikel 92 i förordning (EU) nr 1306/2013 och för vilken den behöriga myndigheten i fråga ansvarar. Genom undantag från denna regel får kontrollprovurvalet tas separat från var och en av de tre kategorierna stödmottagare. Medlemsstaterna bör tillåtas att göra kontrollprovurvalet på grundval av de kontrollprovurval av stödmottagare som görs för kontroller på plats beträffande stödvillkoren. Det bör också vara tillåtet att kombinera de båda förfarandena på villkor att detta gör kontrollsystemet mer effektivt.
(72)
I de fall en grupp av fysiska eller juridiska personer enligt artiklarna 28 och 29 i förordning (EU) nr 1305/2013 väljs ut för kontroller på plats bör det säkras att gruppens samtliga medlemmar kontrolleras vad gäller efterlevnaden av relevanta villkor och normer.
(73)
Kontroller på plats avseende tvärvillkoren förutsätter normalt sett flera besök på en och samma gård. För att minska denna börda för både stödmottagarna och förvaltningen bör kontrollerna kunna begränsas till ett enda kontrollbesök. Tidsplaneringen för ett sådant kontrollbesök bör klargöras. Under alla omständigheter bör medlemsstaterna se till att en representativ och effektiv kontroll avseende villkor och normer genomförs inom samma kalenderår.
(74)
Det faktum att kontrollerna på plats begränsas till ett urval omfattande minst hälften av de berörda skiftena bör inte medföra någon proportionerlig minskning av den eventuella sanktionen.
(75)
För att underlätta kontroller av tvärvillkoren på plats och bättre utnyttja befintlig kontrollkapacitet bör det vara möjligt att ersätta kontroller på gårdsnivå med administrativa kontroller om dessa kontroller minst är lika effektiva som kontroller på plats.
(76)
Medlemsstaterna bör dessutom kunna använda specifika objektiva indikatorer för vissa villkor och normer när de genomför kontroller på plats avseende tvärvillkoren. Dessa indikatorer bör emellertid direkt kopplas till de villkor och normer de berör och täcka alla element som ska kontrolleras.
(77)
Kontroller på plats bör genomföras under det kalenderår under vilket motsvarande stödansökningar och stödanspråk har lämnats in. Beträffande ansökningar om stöd inom ramen för de stödsystem inom vinsektorn som avses i artiklarna 46 och 47 i förordning (EU) nr 1308/2013 bör kontrollerna göras vid valfritt tillfälle under den period som anges i artikel 97.1 andra stycket i förordning (EU) nr 1306/2013.
(78)
Det bör fastställas regler för hur de detaljerade och specifika rapporterna om kontroller avseende tvärvillkoren bör utformas. De specialiserade inspektörer som gör kontroller på plats bör redovisa alla kontrollresultat och ange hur allvarliga de konstaterade fallen av bristande efterlevnad är, så att det utbetalade organet kan besluta om minskning av eller uteslutning från de stöd och årliga bidrag som förtecknas i artikel 92 i förordning (EU) nr 1306/2013.
(79)
För effektiva kontroller på plats är det viktigt att kontrollanterna informeras om varför stödmottagaren valts ut för kontroller på plats. Medlemsstaterna bör föra register över sådana uppgifter.
(80)
Uppgifter om resultatet av tvärvillkorskontroller bör göras tillgängliga för samtliga utbetalande organ som har ansvar för de olika betalningar som omfattas av tvärvillkor, så att lämpliga minskningar kan göras om det motiveras av undersökningsresultaten.
(81)
Stödmottagarna bör informeras om eventuella fall av bristande efterlevnad som konstateras vid kontroller på plats. Det är lämpligt att fastställa en tidsfrist inom vilken stödmottagarna bör få denna information. Det bör emellertid inte vara möjligt för stödmottagarna att undslippa konsekvenserna av ett konstaterat fall av bristande efterlevnad tack vare att tidsfristen överskridits.
(82)
Med avseende på bestämmelserna om försumbart stöd och systemet för tidig varning enligt artikel 97.3 respektive 99.2 i förordning (EU) nr 1306/2013 bör det förtydligas att skyldigheten att informera stödmottagaren om att korrigerande åtgärder måste vidtas inte gäller om stödmottagaren redan har vidtagit omedelbara åtgärder,
(83)
Det bör fastställas krav som innebär att relevanta fall av bristande efterlevnad måste åtgärdas i de fall då medlemsstaterna beslutar att inte tillämpa några administrativa sanktioner för bristande efterlevnad enligt artiklarna 97.3 och 99.2 i förordning (EU) nr 1306/2013.
(84)
För att förbättra kommunikationen mellan de parter som ingår i en kontroll bör det föreskrivas att relevanta underlag på begäran måste skickas in eller göras tillgängliga för det utbetalande organet eller den samordnande myndigheten.
(85)
En administrativ sanktion måste tillämpas på totalbeloppet för de stöd enligt artikel 92 i förordning (EU) nr 1306/2013 som beviljats eller som är avsedda att beviljas stödmottagaren på grundval av relevanta stödansökningar och stödanspråk som lämnats in under det kalenderår då den bristande efterlevnaden konstateras. Vad gäller ansökningar om stöd inom vinsektorn enligt artiklarna 46 och 47 i förordning (EU) nr 1308/2013 bör den administrativa sanktionen tillämpas på hela de belopp som beviljats inom ramen för de stödsystemen. I fråga om åtgärder för omstrukturering och omställning bör hela beloppet delas med tre.
(86)
I de fall det är fråga om en grupp av fysiska eller juridiska personer enligt artiklarna 28 och 29 i förordning (EU) nr 1305/2013 bör minskningen för bristande efterlevnad orsakad av en medlem av gruppen beräknas i enlighet med relevanta tvärvillkor. När den beräknade minskningen görs bör hänsyn tas till det faktum att tvärvillkoren är individuella och att proportionalitetsprincipen bör beaktas. Det bör emellertid vara upp till medlemsstaterna att besluta om huruvida minskningen bör gälla hela gruppen eller bara de medlemmar som inte efterlevt bestämmelserna.
(87)
Det bör fastställas närmare förfaranderegler och tekniska regler för beräkning och tillämpning av administrativa sanktioner avseende tvärvillkoren.
(88)
Minskningarna och uteslutningarna bör stå i proportion till hur allvarlig en konstaterade bristande efterlevnaden är och bör kunna gå så pass långt som till totale uteslutning från samtliga stöd enligt artikel 92 i förordning (EU) nr 1306/2013 under det påföljande kalenderåret.
(89)
Kommittén för direktstöd och kommittén för landsbygdsutveckling har inte yttrat sig inom den tid som dessas ordförande bestämt.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
AVDELNING I
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
Artikel 1
Tillämpningsområde
I denna förordning fastställs tillämpningsföreskrifter för förordning (EU) nr 1306/2013 vad gäller
a)
de anmälningar som medlemsstaterna ska skicka till kommissionen inom ramen för sin skyldighet att skydda unionens ekonomiska intressen,
b)
de administrativa kontroller och de kontroller på plats som medlemsstaterna ska utföra beträffande efterlevnaden av stödvillkoren, åtagandena och andra skyldigheter,
c)
miniminivån för antalet kontroller på plats och skyldigheten att öka detta antal eller möjligheten att minska det,
d)
rapportering om kontroller som genomförts samt resultaten av dessa,
e)
de myndigheter som ansvarar för genomförandet av kontroller av överensstämmelse och för kontrollernas innehåll,
f)
särskilda kontrollåtgärder och kontrollmetoder för bestämning av tetrahydrokannabinolhalterna i hampa,
g)
inrättande och drift av ett system för kontroll av godkända branschorganisationer i samband med det grödspecifika stödet för bomull,
h)
fall där stödansökningar och stödanspråk eller andra anmälningar, anspråk eller begäranden får korrigeras och justeras efter det att de lämnats in,
i)
tillämpning och beräkning av hel eller delvis indragning av stöd,
j)
indrivning av felaktiga betalningar och sanktioner samt felaktigt tilldelade stödrättigheter och uttag av ränta,
k)
tillämpning och beräkning av administrativa sanktioner,
l)
fastställandet av att ett fall av bristande efterlevnad kan anses vara av ringa betydelse,
m)
regler för stödansökningar och stödanspråk, ansökningar om stödrättigheter inbegripet sista datum för inlämning av ansökningar, krav på vilka uppgifter ansökningarna minst ska innehålla, bestämmelser om ändring eller indragning av stödansökningar, undantag från kravet att lämna in en stödansökan och bestämmelser som gör det möjligt för medlemsstaterna att tillämpa förenklade förfaranden.
n)
genomförandet av kontroller för att verifiera huruvida skyldigheterna fullgörs och huruvida informationen i stödansökan eller stödanspråket är korrekt och fullständig, inbegripet regler om mätningstoleranser för kontroller på plats,
o)
tekniska specifikationer som behövs för ett enhetligt genomförande av avdelning V kapitel II i förordning (EU) nr 1306/2013,
p)
överlåtelse av jordbruksföretag,
q)
utbetalning av förskott,
r)
genomförande av kontroller avseende skyldigheter enligt tvärvillkoren, inbegripet jordbrukarens deltagande i systemet för jordbruksrådgivning och jordbrukarens deltagande i ett certifieringssystem,
s)
beräkning och tillämpning av administrativa sanktioner beträffande efterlevnaden av tvärvillkoren, även i de fall stödmottagaren är en grupp av personer.
Artikel 2
Informationsutbyte om ansökningar om direktstöd, ansökningar om landsbygdsutvecklingsstöd, stödanspråk och andra deklarationer
1. För att sörja för en god förvaltning av systemen för direktstöd och stöd för landsbygdsutveckling och om det inom en medlemsstat är fler än ett utbetalande organ som ansvarar för förvaltningen av direktstöd och landsbygdsutvecklingsåtgärder för en och samma stödmottagare, ska de berörda medlemsstaterna vidta lämpliga åtgärder för att i tillämpliga fall säkra att informationen i direktstödansökningarna, ansökningarna om landsbygdsutvecklingsstöd, stödanspråk och andra deklarationer görs tillgänglig för samtliga berörda utbetalande organ.
2. Om kontrollerna inte görs av ansvarigt utbetalande organ ska medlemsstaten se till att det utbetalande organet får tillräcklig information om de kontroller som genomförts samt resultaten av dem. Det utbetalande organet ska självt fastställa sitt behov av information.
Artikel 3
Återkallande av ansökningar om direktstöd, ansökningar om landsbygdsutvecklingsstöd, stödanspråk och andra deklarationer
1. En ansökan om direktstöd, en ansökan om landsbygdsutvecklingsstöd, ett stödanspråk eller en annan deklaration får när som helst skriftligen återkallas helt eller delvis. Den behöriga myndigheten ska registrera återkallelsen.
Om en medlemsstat utnyttjar de möjligheter som anges i artikel 21.3 får medlemsstaten föreskriva att anmälan till djurdatabasen om ett djur som har lämnat jordbruksföretaget får ersätta en skriftlig återkallelse.
2. Om den behöriga myndigheten redan har informerat stödmottagaren om eventuell bristande efterlevnad i de handlingar som avses i punkt 1 eller om den behöriga myndigheten har underrättat stödmottagaren om sin avsikt att genomföra en kontroll på plats, och om bristande efterlevnad uppdagas vid kontrollen, får de delar av stödansökan som berörs av den bristande efterlevnaden emellertid inte återkallas.
3. En återkallelse enligt punkt 1 ska innebära att stödmottagarna åter befinner sig i den position där de befann sig innan handlingarna eller delar därav lämnades in.
Artikel 4
Rättelse och ändring av uppenbara fel
Ansökningar om direktstöd, ansökningar om landsbygdsutvecklingsstöd, stödanspråk och andra deklarationer som lämnas in av stödmottagaren får rättas och ändras vid valfri tidpunkt efter det att de har lämnats in om det är fråga om uppenbara fel som godkänns som sådana av den behöriga myndigheten på grundval av en övergripande bedömning av det aktuella fallet och på villkor att stödmottagaren agerar i god tro.
Den behöriga myndigheten får endast godkänna uppenbara fel om dessa kan identifieras genom en dokumentanalys av den information som ingår i de handlingar som avses i första stycket.
Artikel 5
Tillämpning av minskningar, avslag, indragningar och sanktioner
Om ett fall av bristande efterlevnad som omfattas av sanktioner enligt avdelning IV kapitel II i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 640/2014 (11) också omfattas av indragning och sanktioner enligt avdelning II kapitlen III och IV samt avdelning III i den förordningen ska följande gälla:
a)
De minskningar, avslag, indragningar och sanktioner som föreskrivs i avdelning II kapitlen III och IV och i avdelning III i delegerad förordning (EU) nr 640/2014 ska tillämpas på de system för direktstöd och landsbygdsutvecklingsstöd som omfattas av det integrerade systemet.
b)
De sanktioner som föreskrivs i avdelning IV kapitel II i delegerad förordning (EU) nr 640/2014 ska tillämpas på det totala belopp som ska betalas ut till den berörda stödmottagaren enligt artikel 92 i förordning (EU) nr 1306/2013 och som inte omfattas av minskningar, avslag, indragningar och sanktioner enligt led a.
Minskningar, avslag, indragningar och sanktioner enligt första stycket ska tillämpas i enlighet med artikel 6 i denna förordning utan att det påverkar ytterligare sanktioner enligt andra bestämmelser i unionslagstiftningen eller i nationell lagstiftning.
Artikel 6
Ordningsföljd för minskningar, avslag, indragningar och sanktioner för de olika systemen för direktstöd och landsbygdsutvecklingsstöd
1. Det stödbelopp som ska betalas ut till en stödmottagare inom de system som förtecknas i bilaga I till förordning (EU) nr 1307/2013 ska fastställas av medlemsstaterna på grundval av de villkor som fastställts i enlighet med den förordningen och i enlighet med programmen för unionens yttersta randområden och för de mindre egeiska öarna enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 228/2013 (12) respektive Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 229/2013 (13) för det aktuella stödsystemet.
2. För varje system som förtecknas i bilaga I till förordning (EU) nr 1307/2013 och för varje landsbygdsutvecklingsåtgärd inom det integrerade systemet enligt definitionen i artikel 2.1 andra stycket punkt 6 i delegerad förordning (EU) nr 640/2014 ska minskningar, avslag, indragningar och sanktioner vid behov beräknas i följande ordningsföljd:
a)
De minskningar och sanktioner som föreskrivs i avdelning II kapitel IV i delegerad förordning (EU) nr 640/2014, utom sanktioner som avses i artikel 16 i den förordningen, ska tillämpas på varje form av bristande efterlevnad.
b)
De belopp som följer av tillämpningen av led a ska ligga till grund för beräkningen av de avslag som avses i avdelning III i delegerad förordning (EU) nr 640/2014.
c)
Det belopp som följer av tillämpningen av led b ska ligga till grund för beräkningen av de minskningar som ska tillämpas vid försenad inlämning enligt artiklarna 13 och 14 i delegerad förordning (EU) nr 640/2014.
d)
Det belopp som följer av tillämpningen av led c ska ligga till grund för beräkningen av de minskningar som ska tillämpas vid odeklarerade jordbruksskiften enligt artikel 16 i delegerad förordning (EU) nr 640/2014.
e)
De belopp som följer av tillämpningen av led d ska ligga till grund för beräkningen av de indragningar som avses i avdelning III i delegerad förordning (EU) nr 640/2014.
f)
De belopp som följer av tillämpningen av led e ska ligga till grund för tillämpningen av följande:
i)
Den linjära minskning som föreskrivs i artikel 51.2 i förordning (EU) nr 1307/2013.
ii)
Den linjära minskning som föreskrivs i artikel 51.3 i förordning (EU) nr 1307/2013.
iii)
Den linjära minskning som föreskrivs i artikel 65.2 c i förordning (EU) nr 1307/2013.
iv)
Den linjära minskning som föreskrivs i artikel 65.4 i förordning (EU) nr 1307/2013.
v)
Den linjära minskning som ska tillämpas i de fall då de utbetalningar som ska göras enligt artikel 41 i förordning (EU) nr 1307/2013 överskrider det nationella tak som fastställts i enlighet med artikel 42.2 i den förordningen.
3. De belopp som följer av tillämpningen av punkt 2 led f ska ligga till grund för tillämpningen av följande:
a)
minskning av stöd enligt artikel 11 i förordning (EU) nr 1307/2013,
b)
den procentuella linjära minskning som fastställs i enlighet med artikel 7.1 andra stycket i förordning (EU) nr 1307/2013,
c)
den justeringsgrad som avses i artikel 8 i förordning (EU) nr 1307/2013.
4. Det stödbelopp som följer av tillämpningen av punkt 3 ska ligga till grund för beräkningen av de minskningar som ska tillämpas vid bristande efterlevnad av tvärvillkoren enligt avdelning IV kapitel II i delegerad förordning (EU) nr 640/2014.
Artikel 7
Återkrav av felaktigt utbetalda stöd
1. Om ett stöd har betalats ut felaktigt, ska stödmottagaren, i tillämpliga fall, betala tillbaka beloppet i fråga plus ränta, beräknad i enlighet med punkt 2.
2. Ränta ska beräknas för den period som förflyter mellan utgången av den betalningsfrist som anges för stödmottagaren i återbetalningskravet, som får uppgå till högst 60 dagar, och dagen för återbetalningen eller avdraget.
Den tillämpliga räntesatsen ska beräknas i enlighet med nationell lagstiftning men får inte vara lägre än den räntesats som tillämpas när belopp återkrävs i enlighet med nationell lagstiftning.
3. Den återbetalningsskyldighet som avses i punkt 1 ska inte gälla om den behöriga myndigheten eller någon annan myndighet gjort utbetalningen av misstag och felet rimligtvis inte kunde ha upptäckts av stödmottagaren.
Om felet kan hänföras till faktiska omständigheter som är av betydelse för beräkningen av stödet i fråga, ska emellertid första stycket endast tillämpas om beslutet om återbetalning inte har meddelats inom tolv månader efter utbetalningen.
Artikel 8
Överlåtelse av jordbruksföretag
1. I denna artikel avses med
a) överlåtelse av ett jordbruksföretag: försäljning, utarrendering eller annan liknande överlåtelse av de berörda produktionsenheterna,
b) överlåtande part: den stödmottagare vars jordbruksföretag överlåts till en annan stödmottagare,
c) övertagande part: den stödmottagare som jordbruksföretaget överlåts till.
2. Om ett jordbruksföretag i sin helhet överlåts av en stödmottagare till en annan stödmottagare efter det att en ansökan om direktstöd eller landsbygdsutvecklingsstöd eller ett stödanspråk har lämnats in, men innan alla villkor för beviljande av stöd har uppfyllts, ska inget stöd beviljas den överlåtande parten för det överlåtna jordbruksföretaget.
3. Det stöd som den överlåtande parten har ansökt om eller det stödanspråk som denne gjort ska beviljas den övertagande parten om
a)
den övertagande parten inom en av medlemsstaterna fastställd period informerar den behöriga myndigheten om överlåtelsen och begär att direktstödet och/eller landsbygdsutvecklingsstödet betalas ut,
b)
den övertagande parten företer alla underlag som begärs av den behöriga myndigheten,
c)
alla villkor för beviljande av direktstödet och/eller landsbygdsutvecklingsstödet är uppfyllda när det gäller det överlåtna jordbruksföretaget.
4. När den övertagande parten har informerat den behöriga myndigheten och begär att direktstödet och/eller landsbygdsutvecklingsstödet betalas ut enligt punkt 3 a
a)
ska den överlåtande partens alla juridiska rättigheter och skyldigheter gentemot den behöriga myndigheten, som uppkommit genom ansökan om direktstöd och/eller landsbygdsutvecklingsstöd eller stödanspråket, överföras till den övertagande parten,
b)
ska alla de åtgärder som måste vidtas för att direktstödet och/eller landsbygdsutvecklingsstödet samt alla uppgifter som lämnats av den överlåtande parten före överlåtelsen anses vara vidtagna eller lämnade av den övertagande parten vad avser tillämpningen av de relevanta unionsreglerna,
c)
ska det jordbruksföretag som överlåtits, i tillämpliga fall, betraktas som ett självständigt jordbruksföretag när det gäller ansökningsåret i fråga.
5. Medlemsstaterna får, om det är lämpligt, besluta att bevilja direktstödet och/eller landsbygdsutvecklingsstödet till den överlåtande parten. I sådana fall ska
a)
inget direktstöd eller landsbygdsutvecklingsstöd beviljas den övertagande parten,
b)
medlemsstaterna se till att kraven i punkterna 2, 3 och 4 tillämpas på motsvarande sätt.
Artikel 9
Anmälningar
1. Medlemsstaterna ska varje år, senast den 15 juli, för samtliga system för direktstöd, landsbygdsutvecklingsstöd, tekniskt stöd och för stödsystem inom vinsektorn enligt artiklarna 46 och 47 i förordning (EU) nr 1308/2013, till kommissionen anmäla kontrolluppgifter och kontrollstatistik för föregående kalenderår, särskilt följande:
a)
Uppgifter om de enskilda stödmottagarnas stödansökningar, stödanspråk, arealer, deklarerade djur, djur för vilka det ansökts om stöd, resultat av administrativa kontroller, kontroller på plats och efterhandskontroller, och
b)
om tillämpligt, resultat av kontroller avseende tvärvillkoren, samt relevanta minskningar och uteslutningar.
Anmälningarna ska skickas på elektronisk väg i enlighet med de tekniska specifikationer för överföring av kontrolluppgifter och kontrollstatistik som kommissionen ställt till medlemsstaternas förfogande.
2. Senast den 15 juli 2015 ska medlemsstaterna till kommissionen lämna in en rapport om vilket alternativ de valt för kontroll av tvärvillkoren och vilka behöriga kontrollorgan som ansvarar för kontroll av efterlevnaden av tvärvillkor och normer. Eventuella senare ändringar av informationen i den rapporten ska anmälas utan dröjsmål.
3. Medlemsstaterna ska varje år, senast den 15 juli, lämna in en rapport till kommissionen om de åtgärder som vidtagits avseende administration och kontroll av frivilligt kopplat stöd under det föregående kalenderåret.
4. De elektroniska uppgifter som fastställs inom ramen för det integrerade systemet ska användas som stöd för de uppgifter som medlemsstaterna enligt de sektoriella bestämmelserna ska överlämna till kommissionen.
AVDELNING II
INTEGRERAT ADMINISTRATIONS- OCH KONTROLLSYSTEM
KAPITEL I
Allmänna regler
Artikel 10
Förskott på direktstöd
Medlemsstaterna får betala ut förskott på de direktstöd som stödmottagarna har ansökt om under ett visst år, utan att tillämpa den justeringsgrad för finansiell disciplin som avses i artikel 8 i förordning (EU) nr 1307/2013. Vid den slutbetalning till stödmottagarna som ska göras från och med den 1 december ska hänsyn tas till den justeringsgrad för finansiell disciplin som då gällde för det totala direktstödsbeloppet för kalenderåret i fråga.
KAPITEL II
Stödansökningar och stödanspråk
Avsnitt 1
Gemensamma bestämmelser
Artikel 11
Förenklade förfaranden
1. Om inte annat föreskrivs i förordning (EU) nr 1305/2013, förordning (EU) nr 1306/2013, förordning (EU) nr 1307/2013, delegerad förordning (EU) nr 640/2014 eller i denna förordning får medlemsstaterna tillåta eller kräva att all kommunikation inom ramen för denna förordning, både från stödmottagarna till myndigheterna och omvänt, sker på elektronisk väg, förutsatt att detta inte leder till att någon stödmottagare diskrimineras och förutsatt att det vidtagits lämpliga åtgärder för att säkra följande:
a)
Stödmottagren har identifierats på ett otvetydigt sätt.
b)
Stödmottagren efterlever samtliga krav inom det berörda direktstödssystemet eller den berörda landsbygdsutvecklingsåtgärden.
c)
De uppgifter som överförs är tillförlitliga med avseende på en korrekt förvaltning av det berörda direktstödssystemet eller den berörda landsbygdsutvecklingsåtgärden. Vid användning av uppgifter ur den datoriserade djurdatabas som definieras i artikel 2.1 andra stycket punkt 9 i delegerad förordning (EU) nr 640/2014 ska databasen ge den nivå av säkerhet och genomförande som krävs för en korrekt förvaltning av det berörda direktstödssystemet eller den berörda landsbygdsutvecklingsåtgärden.
d)
Om kompletterande handlingar inte kan översändas elektroniskt ska sådana handlingar översändas till de behöriga myndigheterna inom samma tidsfrister som för ansökningar som inte överförs elektroniskt.
2. Medlemsstaterna får på de villkor som anges i punkt 1 föreskriva förenklade förfaranden för inlämnande av stödansökningar och stödanspråk, om uppgifter redan finns tillgängliga för myndigheterna, särskilt om situationen inte har ändrats sedan den senaste ansökan om stöd eller det senaste stödanspråket enligt det berörda systemet för direktstöd eller landsbygdsutvecklingsstöd lämnades in i enlighet med artikel 72.3 i förordning (EU) nr 1306/2013. Medlemsstaterna får besluta att använda uppgifter från de informationskällor som står till de nationella myndigheternas förfogande med avseende på stödansökningarna och stödanspråken. I sådana fall ska medlemsstaten säkerställa att informationskällorna förvaltas på et sådant sätt att de ger den nivå av säkerhet som krävs för att säkra att uppgifterna är tillförlitliga, fullständiga och säkra.
3. Om det är möjligt får den behöriga myndigheten vända sig direkt till en informationskälla för att begära in de styrkande handlingar som ska lämnas in tillsammans med stödansökan.
Artikel 12
Allmänna bestämmelser avseende den samlade ansökan och om inlämning av ansökningar om stöd inom ramen för landsbygdsutvecklingsåtgärder
1. Om medlemsstaterna i enlighet med artikel 72.4 i förordning (EU) nr 1306/2013 beslutar att ansökningar om direktstöd och stödanspråk beträffande landsbygdsutvecklingsåtgärder ska omfattas av en samlad ansökan ska artiklarna 20, 21 och 22 i denna förordning tillämpas med nödvändiga ändringar avseende de särskilda krav som fastställts för stödansökningar och/eller stödanspråk inom de systemen och åtgärderna.
2. En stödmottagare som ansöker om arealrelaterat direktstöd och/eller landsbygdsutvecklingsstöd får endast lämna in en samlad ansökan per år.
3. Medlemsstaterna ska inrätta lämpliga förfaranden för inlämningen av ansökningar om landsbygdsutvecklingsstöd.
Artikel 13
Sista dag för inlämning av den samlade ansökan, stödansökningar och stödanspråk
1. Medlemsstaterna ska fastställa datumen för sista inlämningsdag för den samlade ansökan, stödansökningar och stödanspråk. Datumen för sista inlämningsdag får inte ligga senare än den 15 maj varje år. Estland, Lettland, Litauen, Finland och Sverige får emellertid fastställa ett senare datum, vilket emellertid ska vara senast den 15 juni.
När datumen fastställs ska medlemsstaten ta hänsyn till den tid som behövs för att få fram alla de uppgifter som behövs för handläggningen och den ekonomiska förvaltningen av direktstöden och landsbygdsutvecklingsstöden och se till det planeras in effektiva kontroller.
2. I enlighet med det förfarande som avses i artikel 78 andra stycket i förordning (EU) nr 1306/2013 får de sista inlämningsdatum som avses i punkt 1 i denna artikel läggas senare i vissa områden med exceptionella klimatförhållanden.
Artikel 14
Den samlade ansökans och stödanspråkets innehåll
1. Den samlade ansökan eller stödanspråket ska innehålla alla uppgifter som behövs för att fastställa stödberättigandet, särskilt följande:
a)
Stödmottagarens identitet.
b)
Uppgifter om de berörda systemen för direktstöd och/eller landsbygdsutvecklingsåtgärder.
c)
Uppgift om identifiering av stödrättigheterna i enlighet med det identifierings- och registreringssystem som föreskrivs i artikel 7 i delegerad förordning (EU) nr 640/2014 inom ordningen för grundstöd.
d)
Uppgifter som gör det möjligt att otvetydigt identifiera jordbruksföretagets samtliga jordbruksskiften, deras areal uttryckt i hektar med två decimaler, läge samt, om så krävs, ytterligare information om användningen av jordbruksskiftena.
e)
Om tillämpligt, uppgifter som möjliggör otvetydig identifiering av den icke-jordbruksmark för vilken landsbygdsutvecklingsstöd har begärts.
f)
De eventuella styrkande handlingar som krävs för att fastställa stödberättigandet inom det aktuella stödsystemet eller den aktuella åtgärden.
g)
En försäkran från stödmottagaren om att han eller hon känner till villkoren för direktstödsystemen eller landsbygdsutvecklingsåtgärderna i fråga.
h)
Om tillämpligt, uppgift från stödmottagaren om att denne omfattas av förteckningen över företag eller verksamheter som inte är jordbruksföretag och jordbruksverksamheter som avses i artikel 9.2 första och andra stycket i förordning (EU) nr 1307/2013.
2. För den identifiering av stödrättigheter som avses i punkt 1 c ska det i de förtryckta formulär som stödmottagaren tillhandahålls i enlighet med artikel 72.3 i förordning (EU) nr 1306/2013 anges stödrättigheternas identifiering enligt det system för identifiering och registrering som anges i artikel 7 i delegerad förordning (EU) nr 640/2014.
3. Under det första året då ordningen för grundstöd tillämpas får medlemsstaterna, vad gäller stödrättigheter, bevilja undantag från denna artikel och från artikel 17 i denna förordning.
Artikel 15
Ändring av den samlade ansökans och stödanspråkets innehåll
1. Efter sista dagen för inlämning av den samlade ansökan och stödanspråket får enskilda jordbruksskiften eller enskilda stödrättigheter läggas till eller ändras i den samlade ansökan eller i stödanspråket på villkor att de villkor som gäller för direktstödsystemet eller landsbygdsutvecklingsstödet iakttas.
Ändringar som avser markanvändning, direktstödsystem eller landsbygdsutvecklingsåtgärd för enskilda jordbruksskiften eller stödrätter som redan har deklarerats i den samlade ansökan får göras på samma villkor.
Om de ändringar som avses i första och andra stycket har betydelse för de styrkande handlingar eller avtal som ska lämnas in ska dessa handlingar eller avtal också ändras i enlighet därmed.
2. Ändringar som görs i enlighet med punkt 1 ska anmälas skriftligen till den behöriga myndigheten senast den 31 maj under det aktuella året, utom när det gäller Estland, Lettland, Litauen, Finland och Sverige som ska anmäla ändringar senast den 15 juni under det aktuella året.
Genom undantag från första stycket får medlemsstaterna fastställa ett tidigare sista datum för anmälan av ändringar. Detta datum får dock inte infalla tidigare än 15 kalenderdagar efter den sista dagen för inlämnande av den samlade ansökan eller stödanspråket som fastställs i enlighet med artikel 13.1.
3. Om den behöriga myndigheten redan har informerat stödmottagaren om bristande efterlevnad i den samlade ansökan eller i stödanspråket eller om den har informerat stödmottagaren om sin avsikt att genomföra en kontroll på plats eller om bristande efterlevnad uppdagas vid kontrollen, får inga ändringar i enlighet med punkt 1 tillåtas när det gäller de jordbruksskiften som berörs av den bristande efterlevnaden.
Artikel 16
Ändring av det förtryckta formuläret
När den samlade ansökan, stödansökan och/eller stödanspråket lämnas in ska stödmottagaren ha korrigerat det förtryckta formulär som avses i artikel 72.3 i förordning (EU) nr 1306/2013 om ändringar har skett (framför allt överföringar av stödrättigheter i enlighet med artikel 34 i förordning (EU) nr 1307/2013) eller om uppgifterna i de förtryckta formulären är felaktiga.
Avsnitt 2
Stödansökningar inom arealrelaterade stödsystem och stödanspråk avseende arealrelaterade landsbygdsutvecklingsstöd
Artikel 17
Särskilda villkor för stödansökningar inom arealrelaterade stödsystem och stödanspråk avseende arealrelaterade landsbygdsutvecklingsstöd
1. För den identifiering av jordbruksföretagets samtliga jordbruksskiften och/eller icke-jordbruksmark som avses i artikel 14.1 d och e, ska den behöriga myndigheten förse stödmottagaren med förtryckta formulär och motsvarande grafiskt material enligt artikel 72.3 förordning (EU) nr 1306/2013 genom ett GIS-baserat gränssnitt, som möjliggör bearbetning av de rumsliga och alfanumeriska uppgifterna om de deklarerade arealerna (nedan kallat formuläret för geospatial stödansökan).
2. Punkt 1 ska tillämpas enligt följande:
a)
Från och med ansökningsåret 2016, på ett antal stödmottagare som motsvarar det antal som krävs för att omfatta minst 25 % av den samlade areal som fastställts för systemet för grundstöd eller för systemet för enhetlig arealersättning under det föregående året.
b)
Från och med ansökningsåret 2017, på ett antal stödmottagare som motsvarar det antal som krävs för att omfatta minst 75 % av den samlade areal som fastställts för systemet för grundstöd eller för systemet för enhetlig arealersättning under det föregående året.
c)
Från och med ansökningsåret 2018, samtliga stödmottagare.
3. Om stödmottagaren inte kan skicka in sin stödansökan och/eller sitt stödanspråk med hjälp formuläret för geospatial stödansökan ska den behöriga myndigheten förse stödmottagaren med antingen
a)
det tekniska bistånd som behövs, eller
b)
förtryckta formulär och motsvarande grafiskt material i pappersform. I detta fall ska den behöriga myndigheten överföra den information som stödmottagaren lämnar in till formuläret för geospatial stödansökan.
4. I det förtryckta formulär som tillhandahålls stödmottagaren ska anges den maximala stödberättigande arealen per referensskifte enligt artikel 5.2 leden a och b i delegerad förordning (EU) nr 640/2014 och den areal som fastställdes under det föregående året per jordbruksskifte med avseende på systemet för grundstöd, systemet för enhetlig arealersättning och/eller arealrelaterade landsbygdsutvecklingsåtgärder.
I det grafiska material som tillhandahålls stödmottagaren i enlighet med artikel 72.3 i förordning (EU) nr 1306/2013 måste referensskiftenas gränslinjer och deras unika identifiering anges i enlighet med artikel 5.1 i delegerad förordning (EU) nr 640/2014 samt gränslinjerna för de jordbruksskiften som identifierades under föregående år så att stödmottagaren kan ange korrekt storlek och läge för varje jordbruksskifte. Från och med ansökningsåret 2016 ska det grafiska materialet också innehålla uppgifter om typ, storlek och läge för de områden med ekologiskt fokus som fastställdes under det föregående året.
5. Stödmottagaren ska identifiera och deklarera varje jordbruksskifte på ett otvetydigt sätt, och ska, i tillämpliga fall, också ange typ, storlek och läge för områden med ekologiskt fokus. Beträffande förgröningsstödet ska stödmottagaren också ange hur de deklarerade jordbruksskiftena används.
För detta ändamål kan stödmottagaren nöja sig med att bekräfta den information som redan angivits i det förtryckta formuläret. Om informationen om jordbruksskiftenas storlek, läge eller gränslinjer, eller om den eventuella informationen om storlek och läge för områdena med ekologiskt fokus inte är korrekt eller ofullständig ska stödmottagaren göra rättelser eller ändringar i det förtryckta formuläret.
Den behöriga myndigheten ska, på grundval av de rättelser och ändringar som stödmottagarna gör i de förtryckta formulären, bedöma huruvida motsvarande referensskifte behöver aktualiseras, i enlighet med artikel 5.3 i delegerad förordning (EU) nr 640/2014.
6. Om stödmottagaren bedriver likvärdiga metoder i enlighet med artikel 43.3 a i förordning (EU) nr 1307/2013 genom åtaganden som gjorts i enlighet med artikel 39.2 i rådets förordning (EG) nr 1698/2005 (14) eller artikel 28.2 i förordning (EU) nr 1305/2013 ska åtagandet anges i stödansökan med hänvisning till motsvarande stödanspråk.
Om stödmottagaren bedriver likvärdiga metoder genom nationella eller regionala miljöcertifieringssystem i enlighet med artikel 43.3 b i förordning (EU) nr 1307/2013 ska punkterna 4 och 5 i denna artikel tillämpas med nödvändiga ändringar på det förtryckta formuläret och stödmottagarens deklaration.
Vad gäller regionalt eller kollektivt genomförande i enlighet med artikel 46.5 och 46.6 i förordning (EU) nr 1307/2013 och vad gäller de åtaganden beträffande områden med ekologiskt fokus som stödmottagarna måste fullgöra enskilt, ska de stödmottagare som deltar i regionalt eller kollektivt genomförande, på ett otvetydigt sätt för varje jordbruksskifte identifiera och deklarera typ, storlek och läge för områdena med ekologiskt fokus i enlighet med punkt 5 i denna artikel. Stödmottagarna ska i sina stödansökningar eller stödanspråk hänvisa till deklarationen om regionalt eller kollektivt genomförande enligt artikel 18 i denna förordning.
7. Om en stödmottagare avser att producera hampa i enlighet med artikel 32.6 i förordning (EU) nr 1307/2013 ska den samlade ansökan innehålla följande:
a)
Alla uppgifter som behövs för att identifiera de skiften som besås med hampa och uppgift om vilka typer av utsäde som används.
b)
Uppgift om vilka kvantiteter utsäde som används (kg per hektar).
c)
De officiella märken som återfinns på utsädesförpackningen i enlighet med rådets direktiv 2002/57/EG (15) särskilt artikel 12, eller i enlighet med en annan handling som betraktas som likvärdig av medlemsstaten.
Genom undantag från första stycket led c ska märkena lämnas in senast den 30 juni, i de fall då sådden äger rum efter den sista dagen för inlämnande av den samlade ansökan. Om märkena också ska lämnas till andra nationella myndigheter får medlemsstaterna föreskriva att märkena ska återlämnas till stödmottagaren så snart de har lämnats in i enlighet med den punkten. De återlämnade märkena ska märkas med uppgift om att de använts för en ansökan.
8. Vid ansökan om grödspecifikt stöd för bomull enligt avdelning IV kapitel 2 i förordning (EU) nr 1307/2013 ska den samlade ansökan innehålla följande:
a)
Uppgift om namnet på den sort av bomullsfrö som används.
b)
Namn och adress för den eventuella godkända branschorganisation som stödmottagaren är medlem av.
9. Arealer som varken omfattas av de stödsystem som anges i avdelningarna III, IV och V i förordning (EU) nr 1307/2013 eller stödsystemen inom vinsektorn enligt förordning (EU) nr 1308/2013 ska deklareras under en eller flera rubriker för ”annan markanvändning”.
Artikel 18
Deklaration om regionalt eller gemensamt genomförande
För varje regionalt eller gemensamt genomförande enligt artikel 46.5 eller 46.6 i förordning (EU) nr 1307/2013 ska en deklaration om regionalt eller gemensamt genomförande bifogas varje deltagande stödmottagares stödansökan eller stödanspråk.
Deklarationen ska innehålla all kompletterande information som behövs för att det ska vara möjligt att kontrollera att skyldigheterna beträffande det regionala eller gemensamma genomförandet enligt artikel 46.5 och 46.6 i den förordningen iakttas, särskilt följande:
a)
Att varje deltagande stödmottagare har en unik identifiering.
b)
Att den minimiprocentandel som varje deltagande stödmottagare måste uppfylla individuellt enligt artikel 46.6 andra stycket i den förordningen uppfylls.
c)
Att skyldigheterna efterlevs vad gäller den totala arealen för sammanhängande arealer med ekologiskt fokus som avses i artikel 46.5 i den förordningen eller att skyldigheterna efterlevs gemensamt vad gäller det gemensamma området med ekologiskt fokus som avses i artikel 46.6 i den förordningen.
d)
Att det förtryckta grafiska materialet, i vilket gränslinjerna och referensskiftenas unika identifiering anges, kan användas för att otvetydigt identifiera de sammanhängande strukturer av angränsande områden med ekologiskt fokus eller områdena med gemensamt ekologiskt fokus och för att ange deras gränslinjer.
Vid regionalt genomförande får, om den detaljerade plan som avses i artikel 46.6 i delegerad förordning (EU) nr 639/2014 innehåller all den information som förtecknas i andra stycket i denna artikel, den deklaration som avses i första stycket ersättas med en hänvisning till planen.
Vid gemensamt genomförande ska den deklaration som avses i första stycket kompletteras med det skriftliga avtal som avses i artikel 47.4 i delegerad förordning (EU) nr 639/2014.
Artikel 19
Ansökningar om deltagande i och utträde ur ordningen för småbrukare
1. I de ansökningar som lämnas in under 2015 om deltagande i ordningen för småbrukare enligt artikel 62.1 i förordning (EU) nr 1307/2013 ska ingå en hänvisning till den samlade ansökan som stödmottagaren lämnat in avseende ansökningsåret 2015 och, i tillämpliga fall, en försäkran från stödmottagaren om att denne är medveten om de särskilda villkor som gäller för ordningen för småbrukare enligt artikel 64 i den förordningen.
Medlemsstaterna får besluta att den ansökan som avses i första stycket ska lämnas in tillsammans med den samlade ansökan eller som en del av denna.
2. Från och med ansökningsåret 2016 ska medlemsstaterna sörja för att det finns ett förenklat ansökningsförfarande enligt artikel 72.3 i förordning (EU) nr 1306/2013.
3. De förtryckta formulär som ska användas inom det ansökningsförfarande som avses i punkt 2 ska utarbetas på grundval av den information som lämnats i de samlade ansökningarna för ansökningsåret 2015 och ska särskilt innehålla följande:
a)
All kompletterande information som behövs för att verifiera att villkoren i artikel 64 i förordning (EU) nr 1307/2013 uppfylls och, om relevant, all kompletterande information som krävs för att bekräfta att stödmottagaren fortfarande uppfyller villkoren i artikel 9 i samma förordning.
b)
En deklaration från stödmottagaren om att denne är medveten om de särskilda villkor som gäller för ordningen för småbrukare enligt artikel 64 i förordning (EU) nr 1307/2013.
Om medlemsstaterna väljer den betalningsmetod som fastställs i artikel 63.2 första stycket led a i förordning (EU) nr 1307/2013 utan att tillämpa tredje stycket i samma artikel ska de förtryckta formulären, genom undantag från första stycket i denna punkt, tillhandahållas i enlighet med avsnitt 1 i detta kapitel.
4. Stödmottagare som beslutar att lämna ordningen för småbrukare med avseende på ett år som infaller efter 2015 i enlighet med artikel 62.1 andra stycket i förordning (EU) nr 1307/2013 eller artikel 62.2 i samma förordning ska informera den behöriga myndigheten om sitt utträde i enlighet med de förfaranden som inrättats av medlemsstaten.
Avsnitt 3
Andra ansökningar
Artikel 20
Särskilda bestämmelser avseende stödansökningar
Den stödmottagare som inte ansöker om något arealrelaterat stöd utan ansöker om stöd inom något av de system som förtecknas i bilaga I till förordning (EU) nr 1307/2013 eller inom något av stödsystemen inom vinsektorn enligt artiklarna 46 och 47 i förordning (EU) nr 1308/2013 ska, om denne förfogar över jordbruksmark, deklarera denna i sin stödansökan i enlighet med artikel 17 i denna förordning.
En stödmottagare som endast omfattas av tvärvillkor enligt artiklarna 46 och 47 i förordning (EU) nr 1308/2013 ska i sin stödansökan ange vilka arealer som denne förfogar över under vart och ett av de kalenderår under vilka tvärvillkoren gäller.
Medlemsstaterna får dock undanta stödmottagarna från de skyldigheter som föreskrivs i första och andra stycket om de behöriga myndigheterna har tillgång till denna information inom ramen för andra administrations- och kontrollsystem som är förenliga med det integrerade systemet i enlighet med artikel 61 i förordning (EU) nr 1306/2013.
Artikel 21
Krav avseende ansökningar om djurbidrag och stödanspråk inom ramen för djurrelaterat landsbygdsutvecklingsstöd
1. En ansökan om djurbidrag enligt definitionen i artikel 2.1 andra stycket punkt 15 i delegerad förordning (EU) nr 640/2014 eller ett stödanspråk inom ramen för djurrelaterat landsbygdsutvecklingsstöd enligt definitionen i artikel 2.1 andra stycket punkt 14 i samma förordning ska innehålla all information som behövs för att stödberättigandet ska kunna fastställas, särskilt följande:
a)
Stödmottagarens identitet.
b)
En hänvisning till den samlade ansökan, om den redan har lämnats in.
c)
Antalet djur av varje typ för vilka en ansökan om djurbidrag eller ett stödanspråk inom djurrelaterade landsbygdsutvecklingsåtgärder lämnas in och, när det gäller nötkreatur, djurens identitetskod.
d)
I tillämpliga fall, ett åtagande från stödmottagaren om att de djur som avses i led c kommer att hållas på dennes jordbruksföretag under en period som fastställts av medlemsstaten och uppgifter om var djuren kommer att hållas, inklusive den aktuella perioden.
e)
De eventuella styrkande handlingar som krävs för att fastställa stödberättigandet inom det aktuella stödsystemet eller den aktuella åtgärden.
f)
En försäkran från stödmottagaren om att han eller hon känner till villkoren för direktstödet eller landsbygdsutvecklingsstödet i fråga.
2. Varje djurhållare ska ha rätt att från de behöriga myndigheterna få information om de uppgifter i djurdatabasen som berör dem eller de djur som de håller, utan begränsningar, med rimliga mellanrum och utan onödigt dröjsmål. När ansökan om djurbidrag eller stödanspråket lämnas in ska stödmottagaren intyga att uppgifterna är korrekta och fullständiga eller ändra felaktigheter eller komplettera ofullständiga uppgifter.
3. Medlemsstaterna får besluta att vissa av de uppgifter som avses i punkt 1 inte behöver tas med i ansökan om djurbidrag eller stödanspråket, om uppgifterna redan har anmälts till den behöriga myndigheten.
4. Medlemsstaterna får införa förfaranden enligt vilka uppgifter i djurdatabasen kan användas för ansökan om djurbidrag eller för stödanspråket, förutsatt att djurdatabasen ger den säkerhet och fungerar på det sätt som krävs för en korrekt förvaltning av det berörda systemet för direktstöd eller det aktuella landsbygdsutvecklingsstödet på enskild djurnivå.
Dessa förfaranden kan bestå i ett system där stödmottagaren får ansöka om direktstöd och/eller landsbygdsutvecklingsstöd för alla djur som, vid ett datum eller under en period som fastställts av medlemsstaten, berättigar till direktstöd och/eller landsbygdsutvecklingsstöd på grundval av de uppgifter som finns i djurdatabasen.
I detta fall ska medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att
a)
det datum eller den period som avses i andra stycket har fastställts på ett tydligt sätt i enlighet med de bestämmelser som gäller för det aktuella direktstödsystemet och/eller landsbygdsutvecklingsstödet och att datumet eller perioden är kända för stödmottagaren,
b)
stödmottagaren är medveten om att potentiellt stödberättigande djur som inte är korrekt identifierade och registrerade i systemet för identifiering och registrering av djur ska räknas som djur för vilka felaktigheter har konstaterats enligt artikel 31 i delegerad förordning (EU) nr 640/2014,
5. Medlemsstaterna får föreskriva att vissa av de uppgifter som avses i punkt 1 kan eller ska skickas via ett eller flera av medlemsstaterna godkända organ. Stödmottagaren ska dock fortfarande vara ansvarig för de uppgifter som lämnas.
Avsnitt 4
Särskilda bestämmelser avseende stödrättigheter
Artikel 22
Tilldelning av stödrättigheter eller ökning av stödrättigheters värde
1. Ansökningar om tilldelning av stödrättigheter eller om ökning av stödrättigheters värde inom ordningen för grundstöd enligt artikel 20, artikel 24, artikel 30 utom punkt 7 e och artikel 39 i förordning (EU) nr 1307/2013 ska lämnas in senast det datum som fastställs av medlemsstaterna. Det datumet får inte infalla senare än den 15 maj under relevant kalenderår.
Estland, Lettland, Litauen, Finland och Sverige får emellertid fastställa ett senare datum, vilket emellertid ska vara senast den 15 juni under relevant kalenderår.
2. Medlemsstaterna får besluta att ansökan om tilldelning av stödrättigheter ska lämnas in samtidigt med stödansökan inom ordningen för grundstöd.
Artikel 23
Återvinning av felaktigt tilldelade stödrättigheter
1. Om det, efter det att stödrättigheter har tilldelats enligt förordning (EU) nr 1307/2013 konstateras att det tilldelade antalet stödrättigheter var för stort, ska det överskjutande antalet stödrättigheter återgå till den nationella reserven eller till de regionala reserverna enligt artikel 30 i förordning (EU) nr 1307/2013.
Om det var den behöriga myndigheten eller en annan myndighet som begick det fel som avses i första stycket och om stödmottagaren inte rimligen hade kunnat upptäcka det, ska värdet för stödmottagarens återstående tilldelade stödrättigheter anpassas i enlighet därmed.
Om stödmottagaren som fått sig tilldelat för många stödrättigheter dessförinnan redan har överfört stödrättigheter till andra stödmottagare och inte längre har tillräckligt många stödrättigheter för att täcka värdet av de felaktigt tilldelade stödrättigheterna, ska skyldigheten enligt första stycket även gälla de stödmottagare till vilka stödrättigheterna har överförts, i proportion till det antal stödrättigheter som har överförts till var och en av dem.
2. Om det, efter det att stödrättigheter har tilldelats stödmottagare i enlighet med förordning (EU) nr 1307/2013, konstateras att det stöd som en stödmottagare fått för 2014 enligt artikel 26.2 första stycket i samma förordning, eller att värdet av de stödrättigheter som stödmottagaren har den dag då dennes ansökan för 2014 enligt artikel 26.3 första stycket i samma förordning lämnas in eller enhetsvärdet för de stödrättigheter som avses i artikel 26.5 i samma förordning eller ökningen av stödrättigheternas värde enligt artikel 30.10 i samma förordning, eller det sammanlagda värdet av det stöd som stödmottagaren fått avseende kalenderåret före det år då ordningen för grundstöd genomförs enligt artikel 40.3 första stycket i samma förordning, var för höga, ska värdet för de stödrättigheter som byggde på felaktiga referensvärden för stödmottagaren i fråga justeras i enlighet därmed.
Justeringen ska göras även om stödrättigheterna dessförinnan har överförts till andra stödmottagare.
Värdet av minskningen ska återgå till den nationella reserven eller till de regionala reserverna som avses i artikel 30 i förordning (EU) nr 1307/2013.
3. Om det, efter det att stödrättigheter har tilldelats stödmottagare i enlighet med förordning (EU) nr 1307/2013, konstateras att en och samma stödmottagare omfattas av både punkt 1 och punkt 2 ska justeringen av värdet för samtliga stödrättigheter enligt punkt 2 göras innan de felaktigt tilldelade stödrättigheterna återgår till den nationella reserven eller till de regionala reserverna i enlighet med punkt 1.
4. De justeringar av stödrättigheternas antal och/eller värde som föreskrivs i denna artikel ska inte leda till någon systematisk omberäkning av de återstående stödrättigheterna.
5. Medlemsstaterna får besluta att inte återkräva felaktigt tilldelade stödrättigheter om dessas sammanlagda värde enligt det elektroniska registret för identifiering och registrering av stödrättigheter vid den tidpunkt då man gör kontroller inför justeringen enligt denna artikel är högst 50 euro under något av de år under vilka ordningen för grundstöd genomförs i enlighet med förordning (EU) nr 1307/2013.
Belopp son betalats ut felaktigt avseende ansökningsår före justeringarna ska återkrävas i enlighet med artikel 7 i denna förordning. Vid fastställandet av sådana belopp ska hänsyn tas till de effekter som justeringar enligt denna artikel får för antalet stödrättigheter och, om relevant, stödrättigheternas värde under samtliga berörda år.
AVDELNING III
KONTROLLER
KAPITEL I
Gemensamma bestämmelser
Artikel 24
Allmänna principer
1. De administrativa kontroller och kontroller på plats som föreskrivs i denna förordning ska göras på ett sådant sätt att det är möjligt att effektivt kontrollera följande:
a)
Att den information som ges i direktstödsansökningar, ansökningar om landsbygdsutvecklingsstöd, stödanspråk och andra deklarationer är korrekt och fullständig.
b)
Att samtliga stödvillkor, åtaganden och andra skyldigheter inom det aktuella direktstödsystemet och/eller landsbygdsutvecklingsåtgärden efterlevs, samt kontroll av att de villkor efterlevs enligt vilka direktstöd, landsbygdsutvecklingsstöd och undantag från skyldigheterna beviljas.
c)
Att de villkor och normer som gäller för tvärvillkoren efterlevs.
2. Medlemsstaterna ska se till att samtliga tillämpliga villkor enligt unionslagstiftningen eller relevant nationell lagstiftning och dokument som innehåller genomförandebestämmelser samt enligt landsbygdsutvecklingsprogrammet kan kontrolleras med hjälp av ett antal verifierbara indikatorer som medlemsstaterna ska fastställa.
3. Resultaten av de administrativa kontrollerna och kontrollerna på plats ska bedömas för att man ska kunna fastställa om något av de problem man stött på skulle kunna leda till risker för liknande verksamheter, stödmottagare eller organ. Bedömningen ska också leda till att man kan identifiera orsakerna till att sådana situationer uppstått, samt vilka ytterligare undersökningar och korrigerande eller förebyggande åtgärder som krävs.
4. Den behöriga myndigheten ska utföra fysiska kontroller på plats i de fall då fototolkningen av ortobilder (satellit- eller flygbilder) inte ger resultat som möjliggör slutgiltiga slutsatser på ett sätt som tillfredsställer den behöriga myndigheten avseende stödberättigandet eller den korrekta storleken på den areal som är föremål för administrativa kontroller eller kontroller på plats.
5. Detta kapitel ska också tillämpas på alla kontroller som genomförs i enlighet med denna förordning och utan att det påverkar de särskilda regler som anges i avdelning IV och V. Punkt 3 ska dock inte gälla för avdelning V.
Artikel 25
Förhandsanmälan av kontroller på plats
Kontroller på plats får förhandsanmälas på villkor att detta inte påverkas kontrollernas syfte och gör dem mindre effektiva. Förhandsanmälan ska göras så sent som möjligt och får inte göras mer än 14 dagar i förväg.
För kontroller på plats som avser ansökningar om djurbidrag eller stödanspråk inom djurrelaterat landsbygdsutvecklingsstöd får förhandsanmälan inte göras tidigare än 48 timmar i förväg, utom i väl motiverade fall. I de fall där den lagstiftning som gäller för rättsakter och normer avseende tvärvillkor kräver att kontrollerna på plats ska vara oanmälda ska dessa bestämmelser dessutom även gälla för kontroller på plats som avser tvärvillkor.
Artikel 26
Val av tidpunkt för kontroller på plats
1. Om lämpligt ska kontroller på plats enligt denna förordning genomföras samtidigt med andra kontroller enligt unionslagstiftningen.
2. Vad gäller landsbygdsutvecklingsåtgärder inom ramen för det integrerade systemet ska kontrollerna på plats fördelas över året på grundval av en analys av de risker som åtagandena inom de olika åtgärderna innebär.
3. Vid kontrollerna på plats ska kontrolleras att stödmottagaren efterlever samtliga stödvillkor, åtaganden och andra skyldigheter inom direktstödsystemen och landsbygdsutvecklingsåtgärderna som denne valts ut för i enlighet med artikel 34.
Kontrollernas varaktighet ska begränsas till vad som är nödvändigt.
4. Om vissa stödvillkor, åtaganden och andra skyldigheter endast kan kontrolleras under en viss tidsperiod kan det krävas kompletterande kontroller på plats vid en senare tidpunkt. I sådana fall ska kontrollerna på plats samordnas på ett sådant sätt att antalet besök och besökens längd hos en och samma stödmottagare begränsas till vad som är nödvändigt. Om så är lämpligt kan sådana kontrollbesök också genomföras genom fjärranalys i enlighet med artikel 40.
Om det krävs kompletterande kontrollbesök avseende mark som ligger i träda, åkerrenar, buffertremsor, områden med stödberättigande hektar längs skogsbryn, fånggrödor och/eller täckgrödor som deklarerats som ekologiska fokusområden ska 50 % av de kompletterande besöken avse samma stödmottagare utifrån en riskanalys och 50 % andra stödmottagare som väljs ut för detta. Dessa andra stödmottagare ska väljas ut slumpmässigt bland alla stödmottagare som har mark som ligger i träda, åkerrenar, buffertremsor, områden med stödberättigande hektar längs skogsbryn, fånggrödor och/eller täckgrödor som deklarerats som ekologiska fokusområden och besöken får begränsas till de områden som deklarerats som mark i träda, åkerrenar, buffertremsor, områden med stödberättigande hektar längs skogsbryn, fånggrödor och/eller täckgrödor.
Om kompletterande besök krävs ska artikel 25 gälla för varje ytterligare besök.
Artikel 27
Korsanmälan av kontrollresultat
I tillämpliga fall ska de administrativa kontroller och kontroller på plats som görs beträffande efterlevnaden av stödvillkoren beakta misstänkta fall av bristande efterlevnad som rapporterats av andra instanser, organ eller organisationer.
Medlemsstaterna ska se till att alla relevanta iakttagelser inom ramen för kontrollerna av stödvillkor, åtaganden och andra skyldigheter inom ramen för de system som förtecknas i bilaga I till förordning (EU) nr 1307/2013 och/eller landsbygdsutvecklingsstöd inom ramen det integrerade systemet korsanmäls till den behöriga myndighet som ansvarar för att bevilja motsvarande utbetalning. Medlemsstaterna ska också se till att offentliga och privata certifieringsmyndigheter enligt artikel 38 i delegerad förordning (EU) nr 639/2014 underrättar den behöriga myndighet som ansvarar för att bevilja stöd för jordbruksmetoder med gynnsam inverkan på klimatet och miljön om de kontrollresultat som är av intresse för bedömningen av huruvida de stödvillkoren uppfylls vad gäller de stödmottagare som har valt att fullgöra sina skyldigheter genom certifiering av likvärdigheten
Om de administrativa kontroller eller kontroller på plats som görs avseende landsbygdsutvecklingsåtgärder inom ramen för det integrerade systemet omfattar likvärdiga metoder enligt artikel 43.3 i förordning (EU) nr 1307/2013 ska resultaten av de kontrollerna korsanmälas för uppföljning med avseende på de stöd som beviljas för jordbruksmetoder med gynnsam inverkan på klimatet och miljön.
KAPITEL II
Administrativa kontroller inom det integrerade systemet
Artikel 28
Administrativa kontroller
1. De administrativa kontroller som avses i artikel 74 i förordning (EU) nr 1306/2013, inbegripet korskontroller, ska göra det möjligt att upptäcka bristande efterlevnad, särskilt genom automatiska sökningar med elektroniska hjälpmedel. Kontrollerna ska omfatta alla uppgifter som det är möjligt och lämpligt att kontrollera genom administrativa kontroller. Kontrollerna ska säkerställa följande:
a)
Att stödvillkoren, åtagandena och andra skyldigheter inom direktstödsystemet eller landsbygdsutvecklingsåtgärden uppfylls.
b)
Att det inte förekommer någon dubbelfinansiering via andra unionssystem.
c)
Att stödansökan eller stödanspråket är fullständiga och har lämnats in inom den fastställda tidsfristen och, i förekommande fall, att styrkande handlingar har lämnats in och att de visar stödberättigande.
d)
Att det finns överensstämmelse med långsiktiga åtaganden, i förekommande fall.
2. Beträffande systemen för djurbidrag och djurrelaterat landsbygdsutvecklingsstöd får medlemsstaterna, om lämpligt, använda sig av styrkande underlag från andra instanser, organ eller organisationer för att kontrollera efterlevnaden av stödvillkor, åtaganden och andra skyldigheter, förutsatt att den aktuella instansen, det aktuella organet och den aktuella organisationen arbetar på ett sätt som ger garantier för att kontrollen av efterlevnaden stämmer.
Artikel 29
Korskontroller
1. Om lämpligt ska de administrativa kontrollerna även omfatta korskontroller enligt följande:
a)
Korskontroller mellan de stödrättigheter respektive jordbruksskiften som deklareras, för att förhindra att ett och samma direktstöd eller landsbygdsutvecklingsstöd beviljas flera gånger för samma kalenderår eller regleringsår och för att förhindra otillåten kumulering av stöd inom de system för arealrelaterat stöd som förtecknas i bilaga I till förordning (EU) nr 1307/2013 och i bilaga VI till rådets förordning (EG) nr 73/2009 (16), och de arealrelaterade landsbygdsutvecklingsstöd som definieras i artikel 2 andra stycket punkt 21 i delegerad förordning (EU) nr 640/2014.
b)
Korskontroller avseende stödrättigheterna, för att verifiera deras existens och stödberättigandet.
c)
Korskontroller mellan de jordbruksskiften som deklareras i den samlade ansökan och/eller stödanspråket och den information som ingår i identifieringssystemet för jordbruksskiften per referensskifte i enlighet med artikel 5.2 i delegerad förordning (EU) nr 640/2014 för att kontrollera om arealerna uppfyller stödvillkoren för direktstöd och/eller landsbygdsutvecklingsstöd.
d)
Korskontroller mellan stödrättigheterna och den fastställda arealen för att verifiera att stödrättigheterna åtföljs av motsvarande antal stödberättigande hektar enligt definitionen i artikel 34.2-34.6 i förordning (EU) nr 1307/2013.
e)
Korskontroller med hjälp av systemet för identifiering och registrering av djur för att kontrollera att stödvillkoren efterlevs och för att förhindra att ett och samma direktstöd eller landsbygdsutvecklingsstöd felaktigt beviljas flera gånger för ett och samma kalenderår eller ansökningsår.
f)
Korskontroller mellan de uppgifter om att de är medlemmar i en godkänd branschorganisation som stödmottagarna lämnar i den samlade ansökan, den information som lämnas enligt artikel 17.8 i denna förordning och den information som överlämnas av de godkända branschorganisationerna i fråga, för att verifiera att jordbrukarna är berättigade till den ökning av stödet som föreskrivs i artikel 60.2 i förordning (EU) nr 1307/2013.
g)
Korskontroller för att kontrollera om de sökande uppfyller kriterierna för godkännande av branschorganisationer samt korskontroller av deras medlemsförteckningar minst vart femte år.
Vid tillämpningen av första stycket led c ska, om det för det integrerade systemet föreskrivs att formuläret för geospatial stödansökan ska användas, det göras korskontroller mellan den rumsliga skärningspunkten för den digitaliserade deklarerade arealen och systemet för identifiering av jordbruksskiften. Dessutom ska korskontroller göras för att undvika att samma område blir föremål för mer än en stödansökan.
2. Eventuella indikationer på bristande efterlevnad som framkommer till följd av en korskontroll ska följas upp med lämpliga administrativa förfaranden och, vid behov, kontroller på plats.
3. Om ett referensskifte är föremål för en ansökan och/eller ett stödanspråk från två eller flera stödmottagare inom ramen för samma direktstödsystem eller samma landsbygdsutvecklingsåtgärd och om de deklarerade jordbruksskiftena överlappar varandra eller om den sammanlagda deklarerade arealen är större än den maximala stödberättigande areal som fastställts i enlighet med artikel 5.2 leden a och b i delegerad förordning (EU) nr 640/2014, och skillnaden ligger innanför den toleransgräns som fastställs för referensskiftet i enlighet med artikel 38 i denna förordning får medlemsstaten besluta om en proportionell minskning av de berörda arealerna, såvida inte en stödmottagare kan visa att en annan stödmottagare har överdeklarerat sina arealer på dennes bekostnad.
KAPITEL III
Kontroller på plats inom det integrerade systemet
Avsnitt 1
Gemensamma bestämmelser
Artikel 30
Kontrollnivå för andra arealrelaterade stödsystem än stödet för jordbruksmetoder med gynnsam inverkan på klimatet och miljön
För andra arealrelaterade stödsystem än stödet för jordbruksmetoder med gynnsam inverkan på klimatet och miljön enligt avdelning III kapitel 3 i förordning (EU) nr 1307/2013 (nedan kallat förgröningsstödet) ska kontrollprovurvalet för de kontroller på plats som genomförs varje år minst omfatta följande:
a)
5 % av alla stödmottagare som ansöker om stöd inom systemet för grundstöd eller stöd inom systemet för enhetlig arealersättning enligt avdelning III kapitel 1 i förordning (EU) nr 1307/2013. Medlemsstaterna ska säkerställa att kontrollprovurvalet omfattar minst 5 % av alla stödmottagare som huvudsakligen deklarerar jordbruksarealer som naturligt hålls i ett skick som lämpar sig för bete eller odling i enlighet med artikel 10.1 i delegerad förordning (EU) nr 639/2014.
b)
5 % av alla stödmottagare som ansöker om omfördelningsstöd enligt avdelning III kapitel 2 i förordning (EU) nr 1307/2013.
c)
5 % av alla stödmottagare som ansöker om stöd till områden med naturliga begränsningar enligt avdelning III kapitel 4 i förordning (EU) nr 1307/2013.
d)
5 % av alla stödmottagare som ansöker om stöd till unga jordbrukare enligt avdelning III kapitel 5 i förordning (EU) nr 1307/2013.
e)
5 % av alla stödmottagare som ansöker om arealrelaterat stöd inom ramen för frivilligt kopplat stöd enligt avdelning IV kapitel 1 i förordning (EU) nr 1307/2013.
f)
5 % av alla stödmottagare som ansöker om stöd inom ordningen för småbrukare enligt avdelning V i förordning (EU) nr 1307/2013.
g)
30 % av de arealer som deklareras för produktion av hampa i enlighet med artikel 32.6 i förordning (EU) nr 1307/2013.
h)
5 % av alla stödmottagare som ansöker om grödspecifikt stöd för bomull enligt avdelning IV kapitel 2 i förordning (EU) nr 1307/2013.
Artikel 31
Kontrollnivå för förgröningsstödet
1. För förgröningsstödet ska kontrollprovurvalet för de kontroller på plats som görs varje år minst omfatta följande:
a)
5 % av alla stödmottagare som måste bedriva jordbruksmetoder med gynnsam inverkan på klimatet och miljön (nedan kallade förgröningsmetoder) och som inte ingår i de kontrollpopulationer som avses i led b och c (nedan kallade kontrollpopulationer för förgröning). Provurvalet ska samtidigt omfatta minst 5 % av alla stödmottagare som har arealer med permanent gräsmark som är miljömässigt känsliga i den mening som avses i rådets direktiv 92/43/EEG (17) eller Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/147/EG (18) och andra känsliga områden i den mening som avses i artikel 45.1 i förordning (EU) nr 1307/2013.
b)
3 % av
i)
alla stödmottagare som kommer i fråga för förgröningsstöd och som är undantagna från kraven på diversifiering av grödor och områden med ekologiskt fokus genom att de inte når upp till de trösklar som avses i artiklarna 44 och 46 i förordning (EU) nr 1307/2013 och som inte berörs av den skyldighet som avses i artikel 45 i den förordningen,
ii)
eller, under de år då artikel 44 i delegerad förordning (EU) nr 639/2014 inte är tillämplig i en medlemsstat, av de stödmottagare som kommer i fråga för förgröningsstöd och som är undantagna från kraven på diversifiering av grödor och områden med ekologiskt fokus genom att de inte uppfyller de trösklar som avses i artiklarna 44 och 46 i förordning (EU) nr 1307/2013 och som inte berörs av den skyldighet som avses i artikel 45.1 i den förordningen.
c)
5 % av alla stödmottagare som måste bedriva förgröningsmetoder och använda nationella eller regionala miljöcertifieringssystem i enlighet med artikel 43.3 b i förordning (EU) nr 1307/2013.
d)
5 % av de stödmottagare som deltar i regionalt genomförande i enlighet med artikel 46.5 i förordning (EU) nr 1307/2013.
e)
5 % av de stödmottagare som deltar i gemensamt genomförande i enlighet med artikel 46.6 i förordning (EU) nr 1307/2013.
f)
100 % av sammanhängande strukturer av angränsande områden med ekologiskt fokus enligt artikel 46.3 i delegerad förordning (EU) nr 639/2014.
g)
100 % av alla stödmottagare som omfattas av skyldigheten att ställa om mark till permanent gräsmark i enlighet med artikel 42 i delegerad förordning (EU) nr 639/2014.
h)
20 % av alla stödmottagare som omfattas av skyldigheten att ställa om mark till permanent gräsmark i enlighet med artikel 44.2 och 44.3 i delegerad förordning (EU) nr 639/2014.
2. Stödmottagare som iakttar kraven på förgröningsmetoder genom likvärdiga metoder i enlighet med artikel 43.3 a i förordning (EU) nr 1307/2013 eller som deltar i ordningen för småbrukare i enlighet med artikel 61 i samma förordning eller vars hela jordbruksföretag uppfyller kraven i artikel 29.1 i rådets förordning (EG) nr 834/2007 (19) vad gäller ekologiskt jordbruk, ska inte ingå i kontrollprovurvalet för kontroll och ska inte räknas av mot de kontrollnivåer som anges i denna artikel.
3. Om områdena med ekologiskt fokus inte har identifierats i systemet för identifiering av jordbruksskiften enligt artikel 70 i förordning (EU) nr 1306/2013 ska kontrollnivån enligt punkt 1 leden a och c-e kompletteras med 5 % av alla stödmottagare inom respektive kontrollprovurval som är skyldiga att ha områden med ekologiskt fokus inom sina jordbruksarealer i enlighet med artiklarna 43 och 46 i förordning (EU) nr 1307/2013.
Första stycket ska emellertid inte tillämpas om administrations- och kontrollsystemet säkrar att alla deklarerade områden med ekologiskt fokus har identifierats, och, om tillämpligt, har registrerats i systemet för identifiering av jordbruksskiften i enlighet med artikel 5.2 c i delegerad förordning (EU) nr 640/2014 innan stödet betalas ut.
Artikel 32
Kontrollnivå för landsbygdsutvecklingsåtgärder
1. Kontrollprovurvalet för årliga kontroller på plats ska omfatta minst 5 % av alla stödmottagare som ansöker om landsbygdsutvecklingsstöd. För de åtgärder som föreskrivs i artiklarna 28 och 29 i förordning (EU) nr 1305/2013 ska kontrollnivån på 5 % uppnås på den enskilda åtgärdsnivån.
Kontrollprovurvalet ska också avspegla minst 5 % av stödmottagarna enligt artikel 28 i förordning (EU) nr 1305/2013 som bedriver likvärdiga metoder enligt artikel 43.3 i förordning (EU) nr 1307/2013.
2. När det gäller grupper av personer enligt artiklarna 28 och 29 i förordning (EU) nr 1305/2013 får, genom undantag från punkt 1, varje enskild medlem av sådana grupper betraktas som en stödmottagare för beräkningen av kontrollnivån enligt punkt 1.
3. När det gäller stödmottagare som får flerårigt stöd i enlighet med artiklarna 21.1 a, 28, 29 och 34 i förordning (EU) nr 1305/2013 eller artikel 36 a leden iv och v, 36 b leden i, iii och v i förordning (EG) nr 1698/2005 och det är fråga om stöd på mer än fem år får medlemsstaterna, efter det femte året, besluta att kotrollera minst 2,5 % av stödmottagarna.
Första stycket ska också gälla för stöd som beviljas enligt artikel 28.6 tredje stycket i förordning (EU) nr 1305/2013 efter utgången av det femte stödåret för ett visst åtagande.
4. De stödmottagare som kontrolleras enligt punkt 3 ska inte beaktas för de syften som avses i punkt 1.
Artikel 33
Kontrollnivå för systemen för djurbidrag
1. Inom systemen för djurbidrag ska kontrollprovurvalet för årliga kontroller på plats för vart och ett av systemen omfatta minst 5 % av alla stödmottagare som ansöker om stöd inom respektive system.
Om djurdatabasen inte ger den säkerhet eller fungerar på det sätt som krävs för en korrekt förvaltning av de berörda stödsystemen ska procentsatsen vara 10 % för vart och ett av stödsystemen.
Provurvalet ska omfatta minst 5 % av alla djur inom vart och ett av stödsystemen för vilka det ansöks om stöd.
2. I tillämpliga fall ska kontrollprovurvalet för årliga kontroller på plats omfatta 10 % av de andra instanser, organ eller organisationer som lämnar in bevis för att stödvillkor, åtaganden och andra skyldigheter har iakttagits i enlighet med artikel 28.2.
Artikel 34
Kontrollprovurvalet
1. De ansökningar och sökande som inte kan behandlas respektive inte kan komma i fråga för stöd vid tidpunkten för ansökan eller till följd av administrativa kontroller får inte tas med i kontrollpopulationen.
2. För de syften som avses i artiklarna 30 och 31 ska provurvalet göras enligt följande:
a)
Mellan 1 % och 1,25 % av stödmottagarna som ansöker om grundstöd eller enhetlig arealersättning i enlighet med avdelning III kapitel 1 i förordning (EU) nr 1307/2013 ska väljas ut slumpvis bland alla stödmottagare som ansöker om sådana stöd.
b)
Mellan 1 % och 1,25 % av kontrollpopulationen för förgröningsstöd ska väljas ut slumpvis bland alla stödmottagare som väljs ut enligt led a. Om så krävs för att procentandelen ska kunna uppnås ska ytterligare stödmottagare väljas ut slumpvis ur kontrollpopulationen för förgröningsstöd.
c)
Återstående stödmottagare i kontrollprovurvalet enligt artikel 31.1 a ska väljas ut på grundval av riskanalys.
d)
Alla stödmottagare som väljs ut i enlighet med leden a-c i denna punkt får betraktas som ingående i de kontrollprovurval som görs enligt artikel 30 b-e, g och h. Om så krävs för att den lägsta kontrollnivån ska kunna uppnås ska ytterligare stödmottagare väljas ut slumpvis ur respektive kontrollpopulation
e)
Alla stödmottagare som väljs ut i enlighet med leden a-d i denna punkt får betraktas som ingående i de kontrollprovurval som görs enligt artikel 30 a. Om nödvändigt för att den lägsta kontrollnivån ska kunna uppnås ska kompletterande stödmottagare väljas ut bland samtliga stödmottagare som ansöker om stöd inom systemet för grundstöd eller stöd inom systemet för enhetlig arealersättning enligt avdelning III kapitel 1 i förordning (EU) nr 1307/2013.
f)
Det lägsta antalet stödmottagare enligt artikel 30 f ska väljas ut slumpvis bland samtliga stödmottagare som ansöker om stöd inom ordningen för småbrukare enligt avdelning V i förordning (EU) nr 1307/2013.
g)
Det lägsta antalet stödmottagare enligt artikel 31.1 b ska väljas ut på grundval av en riskanalys avseende samtliga stödmottagare som kommer i fråga för förgröningsstöd och som är undantagna både från kraven på diversifiering av grödor och från kraven på områden med ekologiskt fokus genom att de inte uppfyller de trösklar som avses i artiklarna 44 och 46 i förordning (EU) nr 1307/2013 och som inte berörs av den skyldighet som avses i artikel 45 i den förordningen.
h)
Mellan 20 % och 25 % av det lägsta antalet stödmottagare enligt artikel 31.1 c, d och h ska väljas ut slumpvis bland samtliga stödmottagare som väljs ut enligt led b i detta stycke. Om nödvändigt för att den procentandelen ska kunna uppnås ska kompletterande stödmottagare väljas ut slumpmässigt bland de samtliga stödmottagare som väljs ut i enlighet med led a i detta stycke. Återstående stödmottagare enligt artikel 31.1 c, d och h ska väljas ut på grundval av en riskanalys bland samtliga stödmottagare som väljs ut enligt led c i detta stycke. Om så krävs för att den lägsta kontrollnivån ska kunna uppnås ska ytterligare stödmottagare väljas ut på grundval av en riskanalys och ur respektive kontrollpopulation.
i)
Mellan 20 % och 25 % av det lägsta antalet gemensamma genomföranden enligt artikel 31.1 e ska väljas ut slumpmässigt bland samtliga gemensamma genomföranden enligt artikel 46.6 i förordning (EU) nr 1307/2013. Återstående gemensamma genomföranden enligt artikel 31.1 e ska väljas ut på grundval av riskanalys.
Kontrollerna på plats avseende kompletterande stödmottagare som väljs ut enligt leden d, e och h samt de stödmottagare som väljs ut enligt leden f och g får begränsas till det stödsystem för vilket de valts ut om den lägsta kontrollnivån har uppfyllts för de övriga stödsystem inom vilka de har ansökt om stöd.
Kontrollerna på plats avseende de kompletterande stödmottagare som väljs ut enligt artikel 31.3 och enligt led h i första stycket i denna punkt samt de stödmottagare som väljs ut enligt led i i första stycket i denna punkt får begränsas till de förgröningsmetoder som de valts ut för, om de lägsta kontrollnivåerna redan uppnåtts för övriga stödsystem och förgröningsmetoder som de måste iaktta.
För de syften som avses i artikel 31 ska medlemsstaterna se till att kontrollprovurvalet är representativt för de olika metoderna.
3. För de syften som avses i artiklarna 32 och 33 ska inledningsvis 20 % och 25 % av det lägsta antalet stödmottagare som ska bli föremål för kontroller på plats väljas ut slumpvis. Återstående stödmottagare som ska bli föremål för kontroller på plats ska väljas ut på grundval av riskanalys.
För de syften som avses i artikel 32 får medlemsstaterna, i enlighet med riskanalysens resultat, välja ut särskilda landsbygdsutvecklingsåtgärder som stödmottagarna omfattas av.
4. Om antalet stödmottagare som ska bli föremål för kontroller på plats är större än det lägsta antalet stödmottagare enligt artiklarna 30-33 får antalet slumpvis utvalda stödmottagare i det kompletterande provet inte överskrida 25 %.
5. Riskanalysens effektivitet ska bedömas och aktualiseras årligen enligt följande:
a)
Genom att varje riskfaktors relevans fastställs.
b)
Genom jämförelse mellan resultaten avseende skillnader mellan deklarerade arealer och de arealer som fastställts genom det riskanalysbaserade och det slumpvisa provurvalet enligt punkt 2 första stycket, eller genom jämförelse mellan resultaten avseende skillnader mellan deklarerade djur och de djur som fastställts genom det riskanalysbaserade och det slumpvisa provurvalet enligt punkt 2 första stycket.
c)
Genom att hänsyn tas till den specifika situationen och, om lämpligt, till hur riskfaktorernas relevans utvecklats i medlemsstaten.
d)
Genom att hänsyn tas till vilken typ av bristande efterlevnad som kräver en ökning av kontrollnivån enligt artikel 35 det är fråga om.
6. Den behöriga myndigheten ska föra register över orsakerna till att en viss stödmottagare väljs ut för en kontroll på plats. Den inspektör som genomför kontrollen på plats ska vara informerad om orsakerna innan kontrollen på plats inleds.
7. Om lämpligt, kan ett partiellt kontrollprovurval göras på grundval av den information som finns tillgänglig före den sista dag som avses i artikel 13. Det preliminära provurvalet ska kompletteras när samtliga relevanta stödansökningar och stödanspråk finns tillgängliga.
Artikel 35
Höjning av kontrollnivån
Om kontrollerna på plats visar på avsevärd bristande efterlevnad inom ramen för ett visst direktstödsystem eller en viss landsbygdsutvecklingsåtgärd eller i en viss region eller del av en sådan ska den behöriga myndigheten öka procentandelen stödmottagare som ska kontrolleras under det efterföljande året.
Artikel 36
Sänkning av kontrollnivån
1. De kontrollnivåer som fastställs i detta kapitel får endast sänkas avseende de direktstödsystem och landsbygdsutvecklingsåtgärder som anges i denna artikel.
2. Genom undantag från artikel 30 leden a, b och f får medlemsstaterna, avseende ordningen för grundstöd, den enhetliga arealersättningen, omfördelningsstödet och ordningen för småbrukare, besluta att sänka den lägsta nivån för årliga kontroller på plats per stödordning till 3 %.
Första stycket får endast tillämpas om det finns ett system för samkörning av alla stödansökningar mot systemet för identifiering av jordbruksskiften i enlighet med artikel 17.2 och om korskontroller görs avseende alla stödansökningar för att förhindra att dubbelt stöd begärs för en och samma areal under året före tillämpningen av det stycket.
Beträffande ansökningsåren 2015 och 2016 får den felandel som konstaterats i provurvalet för kontroller på plats under de två föregående räkenskapsåren inte vara högre än 2 %. Felandelen ska styrkas av medlemsstaten i enlighet med den metod som har utarbetats på unionsnivå.
3. Genom undantag från artikel 30 leden a, b och f får medlemsstaterna, avseende ordningen för grundstöd, ordningen för enhetlig arealersättning, omfördelningsstödet och ordningen för småbrukare, besluta att minska kontrollprovurvalets storlek till samma storlek som det kontrollprovurval som görs enligt artikel 34.2 första stycket led a, om det görs kontroller på grundval av de ortobilder som används för att aktualisera systemet för identifiering av jordbruksskiften enligt artikel 70 i förordning (EU) nr 1306/2013.
Första stycket ska endast gälla om medlemsstaterna systematiskt aktualiserar identifieringssystemet för jordbruksskiften och kontrollerar alla stödmottagare i hela det område som omfattas av systemet inom en period på högst tre år, varvid minst 25 % av de stödberättigande hektar som registrerats i identifieringssystemet för jordbruksskiften ska kontrolleras per år. Denna lägsta procentsats ska inte gälla för medlemsstater som har mindre än 150 000 stödberättigande hektar registrerade i identifieringssystemet för jordbruksskiften.
Innan första stycket tillämpas ska medlemsstaterna ha gjort en fullständig aktualisering av identifieringssystemet för de berörda jordbruksskiftena inom föregående treårsperiod.
De ortobilder som används för aktualiseringen får inte vara äldre än 15 månader den dag då de används för aktualisering av identifieringssystemet för jordbruksskiften.
Kvaliteten på identifieringssystemet för jordbruksskiften, enligt den bedömning som görs enligt artikel 6 i delegerad förordning (EU) nr 640/2014 under de två år som föregår tillämpningen av denna artikel ska vara tillräcklig för att garantera en effektiv kontroll av att stödvillkoren uppfylls.
Det beslut som avses i första stycket får vidtas på nationell nivå eller regional nivå. För de syften som avses i detta stycke ska en region anses bestå av hela det område som omfattas av ett eller flera autonoma system för identifiering av jordbruksskiften.
Punkt 2 tredje stycket ska gälla i tillämpliga delar.
4. Genom undantag från artikel 32.1 får medlemsstaterna besluta att sänka den lägsta kontrollnivån för kontroller på plats per kalenderår till 3 % av de stödmottagare som ansöker om stöd för landsbygdsutvecklingsåtgärder inom ramen för det integrerade systemet.
Första stycket ska emellertid inte tillämpas avseende stödmottagare som bedriver likvärdiga metoder enligt artikel 43.3 i förordning (EU) nr 1307/2013.
5. Punkterna 2, 3 och 4 ska endast tillämpas om de allmänna villkoren för minskning av minimiantalet kontroller på plats enligt artikel 62.2 b i förordning (EU) nr 1306/2013 uppfylls. Så snart något av de villkoren eller villkoren i punkterna 2 eller 3 i denna artikel inte längre uppfylls ska medlemsstaterna omedelbart återkalla sina beslut om minskning av den lägsta kontrollnivån för kontroller på plats och tillämpa den lägsta kontrollnivån för kontroller på plats som föreskrivs i artikel 30 leden a, b och f och/eller artikel 32 från och med efterföljande ansökningsår för de berörda direktstödsystemen eller de berörda landsbygdsutvecklingsstöden.
6. Genom undantag från artikel 30 g får en medlemsstat som inför ett system med förhandsgodkännande för odling av hampa sänka den lägsta kontrollnivån för kontroller på plats till 20 % av de arealer som deklareras som arealer för hampodling enligt artikel 32.6 i förordning (EU) nr 1307/2013.
I sådana fall ska medlemsstaten till kommissionen anmäla de tillämpningsregler och villkor som gäller för medlemsstatens system för förhandsgodkännande året innan den lägre kontrollandelen börjar tillämpas. Varje ändring av tillämpningsreglerna och villkoren ska anmälas till kommissionen utan dröjsmål.
Avsnitt 2
Kontroller på plats avseende stödansökningar inom arealrelaterade stödsystem och stödanspråk avseende arealrelaterade landsbygdsutvecklingsstöd
Artikel 37
Inslag i kontrollerna på plats
1. Kontrollerna på plats ska omfatta alla jordbruksskiften för vilka stöd begärs inom ramen för de system som förtecknas i bilaga I till förordning (EU) nr 1307/2013 och/eller för vilka stöd begärs inom ramen för landsbygdsutvecklingsåtgärder inom det integrerade systemet.
Vad gäller kontroller av de landsbygdsutvecklingsåtgärder som föreskrivs i artikel 21.1 a och artiklarna 30 och 34 i förordning (EU) nr 1305/2013 ska kontrollerna på plats också omfatta all icke-jordbruksmark för vilken stöd begärs.
Den behöriga myndigheten ska, på grundval av kontrollresultaten, bedöma huruvida motsvarande referensskiften behöver aktualiseras, med beaktande av artikel 5.3 i delegerad förordning (EU) nr 640/2014.
2. Kontrollerna på plats ska omfatta mätningen av arealerna och efterlevnaden av stödvillkor, åtaganden och andra skyldigheter för den areal som stödmottagaren har deklarerat inom de direktstödsystem och/eller landsbygdsutvecklingsstöd som avses i punkt 1.
Avseende de stödmottagare som ansöker om direktstöd inom ramen för de system som förtecknas i bilaga I till förordning (EU) nr 1307/2013 och vars jordbruksarealer huvudsakligen utgörs av arealer som naturligt hålls i ett skick som lämpar sig för bete eller odling ska kontrollerna på plats även omfatta den minimiverksamhet som bedrivs på de arealerna enligt artikel 9.1 i förordning (EU) nr 1307/2013.
3. Kontrollerna på plats avseende förgröningsmetoderna ska omfatta stödmottagarens samtliga skyldigheter. Om relevant ska kontrollerna på plats även omfatta efterlevnaden av de tröskelvärden för undantag från förgröningsmetoderna som anges i artikel 44 och 46 i förordning (EU) nr 1307/2013. Detta stycke ska även gälla för kontrollerna på plats avseende nationella eller regionala miljöcertifieringssystem i enlighet med artikel 43.3 b i förordning (EU) nr 1307/2013.
Om en kontroll på plats avser ett regionalt genomförande enligt artikel 46.5 i förordning (EU) nr 1307/2013 ska kontrollen på plats även omfatta arealmätningen och efterlevnaden av de skyldigheter som medlemsstaten ålagt stödmottagarna eller gruppen av stödmottagare.
Om en kontroll på plats avser ett gemensamt genomförande enligt artikel 46.6 i förordning (EU) nr 1307/2013 ska kontrollen på plats omfatta följande:
a)
Kontroll av att villkoret om angränsande områden enligt artikel 47.1 i delegerad förordning (EU) nr 639/2014 uppfylls.
b)
Kontroll av arealmätningen och av att kriterierna för sammahängande områden med ekologiskt fokus efterlevs.
c)
Kontroll av att de eventuella kompletterande skyldigheter som medlemsstaterna ålagt stödmottagarna eller grupperna av stödmottagare efterlevs.
d)
Kontroll av att de stödmottagare som deltar i ett gemensamt genomförande iakttar sina individuella förgröningsskyldigheter.
Artikel 38
Arealmätning
1. Samtliga jordbruksskiften ska kontrolleras avseende efterlevnaden av stödvillkoren, men kontollen på plats av den faktiska mätningen av jordbruksskiftena får begränsas till ett slumpurval på minst 50 % av de jordbruksskiften för vilka det har lämnats in en ansökan om direktstöd och/eller ett stödanspråk inom ramen för arealrelaterat direktstöd och/eller landsbygdsutvecklingsåtgärder. Om slumpurvalet visar på bristande efterlevnad ska samtliga jordbruksskiften mätas; alternativt ska resultaten från slumpurvalet extrapoleras.
Första stycket ska inte gälla för de jordbruksskiften som ska kontrolleras med avseende på ekologiskt fokus i enlighet med artikel 46 i förordning (EU) nr 1307/2013.
2. Jordbruksskiftenas areal ska mätas på ett sätt som garanterar att mätningen håller en kvalitet som minst motsvarar den som krävs enligt tillämpliga tekniska normer som fastställts på unionsnivå.
3. Den behöriga myndigheten får använda fjärranalys enligt artikel 40 och det globala systemet för satellitnavigering i de fall detta är möjligt.
4. Ett enhetligt toleransvärde ska fastställas för alla arealmätningar med det globala systemet för satellitnavigering och/eller med ortobilder. För detta syfte ska de mätredskap som används valideras för minst en valideringsklass med en toleransnivå som ligger under det enhetliga toleransvärdet. Det enhetliga toleransvärdet får inte vara högre än 1,25 m.
Den högsta toleransen för varje jordbruksskifte får i absoluta tal dock inte överstiga 1,0 hektar.
Vad gäller de åtgärder som avses i artikel 21.1 a och artiklarna 30 och 34 i förordning (EU) nr 1305/2013 får medlemsstaterna när det gäller skogsbruksarealer fastställa lämpliga toleransvärden, vilka under inga omständigheter får vara mer än två gånger så höga som de toleransvärden som avses i detta stycke.
5. Jordbruksskiftets hela areal får endast tas med i mätningen om hela arealen är fullt stödberättigande. I övriga fall ska den stödberättigande nettoarealen beaktas. För det syftet ska det pro rata-system som avses i artikel 10 i delegerad förordning (EU) nr 640/2014 tillämpas, om lämpligt.
6. För beräkningen av vilken andel olika grödor utgör med avseende på diversifiering av grödor enligt artikel 44 i förordning (EU) nr 1307/2013 ska mätningen baseras på den areal som faktiskt täcks med en gröda i enlighet med artikel 40.2 i förordning (EU) nr 639/2014. Avseende de arealer där blandgrödor odlas ska mätningen omfatta hela den areal där blandgrödor odlas i enlighet med artikel 40.3 första och andra stycket i den förordningen eller som täcks av en blandgröda i enlighet med artikel 40.3 tredje stycket i samma förordning.
7. I de fall då artikel 17.1 b i delegerad förordning (EU) nr 640/2014 kan leda till en artificiell uppdelning av ett område med angränsande jordbruksskiften med en homogen typ av marktäcke i separata jordbruksskiften ska de angränsande jordbruksskiftena med en homogen typ av marktäcke slås ihop till ett enda jordbruksskifte vid mätningen.
8. Om lämpligt ska två separata mätningar av jordbruksskiftet genomföras, en med avseende på ordningen för grundstöd eller systemet för enhetlig arealersättning i enlighet med avdelning III kapitel 1 i förordning (EU) nr 1307/2013 och en avseende rumsligen olika överlappande jordbruksskiften med avseende på övriga arealrelaterade stödsystem och/eller landsbygdsutvecklingsåtgärder.
Artikel 39
Kontroll av stödvillkoren
1. Jordbruksskiftenas stödberättigande ska kontrolleras med lämpliga hjälpmedel. I den kontrollen ska även ingå kontroll av grödan, om lämpligt. För detta ändamål ska vid behov kompletterande styrkande handlingar begäras in.
2. För permanent gräsmark som kan användas för bete i områden där enligt etablerade lokala sedvänjor gräs och annat örtartat foder traditionellt inte utgör den dominerande växtligheten på betesmarken får nedsättningskoefficienten enligt artikel 32.5 i förordning (EU) nr 1307/2013 tillämpas, om lämpligt, på den stödberättigande areal som mäts i enlighet med artikel 38 i denna förordning. Om en areal används gemensamt, ska de behöriga myndigheterna fördela denna areal mellan de enskilda jordbrukarna i förhållande till deras användning av den eller till rätten till sådan användning.
3. De landskapselement som stödmottagarna deklarerar som område med ekologiskt fokus, men som inte ingår i den stödberättigande arealen enligt artiklarna 9 och 10 i delegerad förordning (EU) nr 640/2014 ska kontrolleras enligt samma principer som gäller för stödberättigande arealer.
4. Vad gäller kontrollen av landsbygdsutvecklingsåtgärder, och om medlemsstaterna har föreskrivit att vissa delar av kontrollen på plats kan genomföras på grundval av ett provurval, ska provurvalet göras på ett sätt som säkerställer en tillförlitlig och representativ kontrollnivå. Medlemsstaterna ska fastställa kriterier för provurvalet. Om kontrollerna avseende provurvalet visar på bristande efterlevnad ska provurvalets omfattning och räckvidd utökas i lämplig omfattning.
Artikel 40
Kontroller med fjärranalys
När en medlemsstat utför kontroller på plats genom fjärranalys ska den behöriga myndigheten
a)
tolka ortobilderna (satellitbilder eller flygbilder) från samtliga jordbruksskiften som ingår i en stödansökan eller ett stödanspråk som ska kontrolleras och därvid identifiera marktäckestypen, och i tillämpliga fall, grödtypen, samt mäta arealen,
b)
utföra fysiska kontroller på plats av alla jordbruksskiften för vilka bildanalysen inte tillåter kontroll av arealdeklarationens riktighet på ett för den behöriga myndigheten godtagbart sätt,
c)
göra alla kontroller som krävs för att kontrollera att de stödvillkor, åtaganden och andra skyldigheter som gäller för jordbruksskiftena efterlevs, och
d)
vidta alternativa åtgärder för att mäta arealen i enlighet med artikel 38.1 för de skiften som inte finns på bild.
Artikel 41
Kontrollrapport
1. För samtliga kontroller på plats enligt detta avsnitt ska en kontrollrapport utarbetas, vilken ska göra det möjligt att gå igenom uppgifter från de kontroller som gjorts och därav dra slutsatser om efterlevnaden av stödvillkor, åtaganden och andra skyldigheter. Rapporten ska särskilt innehålla uppgifter om följande:
a)
De direktstödsystem och landsbygdsutvecklingsåtgärder, stödansökningar och stödanspråk som kontrollerats.
b)
Vilka personer som närvarat.
c)
De jordbruksskiften som kontrollerades eller mättes upp samt mätresultatet för varje uppmätt jordbruksskifte, och de mätmetoder som användes.
d)
Om tillämpligt, resultaten från mätningar av icke-jordbruksmark för vilken det ansökts om stöd inom ramen för landsbygdsutvecklingsåtgärder, samt uppgifter om de mätmetoder som använts.
e)
Huruvida kontrollen hade anmälts i förväg till stödmottagaren och, i så fall, hur lång tid i förväg.
f)
Uppgifter om eventuella särskilda kontrollåtgärder som ska utföras inom ramen för enskilda direktstödsystem eller system för landsbygdsutveckling.
g)
Uppgifter om andra kontrollåtgärder som har genomförts.
h)
Uppgift om eventuell bristande efterlevnad som konstaterats och som kan behöva korsanmälas med avseende på andra direktstödsystem, landsbygdsutvecklingsåtgärder och/eller tvärvillkor.
i)
Uppgift om eventuell bristande efterlevnad som konstaterats och som kan behöva följas upp under följande år.
2. Stödmottagaren ska ges möjlighet att underteckna rapporten, för att bekräfta sin närvaro vid kontrollen, och för att lämna synpunkter. Om medlemsstaterna väljer att använda en elektronisk kontrollrapport som fylls i under kontrollens gång ska den behöriga myndigheten sörja för att stödmottagaren kan underteckna rapporten elektroniskt; alternativt ska kontrollrapporten utan dröjsmål skickas till stödmottagaren så att denne kan underteckna rapporten och lämna eventuella synpunkter. Om bristande efterlevnad konstateras, ska stödmottagaren ges en kopia av kontrollrapporten.
Om kontrollen på plats sker genom fjärranalys i enlighet med artikel 40, får medlemsstaten besluta att inte ge stödmottagaren möjlighet att underteckna kontrollrapporten om ingen bristande efterlevnad uppdagas under kontrollen. Om bristande efterlevnad uppdagas vid en sådan kontroll ska stödmottagaren ges möjlighet att underteckna rapporten innan den behöriga myndigheten fattar beslut om eventuella minskningar, avslag, indragningar eller sanktioner till följd av den bristande efterlevnaden.
Avsnitt 3
Kontroller på plats avseende ansökningar om djurbidrag och stödanspråk inom ramen för djurrelaterat landsbygdsutvecklingsstöd
Artikel 42
Kontroller på plats
1. Kontrollerna på plats ska kontrollera att alla stödvillkor, åtaganden och andra skyldigheter efterlevs och kontrollerna ska omfatta alla djur för vilka det lämnats in stödansökningar eller stödanspråk inom ramen för de system för djurbidrag eller djurrelaterat landsbygdsutvecklingsstöd som ska kontrolleras.
Om medlemsstaten har fastställt en period i enlighet med artikel 21.1 d ska minst 50 % av den lägsta kontrollnivån för kontroller på plats enligt artikel 32 eller 33 fördelas på hela den perioden för respektive system för djurbidrag eller landsbygdsutvecklingsstöd.
Om medlemsstaten utnyttjar den möjlighet som ges i artikel 21.3 ska de potentiellt stödberättigande djuren enligt artikel 2.1 andra stycket led 17 i delegerad förordning (EU) nr 640/2014 också kontrolleras.
Kontrollerna på plats ska särskilt omfatta kontroll av att antalet djur som finns på jordbruksföretaget för vilka stödansökningar eller stödanspråk har lämnats in och, om tillämpligt, att antalet djur som ännu inte omfattas av någon ansökan motsvarar det antal djur som förts in i registren och det antal djur som anmälts till djurdatabasen.
2. Kontrollerna på plats ska också omfatta kontroll av
a)
att registeruppgifterna är korrekta och koherenta liksom anmälningarna till djurdatabasen, på grundval av en stickprovskontroll av styrkande handlingar såsom inköps- och försäljningsfakturor, slaktintyg, veterinärintyg och i tillämpliga fall djurpass och transporthandlingar, avseende djur för vilka stödansökningar eller stödanspråk har lämnats in under de sex månader som föregår kontrollen på plats; om avvikelser konstateras ska kontrollen dock utökas till de tolv månader som föregår kontrollen på plats,
b)
att alla nötkreatur, får och getter som finns på jordbruksföretaget är identifierade med öronmärke, i tillämpliga fall är försedda med djurpass eller transporthandlingar, samt är registerförda och anmälda till djurdatabasen.
Kontrollerna enligt första stycket led b kan genomföras på grundval av ett slumpurval. Om slumpurvalet visar på bristande efterlevnad ska samtliga djur kontrolleras; alternativt ska resultaten från slumpurvalet extrapoleras.
Artikel 43
Kontrollrapport avseende systemen för djurbidrag och djurrelaterat landsbygdsutvecklingsstöd
1. För varje kontroll på plats enligt detta avsnitt ska en kontrollrapport upprättas som gör det möjligt att närmare granska kontrollbesökets detaljer. Rapporten ska särskilt innehålla uppgifter om följande:
a)
De system för djurbidrag och/eller djurrelaterat landsbygdsutvecklingsstöd och de ansökningar om djurbidrag och/eller stödanspråk som kontrollerats.
b)
Vilka personer som närvarat.
c)
Antalet djur och djurtyper som noterades och, i förekommande fall, numren på öronmärkena, uppgifter i registret och i djurdatabaserna och i andra styrkande handlingar som kontrollerats, samt resultaten av dessa kontroller och, i förekommande fall, särskilda iakttagelser beträffande enskilda djur och/eller deras identitetskod.
d)
Uppgift om huruvida kontrollen hade anmälts i förväg till stödmottagaren och, i så fall, hur lång tid i förväg. Om den tidsfrist på 48 timmar som anges i artikel 25 överskrids ska skälet för detta anges i kontrollrapporten.
e)
Uppgifter om eventuella särskilda kontrollåtgärder som ska utföras inom ramen för systemen för djurbidrag och/eller djurrelaterat landsbygdsutvecklingsstöd.
f)
Uppgifter om andra kontrollåtgärder som ska genomföras.
2. Stödmottagaren ska ges möjlighet att underteckna rapporten, för att bekräfta sin närvaro vid kontrollen, och för att lämna synpunkter. Om medlemsstaterna väljer att använda en elektronisk kontrollrapport som fylls i under kontrollens gång ska den behöriga myndigheten sörja för att stödmottagaren kan underteckna rapporten elektroniskt; alternativt ska kontrollrapporten utan dröjsmål skickas till stödmottagaren så att denne kan underteckna rapporten och lämna eventuella synpunkter. Om bristande efterlevnad konstateras, ska stödmottagaren ges en kopia av kontrollrapporten.
3. Om medlemsstaterna genomför kontroller på plats enligt denna förordning och samtidigt genomför inspektioner enligt förordning (EG) nr 1082/2003, ska kontrollrapporten kompletteras med rapporter i enlighet med artikel 2.5 i den förordningen.
4. Om det vid kontroller på plats enligt denna förordning konstateras fall av bristande efterlevnad av avdelning I i förordning (EG) nr 1760/2000 eller förordning (EG) nr 21/2004, ska kopior av kontrollrapporten enligt denna artikel utan dröjsmål skickas till de myndigheter som har ansvaret för att genomföra de förordningarna.
KAPITEL IV
Särskilda regler
Artikel 44
Regler för kontroller avseende regionalt eller gemensamt genomförande av områden med ekologiskt fokus
Vid regionalt eller gemensamt genomförande enligt artikel 46.5 eller 46.6 i förordning (EU) nr 1307/2013 ska arealen för de gemensamma sammanhängande områdena med ekologiskt fokus tilldelas varje deltagare i proportion till dennes andel av de gemensamma områdena med ekologiskt fokus utifrån vad stödmottagaren har deklarerat i enlighet med artikel 18 i denna förordning.
För tillämpningen av artikel 26 i delegerad förordning (EU) nr 640/2014 avseende varje enskild deltagare i ett regionalt eller gemensamt genomförande ska det fastställda området med ekologiskt fokus utgöras av summan av den tilldelade andelen av det gemensamma området med ekologiskt fokus enligt första stycket och det område med ekologiskt fokus som fastställts i enlighet med de individuella skyldigheterna.
Artikel 45
Kontroll av halten av tetrahydrokannabinol i odlad hampa
1. För de syften som avses i artikel 32.6 i förordning (EU) nr 1307/2013 ska medlemsstaterna fastställa ett system för bestämning av halten av tetrahydrokannabinol i de grödor som odlas i enlighet med bilaga I till denna förordning.
2. Den behöriga myndigheten i medlemsstaten ska föra ett register över resultaten av kontrollerna av halterna av tetrahydrokannabinol. Registret ska, som ett minimikrav, för varje sort innehålla uppgifter om resultatet av analysen av tetrahydrokannabinolhalten, uttryckt med två decimaler, samt uppgifter om den metod som har använts, om hur många analyser som har gjorts, om vid vilken tidpunkt provet togs och om de åtgärder som har vidtagits på nationell nivå.
3. Om ett genomsnitt av alla prov avseende en viss sort överskrider det gränsvärde för halten av tetrahydrokannabinol som anges i artikel 32.6 i förordning (EU) nr 1307/2013 ska medlemsstaten tillämpa förfarande B i bilaga I till denna förordning avseende den berörda sorten under nästa ansökningsår. Förfarandet ska också tillämpas under de efterföljande ansökningsåren utom om samtliga analysresultat för den aktuella sorten visar en tetrahydrokannabinolhalt som är lägre än det gränsvärde som anges i artikel 32.6 i förordning (EU) nr 1307/2013.
Om ett genomsnitt av alla prov avseende en viss sort för andra året i följd överskrider det gränsvärde för halten av tetrahydrokannabinol som anges i artikel 32.6 i förordning (EU) nr 1307/2013 ska medlemsstaten till kommissionen anmäla sin avsikt att förbjuda saluföringen av sorten i enlighet med artikel 18 i rådets direktiv 2002/53/EG (20). Anmälan ska skickas till kommissionen senast den 15 november under det aktuella ansökningsåret. Från och med det efterföljande ansökningsåret ska den aktuella sorten inte komma i fråga för direktstöd i den berörda medlemsstaten.
4. För att möjliggöra de kontroller som avses i punkterna 1, 2 och 3 ska hampodlingar bibehållas under normala odlingsförhållanden enligt lokal praxis under minst tio dagar efter det att blomningen har upphört.
Medlemsstaten får dock tillåta att hampa skördas från det att blomningen har börjat fram till utgången av perioden på tio dagar efter det att blomningen har upphört, på villkor att en inspektör för varje berört skifte markerar representativa delar som ska bibehållas i åtminstone tio dagar efter det att blomningen upphör för att kunna kontrolleras i enlighet med den metod som anges i bilaga I.
5. Den anmälan som avses i punkt 3 ska göras i enlighet med kommissionens förordning (EG) nr 792/2009 (21).
AVDELNING IV
LANDSBYGDSUTVECKLINGSÅTGÄRDER SOM INTE ÄR AREALRELATERADE OCH INTE DJURRELATERADE
KAPITEL I
Inledande bestämmelser
Artikel 46
Tillämpningsområde
Denna avdelning avser utgifter inom ramen för de åtgärder som föreskrivs i artiklarna 14-20, artikel 21.1 utom det årliga bidraget enligt leden a och b, artikel 27, artikel 28.9, artikel 35, artikel 36 och artikel 51.2 i förordning (EU) nr 1305/2013, i artikel 35.1 i förordning (EU) nr 1303/2013 och i artikel 20, artikel 36 a vi, b ii, vi och vii, artikel 36 b i och iii vad gäller etableringskostnader, samt artiklarna 52 och 63 i förordning (EG) nr 1698/2005.
KAPITEL II
Kontroller
Avsnitt 1
Allmänna bestämmelser
Artikel 47
Ansökningar om landsbygdsutvecklingsstöd, stödanspråk och andra deklarationer
1. Medlemsstaterna ska inrätta lämpliga förfaranden för inlämningen av ansökningar om landsbygdsutvecklingsstöd, stödanspråk och andra deklarationer avseende landsbygdsutvecklingsåtgärder som inte är arealrelaterade och inte djurrelaterade.
2. Avseende de åtgärder som avses i artiklarna 15.1 b, 16.1 och 19.1 c, samt i artikel 27 i förordning (EU) nr 1305/2013 ska stödmottagaren lämna in ett årligt stödanspråk.
Avsnitt 2
Bestämmelser om kontroller
Artikel 48
Administrativa kontroller
1. Administrativa kontroller ska göras avseende samtliga landsbygdsutvecklingsstödansökningar, stödanspråk och övriga deklarationer som ska lämnas av stödmottagare eller tredje part; kontrollerna ska omfatta alla uppgifter som det är möjligt och lämpligt att kontrollera på administrativ väg. Rutinerna ska ge garantier för en registrering av vilka kontroller som genomförts, vilka resultat de gett och vilka åtgärder som vidtagits i de fall avvikelser uppdagats.
2. De administrativa kontrollerna av ansökningarna om landsbygdsutvecklingsstöd ska säkra att insatsen i fråga uppfyller de krav som fastställs i unionslagstiftningen, nationell lagstiftning och i landsbygdsprogrammet, samt bestämmelserna om offentlig upphandling, statligt stöd och andra obligatoriska normer och krav. De administrativa kontrollerna ska särskilt kontrollera
a)
att stödmottagaren är berättigad till stöd,
b)
att stödvillkoren, åtagandena och andra skyldigheter som gäller för landsbygdsutvecklingsinsatsen uppfylls,
c)
att urvalskriterierna uppfylls,
d)
att insatsens kostnader är stödberättigande, inbegripet att det är fråga om rätt kostnadsslag och beräkningsmetod när insatsen eller en del av denna omfattas av artikel 67.1 leden b, c och d i förordning (EU) nr 1303/2013,
e)
att de deklarerade utgifterna är rimliga, i fråga om utgifter enligt artikel 67.1 a i förordning (EU) nr 1303/2013, med undantag för bidrag in natura och avskrivningar. Utgifterna ska utvärderas med ett lämpligt utvärderingssystem som ska inbegripa referenskostnader, jämförelse av olika anbud eller en utvärderingskommitté.
3. Syftet med de administrativa kontrollerna av ansökningar om utbetalning ska, när så är tillämpligt på ansökan i fråga, vara att granska
a)
huruvida en avslutad insats överensstämmer med den insats för vilken ansökan om stöd lämnades in och beviljades, och
b)
de kostnader som uppkommit och betalningar som gjorts.
4. I de administrativa kontrollerna ska ingå rutiner som gör det möjligt att undvika otillåten dubbelfinansiering via andra stöd från unionen, nationella stödsystem eller under andra programperioder. Om det förekommer finansiering från andra källor ska kontrollerna säkra att det totala stöd som erhålls inte överskrider de högsta tillåtna beloppen eller stödnivåerna.
5. De administrativa kontrollerna i samband med investeringar ska omfatta minst ett besök på platsen för insatsen eller investeringen i fråga för att kontrollera att investeringen verkligen gjorts.
Den behöriga myndigheten får emellertid besluta att inte utföra något sådant besök med vederbörlig motivering, till exempel följande:
a)
Insatsen ingår i urvalet för en kontroll på plats som ska utföras i enlighet med artikel 49.
b)
Den behöriga myndigheten anser att insatsen i fråga är en mindre investering.
c)
Den behöriga myndigheten anser att risken för att stödvillkoren inte uppfylls är låg, eller att risken att investeringen inte har gjorts är låg.
Det beslut, med tillhörande motivering, som avses i andra stycket, ska registreras.
Artikel 49
Kontroller på plats
1. Medlemsstaterna ska organisera kontroller på plats av godkända insatser på grundval av ett lämpligt provurval. Så långt det är möjligt ska kontrollerna utföras innan slutbetalningen för en insats görs.
2. De inspektörer som utför kontrollerna på plats ska inte ha varit inblandade i de administrativa kontrollerna av samma insats.
Artikel 50
Kontrollnivå och provurval för kontroller på plats
1. De utgifter som omfattas av kontroller på plats ska motsvara minst 5 % av de utgifter som avses i artikel 46 och som finansieras av Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU) och som varje kalenderår ska betalas av det utbetalande organet.
Om en insats som är föremål för kontroll på plats har fått förhandsutbetalningar eller mellanliggande utbetalningar ska de betalningarna räknas av mot de utgifter som omfattas av kontrollen på plats enligt första stycket.
2. Endast de kontroller som genomförs före utgången av det aktuella kalenderåret får tas med i beräkningen av huruvida den lägsta kontrollnivå som avses i punkt 1 uppfylls.
Stödanspråk som till följd av en administrativ kontroll inte är stödberättigande får inte tas med i beräkningen av huruvida den lägsta kontrollnivå som avses i punkt 1 uppfylls.
3. Endast de kontroller som uppfyller samtliga krav enligt artiklarna 49 och 51 får tas med beräkningen av huruvida den lägsta kontrollnivån som avses i punkt 1 uppfylls.
4. I det urval av godkända insatser som kontrolleras i enlighet med punkt 1 ska hänsyn framför allt tas till
a)
vikten av att kontrollera en lämplig blandning av insatser av olika typer och omfattning,
b)
eventuella riskfaktorer som identifierats efter nationella kontroller eller kontroller från unionen,
c)
i vilken mån insatstypen bidrar till att det finns en risk för fel vid genomförandet av landsbygdsprogrammet,
d)
vikten av att sörja för balans mellan åtgärderna och insatstyperna,
e)
vikten av att slumpvis välja ut mellan 30 och 40 % av utgifterna.
5. Om kontrollerna på plats visar på avsevärd bristande efterlevnad inom ramen för en viss landsbygdsutvecklingsåtgärd eller typ av insats ska den behöriga myndigheten öka kontrollnivån för den aktuella åtgärden eller insatsen till en lämplig nivå under det efterföljande kalenderåret.
6. Genom undantag från punkt 1 får medlemsstaterna besluta att sänka den lägsta kontrollnivån för kontroller på plats per kalenderår enligt punkt 1 till 3 % av det belopp som samfinansieras via EJFLU.
Medlemsstaterna får endast tillämpa första stycket om de allmänna villkoren för minskning av minimiantalet kontroller på plats enligt artikel 62.2 b i förordning (EU) nr 1306/2013 uppfylls.
Om något av de villkor som avses i andra stycket inte längre uppfylls ska medlemsstaterna omedelbart återkalla sina beslut om minskning av den lägsta kontrollnivån för kontroller på plats. Den lägsta kontrollnivån för kontroller på plats enligt punkt 1 ska tillämpas från och med det efterföljande kalenderåret.
Artikel 51
Kontrollernas innehåll
1. Vid kontroll på plats ska kontrolleras att insatsen har genomförts i enlighet med gällande regler och kontrollen ska omfatta samtliga stödvillkor, åtaganden och andra skyldigheter som gäller för beviljandet av stöd som kan kontrolleras under besöket. Kontrollerna ska säkra att insatsen kan komma i fråga för stöd från EJFLU.
2. Vid kontroll på plats ska de uppgifter som stödmottagaren deklarerat kontrolleras mot underlagen.
Häri ingå en kontroll av att de stödanspråk som stödmottagaren lämnat in kan styrkas med bokföringshandlingar eller annan dokumentation, och om så krävs, en kontroll av riktigheten av uppgifterna i stödanspråket på basis av uppgifter eller kommersiella dokument som innehas av tredje part.
3. Vid kontroll på plats ska kontrolleras att den nuvarande eller framtida användningen av insatsen överensstämmer med det syfte som anges i stödansökan och för vilket stöd beviljades.
4. Utom under exceptionella omständigheter, som de behöriga myndigheterna ska registrera och motivera, ska kontrollerna på plats inkludera ett besök på platsen för insatsen eller, om det rör sig om en immateriell insats, hos den som ansvarar för insatsen.
Artikel 52
Kontroller i efterhand
1. Investeringar ska kontrolleras i efterhand för att säkerställa att åtaganden i enlighet med artikel 71 i förordning (EU) nr 1303/2013 eller i enlighet med landsbygdsprogrammet har genomförts.
2. Kontrollerna i efterhand ska varje kalenderår omfatta minst 1 % av de EJFLU-utgifter för investeringar som fortfarande omfattas av åtaganden enligt punkt 1 och för vilka EJFLU har gjort slutbetalning. Endast kontroller som utförs fram till slutet av det aktuella kalenderåret ska beaktas.
3. Provurvalet för de insatser som ska kontrolleras i enlighet med punkt 1 ska baseras på en analys av de risker och ekonomiska konsekvenser som är kopplade till olika insatser, grupper av insatser eller åtgärder. Mellan 20 % och 25 % av kontrollprovurvalet ska göras slumpvis.
Artikel 53
Kontrollrapport
1. För varje kontroll på plats enligt detta avsnitt ska en kontrollrapport upprättas som gör det möjligt att närmare granska kontrollbesökets detaljer. Rapporten ska särskilt innehålla uppgifter om följande:
a)
Vilka åtgärder, stödansökningar och stödanspråk som kontrollerats.
b)
Vilka personer som närvarat.
c)
Uppgift om huruvida besöket var anmält i förväg till stödmottagaren och, i så fall, hur lång tid i förväg.
d)
Resultaten av kontrollerna och, i tillämpliga fall, eventuella särskilda observationer.
e)
Övriga kontrollåtgärder som ska genomföras.
2. Punkt 1 ska, med nödvändiga ändringar, även gälla för efterhandskontroller enligt detta avsnitt.
3. Stödmottagaren ska ges möjlighet att underteckna rapporten, för att bekräfta sin närvaro vid kontrollen, och för att lämna synpunkter på innehållet. Om medlemsstaterna väljer att använda en elektronisk kontrollrapport som fylls i under kontrollens gång ska den behöriga myndigheten sörja för att stödmottagaren kan underteckna rapporten elektroniskt; alternativt ska kontrollrapporten utan dröjsmål skickas till stödmottagaren så att denne kan underteckna rapporten och lämna eventuella synpunkter. Om bristande efterlevnad konstateras, ska stödmottagaren ges en kopia av kontrollrapporten.
Avsnitt 3
Bestämmelser om kontroller avseende särskilda åtgärder
Artikel 54
Kunskapsöverförings- och informationsåtgärder
Den behöriga myndigheten ska kontrollera att kravet på att de organ som tillhandahåller kunskapsöverförings- och informationstjänster ska ha lämplig kapacitet enligt artikel 14.3 i förordning (EU) nr 1305/2013 efterlevs. Den behöriga myndigheten ska kontrollera innehållet i och löptiden för de utbytes- och besöksprogram inom jord- och skogsbruket som avses i artikel 14.5 i den förordningen. Kontrollerna ska göras i form av administrativa kontroller och genom kontroller på plats som baseras på ett kontrollprovurval.
Artikel 55
Rådgivningstjänster samt företagslednings- och avbytartjänster inom jordbruket
Beträffande de insatser som föreskrivs i artikel 15.1 led a och c i förordning (EU) nr 1305/2013 ska den behöriga myndigheten kontrollera om kravet på att de myndigheter eller organ som utsetts för uppgiften att erbjuda rådgivning ska ha lämpliga resurser och att urvalsförfarandet skett genom offentlig upphandling i enlighet med artikel 15.3 i den förordningen efterlevs. Kontrollerna ska göras i form av administrativa kontroller och genom kontroller på plats som baseras på ett kontrollprovurval.
Artikel 56
Kvalitetssystem för jordbruksprodukter och livsmedel
I fråga om den åtgärd som avses i artikel 16 i förordning (EU) nr 1305/2013 får den behöriga myndigheten, om lämpligt, vid sina kontroller av att skyldigheterna och stödkriterierna efterlevts använda sig av styrkande dokument och underlag från andra instanser, organ eller organisationer. Den behöriga myndigheten bör dock försäkra sig om att de aktuella instanserna, organen eller organisationerna fungerar på ett sätt som ger garantier för att det går att kontrollera att skyldigheterna och stödkriterierna efterlevs. För detta ändamål ska den behöriga myndigheten göra administrativa kontroller och kontroller på plats som baseras på ett kontrollprovurval.
Artikel 57
Jordbruks- och affärsutveckling
För de insatser som avses i artikel 19.1 a i förordning (EU) nr 1305/2013 ska den behöriga myndigheten genom administrativa kontroller och kontroller på plats som baseras på ett kontrollprovurval verifiera efterlevnaden av följande:
a)
Affärsplanen enligt artikel 19.4 och 19.5 i förordning (EU) nr 1305/2013 och artikel 8 i kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 808/2014 (22), samt när det gäller unga jordbrukare efterlevnaden av kravet på att den unga jordbrukaren ska motsvara definitionen av aktiva jordbrukare enligt artikel 19.4 i förordning (EU) nr 1305/2013.
b)
Regeln om en uppskovsperiod under vilken en ung jordbrukare kan förvärva nödvändiga yrkesfärdigheter enligt artikel 2.3 i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 807/2014 (23).
Artikel 58
Inrättande av producentgrupper och producentorganisationer
I fråga om åtgärden enligt artikel 27 i förordning (EU) nr 1305/2013 ska medlemsstaterna erkänna producentgrupper efter att ha kontrollerat att gruppen uppfyller både kriterierna i punkt 1 i den artikeln och nationella regler. Efter det att erkännande har getts ska den behöriga myndigheten kontrollera att gruppen fortsätter att uppfylla erkännandekriterierna och efterlever affärsplanen enligt artikel 27.2 i den förordningen genom administrativa kontroller och minst en kontroll på plats per femårsperiod.
Artikel 59
Riskhantering
För det särskilda stöd som avses i artikel 36 i förordning (EU) nr 1305/2013 ska den behöriga myndigheten genom administrativa kontroller och kontroller på plats som baseras på ett kontrollprovurval verifiera efterlevnaden av följande:
a)
Att jordbrukarna kunde komma i fråga för stöd i enlighet med artikel 36.2 i förordning (EU) nr 1305/2013.
b)
I samband med kontrollen av ansökningar om stöd för gemensamma fonder enligt artikel 36.1 led b och led c i förordning (EU) nr 1305/2013, att ersättningen har betalats ut i sin helhet till anslutna jordbrukare i enlighet med artikel 36.3 i den förordningen.
Artikel 60
Leader
1. Medlemsstaterna ska införa ett lämpligt system för sin tillsyn över de lokala aktionsgrupperna.
2. För utgifter i enlighet med artikel 35.1 led b och led c i förordning (EU) nr 1303/2013 får medlemsstaterna delegera genomförandet av de administrativa kontroller som föreskrivs i artikel 48 i denna förordning till lokala aktionsgrupper genom en officiell åtgärd. Medlemsstaterna ska emellertid kontrollera att de lokala aktionsgrupperna har den administrativa kapacitet och kontrollkapacitet som krävs.
Vid delegering enligt första stycket ska den behöriga myndigheten genomföra regelbundna kontroller av de lokala aktionsgruppernas insatser, inklusive kontroll av bokföring och administrativa dubbelkontroller på kontrollprovurvalsbas.
Den behöriga myndigheten ska också utföra de kontroller på plats som avses i artikel 49 i denna förordning. För kontrollprovurvalet avseende utgifter inom Leader ska minst samma procentsats som avses i artikel 50 i denna förordning tillämpas.
3. Avseende de utgifter som uppkommer i enlighet med artikel 35.1 leden a, d och e i förordning (EU) nr 1303/2013 och artikel 35.1 leden b och c i samma förordning ska de administrativa kontrollerna, om den lokala aktionsgruppen själv är stödmottagare, utföras av personer som är oberoende av den berörda lokala aktionsgruppen.
Artikel 61
Räntesubventioner och subventioner av garantiavgifter
1. Avseende de utgifter som uppkommer enligt artikel 69.3 a i förordning (EU) nr 1303/2013 ska administrativa kontroller och kontroller på plats utföras med avseende på stödmottagaren och på hur den berörda insatsen genomförts. Riskanalysen i enlighet med artikel 50 i denna förordning ska åtminstone en gång omfatta den berörda insatsen med stödets diskonterade värde som underlag.
2. Den behöriga myndigheten ska, genom administrativa kontroller och, vid behov, genom besök på plats hos finansinstituten och hos stödmottagaren, säkra att finansinstituten efterlever unionslagstiftningen och det avtal som ingåtts mellan det utbetalande organet och finansinstitutet.
3. Om räntesubventionerna eller garantiavgiftssubventionerna kombineras med finansinstrument i en och samma insats som inriktas på samma slutmottagare ska den behöriga myndigheten genomföra kontroller på slutmottagarnivå endast i de fall som avses i artikel 40.3 i förordning (EU) nr 1303/2013.
Artikel 62
Tekniskt stöd på initiativ av medlemsstaterna
Avseende de utgifter som uppkommer i enlighet med artikel 51.2 i förordning (EU) nr 1305/2013 ska artiklarna 48-51 och artikel 53 i denna förordning tillämpas med nödvändiga ändringar.
De administrativa kontroller som avses i artikel 48 och de kontroller på plats som avses i artikel 49 ska genomföras av en enhet som till sin funktion är avskild från den enhet som beviljar tekniskt stöd.
KAPITEL III
Felaktiga utbetalningar och administrativa sanktioner
Artikel 63
Partiell eller fullständig indragning av landsbygdsutvecklingsstödet och administrativa sanktioner
1. Utbetalningarna ska beräknas på grundval av de belopp som bedömts som stödberättigande vid de administrativa kontroller som avses i artikel 48.
Den behöriga myndigheten ska granska stödanspråk som inkommer från stödmottagaren och fastställa vilka belopp som berättigar till stöd. Den behöriga myndigheten ska fastställa
a)
vilket belopp som ska betalas ut till stödmottagaren på grundval av stödanspråket och beslutet om stöd, och
b)
vilket belopp som ska betalas ut till stödmottagaren efter kontroll av stödberättigandet för de utgifter som ingår i stödanspråket.
Om det belopp som fastställs enligt andra stycket led a är mer än 10 % större än det belopp som fastställs enligt andra stycket led b ska en administrativ sanktion tillämpas på det belopp som fastställs enligt led b. Sanktionsbeloppet ska vara skillnaden mellan de båda beloppen, men får inte gå utöver en fullständig indragning av stödet.
Ingen administrativ sanktion ska tas ut om stödmottagaren, på ett för den behöriga myndigheten tillfredsställande sätt, kan visa att han eller hon inte bär skulden för att icke-stödberättigande belopp tagits med i stödanspråket eller om det på något annat för den behöriga myndigheten tillfredsställande sätt bevisas att stödmottagaren inte bär någon skuld.
2. Den administrativa sanktion som avses i punkt 1 ska tillämpas med nödvändiga ändringar på icke-stödberättigande utgifter som identifieras i samband med kontroller på plats enligt artikel 49. I sådana fall ska de kumulerade utgifterna för insatsen granskas. Detta påverkar inte resultaten av tidigare kontroller på plats beträffande de aktuella insatserna.
AVDELNING V
KONTROLLSYSTEM OCH ADMINISTRATIVA SANKTIONER SOM RÖR TVÄRVILLKOR
KAPITEL I
Gemensamma bestämmelser
Artikel 64
Definitioner
För de syften som avses med de tekniska specifikationer som krävs för genomförandet av kontrollsystemet och de administrativa sanktionerna i samband med tvärvillkoren ska följande definitioner gälla:
a) specialiserade kontrollorgan: de nationella behöriga kontrollmyndigheterna enligt artikel 67 i denna förorordning, som ansvarar för att säkra efterlevnaden av de regler som avses i artikel 93 i förordning (EU) nr 1306/2013,
b) rättsakt: de direktiv och förordningar som förtecknas i bilaga II till förordning (EU) nr 1306/2013,
c) kontrollresultatsåret: det kalenderår då den administrativa kontrollen eller kontrollen på plats gjordes,
d) tvärvillkorsområde: vart och ett av de tre områden som avses i artikel 93.1 i förordning (EU) nr 1306/2013 samt bevarande av permanent betesmark i enlighet med artikel 93.3 i den förordningen.
KAPITEL II
Kontroll
Avsnitt 1
Allmänna bestämmelser
Artikel 65
Kontrollsystem för tvärvillkor
1. Medlemsstaterna ska inrätta ett system som säkerställer effektiv kontroll av efterlevnaden av tvärvillkoren. Systemet ska särskilt omfatta följande:
a)
I de fall då den behöriga kontrollmyndigheten inte är det utbetalande organet, överföring av nödvändig information om stödmottagarna enligt artikel 92 i förordning (EU) nr 1306/2013 från det utbetalande organet till de specialiserade kontrollorganen och/eller, om tillämpligt, via den samordnande myndigheten.
b)
De metoder som ska användas för kontrollprovurvalet.
c)
Uppgifter om vilken typ av kontroller som ska genomföras och om deras omfattning.
d)
Kontrollrapporter med uppgifter om upptäckt bristande efterlevnad och om den bristande efterlevnadens allvar, omfattning och varaktighet samt om huruvida den är återkommande.
e)
I de fall den behöriga kontrollmyndigheten inte är utbetalningsstället, överföring av kontrollrapporter från de specialiserade kontrollorganen, antingen till utbetalningsstället eller till den samordnande myndigheten eller till båda.
f)
Uppgifter om det utbetalande organets tillämpning av systemet för minskning och uteslutning.
2. Medlemsstaterna får också föreskriva ett förfarande enligt vilket stödmottagaren till det utbetalande organet lämnar de uppgifter som fordras för att fastställa vilka villkor och normer som stödmottagaren omfattas av.
Artikel 66
Utbetalning av stöd i samband med kontroller av tvärvillkor
Om kontroller av tvärvillkoren inte kan slutföras innan stöden och det årliga bidraget enligt artikel 92 i förordning (EU) nr 1306/2013 betalas ut till den berörda stödmottagaren ska det belopp som stödmottagaren ska betala till följd av en administrativ sanktion återkrävas i enlighet med artikel 7 i denna förordning eller återvinnas genom avräkning.
Artikel 67
Den behöriga kontrollmyndighetens ansvarsområde
1. Den behöriga kontrollmyndighetens ansvarsområde ska vara följande:
a)
De specialiserade kontrollorganen ska ha ansvaret för kontrollerna av att kraven och normerna i fråga är uppfyllda.
b)
De utbetalande organen ska ansvara för fastställandet av administrativa sanktioner i enskilda fall i enlighet med avdelning IV kapitel II i delegerad förordning (EU) nr 640/2014 och kapitel III i denna avdelning.
2. Genom undantag från punkt 1 får medlemsstaterna besluta att kontrollerna avseende samtliga eller vissa krav, normer, rättsakter eller tvärvillkorsområden ska utföras av det utbetalande organet, förutsatt att medlemsstaterna kan garantera att kontrollerna är minst lika effektiva som när de utförs av ett specialiserat kontrollorgan.
Avsnitt 2
Kontroller på plats
Artikel 68
Lägsta kontrollnivå
1. Den behöriga kontrollmyndigheten ska genomföra kontroller på plats avseende efterlevnaden av de villkor och normer som ingår i dess ansvarsområde hos minst 1 % av det totala antalet stödmottagare som avses i artikel 92 i förordning (EU) nr 1306/2013 och som den behöriga kontrollmyndigheten ansvarar för.
När det gäller grupper av personer enligt artiklarna 28 och 29 i förordning (EU) nr 1305/2013 får, genom undantag från första stycket, varje enskild medlem av sådana grupper betraktas som en stödmottagare för beräkningen av kontrollprovurvalet enligt första stycket.
Den lägsta kontrollnivå som avses i första stycket får uppnås på den behöriga kontrollmyndighetens nivå, på rättsakts- eller normnivå eller på rättsakts- eller normgruppsnivå. I fall där kontrollerna inte genomförs av det utbetalande organet kan den lägsta kontrollnivån dock även uppnås för varje enskilt utbetalande organ.
Om det i den lagstiftning som är tillämplig rörande rättsakten och normerna redan fastställs en lägsta kontrollnivå ska den kontrollnivån tillämpas i stället för den lägsta kontrollnivå som anges i första stycket. Medlemsstaterna kan alternativt besluta att fall av bristande efterlevnad som upptäcks i samband med kontroller på plats enligt den lagstiftning som gäller för rättsakterna och standarderna och som genomförs utanför det kontrollprovurval som avses i första stycket ska rapporteras till den behöriga kontrollmyndighet som har ansvar för den berörda rättsakten eller normen; denna myndighet ska sedan följa upp ärendet. Bestämmelserna i detta kapitel och i kapitlen I, II och III i avdelning III ska tillämpas.
Vad gäller tvärvillkoren i förhållande till rådets direktiv 96/22/EG, ska det faktum att det tillämpas en specifik urvalsnivå för övervakningsplanerna innebära att kravet på lägsta kontrollnivå som anges i första stycket anses vara uppfyllda.
2. Genom undantag från punkt 1 och för att uppnå den lägsta kontrollnivå som avses i punkt 1 på rättsakts- eller normnivå eller på rättsakts- eller normgruppsnivå får medlemsstaten
a)
använda resultaten av sådana kontroller på plats som utförts enligt lagstiftning som är tillämplig på sådana rättsakter och normer för de utvalda stödmottagarna, eller
b)
ersätta de utvalda stödmottagarna med stödmottagare som är föremål för en kontroll på plats i enlighet med den lagstiftning som gäller för de rättsakterna och normerna, förutsatt att de stödmottagarna är stödmottagare i den mening som avses i artikel 92 i förordning (EU) nr 1306/2013.
I sådana fall ska kontrollerna på plats täcka samtliga aspekter av de relevanta rättsakter eller normer som omfattas av tvärvillkor. Medlemsstaten ska vidare se till att dessa kontroller på plats är minst lika effektiva som de kontroller på plats som utförs av de behöriga kontrollmyndigheterna.
3. När den lägsta kontrollnivå som avses i punkt 1 i denna artikel fastställs, ska de åtgärder som krävs enligt artikel 97.3 i förordning (EU) nr 1306/2013 inte beaktas.
4. Om det vid kontroll på plats upptäcks bristande efterlevnad av betydande omfattning av en viss rättsakt eller norm, ska antalet kontroller på plats avseende denna rättsakt eller norm ökas under nästa kontrollperiod. Den behöriga kontrollmyndigheten kan besluta att i förbindelse med en viss rättsakt begränsa dessa ytterligare kontroller på plats till att endast omfatta de krav som oftast är föremål för bristande efterlevnad.
5. Om en medlemsstat beslutar att utnyttja den möjlighet som ges i artikel 97.3 i förordning (EU) nr 1306/2013 ska det avseende 20 % av de berörda stödmottagarna kontrolleras huruvida den bristande efterlevnaden har åtgärdats.
Artikel 69
Kontrollprovurvalet
1. Provurvalet för de gårdar som ska kontrolleras enligt artikel 68 ska i tillämpliga fall baseras på en riskanalys i enlighet med tillämplig lagstiftning eller en riskanalys som bygger på de aktuella kraven eller normerna. Riskanalysen får göras på gårdsnivå eller på gårdskategorinivå eller baseras på geografiskt område.
Vid riskanalysen får hänsyn tas till ett eller båda av följande kriterier:
a)
Stödmottagarens deltagande i det system för jordbruksrådgivning som avses i artikel 12 i förordning (EU) nr 1306/2013.
b)
Stödmottagarens deltagande i ett system för certifiering om det berörda systemet är relevant för de villkor och normer som avses.
På grundval av en riskanalys får en medlemsstat besluta att från det riskbaserade kontrollprovurvalet utesluta stödmottagare som deltar i ett certifieringssystem enligt andra stycket b. När certifieringssystemet endast omfattar en del av de villkor och normer som stödmottagarna ska iaktta inom ramen för tvärvillkoren, ska emellertid lämpliga riskfaktorer tillämpas för de krav eller normer som inte omfattas av certifieringssystemet.
När en analys av kontrollresultaten visar att de krav eller normer som ingår i ett certifieringssystem enligt andra stycket b i ett betydande antal fall inte efterlevs, ska riskfaktorerna för berörda krav eller normer bedömas på nytt.
2. Punkt 1 ska inte gälla för de kontroller som görs som uppföljning av bristande efterlevnad som kommit till den behöriga myndighetens kännedom på annan väg. Punkt 1 ska emellertid gälla för kontroller som görs som uppföljning enligt artikel 97.3 andra stycket i förordning (EU) nr 1306/2013.
3. För ett representativt urval ska 20-25 % av det lägsta antalet stödmottagare som ska kontrolleras på plats i enlighet med artikel 68.1 första stycket väljas ut slumpvis. Om antalet stödmottagare som ska bli föremål för kontroller på plats är större än det lägsta antalet får procentandelen slumpvis utvalda stödmottagare i det kompletterande provet inte överskrida 25 %.
4. En del av kontrollprovurvalet kan i tillämpliga fall göras på grundval av tillgängliga uppgifter före utgången av den aktuella ansökningsperioden. Det preliminära urvalet ska fullgöras när samtliga relevanta ansökningar finns tillgängliga.
5. Urvalet av stödmottagare som ska kontrolleras i enlighet med artikel 68.1 ska väljas från de kontrollprovurval av stödmottagare som redan gjorts i enlighet med artiklarna 30 och 34 och för vilka de berörda kraven och normerna gäller. Denna möjlighet gäller emellertid inte för de kontroller som ska göras avseende stödmottagare inom stödsystemen inom vinsektorn enligt artiklarna 46 och 47 i förordning (EU) nr 1308/2013.
6. Genom undantag från artikel 68.1 får provurvalet av stödmottagare för kontroller på plats avse minst 1 % från vardera av följande populationer av stödmottagare som omfattas av tvärvillkoren enligt artikel 92 i förordning (EU) nr 1306/2013:
a)
Stödmottagare som får direktstöd enligt förordning (EU) nr 1307/2013.
b)
Stödmottagare som får stöd inom vinsektorn enligt artiklarna 46 och 47 i förordning (EU) nr 1308/2013.
c)
Stödmottagare som får det årliga bidraget enligt artikel 21.1 led a och b och artiklarna 28-31, 33 och 34 i förordning (EU) nr 1305/2013.
7. Om det på grundval av den riskanalys som gjorts på gårdsnivå konstateras att icke-stödmottagare utgör en större risk än stödmottagarna enligt artikel 92 i förordning (EU) nr 1306/2013 får dessa ersättas med icke-stödmottagare. Även i detta fall ska det totala antalet kontrollerade jordbrukare motsvara den kontrollnivå som föreskrivs i artikel 68.1 i denna förordning. Ersättningar av detta slag ska vederbörligen motiveras och dokumenteras.
8. En kombination av åtgärderna i punkterna 5 och 6 får användas om det kan leda till ett effektivare system.
Artikel 70
Efterlevnaden av villkor och normer
1. I tillämpliga fall ska frågan huruvida ett krav eller en norm efterlevs avgöras på det sätt som föreskrivs i den lagstiftning som är tillämplig för det krav eller den norm som berörs.
2. I andra fall ska detta vid behov avgöras på lämpligt sätt som beslutas av den behöriga kontrollmyndigheten och som säkerställer en noggrannhet som minst motsvarar den som krävs för officiella kontroller enligt nationella regler.
3. Där så är lämpligt kan kontroller på plats utföras med hjälp av teknik för fjärranalys.
Artikel 71
Omfattning av kontroller på plats
1. Vid kontroll av provurvalet enligt artikel 68.1 ska den behöriga kontrollmyndigheten se till att det för alla utvalda stödmottagare kontrolleras att de villkor och normer som omfattas av den behöriga myndighetens ansvarsområde är uppfyllda.
Om den lägsta kontrollnivån uppnås på rättsakts- eller normnivå eller med avseende på en grupp av rättsakter eller normer i enlighet med bestämmelserna i artikel 68.1 tredje stycket, ska de utvalda stödmottagarna kontrolleras när det gäller efterlevnaden av den berörda rättsakten eller normen eller gruppen av rättsakter eller normer, utan att detta påverkar första stycket.
Om en grupp personer enligt artiklarna 28 och 29 i förordning (EU) nr 1305/2013 väljs ut för det provurval som avses i artikel 68.1 i denna förordning ska den behöriga myndigheten säkra att alla gruppmedlemmar kontrolleras med avseende på de villkor och normer som de omfattas av.
I allmänhet ska varje stödmottagare som valts ut för en kontroll på plats kontrolleras vid ett tillfälle då de flesta av de villkor och normer för vilka urvalet gjorts kan kontrolleras. Medlemsstaterna ska emellertid se till att en adekvat kontrollnivå uppnås för alla villkor och normer under årets lopp.
2. I tillämpliga fall ska kontroller på plats omfatta jordbruksföretagets hela jordbruksareal. Den fysiska kontroll av marken som utgör en del av kontrollen på plats får dock begränsas till ett provurval som omfattar minst hälften av de skiften på jordbruksföretaget som kraven eller normerna berör, förutsatt att ett sådant urval garanterar en tillförlitlig och representativ kontrollnivå vad gäller efterlevnaden av kraven och normerna.
Första stycket ska inte påverka beräkningen och tillämpningen av den administrativa sanktion som avses i avdelning IV kapitel II i delegerad förordning (EU) nr 640/2014 och i kapitel III i denna avdelning. När kontrollen av provurvalet avslöjar bristande efterlevnad ska provurvalet av faktiskt kontrollerade jordbruksskiften utökas.
Om så föreskrivs i den lagstiftning som berör rättsakten eller normerna får den faktiska kontrollen av överensstämmelse med villkor och normer som ingår i kontrollen på plats dessutom begränsas till ett representativt urval av de objekt som ska kontrolleras. Medlemsstaten ska emellertid se till att kontrollerna genomförs för alla villkor och normer vars efterlevnad kan kontrolleras vid besökstillfället.
3. De kontroller som avses i punkt 1 ska generellt genomföras under ett och samma kontrollbesök. Häri ska ingå kontroll av efterlevnaden av de villkor och normer som kan kontrolleras vid det aktuella besöket. Syftet med kontrollerna ska vara att kontrollera eventuell bristande efterlevnad avseende de villkoren och normerna och vidare, att identifiera de fall som måste följas upp genom kompletterande kontroller.
4. Kontrollerna på plats på gårdsnivå kan ersättas med administrativa kontroller på villkor att medlemsstaten säkrar att de administrativa kontrollerna är minst lika effektiva som kontrollerna på plats.
5. Vid genomförandet av kontroller på plats kan medlemsstaterna tillämpa objektiva specifika kontrollindikatorer för vissa krav och normer, förutsatt att de ser till att kontrollen av de berörda kraven och normerna är minst lika effektiv som kontroller på plats utan tillämpning av dessa indikatorer.
Indikatorerna ska vara direkt kopplade till de krav eller normer de står för och omfatta alla element som ska granskas vid en kontroll av de aktuella kraven eller normerna.
6. Kontrollerna på plats avseende det provurval som avses i artikel 68.1 i denna förordning ska genomföras under samma kalenderår som stödansökningarna och stödanspråken lämnas in, eller vad gäller ansökningar om stöd inom vinsektorn enligt artiklarna 46 och 47 i förordning (EU) nr 1308/2013, vid valfri tidpunkt under den tidsperiod som anges i artikel 97.1 andra stycket i förordning (EU) nr 1306/2013.
Artikel 72
Kontrollrapport
1. Varje kontroll på plats som genomförs i enlighet med denna avdelning ska bli föremål för en kontrollrapport som ska utarbetas av den behöriga kontrollmyndigheten eller under dess ansvar.
Rapporten ska omfatta följande delar:
a)
En allmän del med bland annat uppgift om följande:
i)
Den stödmottagare som valts ut för kontroll på plats.
ii)
Vilka personer som närvarat.
iii)
Uppgift om huruvida besöket var anmält i förväg till stödmottagaren och, i så fall, hur lång tid i förväg.
b)
En del där det särskilt redogörs för hur efterlevnaden av varje enskild rättsakt och norm har kontrollerats, med bland annat följande uppgifter:
i)
De villkor och normer som kontrollerades på plats.
ii)
Kontrollernas utformning och omfattning.
iii)
Resultaten.
iv)
De rättsakter och normer avseende vilka bristande efterlevnad konstaterats.
c)
En utvärderingsdel där man för varje enskild rättsakt eller norm gör en bedömning av den bristande efterlevnadens omfattning på grundval av dess allvar, omfattning, varaktighet och upprepning i enlighet med artikel 99.1 i förordning (EU) nr 1306/2013, med uppgift om alla eventuella faktorer som kan tänkas öka eller reducera den minskning som ska tillämpas.
Kontrollrapporten ska innehålla uppgifter om de fall då bestämmelser avseende vissa villkor och normer ger en marginal som gör det möjligt att inte fortsätta uppföljningen av en konstaterad bristande efterlevnad eller om stöd beviljas enligt artikel 17.5 och 17.6 i förordning (EU) nr 1305/2013.
2. Punkt 1 ska tillämpas oavsett om stödmottagaren i fråga valts ut för kontroll på plats enligt artikel 69, kontrollerats på plats enligt den lagstiftning som gäller för villkoren och normerna enligt artikel 68.2 eller kontrollerats som uppföljning till en bristande efterlevnad som kommit till den behöriga myndighetens kännedom på annan väg.
3. Stödmottagaren ska inom tre månader efter datumet för kontrollen på plats informeras om de fall av bristande efterlevnad som upptäckts.
Utom om stödmottagaren har vidtagit omedelbara åtgärder som innebär att den bristande efterlevnad som konstaterats i den mening som avses i artikel 99.2 andra stycket i förordning (EU) nr 1306/2013 upphör, ska stödmottagaren, inom den tidsfrist som anges i första stycket i denna punkt, informeras om sin skyldighet att vidta korrigerande åtgärder enligt artikel 99.2 andra stycket i förordning (EU) nr 1306/2013.
Utom om stödmottagaren har vidtagit omedelbara korrigerande åtgärder som innebär att den bristande efterlevnad som konstaterats i den mening som avses i artikel 97.3 i förordning (EU) nr 1306/2013 upphör, ska stödmottagaren, inom högst en månad efter det att beslutet om att inte tillämpa någon administrativ sanktion enligt den artikeln fattas, informeras om att korrigerande åtgärder ska vidtas.
4. Om inte annat följer av någon särskild bestämmelse i den lagstiftning som är tillämplig för kraven och normerna i fråga ska kontrollrapporten färdigställas inom en månad efter kontrollen på plats. Denna period får dock förlängas till tre månader om så är motiverat, särskilt om en kemisk eller fysikalisk analys kräver detta.
I de fall den behöriga kontrollmyndigheten inte är det utbetalande organet, ska kontrollrapporten, och på begäran relevanta styrkande handlingar, skickas till det utbetalande organet eller samordningsmyndigheten eller göras tillgängliga för dessa, inom en månad efter det att den har färdigställts.
Om rapporten inte innehåller några kontrollresultat får en medlemsstat emellertid besluta att den inte behöver skickas, förutsatt att den görs direkt tillgänglig för utbetalningsstället eller den samordnande myndigheten en månad efter färdigställandet.
KAPITEL III
Beräkning och tillämpning av administrativa sanktioner
Artikel 73
Allmänna principer
1. Om mer än ett utbetalande organ ansvarar för förvaltningen av de olika system som förtecknas i bilaga I till förordning (EU) nr 1307/2013, de åtgärder som avses i artikel 21.1 leden a och b, artiklarna 28-31, 33 och 34 i förordning (EU) nr 1305/2013 och de stöd inom vinsektorn som avses i artiklarna 46 och 47 i förordning (EU) nr 1308/2013 ska medlemsstaterna säkerställa att konstaterade fall av bristande efterlevnad och eventuella motsvarande administrativa sanktioner meddelas till samtliga utbetalande organ som berörs. Häri ingår de fall då bristande efterlevnad av stödvillkoren också innebär bristande efterlevnad av tvärvillkoren och omvänt. Medlemsstaterna ska, i tillämpliga fall, se till att en enhetlig minskningssats tillämpas.
2. Om mer än ett fall av bristande efterlevnad avseende olika rättsakter eller normer konstateras inom ett och samma tvärvillkorsområde ska de fallen betraktas som en enda bristande efterlevnad i samband med fastställandet av minskningen i enlighet med artiklarna 39.1 och 40 i delegerad förordning (EU) nr 640/2014.
3. En bristande efterlevnad av en norm som samtidigt utgör en bristande efterlevnad av ett villkor ska räknas som en enda bristande efterlevnad. Vid beräkningen av minskningar ska den bristande efterlevnaden räknas som en del av det område som kravet tillhör.
4. Den administrativa sanktionen ska tillämpas på hela stödbeloppet enligt artikel 92 i förordning (EU) nr 1306/2013 som har betalats ut eller ska betalas ut till stödmottagaren,
a)
på grundval av stödansökningar eller stödanspråk som stödmottagaren har lämnat in eller ska lämna in under kontrollresultatsåret, och/eller
b)
på de stödansökningar som lämnats in avseende stöd inom vinsektorn enligt artiklarna 46 och 47 i förordning (EU) nr 1308/2013.
Beträffande led b i första stycket ska det aktuella beloppet delas med tre i fråga om omstrukturering och omställning.
5. I fråga om en grupp av personer enligt artiklarna 28 och 29 i förordning (EU) nr 1305/2013 ska den procentuella minskningen beräknas i enlighet med kapitel III i denna avdelning och avdelning IV kapitel II i delegerad förordning (EU) nr 640/2014. I det fallet får medlemsstaten av proportionalitetsskäl tillämpa den procentuella minskningssatsen på den del av subventionen som tilldelats den gruppmedlem som brustit i efterlevnaden.
Artikel 74
Beräkning och tillämpning av administrativa sanktioner vid försummelse
1. Om mer än ett fall av bristande efterlevnad på grund av försummelse konstaterats för olika tvärvillkorsområden, ska det förfarande för att fastställa minskningen som anges i artikel 39.1 i delegerad förordning (EU) nr 640/2014 tillämpas för varje enskilt fall av bristande efterlevnad.
De resulterande procentsatserna för minskningarna ska adderas. Minskningen får dock uppgå till högst 5 % av det totala belopp som avses i artikel 73.4 i denna förordning.
2. Om upprepad bristande efterlevnad konstateras tillsammans med en annan bristande efterlevnad eller en annan upprepad bristande efterlevnad ska de resulterande procentsatserna för minskningarna adderas. Minskningen får dock uppgå till högst 15 % av det totala belopp som avses i artikel 73.4.
Artikel 75
Beräkning och tillämpning av administrativa sanktioner vid avsiktlig bristande efterlevnad
Om det konstateras avsiktlig bristande efterlevnad av extrem karaktär när det gäller omfattning, allvar eller varaktighet ska stödmottagaren utöver den sanktion som ska beräknas och tillämpas i enlighet med artikel 40 i delegerad förordning (EU) nr 640/2014 dessutom uteslutas från samtliga stöd som avses i artikel 92 i förordning (EU) nr 1306/2013 under det följande kalenderåret.
AVDELNING VI
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 76
Ikraftträdande och tillämpning
Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas på ansökningar om direktstöd, ansökningar om landsbygdsutvecklingsstöd och stödanspråk som avser regleringsår eller bidragsperioder som börjar från och med den 1 januari 2015.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 17 juli 2014.