PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 999/2014
ze dne 23. září 2014
o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz dusičnanu amonného pocházejícího z Ruska po přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 11 odst. 2 a 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
1.1 Platná opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 2022/95 (2) uložila Rada konečné antidumpingové clo na dovoz dusičnanu amonného v současnosti kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90 pocházejícího z Ruska. Na základě dalšího šetření, v rámci kterého se zjistilo, že se clo nepromítá do ceny výrobku, byla opatření pozměněna nařízením Rady (ES) č. 663/98 (3). V návaznosti na první přezkum před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 a první prozatímní přezkum podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1225/2009 (dále jen základní nařízení) uložila Rada nařízením (ES) č. 658/2002 (4) konečné antidumpingové clo z dovozu dusičnanu amonného kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90 pocházejícího z Ruska ve výši 47,07 EUR za tunu. Následně byl proveden prozatímní přezkum definice výrobku podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení a nařízením Rady (ES) č. 945/2005 (5) bylo z dovozu pevných hnojiv kódů KN 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 a ex 3105 90 20 pocházejících z Ruska, jejichž obsah dusičnanu amonného je vyšší než 80 % hmotnostních, uloženo konečné antidumpingové clo v rozmezí od 41,42 EUR za tunu do 47,07 EUR za tunu.
(2)
Po druhém přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s čl. 11 odst. 2 a druhém částečném prozatímním přezkumu v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení Rada zachovala platná opatření nařízením (ES) č. 661/2008 (6). Clo se nezměnilo s výjimkou skupiny EuroChem (7), pro niž se pevná částka cla pohybovala mezi 28,88 EUR a 32,82 EUR za tunu.
(3)
Rozhodnutím 2008/577/ES (8) Evropská komise (dále jen Komise) přijala závazky na množstevní stropy, které nabídli ruští výrobci JSC Acron a JSC Dorogobuž, členové holdingové společnosti Acron (dále společně jen Acron), a skupina EuroChem. Rozhodnutím 2012/629/EU (9) Komise odvolala přijetí závazku nabídnutého skupinou EuroChem z důvodu neproveditelnosti závazku.
(4)
Rozsudkem ze dne 10. září 2008 (10), ve znění rozsudku ze dne 9. července 2009 (11) Tribunál zrušil nařízení (ES) č. 945/2005, pokud se týká podniku JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (Kirovo), který je součástí OJSC UCC UralChem (UralChem). Nařízením (ES) č. 989/2009 (12) Rada odpovídajícím způsobem změnila nařízení č. 661/2008. V důsledku toho se u společnosti Kirovo vztahuje antidumpingové clo (47,07 EUR za tunu) pouze na dovoz dusičnanu amonného v současnosti kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90.
1.2 Žádost o přezkum před pozbytím platnosti
(5)
Po zveřejnění oznámení o nadcházejícím pozbytí platnosti (13) antidumpingových opatření obdržela Komise žádost o zahájení přezkumu před pozbytím platnosti těchto opatření podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení. Žádost podalo dne 28. března 2013 sdružení výrobců hnojiv v Unii „Fertilisers Europe“ (dále jen „žadatel“) jménem výrobců v Unii představujících více než 25 % celkové výroby dotčeného výrobku.
(6)
Žádost byla zdůvodněna tím, že důsledkem ukončení účinnosti opatření bude s největší pravděpodobností další pokračování nebo obnovení dumpingu a újmy pro výrobní odvětví Unie.
(7)
Po poskytnutí informací Sdružení ruských výrobců hnojiv (dále jen „RFPA“) namítlo, že žádost o přezkum podpořila jen část výrobců dusičnanu amonného jako hnojiva (FGAN) v Unii a že výrobci v Unii všech stupňů dusičnanu amonného a jiných hnojiv s obsahem dusičnanu amonného představují objem třikrát větší než je objem žadatele. Tato námitka je však neopodstatněná, jelikož žadatel a podporovatelé žádosti jsou výrobci FGAN stejně jako ostatních výrobků, jichž se týká tento přezkum před pozbytím platnosti. Žádost proto podpořili nejen výrobci FGAN, ale také výrobci jiných typů dotčeného výrobku a kvantitativní práh pro zahájení přezkumu byl splněn.
1.3 Zahájení přezkumu před pozbytím platnosti
(8)
Komise po konzultaci s poradním výborem dospěla k závěru, že zahájení přezkumu před pozbytím platnosti je zdůvodněno dostatečnými důkazy, a dne 12. července 2013 zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (dále jen oznámení o zahájení přezkumu) (14) oznámila zahájení přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(9)
RFPA předložilo připomínky k platným opatřením a napadlo jejich legalitu před zahájením šetření. Tatáž strana rovněž tvrdila, že neexistují žádné důvody pro zahájení přezkumu před pozbytím platnosti, které by vyplývaly z údajů zaslaných Komisi před zahájením přezkumu o pravděpodobnosti pokračování nebo obnovení dumpingu a újmy v případě, že by opatření pozbyla platnosti.
(10)
Útvary Komise odpověděly této zúčastněné straně, že názory jiných stran, než je žadatel, podrobně zkoumají až po zahájení šetření.
(11)
Tatáž zúčastněná strana také požádala o přístup k žádosti o přezkum před pozbytím platnosti ve znění podaném dne 28. března 2013, jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení, jakož i k písemnému upozornění na nedostatky, které vydaly útvary Komise žadatelům k jejich žádosti o přezkum před pozbytím platnosti, aby mohla lépe využít svých práv na obhajobu. Útvary Komise informovaly zúčastněnou stranu, že rozhodnutí zahájit šetření vycházelo pouze z konsolidovaného znění žádosti, do něhož již byla zakomponována reakce na písemné upozornění na nedostatky. Dřívější znění a předlohy jsou irelevantní. Neumožnění přístupu k dřívějšímu znění a k dopisu by neznamenalo porušení práva této strany na obhajobu. Uvedená strana požádala úředníka pro slyšení GŘ pro obchod, aby zasáhl ve věci tohoto údajného porušení práva na obhajobu. Úředník pro slyšení potvrdil stanovisko útvarů Komise dne 4. března 2014.
(12)
Zúčastněná strana také požádala o zpřístupnění žádostí o přezkum před pozbytím platnosti týkajících se dalších dvou různých řízení. Tato strana tvrdila, že tyto žádosti byly zamítnuty jako neodůvodněné a že přístup k těmto dokumentům by jí umožnil porovnat okolnosti těchto dvou případů s tímto přezkumem, pochopit, jak Komise analyzovala dostatečnou podloženost žádostí v jednotlivých případech, a tím přiměřeně vykonávat svá práva na obhajobu. Strana obdržela od útvarů Komise vysvětlení a úředník pro slyšení potvrdil stanovisko útvarů Komise dne 4. března 2014.
1.4 Šetření
1.4.1 Období přezkumného šetření a posuzované období
(13)
Šetření týkající se pokračování a obnovení dumpingu se týkalo období od 1. července 2012 do 30. června 2013 (dále jen období přezkumného šetření nebo OPŠ). Přezkoumání trendů významných pro posouzení pravděpodobnosti obnovení újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do 30. června 2013 (dále jen posuzované období).
(14)
Po poskytnutí informací sdružení RFPA tvrdilo, že oproti předchozímu přezkumu před pozbytím platnosti, který vedl k nařízení (ES) č. 661/2008, došlo k neopodstatněné změně v metodice, jelikož období posuzované v rámci uvedeného přezkumu bylo delší.
(15)
Komise se domnívá, že okolnosti, jak je uvádí RFPA, nepředstavují změnu metodiky ve smyslu čl. 11 odst. 9 základního nařízení. V každém případě by se mělo poznamenat následující. Komise běžně postupuje tak, že posuzované období obvykle pokrývá období přezkumného šetření a tři předcházející kalendářní roky, ledaže období přezkumného šetření samo pokrývá značnou část předchozího kalendářního roku. Jelikož nastala právě tato druhá situace, lze výjimečně zohlednit čtyři kalendářní roky. Tak tomu bylo v předchozím přezkumu před pozbytím platnosti. Toto tvrzení se proto odmítá.
1.4.2 Strany dotčené šetřením
(16)
V oznámení o zahájení řízení Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se jí přihlásily a mohly se tak zúčastnit šetření. Kromě toho Komise zvlášť informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce a orgány Ruska (dále jen dotčená země), známé dovozce, dodavatele a uživatele, obchodníky, jakož i sdružení, o nichž je známo, že se jich zahájení šetření týká, a vyzvala je, aby se zúčastnili.
(17)
Zúčastněné strany měly příležitost vyjádřit se k zahájení šetření a požádat o slyšení u Komise nebo u úředníka pro slyšení z Generálního ředitelství pro obchod.
1.4.3 Výběr vzorku
(18)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že možná bude nutné vybrat vzorek zúčastněných stran v souladu s článkem 17 základního nařízení.
a) Výběr vzorku výrobců v Unii
(19)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Komise vybrala vzorek na základě výroby v Unii a objemu prodeje obdobného výrobku na trhu Unie v období přezkumného šetření. Tento vzorek sestával ze čtyř výrobců v Unii se sídlem ve Francii, Litvě, Polsku a Spojeném království (15), kteří představují přibližně 42 % výroby Unie a 41 % prodeje v Unii. Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily.
(20)
Jedna zúčastněná strana namítala, že v předběžně vybraném vzorku výrobců v Unii by měli být pouze výrobci dusičnanu amonného v současnosti kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90, jak bylo původně stanoveno v nařízení (ES) č. 2022/95, a nikoliv také výrobci pevných hnojiv, jejichž obsah dusičnanu amonného je vyšší než 80 % hmotnostních, v současnosti kódů KN ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 a ex 3105 90 20, jak je stanoveno v nařízení (ES) č. 945/2005.
(21)
Důvodem této námitky byla skutečnost, že rozsudek Soudu prvního stupně ve věci T-348/05, uvedený ve 4. bodě odůvodnění, zrušil nařízení (ES) č. 945/2005, které rozšířilo definici výrobku oproti původnímu šetření.
(22)
Tato námitka je nepodložená. Předmětný rozsudek zrušil nařízení (ES) č. 945/2005 pouze do té míry, do jaké se týká jednoho ruského vyvážejícího výrobce. Pro všechny ostatní ruské výrobce zůstává použitelné vymezení výrobku tak, jak je uvedeno v nařízení (ES) č. 945/2005. V každém případě všichni výrobci v Unii zařazení do vzorku vyrábějí dusičnan amonný v současnosti kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90. Výrobní odvětví Unie vyrábí pevná hnojiva spadající pod jiné kódy KN, která jsou prostě výsledkem dalších chemických činností nebo míchání s cílem vytvořit směsná hnojiva, označovaná rovněž jako „stabilizovaná hnojiva“ nebo „směsi“, za podmínky, že v nich obsah dusíku přesahuje 28 % hmotnostních, nebo že obsah dusičnanu amonného přesahuje 80 % hmotnostních.
(23)
Proto je tento vzorek pro výrobní odvětví Unie reprezentativní.
b) Výběr vzorku dovozců
(24)
Aby mohla rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala Komise dovozce, kteří nejsou ve spojení, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení.
(25)
Na formulář pro výběr vzorku neodpověděl žádný dovozce, který nebyl ve spojení, a výběr vzorku nebyl tudíž nutný.
c) Výběr vzorku vyvážejících výrobců v Rusku
(26)
Aby mohla rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala Komise všechny vyvážející výrobce v Rusku, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení. Mimoto Komise požádala stálou misi Ruska při Unii, aby identifikovala a/nebo oslovila případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(27)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo osm vyvážejících výrobců v dotčené zemi. Během období přezkumného šetření se dovoz do Unie uskutečňoval převážně v souladu se závazky, které byly přijaty. V souladu s článkem 17 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise vzorek čtyř vyvážejících výrobců, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřen. Tito výrobci realizovali největší objem celkového prodeje na vývoz. Patří mezi ně dvě společnosti, které během období přezkumného šetření prodávaly na vývoz do Unie podle závazku. Podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení byli všichni známí dotčení vyvážející výrobci a orgány v dotčené zemi konzultováni ohledně výběru vzorku. Nebyly předloženy žádné připomínky. Komise proto rozhodla zachovat navrhovaný vzorek a všechny zúčastněné strany byly odpovídajícím způsobem informovány o konečném výběru vzorku.
(28)
Komise vybrala do vzorku tyto čtyři společnosti:
-
Acron,
-
EuroChem,
-
UralChem,
-
OJSC SBU Azot (SBU Azot).
(29)
Podle odpovědí na formuláře pro výběr vzorku představoval vzorek 88 % celkového objemu prodeje na vývoz z Ruska (do Unie a do třetích zemí) během období přezkumného šetření.
1.4.4 Odpovědi na dotazník a inspekce na místě
(30)
Komise zaslala dotazníky všem ruským vyvážejícím výrobcům, kteří o to požádali, dále výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, uživatelům a obchodním sdružením, kteří se přihlásilo ve lhůtách uvedených v oznámení o zahájení řízení.
(31)
Odpovědi na dotazník došly od čtyř ruských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku a od čtyř výrobců v Unii zařazených do vzorku. Jedno obchodní sdružení zastupující uživatele, a sice Národní svaz zemědělců Anglie a Walesu (NFU), vyplnil dotazník jen zčásti.
(32)
Co se týče ruských vyvážejících výrobců, pouze Acron poskytl úplnou odpověď na dotazník. Zbývající tři společnosti zařazené do vzorku - EuroChem, UralChem a SBU Azot - poskytly pouze částečné odpovědi a omezily se jen na údaje týkající se kapacity, souhrnné číselné údaje o prodeji na úrovni ceny ze závodu a na některé informace o svých výrobních nákladech. Tyto částečné odpovědi neumožnily Komisi plně ověřit jejich údaje o prodeji a o jejich výrobních nákladech.
(33)
Komise informovala dotčené tři vyvážející výrobce zařazené do vzorku, že má v úmyslu použít článek 18 základního nařízení, které se týká neposkytnutých informací, a oni využili své právo na slyšení před úředníkem pro slyšení. Ve zvláštním informačním dokumentu poskytnutém každému ze tří dotčených vyvážejících výrobců vybraných do vzorku Komise kromě toho uvedla, které údaje uvedené společnosti použila ve své analýze a které považuje za neúplné, pročež použila dostupné údaje v souladu s čl. 18 odst. 1 základního nařízení. Komise konkrétně použila souhrnné číselné údaje o prodeji na úrovni ceny ze závodu namísto podrobných údajů založených na výpisech jednotlivých transakcí.
(34)
Sdružení zastupující dovozce, Evropské sdružení dovozců hnojiv (EFIA), jménem svých členů požádalo, aby bylo uznáno za zúčastněnou stranu, a předložilo písemné připomínky. Tři dovozci uvedli, že zastavili dovoz hnojiv pocházejících z Ruska.
(35)
Písemná podání došla také od několika sdružení uživatelů, jmenovitě od Výboru profesních zemědělských organizací v EU (COPA)/Všeobecné konfederace zemědělských družstev v EU (Cogeca), NFU, a od francouzských sdružení AFCOME (Association Française de Commercialisation et de Mélange d'Engrais) a AGPB (Association Générale des Producteurs de Blé et Autres Céréales).
(36)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné ke stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě podle článku 16 základního nařízení se uskutečnily v prostorách těchto společností:
Výrobci v Unii:
-
AB „ACHEMA“, Jonolaukio k., Ruklos sen., Jonavos r., Litva,
-
Grupa Azoty Zakłady Azotowe „Puławy“ S.A, Polsko,
-
Grow How UK limited, Ince, Spojené království,
-
YARA France S.A., Francie.
Vyvážející výrobci v Rusku
-
JSC Acron, JSC Dorogobuž, obchodník ve spojení se ZAO Agronova - Bryansk (Acron),
-
Eurochem MMC OJSC, OJSC Nevinnomyssky Azot a OJSC Novomoskowskaya a.s. Azot (EuroChem),
-
OJSC UCC UralChem, Berezniki Azot a Kirovo-Chepetsk Chemical works (UralChem),
-
Kemerovo JSC Azot a LLC Angarsk Nitrogent Fertilizer Plant (SBU Azot).
Dovozce ve spojení
-
Agronova Europe AG, Švýcarsko (ve spojení se společností Acron).
1.5 Poskytování informací
(37)
Dne 13. června 2014 poskytla Komise všem zúčastněným stranám základní skutečnosti a úvahy, na jejichž základě zamýšlela navrhnout zachování platných antidumpingových opatření, a vyzvala všechny zúčastněné strany, aby se vyjádřily. Komise posoudila vyjádření zúčastněných stran a případně je zohlednila.
(38)
Po poskytnutí informací RFPA zopakovalo, že prý během přezkumu došlo k několika údajným procesním vadám, a vzalo na vědomí odmítnutí Komise umožnit přístup k původní verzi žádosti podané žadatelem dne 28. března 2013 a údajně opožděné poskytnutí přístupu ke spisu nedůvěrného charakteru.
(39)
Co se týče žádosti o přístup k původní žádosti o přezkum, útvary Komise několikrát písemně i ústně, včetně na zasedání za předsednictví úředníka pro slyšení, vysvětlovaly důvody, proč této žádosti nemohlo být při platné právní úpravě vyhověno.
(40)
Pokud jde o údajně opožděné poskytnutí přístupu ke spisu nedůvěrného charakteru, Komise je toho názoru, že i kdyby toto tvrzení bylo opodstatněné, právo RFPA na obhajobu tím nebylo dotčeno. Především, Komise sdělila RFPA včas podstatné skutečnosti, na jejichž základě Komise zamýšlela pokračovat v opatřeních, a poskytla RFPA dostatek času na reakci. Za druhé, před tímto poskytnutím informací byl RFPA umožněn přístup k celému spisu nedůvěrného charakteru.
(41)
RFPA rovněž tvrdilo, že „v rozporu běžnou praxí“ nebyla do spisu nedůvěrného charakteru zanesena setkání mezi útvary Komise a žadatelem v květnu a dubnu 2014 a že neúplné údaje, které žadatel předložil v květnu 2014, nebyly doprovázeny přiměřeným shrnutím bez důvěrných skutečností.
(42)
Běžně se postupuje tak, že zúčastněné strany žádající o slyšení předkládají svá stanoviska ústně a přikládají k tomu písemná podání. Nedůvěrné verze těchto podání se zakládají do spisu, který je přístupný pro kontrolu a může do něj nahlížet kterákoli další zúčastněná strana. V těchto dokumentech jsou zaznamenána setkání a slyšení, které uskutečnily útvary Komise. Toto tvrzení se proto zamítá jako věcně nesprávné.
(43)
Pokud jde o druhé tvrzení, nedůvěrné znění neúplných údajů předložené v květnu 2014 nemohlo být podáno jiným způsobem, aniž by došlo k vyzrazení obchodního tajemství výrobců v Unii. Ani toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1 Dotčený výrobek
(44)
Výrobek, jehož se týká tento přezkum, je stejný, jako výrobek definovaný v nařízení (ES) č. 661/2008, tj. pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného, v současnosti kódů KN 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 a ex 3105 90 20 a pocházející z Ruska (dále jen „dotčený výrobek“). Pokud však jde o dusičnan amonný vyráběný společností JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (Kirovo), ve smyslu nařízení (ES) 989/2009 je dotčeným výrobkem pouze výrobek kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90.
(45)
Hlavní surovinou používanou při výrobě dusičnanu amonného je plyn, který představuje 70 % až 80 % celkových výrobních nákladů. Definice výrobku byla v roce 2005 rozšířena za tím účelem, aby zahrnovala také dusičnan amonný obohacený o fosfor nebo draselné živiny, neboť se zjistilo, že tyto směsi mají v podstatě stejné základní fyzikální a chemické vlastnosti a stejné agronomické vlastnosti.
(46)
Je třeba poznamenat, že pod kódy KN 3102 30 90 a 3102 40 90 (neboli „dusičnan amonný jiný než ve vodných roztocích“ a „směsi dusičnanu amonného s uhličitanem vápenatým nebo s jinými anorganickými nehnojivými látkami o obsahu dusíku převyšujícím 28 % hmotnostních“) může spadat dusičnan amonný používaný pro průmyslové účely (např. pro výrobu výbušnin), jakož i dusičnan amonný používaný pro zemědělské účely. Oba typy mají stejné technické a chemické vlastnosti, mohou být snadno zaměnitelné a lze je považovat za dotčený výrobek.
(47)
Po poskytnutí informací zástupci ruských orgánů uvedli, že rozšíření definice výrobku z roku 2005 je v rozporu s antidumpingovou dohodou WTO, jelikož ve vztahu k dalším výrobkům, na které se vztahuje rozšíření z roku 2005, by nebyl zjištěn žádný dumping, újma či příčinná souvislost.
(48)
Toto tvrzení je nepodložené z důvodů, které již byly uvedeny výše v 22. bodě odůvodnění, a bylo proto odmítnuto.
2.2 Obdobný výrobek
(49)
Stejně jako v předchozích šetřeních bylo zjištěno, že dusičnan amonný vyráběný a prodávaný na domácím trhu v Rusku a dusičnan amonný vyvážený do Unie z Ruska mají stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a použití. Pro účely stávajícího šetření jsou tedy ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení obdobnými výrobky.
(50)
Dusičnan amonný vyráběný výrobním odvětvím Unie je, pokud jde o fyzikální a technické vlastnosti, obdobným výrobkem k dusičnanu amonnému, který Rusko vyváží do Unie.
3. PRAVDĚPODOBNOST POKRAČOVÁNÍ NEBO OBNOVENÍ DUMPINGU
3.1 Předběžné poznámky
(51)
V souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení Komise zkoumala, zda by pravděpodobně došlo k pokračování nebo obnovení dumpingu, pokud by stávající opatření pozbyla platnosti.
3.2 Dumping dovozu během období přezkumného šetření
(52)
Jak je uvedeno v 32. bodě odůvodnění, pouze jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku (Acron) při šetření plně spolupracoval. Jak je však uvedeno v 3. bodě odůvodnění, v roce 2008 přijala Komise cenový závazek společnosti Acron, který byl stále v platnosti během období přezkumného šetření. V důsledku existence cenového závazku byly vývozní ceny společnosti Acron během období přezkumného šetření určovány podle tohoto cenového závazku, který stanoví minimální dovozní cenu. V důsledku toho nebyly tyto vývozní ceny považovány za spolehlivé při posuzování toho, zda by dumping pravděpodobně pokračoval nebo se obnovil, pokud by antidumpingová opatření pozbyla platnosti.
(53)
Po poskytnutí informací RFPA tvrdilo, že to znamená, že Komise nezjistila žádný skutečný dumping. Není to přesné. Vzhledem k tomu, že ruští vyvážející výrobci zařazení do vzorku s výjimkou společnosti Acron plně nespolupracovali, Komise neměla k dispozici dostatek údajů k tomu, aby mohla vypočítat dumping na základě vlastních údajů těchto společností. U Acronu mohla provést výpočet dumpingu, ale jak je vysvětleno v 52. bodě odůvodnění, Komise se domnívala, že údaje této společnosti nejsou pro účely tohoto přezkumu před pozbytím platnosti spolehlivé.
(54)
Acron namítala, že tvrzení Komise o nespolehlivosti jejích skutečných cen pro EU kvůli existenci cenového závazku, a tudíž o nepoužitelnosti těchto cen pro stanovení vývozní ceny, je protiprávní. Takto však Komise neargumentovala. Komise netvrdila, že vývozní ceny nemohly být jako takové použity kvůli cenovému závazku, nýbrž to, že tyto vývozní ceny byly považovány za nespolehlivé při analýze pravděpodobnosti pokračování nebo obnovení dumpingu za specifických okolností tohoto šetření. Komise nepovažuje vývozní ceny založené na cenovém závazku za užitečný ukazatel pro analýzu budoucího chování vyvážejících výrobců při neexistenci opatření a cenového závazku.
(55)
Na rozdíl od toho, co tvrdila Acron, její vývozní ceny do EU nelze považovat pouze za výsledek běžných tržních podmínek. Během celého období přezkumného šetření byla Acron jediným ruským vyvážejícím výrobcem, který měl prospěch z cenového závazku, přičemž na všechny ostatní ruské vyvážející výrobce se vztahovalo clo. Tyto prvky určitě ovlivňovaly soutěžní postavení společnosti Acron jako jediného ruského dodavatele na trh EU.
3.3 Pravděpodobnost obnovení dumpingu
(56)
Ve světle úvah uvedených v 52. až 55. bodě odůvodnění Komise zkoumala, zda existuje důkaz o pravděpodobnosti obnovení dumpingu, pokud by opatření pozbyla platnosti. Komise analyzovala tyto faktory: vývozní cena z Ruska do jiných destinací, výrobní kapacita a nevyužitá kapacita v Rusku jako celek a přitažlivost trhu Unie a jiných třetích zemí.
3.3.1 Vývoz z Ruska do jiných destinací
(57)
Komise zjistila, že vážená průměrná vývozní cena ze závodu společnosti Acron na trhy třetích zemí, jako je Brazílie, Kolumbie a Peru, byla během období přezkumného šetření nižší než skutečná průměrná cena uhrazená nebo splatná na domácím trhu během období přezkumného šetření. Acron tudíž prodávala za dumpingové ceny na trhy třetích zemí, zejména do Brazílie, která byla z třetích zemí nejdůležitějším vývozním trhem.
(58)
Pokud jde o ostatní tři vyvážející výrobce zařazené do vzorku, Komise rovněž zjistila, že jejich vážené průměrné prodejní ceny ze závodu do třetích zemí, jako je Brazílie, Peru, Kolumbie, Ukrajina a Kazachstán, byly u všech tří nižší než jejich průměrné ceny ze závodu uhrazené nebo splatné na domácím trhu během období přezkumného šetření, a prodávaly tedy také za dumpingové ceny. Toto zjištění vycházelo z ověřených údajů od ruských vyvážejících výrobců, kteří představovali přibližně 80 % vývozu do třetích zemí. Nebylo tudíž nutné, aby Komise sáhla po ruských statistikách o vývozu, jak navrhlo RFPA. Všichni čtyři vyvážející výrobci vybraní do vzorku vyváželi během období přezkumného šetření do třetích zemí za udržitelné ceny.
(59)
RFPA tvrdilo, že z údajů dostupných v informačním dokumentu vyplývá, že pokud jde o Eurochem, k dumpingu nedochází, nebo v nejlepším případě dochází k bezvýznamnému (de minimis) dumpingu. Toto tvrzení není na místě. Účelem této analýzy není vypočítávat přesné dumpingové rozpětí společnosti Eurochem, ale určit, zda existuje pravděpodobnost opakování dumpingu ze strany Ruska, pokud by opatření pozbyla platnosti. V této souvislosti šetření odhalilo, a to i u společnosti Eurochem, že průměrné ceny ze závodu pro třetí země byly nižší než její průměrné ceny ze závodu na domácím trhu, a že tedy prodávala za dumpingové ceny. Cenová politika společnosti Eurochem u prodeje do třetích zemí (prodej na vývoz levnější než prodej na domácím trhu) je jedním z významných faktorů, o které se opíral celkový závěr, že dumping do EU by se pravděpodobně obnovil, pokud by opatření pozbyla platnosti.
(60)
RFPA tvrdilo, že pro výpočet dumpingu nebyla použita vhodná metodika. Jak už bylo vysvětleno, Komise nepočítala dumpingová rozpětí, pouze porovnala průměrné ceny ze závodu na domácím trhu s vývozními cenami ze závodu na základě údajů od společností zařazených do vzorku. Je-li obnovení dumpingu pravděpodobné, není nutné vypočítávat přesné dumpingové rozpětí, a proto neexistoval žádný důvod pro použití hodnoty CIF, jak navrhovalo RFPA.
(61)
RFPA namítalo, že Komise neporovnala ceny jednotlivých typů výrobků a neprovedla úpravu o rozdíly v obchodních úrovních. Komise tuto námitku analyzovala a zjistila podobný cenový rozdíl, i kdyby bylo provedeno srovnání podle jednotlivých výrobků. Úpravy o rozdíly v obchodní úrovni by se každopádně nemohly provést, neboť společnosti vybrané do vzorku, s výjimkou společnosti Acron, spolupracovaly pouze částečně a neposkytly dostatečně podrobné údaje, zejména podrobné přehledy jednotlivých transakcí. Tento argument byl proto zamítnut.
(62)
Prodej na vývoz do Unie během období přezkumného šetření se nedal použít pro stanovení budoucího chování ostatních tří vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, a to z následujících důvodů. Během období přezkumného šetření společnost EuroChem, podobně jako Acron, vyvážela pouze v rámci cenového závazku. EuroChem prodávala do Unie pouze v době, kdy platil její závazek, avšak po odvolání závazku rozhodnutím Komise 2012/629/EU ze dne 11. října 2012 už neuskutečnila žádný prodej. Společnosti SBU Azot a UralChem dotčený výrobek do Unie během období přezkumného šetření neprodávaly.
(63)
Komise nepovažovala za nutné zjistit, zda byl prodej na domácím trhu realizován v běžném obchodním styku. Již ze skutečných cen na domácím trhu je totiž jasné, že prodej na vývoz na trhy třetích zemí je dumpingový. Kdyby se zkoumala výnosnost domácího prodeje a ten by byl shledán ztrátovým a musela by se vypočítávat běžná hodnota (na základě nákladů a přiměřeného zisku), mohlo by to vést pouze ke zvýšení běžné hodnoty, a tedy ke zjištění dumpingového rozpětí u vývozu na trhy třetích zemí.
(64)
V rámci přezkumu před pozbytím platnosti a analýzy pravděpodobnosti obnovení dumpingu stačí zjistit, zda je pravděpodobné obnovení dumpingu, pokud by opatření pozbyla platnosti. V důsledku toho Komise nepovažovala za nutné analyzovat ziskovost domácího prodeje, a proto neposuzovala spolehlivost výrobních nákladů v souladu s čl. 2 odst. 5 základního nařízení.
(65)
Vzhledem k výše uvedenému vyvozuje Komise závěr, že ruští vyvážející výrobci v současné době prodávají dotčený výrobek za dumpingové ceny do třetích zemí Latinské Ameriky, východní Evropy, Afriky a Asie. Během období přezkumného šetření účtovali čtyři vyvážející výrobci zařazení do vzorku třetím zemím průměrnou vývozní cenu ze závodu ve výši 201 EUR/tunu, zatímco průměrná cena ze závodu na domácím trhu činila 221 EUR/tunu. Komise se proto domnívá, že je pravděpodobné, že pokud by stávající opatření byla zrušena, ruští vyvážející výrobci by také do Unie prodávali za dumpingové ceny.
(66)
RFPA namítalo, že srovnávání ruských cen na domácím trhu s ruskými vývozními cenami do třetích zemí je nesmyslné. Komise se však v této souvislosti domnívá, že tyto ceny jsou důležitým ukazatelem pro posouzení toho, jak by se pravděpodobně vyvíjel budoucí vývoz do Unie, pokud by opatření pozbyla platnosti, neboť ruský vývoz do většiny třetích zemí nepodléhá antidumpingovým clům. Zejména když nejsou k dispozici spolehlivé údaje o ruském vývozu do Unie během období přezkumného šetření a, jak je vysvětleno v 52. bodě odůvodnění, vývozní ceny do třetích zemí hrají v celkovém hodnocení důležitou úlohu.
(67)
Ruská vláda a společnost Acron v tomto ohledu tvrdily, že zachování opatření je nelegální již jen proto, že tato opatření byla uložena nařízením (ES) č. 661/2008, s použitím nelegální metodiky úpravy ceny plynu při výpočtu běžné hodnoty.
(68)
Jak je uvedeno v 63. bodě odůvodnění, v rámci tohoto šetření Komise nepovažovala za nutné zjišťovat, zda byl prodej na domácím trhu uskutečněn v běžném obchodním styku, s tím eventuálním důsledkem, že by se musela vypočítávat běžná hodnota. Jak správně poukázala společnost Acron ve svém podání po poskytnutí informací, tím není vyloučeno početné zjišťování běžné hodnoty, včetně nezbytných úprav, bude-li to v případném budoucím šetření vhodné.
3.3.2 Volné kapacity
(69)
Komise zjistila volnou kapacitu známých ruských výrobců na následujícím základě. Údaje o volné kapacitě čtyř společností vybraných do vzorku vycházejí z jejich odpovědí na dotazník s tím, že v případě potřeby byly opraveny po inspekcích na místě. Zohledněna byla i celková volná kapacita závodů, kde se vyrábí dusičnan amonný používaný jako hnojivo a dusičnan amonný používaný pro průmyslové účely (např. výroba výbušnin), tzv. nízkohustotní dusičnan amonný, jenž je také dotčeným výrobkem, jak je uvedeno v 46. bodě odůvodnění. Ze stejného důvodu byla zohledněna také volná kapacita zařízení, která vyrábějí pouze dusičnan amonný používaný pro průmyslové účely. Celková volná kapacita společnosti Kirovo byla zahrnuta do výpočtu volné kapacity, jelikož volná kapacita pro jiné druhy dusičnanu amonného, které jsou v současnosti vyjmuty z uplatňování antidumpingových opatření (16), se dají velmi snadno použít k výrobě dusičnanu amonného kódů KN 3102 30 90 a 3102 40 90.
(70)
Ze zbývajících pěti ruských výrobců poskytla jedna společnost Komisi individuální odpověď o své volné kapacitě. Údaje o ostatních poskytlo RFPA.
(71)
Pokud byly skutečné údaje o výrobě od ruských výrobců nezařazených do vzorku vyšší než vykázaná výrobní kapacita, byla jako základ k určení skutečné kapacity brána skutečná výroba. V těchto případech se vykázaná kapacita týkala jmenovitých kapacit (tj. předpokládané kapacity výrobních zařízení), které nebyly opraveny po modernizaci vedoucí ke zvýšení kapacity.
(72)
Na tomto základě Komise stanovila, že během období přezkumného šetření ruští vyvážející výrobci disponovali celkovou výrobní kapacitou 9 592 000 tun, zatímco jejich skutečná výroba (včetně dusičnanu amonného používaného pro průmyslové účely a jiných druhů dusičnanu amonného v současnosti osvobozených od uplatňování antidumpingových opatření (17)) činila 8 519 105 tun.
(73)
Na rozdíl od tvrzení RFPA, totiž že instalovaná kapacita vyvážejících výrobců je bezezbytku využita, tedy měli vyvážející výrobci během období přezkumného šetření volnou kapacitu ve výši 1,07 milionu tun. Toto množství odpovídá 16,9 % spotřeby Unie (na základě spotřeby 6,35 milionu tun během období přezkumného šetření, viz bod 5.1 níže).
(74)
V rámci své výhledové analýzy však Komise také stanovila, že po období přezkumného šetření se kapacita dále zvýší přibližně o 472 000 tun díky instalaci nových kapacit u některých vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Celková volná kapacita činí tudíž 24,3 % spotřeby Unie.
(75)
Po poskytnutí informací RFPA trvalo na tom, že volná kapacita neexistuje, nebo přinejmenším na tom, aby Komise analyzovala skutečnost, že neexistují volné jmenovité kapacity. RFPA rovněž nesouhlasilo s tím, že po období přezkumného šetření byly vybudovány nové kapacity.
(76)
RFPA a ruští vyvážející výrobci uváděli svou instalovanou kapacitu na základě teoretické jmenovité kapacity, která v některých případech nezohledňovala modernizace z poslední doby. Komisi to bylo zřejmé po inspekcích na místě a vzala to v úvahu. Jak správně uvedlo RFPA ve svém podání po poskytnutí informací, vykázaná jmenovitá kapacita byla akceptována u těch ruských výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku a kteří vyráběli méně, než činila vykázaná kapacita. Pokud byly údaje o skutečné výrobě od ruských výrobců nezařazených do vzorku vyšší než vykázaná výrobní kapacita, byla skutečná výroba brána jako základ k určení skutečné kapacity. U třech výrobců nezařazených do vzorku, kteří neposkytli žádné údaje o kapacitě a výrobě, byly použity údaje od RFPA.
(77)
Komise to považuje za jasný a jednotný přístup ke stanovení celkové výrobní kapacity ruských výrobců dotčeného výrobku. Na rozdíl od toho, co se tvrdilo, byla na všechny výrobce uplatněna stejná metodika. Pokud byla skutečná produkce vyšší, než vykázaná jmenovitá kapacita, například z důvodu modernizace výrobních zařízení, Komise nevidí žádný důvod, proč by tato dodatečná kapacita neměla být zohledněna, poněvadž je zřejmé, že jmenovitá kapacita není přesná. Argument, že tato metodika prý není na trhu běžná, není důvodem pro ignorování údajů o skutečné výrobě. Také způsob výpočtu kapacity výrobního odvětví Unie, jak jej navrhuje RFPA, nemá žádný význam při určování celkové výrobní kapacity ruských výrobců.
(78)
Na rozdíl od toho, co tvrdilo RFPA, nevyužití v některých případech vykazovaných jmenovitých kapacit a jejich nahrazení skutečnými a většinou ověřenými údaji o výrobě neznamená, že Komise použila metodu nejlepších dostupných údajů ve smyslu článku 18 základního nařízení. Co se týče kapacity, Komise plně využila údaje poskytnuté samotnými ruskými výrobci, ale použila metodiku pro výpočet celkové výrobní kapacity, při níž zohlednila nejen jmenovitou kapacitu, ale také skutečnou výrobu a kapacitu. Tato metodika byla stanovena v obecném informačním dokumentu a výsledky uplatnění této metodiky rozepsané na každou společnost a dokonce na každý výrobní závod byly sděleny dotčeným společnostem. Při určování celkové výrobní kapacity tedy Komise pouze použila údaje, které poskytli ruští výrobci a RFPA. Byly poskytnuty všechny relevantní údaje a v tomto ohledu nebylo nutné použít jiné zdroje údajů.
(79)
Pokud jde obecně o výrobce, u nichž nebyla provedena inspekce, byly použity údaje o kapacitě a výrobě, které uvedli tito výrobci ve svých odpovědích. RFPA připomínkovalo výpočet kapacity některých společností a závodů. Argumentovalo, že v případě výrobce Uralchem Kirovo objem výroby během období přezkumného šetření, jak je uveden v informačním dokumentu, není správný. Komise to akceptovala a místo toho použila objem výroby uvedený v podání po poskytnutí informací. Byla také zohledněna technická zpráva o kapacitě, poskytnutá během návštěvy ve výrobním závodě v souvislosti s maximální dosaženou výrobou dusičnanu amonného v předmětném závodě, jak správně podotklo RFPA. Co se týče výrobce Uralchem Berezniki, při výpočtu kapacity bylo zohledněno 10 dnů na údržbu, které nahlásila tato společnost během inspekce. Připomínky o dalších odstávkách došlé po poskytnutí informací, nebyly podložené a zdá se, že vycházely z údajů jiné společnosti. Tyto připomínky byly proto zamítnuty.
(80)
Stejně tak připomínky týkající se určitých omezení ve výrobním procesu jiných výrobních závodů nebyly podložené, nedaly se ověřit, a proto také nebyly zohledněny. V případě jednoho konkrétního výrobního zařízení souviselo omezení zřejmě s výrobou kyseliny dusičné. I když však připustíme údajnou maximální výrobu kyseliny dusičné, bylo by stále možné dosáhnout kapacity stanovené Komisí, s přihlédnutím ke skutečnosti, že na výrobu jedné tuny dusičnanu amonného je zapotřebí necelá tuna kyseliny dusičné.
(81)
Co se týče zvýšení kapacity po skončení období přezkumného šetření, RFPA argumentovalo, že zvýšení kapacity jednoho výrobce, který investoval do nové výrobní linky, bylo nadhodnoceno. Komise však předpokládanou kapacitu odvodila z anglického překladu technické zprávy týkající se této nové výrobní linky, kterou poskytla dotyčná společnost během inspekce ve svých prostorách, a tudíž ji považovala za spolehlivou.
(82)
Společnost Acron tvrdila, že nemá významnou volnou kapacitu, zejména kvůli obtížím, pokud jde o přístup k surovinám. Šetřením však bylo zjištěno, že suroviny byly používané nejen při výrobě dotčeného výrobku, ale také mnoha jiných výrobků. Vzhledem k tomuto širokému uplatnění, a tudíž i k možnosti snadno měnit používání surovin k výrobě dotčeného výrobku, nebyly takové údajné obtíže považovány za věc, která by omezovala celkovou výrobní kapacitu dotčeného výrobku.
(83)
Použití metodiky popsané v předchozích bodech odůvodnění přivedlo Komisi k závěru o existenci významné nadměrné kapacity. Argumenty předložené sdružením RFPA a společností Acron se nedaly doložit a zamítají se.
(84)
Komise se domnívá, že pokud by stávající opatření byla zrušena, alespoň část této volné kapacity by pravděpodobně byla využita a nasměrována na trhy Unie, a to z následujících důvodů.
(85)
Zaprvé, některá potenciálně největší vývozní odbytiště dusičnanu amonného na světě (Spojené státy americké a Austrálie) jsou před ruským vývozem nadále chráněna antidumpingovými opatřeními. Navíc je pro dovoz dusičnanu amonného stále uzavřen čínský trh. Ruští výrobci tedy pravděpodobně nebudou schopni vyvážet na tyto trhy.
(86)
Dne 22. května 2014 zveřejnilo ministerstvo obchodu USA předběžné výsledky správního přezkumu antidumpingového cla (18), v němž se pro společnosti Acron a EuroChem navrhuje nulové clo na vývoz dusičnanu amonného do USA. I kdyby však tento návrh byl schválen, platná cla stále platí pro všechny ostatní vyvážející výrobce z Ruska. Kromě toho podle par. 751(a)(2) celního sazebníku Spojených států z roku 1930, ve znění pozdějších předpisů, odstranění cel pro Acron a EuroChem bude platit jen jeden rok a poté bude předmětem dalšího každoročního správního přezkumu, který může, v závislosti na jeho výsledku, skončit opětovným zavedením antidumpingových cel. A konečně, trh s dusičnanem amonným v USA, který se zde používá jako hnojivo, se v posledním desetiletí smršťoval v důsledku bezpečnostních požadavků a kvůli neochotě zprostředkovatelů nadále s touto látkou obchodovat (19). Kromě toho, díky těžbě břidlicového plynu, s níž se začalo v posledních letech, mají nyní američtí výrobci dusičnanu amonného přístup k levnějšímu plynu. Je proto pravděpodobné, že Acron a EuroChem by narazily na silnou konkurenci a možná by nebyly schopny získat pro sebe významné podíly na trhu v USA.
(87)
RFPA tvrdilo, že další hlavní vývozní destinace ruského dusičnanu amonného, jako jsou země Latinské Ameriky (zejména Brazílie), Egypt a Turecko, do roku 2017 významně porostou ve srovnání s rokem 2012. RFPA citovalo zprávu, v níž se předpokládá celkové zvýšení poptávky po dusičnanu amonném o 15 % v Peru, Brazílii, Turecku, Egyptě Ekvádoru a Kolumbii, bráno dohromady. Tento nárůst znamená 749 000 tun (tedy ze 4,851 milionu tun v roce 2012 na 5,6 milionu tun v roce 2017), což je v průměru růst o 149 800 tun ročně. To je však pouze 9,7 % odhadované roční volné kapacity ruských výrobců. Žadatel tvrdí, že vyšší spotřeba v těchto zemích bude částečně uspokojena domácí výrobou, neboť tyto země mají údajně několik projektů na budování své vlastní kapacity na výrobu dusičnanu amonného či jiných dusíkatých hnojiv. Bez ohledu na to, zda tyto projekty budou skutečně realizovány a alespoň částečně uspokojí zvýšení spotřeby, má Komise za to, že předpokládaná spotřeba v dotčených zemích bude na takové úrovni, že jen zčásti absorbuje volnou kapacitu ruských výrobců.
(88)
Po poskytnutí informací RFPA tvrdilo, že Komise nevzala v úvahu nárůst spotřeby ruského dusičnanu amonného na trzích jiných třetích zemí, zejména v zemích bývalého Sovětského svazu. Na jednom z hlavních odbytišť v tomto regionu, na Ukrajině, však také platí na dovoz ruského dusičnanu amonného antidumpingová cla. V červenci 2014 byla cla prodloužena na období pěti let a jejich úroveň byla výrazně zvýšena. Takže tento trh se pro dovoz ruského dusičnanu amonného ještě více uzavírá.
(89)
Kromě toho je cenová úroveň na jiných trzích, například v Kazachstánu, taková, že pro ruské vyvážející výrobce by bylo atraktivnější vyvážet do Unie. Tyto trhy jsou také mnohem menší než trh Unie. Například spotřeba v Kazachstánu nedosahuje ani 4 % spotřeby v Unii.
(90)
Kromě toho bylo argumentováno tím, že předpokládaný růst v dalších hlavních vývozních destinacích nebyl vypočten správně. Použité údaje však vycházely z nezávislé zprávy citované v 87. bodě odůvodnění. I kdyby se tyto údaje jevily jako podhodnocené, což se tvrdí, předpokládaný růst poptávky lze snadno uspokojit pomocí pouze části volné kapacity ruských výrobců.
(91)
Zadruhé, je nepravděpodobné, že volnou kapacitu může absorbovat domácí trh. RFPA tvrdilo, že podle stejné zprávy zůstává spotřeba v Rusku také vysoká, v budoucnosti se předpokládá její další růst a ruští výrobci se budou snažit uspokojit především domácí trh. RFPA opakovalo tento argument po poskytnutí informací. Avšak během období přezkumného šetření činil prodej na domácím trhu 53 % celkového odbytu ruských výrobců a předpokládaný nárůst o 3 % ročně po dobu příštích 5 let (v průměru přibližně o 120 000 tun ročně) by mohla snadno pokrýt volná kapacita ruských výrobců, kterou disponují již teď. Předpokládané roční zvýšení představuje necelých 7,8 % odhadované roční volné kapacity ruských výrobců po období přezkumného šetření. Budoucí zvýšení spotřeby je navíc jen prognózou a nemusí k němu dojít, nebo může být pomalejší, neboť podle téže zprávy docházelo v domácí spotřebě v posledních pěti letech k výrazným výkyvům ve srovnání se spotřebou Unie nebo třetích zemí (20).
(92)
Zatřetí, Unie zůstává nejdůležitějším trhem s dusičnanem amonným ve světě, poněvadž na ni připadá kolem 18 % celosvětové spotřeby. Vývozu logisticky pomáhá zeměpisná blízkost Unie a Ruska, jakož i to, že někteří ruští vývozci mají v Unii dobře navázané distribuční kanály.
(93)
Po poskytnutí informací RFPA tvrdilo, že by se měly zohlednit údajné technické překážky obchodu, které ztěžují vstup ruského dusičnanu amonného na trh Unie, zejména zákaz prodeje (v Německu) nebo přísné předpisy o skladování dusičnanu amonného v některých dalších členských státech. Na rozdíl od toho, co tvrdí RFPA, se však tato omezení vztahují nediskriminačním způsobem jak na vývozce z třetích zemí, tak na výrobce v Unii a nepřiměřeně neovlivňují dovoz. Kromě toho tato omezení neměla vliv na celkovou přitažlivost trhu Unie, jenž i nadále patří z hlediska spotřeby mezi největší na světě. Komise proto toto tvrzení zamítá.
(94)
Komise tedy vyvozuje závěr, že ruští výrobci disponují značnou volnou výrobní kapacitou, která bude pravděpodobně použita pro podstatné zvýšení vývozu do Unie, pokud by opatření pozbyla platnosti.
3.3.3 Pobídky k přesměrování prodeje do Unie
(95)
Ceny v Unii jsou nyní mnohem vyšší než ve velkých třetích zemích zásobovaných v současné době dodávkami z Ruska a též vyšší než na domácím ruském trhu. Během období přezkumného šetření si čtyři vyvážející výrobci zařazení do vzorku účtovali průměrné vývozní ceny ze závodu (201 EUR/t) do třetích zemí o 34 % a průměrné ceny ze závodu na domácím trhu (221 EUR/t) o 27 % nižší, než byly průměrné ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku (303 EUR/t) (viz tabulka 7) a také nižší, než byly průměrné ceny dovozu z Ruska do Unie (viz tabulka 2) a z třetích zemí do Unie (viz tabulka 3).
(96)
Pokud by byla opatření zrušena, ceny v Unii pravděpodobně klesnou v důsledku rostoucí nabídky levnějšího dovozu. S ohledem na významný rozdíl mezi vývozními cenami ruských vyvážejících výrobců do třetích zemí a cenami účtovanými ruskými vyvážejícími výrobci, vyvážejícími výrobci z třetích zemí a výrobci v Unii během období přezkumného šetření na trhu Unie se však zdá nepravděpodobné, že ceny účtované na trhu Unie spadnou na úroveň, jakou lze v současnosti pozorovat na trzích třetích zemí, kam ruští výrobci vyvážejí. Vyvážející výrobci se tedy budou pravděpodobně snažit dosáhnout vyššího ziskového rozpětí prodejem do Unie. V důsledku toho budou mít vyvážející výrobci pobídku k přesměrování do Unie části svého současného objemu vývozu do třetích zemí (ve výši přibližně 3,4 milionu tun v období přezkumného šetření, což odpovídá více než 50 % spotřeby Unie) (21).
3.4 Závěr
(97)
Vzhledem k úvahám uvedeným v bodě 3.3 dospěla Komise k závěru, že existuje pravděpodobnost obnovení dumpingu a výrazného navýšení vyváženého množství do Unie, pokud by opatření pozbyla platnosti.
4. VYMEZENÍ VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(98)
Výrobní odvětví Unie tvoří známí výrobci dusičnanu amonného v Unii během posuzovaného období.
(99)
Jak je uvedeno v 19. bodě odůvodnění, byl vybrán vzorek sestávající ze čtyř společností. Všichni výrobci v Unii zařazení do vzorku spolupracovali, zaslali odpovědi na dotazník ve stanovených lhůtách a v průběhu šetření byli navštíveni. Sdružení Fertilisers Europe kromě toho poskytlo další údaje týkající se kapacity, výroby a prodeje spolupracujících výrobců nezařazených do vzorku a odhady u zbývajících výrobců. Bylo-li to možné, Komise provedla křížovou kontrolu těchto údajů a porovnala je s údaji od jiných zúčastněných stran nebo s veřejně dostupnými údaji.
(100)
Po poskytnutí informací RFPA namítlo, že vzorek, který Komise vybrala, není reprezentativní pro výrobní odvětví Unie. Tato námitka se zakládá na tvrzení, že společnosti zařazené do vzorku a výrobní odvětví Unie jako celek vykazují různé hodnoty stejného hospodářského ukazatele (zejména ziskovosti).
(101)
Tuto námitku nelze přijmout. Čtyři společnosti zařazené do vzorku byly vybrány objektivně na základě jejich objemu výroby a prodeje dotčeného výrobku v Unii, jak je stanoveno v čl. 17 odst. 1 základního nařízení. Účelem výběru vzorku je umožnit útvarům Komise provést podrobné šetření některých faktorů újmy pro reprezentativní část výrobního odvětví Unie v daném časovém prostoru. To, že některé ukazatele újmy se mohou mezi společnostmi zařazenými do vzorku a celým výrobním odvětvím Unie lišit, ještě neznamená, že by vzorek nebyl reprezentativní. Údaje výrobců zařazených do vzorku byly ověřeny na místě v prostorách dotčených společností, a proto se považují za spolehlivé. V žádném případě, jak je uvedeno v 145. bodě odůvodnění, nebylo zjištěno, že by se výrobní odvětví Unie během období přezkumného šetření nacházelo v situaci, v níž by mu vznikala újma.
(102)
RFPA kromě toho tvrdilo, že některé společnosti zařazené do vzorku nespolupracovaly s Komisí tím, že neposkytly určité údaje nebo poskytly jen neúplné a nesprávné údaje. V důsledku toho RFPA požadovalo, aby na tyto údaje nebyl brán ohled při vyvozování závěrů o stavu výrobního odvětví Unie a aby byly z nedostatečné spolupráce výrobního odvětví Unie vyvozeny nepříznivé závěry, nebo aby se místo toho použily ukazatele za celé výrobní odvětví Unie.
(103)
Tuto námitku nelze přijmout. Komise je spokojena s údaji od společností zařazených do vzorku, které byly ověřeny na místě v prostorách dotčených společností a jsou spolehlivou součástí posouzení situace výrobního odvětví Unie.
5. SITUACE NA TRHU UNIE
5.1 Spotřeba v Unii
(104)
Komise stanovila zřejmou spotřebu v Unii na základě i) objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie podle údajů poskytnutých žadatelem a ii) dovozu z třetích zemí podle údajů z databáze zřízené ve smyslu čl. 14 odst. 6. (22)
(105)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka 1
Spotřeba v Unii (v tunách)
2010
2011
2012
OPŠ
Celková spotřeba v Unii
7 174 863
6 674 500
6 698 722
6 356 761
Index (2010 = 100)
100
93
93
89
Zdroj: údaje poskytnuté žadatelem, ověřené údaje a údaje z databáze podle čl. 14 odst. 6.
(106)
Mezi rokem 2010 a obdobím přezkumného šetření se spotřeba dusičnanu amonného v Unii snížila o 11 % bez ohledu na skutečnost, že produkce zemědělských plodin odpovídajícím způsobem neklesla. Pro toto snížení existují tři hlavní důvody. Za prvé, zlepšily se hnojicí stroje i technika hnojení a v důsledku toho je zapotřebí menší množství hnojiv na metr čtvereční půdy. Za druhé, snížení spotřeby dusičnanu amonného je kompenzováno používáním jiných hnojiv, jako je dusičnan vápenatoamonný nebo vícesložková hnojiva. Za třetí, obavy o bezpečnost a přísná pravidla týkající se produkce a skladování dusičnanu amonného odrazují od používání tohoto výrobku.
(107)
Po poskytnutí informací požádalo RFPA o doplňující informace o zdrojích údajů o spotřebě, které zveřejnila Komise, a dne 26. června 2014 bylo uspořádáno slyšení za předsednictví úředníka pro slyšení. Následně RFPA tvrdilo, že údaje poskytnuté žadatelem byly předloženy v příliš pozdní fázi řízení, byly neověřené a nekonzistentní s údaji, které žadatel poskytl dříve. RFPA kromě toho tvrdilo, že tyto údaje s největší pravděpodobností neobsahují údaje o technickém dusičnanu amonném a o směsích dusičnanu amonného s dalšími hnojivými či nehnojivými látkami, neboť se liší od podobných údajů, které měl žadatel k dispozici a poskytl je svým členům. Proto by se na ně neměl brát ohled a místo nich by se měly použít nejlepší dostupné údaje.
(108)
Toto tvrzení se zamítá. Komise využila údaje poskytnuté žadatelem pro prodej v EU a porovnala je s ověřenými údaji od výrobců zařazených do vzorku. K těmto údajům byly připočítány údaje o dovozu a výsledkem byla spotřeba v Unii. Proto se má za to, že tyto údaje jsou spolehlivé.
(109)
RFPA rovněž tvrdilo, že Komise podhodnotila základ pro výpočet celkové spotřeby Unie a že na základě zprávy zveřejněné nezávislým analytikem trhu se spotřeba zvyšuje, nikoli snižuje. Ještě přesněji, údaje z této zprávy o poptávce po dusičnanu amonném ve třídě hnojiv a dusičnanu amonném ve třídě výbušnin v Unii v roce 2010 se shodují s údaji Komise ve výši 7,1 milionu tun, ale podle údajů ze zprávy se má poptávka v následujících letech spíše zvyšovat než snižovat.
(110)
Toto tvrzení je nepodložené, protože Komise použila skutečné údaje poskytnuté žadatelem, které byly zčásti ověřeny, a k tomu dostupné statistické údaje a považuje tyto údaje za spolehlivé.
5.2 Objem, ceny a podíl dovozu z Ruska na trhu
(111)
V následující tabulce je popsán vývoj objemů, podílů na trhu a průměrných cen dovozu dotčeného výrobku z Ruska:
Tabulka 2
Objem dovozu (v tunách), podíl na trhu a ceny
2010
2011
2012
OPŠ
Objem dovozu (v tunách)
164 658
134 060
200 542
199 604
Index (2008 = 100)
100
81
122
121
Podíl na trhu
2,3 %
2 %
3 %
3,1 %
Index
100
88
130
137
Průměrná cena CIF (EUR/t)
201
258
262
264
Index
100
128
130
131
Zdroj: databáze podle čl. 14 odst. 6.
(112)
Objem dovozu z Ruska vzrostl během posuzovaného období o více než 20 %. V období přezkumného šetření činil podíl tohoto dovozu na trhu 3,1 %, což je zvýšení o více než 30 % oproti roku 2010, kdy dosahoval 2,3 %. Ceny CIF vystoupaly v průběhu posuzovaného období z 201 EUR/t na 264 EUR/t. Na základě srovnání průměrné ruské vývozní ceny CIF do Unie a průměrné ceny ze závodu výrobců v Unii během období přezkumného šetření se zdá, že ruské ceny se podbízejí cenám Unie. Průměrné prodejní ceny ze závodu výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, byly v období přezkumného šetření na úrovni 303 EUR za tunu. Jak je však uvedeno v bodě 3, téměř všichni vyvážející výrobci, kteří prodávali dotčený výrobek během období přezkumného šetření, měli cenové závazky a jejich vývozní ceny do EU byly determinovány těmi cenovými závazky, které stanovovaly minimální dovozní ceny. V důsledku toho nelze tyto vývozní ceny považovat za spolehlivý ukazatel pro spolehlivý a smysluplný výpočet cenového podbízení.
(113)
Po poskytnutí informací RFPA uvedlo, že Komisí vypočítané cenové podbízení a prodej pod cenou jsou chybné, neboť u těchto výpočtů je nutno provádět řadu úprav (o běžná cla, náklady po dovozu, rozdíly ve výrobcích, balení a úroveň obchodu). RFPA rovněž uvedlo, že oproti předchozímu přezkumu před pozbytím platnosti v roce 2002 došlo ke změně metodiky, pokud jde o použití úprav. Dále navrhlo, aby se pro účely výpočtu cenového podbízení použily prodejní ceny na vývoz do Unie, které si účtoval ruský výrobce, jenž neměl prospěch ze závazku, jakož i vývozní ceny ruského výrobce osvobozeného od antidumpingového cla.
(114)
V tomto ohledu stačí připomenout, že z důvodů uvedených v 112. bodě odůvodnění Komise neprováděla výpočet podbízení a prodeje pod cenou. Tato tvrzení proto nejsou podložená.
5.3 Objem, ceny a podíl dovozu z jiných třetích zemí na trhu
(115)
V následující tabulce jsou uvedeny objemy dovozu z jiných třetích zemí během posuzovaného období. Uvedené množstevní a cenové tendence opět vycházejí z údajů Eurostatu.
Tabulka 3
Objem dovozu (v tunách), podíl na trhu a ceny
2010
2011
2012
OPŠ
Jiné třetí země
Objem v tunách
348 100
312 043
295 139
285 962
Index
100
90
85
82
Podíl na trhu
4,85 %
4,68 %
4,41 %
4,50 %
Index
100
96
91
93
Průměrná cena (CIF)
201
270
279
275
Index
100
134
139
137
Zdroj: Eurostat.
(116)
Dusičnan amonný se dováží hlavně z Ukrajiny, Gruzie a Srbska. Platná antidumpingová opatření uložená na dovoz dusičnanu amonného z Ukrajiny skončila v roce 2012. Celkový objem dovozu z jiných třetích zemí než z Ruska klesl; jejich podíl na trhu zůstal během posuzovaného období vcelku stabilní a převyšoval tržní podíl ruského dovozu. Lze to vysvětlit poklesem spotřeby během stejného období. Celkově průměrné ceny dovozu z jiných zemí se zvýšily v souladu se stejnou tendencí ruských cen a cen výrobního odvětví Unie.
5.4 Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(117)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení přezkoumala Komise všechny hospodářské faktory a ukazatele ovlivňující stav výrobního odvětví Unie.
(118)
Pro účely analýzy újmy se hospodářská situace výrobního odvětví Unie posuzuje na základě makroekonomických ukazatelů (výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita a překonání účinků dřívějšího dumpingu) a mikroekonomických ukazatelů (průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, náklady práce, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál). Makroekonomické ukazatele vycházejí z údajů od žadatele uvedených v původní žádosti o přezkum a v následných podáních a ze statistiky a týkají se všech známých výrobců v Unii. Mikroekonomické ukazatele jsou založeny na údajích obsažených v odpovědích na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku, které byly ověřeny během šetření.
5.4.1 Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(119)
Tento přezkum před pozbytím platnosti potvrdil zjištění z předchozích šetření, totiž že shromažďování přesných a spolehlivých údajů o kapacitě a výrobě dotčeného výrobku je složitý úkol. Pevné hnojivo se vyrábí chemickou syntézou v peletárně po výrobě roztaveného/kapalného dusičnanu amonného. Z roztaveného/kapalného dusičnanu amonného lze vyrobit tuhý výrobek, ale také další navazující výrobky, jako je dusičnan vápenatoamonný. Tuhý výrobek lze mimoto používat jako hnojivo, ale i pro průmyslové účely. V důsledku existence víceúčelových závodů, které mohou rychle přecházet z výroby jednoho hnojiva na druhé, může docházet ke statistickému zkreslení. Nízká míra využití výrobní kapacity u dotyčného výrobku je proto méně užitečný ukazatel celkové hospodářské situace výrobního odvětví Unie.
(120)
S přihlédnutím k těmto okolnostem se celková výroba v Unii, výrobní kapacita a využití kapacity v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 4
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2010
2011
2012
OPŠ
Objem výroby (v tunách)
6 963 753
6 877 806
7 143 611
6 911 630
Index
100
99
103
99
Výrobní kapacita (v tunách)
15 132 238
15 292 512
15 499 487
15 475 487
Index
100
101
102
102
Využití kapacity
46 %
45 %
46 %
45 %
Index
100
98
100
98
Zdroj: informace od žadatele, z odpovědí na dotazník za účelem výběru vzorku a ověřených odpovědí na dotazník
(121)
Výroba dotčeného výrobku výrobním odvětvím Unie zůstala mezi rokem 2010 a obdobím přezkumného šetření relativně stálá, přibližně na úrovni 7 milionů tun.
(122)
Výrobní kapacita zůstala po celé toto období také víceméně stabilní. Výrobní kapacita vykázaná výrobním odvětvím Unie bere v úvahu celkovou výrobní kapacitu dusičnanu amonného, nejen pro dotyčný výrobek, ale také pro jiné výrobky. Ve skutečnosti je využití kapacity pro výrobu dusičnanu amonného podstatně vyšší, když se vezmou v úvahu tyto jiné výrobky. Například na základě ověřených údajů od výrobců v Unii zařazených do vzorku bylo zjištěno, že využití kapacity během posuzovaného období bylo přibližně o 20 procentních bodů vyšší (72 % v roce 2010 a 68 % během období přezkumného šetření).
5.4.2 Objem prodeje, podíl na trhu a růst
(123)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, a podíl na trhu se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 5
Objem prodeje a podíl na trhu
2010
2011
2012
OPŠ
Objem prodeje na trhu Unie (v tunách)
6 662 106
6 228 396
6 203 041
5 871 195
Index
100
93
93
88
Podíl na trhu
92,9 %
93,3 %
92,6 %
92,4 %
Index
100
100
100
99
Zdroj: informace od žadatele, z odpovědí na dotazník za účelem výběru vzorku a ověřených odpovědí na dotazník
(124)
Objem prodeje na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, klesl během období přezkumného šetření o 12 % ve srovnání s prodaným objemem v roce 2010. Tento vývoj je v souladu s obecnou tendencí klesající spotřeby na trhu Unie z důvodů, které jsou vysvětleny ve 106. bodě odůvodnění.
(125)
Jelikož během posuzovaného období jak prodej, tak spotřeba klesaly, podíl výrobního odvětví Unie na trhu zůstal víceméně stabilní, a odvětví Unie tedy nezaznamenalo růst.
5.4.3 Zaměstnanost a produktivita
(126)
Na základě ověřených údajů od čtyř výrobců v Unii zařazených do vzorku se zaměstnanost a produktivita v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 6
Zaměstnanost a produktivita
2010
2011
2012
OPŠ
Počet zaměstnanců
1 253
1 110
1 128
1 105
Index
100
89
90
88
Produktivita (v jednotkách na zaměstnance)
2 390
2 616
2 648
2 579
Index
100
109
110
107
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník
(127)
Během posuzovaného období počet zaměstnanců ve čtyřech společnostech zařazených do vzorku klesl (o 12 % mezi rokem 2010 a obdobím přezkumného šetření). Jelikož tento pokles byl větší než pokles výroby, produktivita pracovních sil výrobců v Unii zařazených do vzorku, měřená jako objem výroby (v tunách) na zaměstnanou osobu a rok, vzrostla od roku 2010 do období přezkumného šetření o 7 %.
5.4.4 Velikost dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(128)
Jak je uvedeno v 52. bodě odůvodnění, Komise nestanovovala současnou velikost dumpingových rozpětí, neboť ceny dovozu z Ruska byly založeny na závazcích minimální ceny, a byly tudíž nespolehlivé pro užitečné posouzení toho, zda bude dumping pravděpodobně pokračovat nebo se znovu obnoví, pokud by antidumpingová opatření pozbyla platnosti.
(129)
Jak ukazují současná zisková rozpětí (tabulka č. 10) a vysoký podíl na trhu (tabulka č. 5) výrobní odvětví Unie překonalo účinky dřívějšího dumpingu.
5.4.5 Prodejní ceny a činitele ovlivňující ceny na domácím trhu
(130)
Vážené průměrné jednotkové prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 7
Prodejní ceny v Unii
2010
2011
2012
OPŠ
Průměrná jednotková prodejní cena ze závodu v Unii (EUR/t)
204
291
305
303
Index
100
143
149
149
Jednotkové výrobní náklady (EUR/t)
180-195 (23)
200
216
225
Index
100
108
113
Zdroj: ověřené údaje od společností zařazených do vzorku
(131)
Průměrná čistá prodejní cena výrobců v Unii zařazených do vzorku se v letech 2010 až 2012 výrazně zvýšila, ale v průběhu období přezkumného šetření klesla.
(132)
Průměrné výrobní náklady také vzrostly, zejména kvůli nárůstu ceny plynu, který je důležitým vstupem.
5.4.6 Náklady práce
(133)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 8
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2010
2011
2012
OPŠ
Průměrná mzda na jednoho zaměstnance v eurech
31 909
37 764
40 938
41 736
Index
100
118
128
131
Zdroj: ověřené údaje od společností zařazených do vzorku
(134)
Průměrné náklady práce na zaměstnance měly během posuzovaného období stoupající tendenci. K nejvýznamnějšímu nárůstu došlo mezi roky 2010 a 2011, zatímco mezi rokem 2012 a obdobím přezkumného šetření narostly o 3 procentní body.
5.4.7 Zásoby
(135)
Úroveň zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka 9
Zásoby
2010
2011
2012
OPŠ
Konečný stav zásob (v tunách)
108 300
151 562
195 351
97 092
Index
100
140
180
90
Konečný stav zásob jako procento výroby
1,56 %
2,20 %
2,73 %
1,40 %
Index
100
142
176
90
Zdroj: ověřené údaje od společností zařazených do vzorku
(136)
Konečný stav zásob nejprve v letech 2011 a 2012 výrazně vzrostl ve srovnání s rokem 2010 a poté v období přezkumného šetření ve srovnání s rokem 2010 o 10 % klesl. Od roku 2010 do období přezkumného šetření sledoval konečný stav zásob stejný trend jako úroveň výroby.
5.4.8 Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(137)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 10
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2010
2011
2012
OPŠ
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
11,7 %
20,8 %
17,6 %
14,4 %
Index
100
178
150
123
Peněžní tok (v EUR)
95 605 038
196 626 207
182 421 560
173 543 772
Index
100
195
191
182
Investice (v EUR)
35 761 804
31 532 218
28 032 159
34 502 327
Index
100
88
78
96
Návratnost investic
28,1 %
61 %
53,3 %
44,7 %
Index
100
217
190
159
Zdroj: ověřené údaje od společností zařazených do vzorku
(138)
Komise stanovila ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku tak, že hrubý zisk z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, vyjádřila jako procentní podíl na obratu tohoto prodeje.
(139)
Během posuzovaného období vzrostla ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku z 11,7 % v roce 2010 na 14,4 % v období přezkumného šetření. V tomto ohledu žadatel tvrdil, že cílový zisk používaný pro analýzu by měl vzít v úvahu potřebu tak vysoce kapitálově náročného odvětví dosahovat uspokojivé návratnosti vloženého kapitálu (ROCE) podle očekávání investorů. Toto tvrzení nemohlo být přijato, jelikož cílový zisk pro analýzu se musí omezovat jen na zisk, jehož dosažení by výrobní odvětví Unie mohlo očekávat za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. při neexistenci dumpingového dovozu.
(140)
Čistý peněžní tok je schopnost výrobního odvětví Unie samofinancovat svoji činnost. Peněžní tok se zvýšil mezi rokem 2010 a obdobím přezkumného šetření o 82 %, ačkoli v období přezkumného šetření byl o něco nižší než v letech 2011 a 2012 (o 13 a 5 procentních bodů).
(141)
Investice vykazovaly klesající trend. Pokles byl výraznější v letech 2011 a 2012, avšak během období přezkumného šetření dosáhl až pouhých -4 % ve srovnání s rokem 2010. Investice souvisely hlavně se zajišťováním dodržování stále přísnějších požadavků v oblasti životního prostředí.
(142)
Návratnost investic je zisk v procentech čisté účetní hodnoty investic. Víceméně kopírovala trend ziskovosti během celého posuzovaného období.
(143)
Šetření neodhalilo, že by výrobci z Unie zařazení do vzorku měli potíže s navyšováním kapitálu.
5.5 Závěr k situaci výrobního odvětví Unie
(144)
V nařízení Rady (ES) č. 661/2008 je obsažen závěr, že hospodářské situaci výrobního odvětví Unie není působena újma a že hlavním důvodem pro takovou pozitivní situaci je existence antidumpingových opatření na dovoz dotčeného výrobku z Ruska.
(145)
Závěry stávajícího přezkumu před pozbytím platnosti potvrzují závěry z předchozího šetření. Od roku 2010 do období přezkumného šetření byl zaznamenán stejně příznivý vývoj hospodářských ukazatelů. Spotřeba v Unii klesla a dovoz z Ruska vzrostl, ale výrobnímu odvětví Unie se podařilo udržet významný podíl na trhu a dále zvýšit svou ziskovost, přestože zisk v roce 2012 a v období přezkumného šetření byl nižší než v roce 2011, což naznačuje klesající trend. Výrobní náklady vzrostly, hlavně kvůli zvýšení cen plynu (hlavní suroviny pro výrobu dotčeného výrobku), ale prodejní ceny vzrostly také a umožnily výrobnímu odvětví Unie dosáhnout zdravé úrovně ziskovosti.
(146)
Jak je vysvětleno v 119. a následujících bodech odůvodnění, na údaje týkající se využití kapacity se nelze spoléhat při činění rozhodujících závěrů o situaci výrobního odvětví Unie a celkově lze dojít k závěru, že výrobní odvětví Unie je v dobrém stavu a ruský vývoz dusičnanu amonného mu v důsledku existence antidumpingových opatření nepůsobí újmu.
(147)
Po poskytnutí informací RFPA a zástupci ruských orgánů tvrdili, že příznivý stav výrobního odvětví Unie, včetně jeho vývozu do třetích zemí, podporuje závěr o neobnovení podstatné újmy. Komise však zastává názor, že nynější příznivá hospodářská situace výrobního odvětví Unie, včetně objemu jeho vývozu do třetích zemí, automaticky nevylučuje, že se tato situace může v budoucnu změnit, pokud by opatření pozbyla platnosti.
6. PRAVDĚPODOBNOST OBNOVENÍ ÚJMY
(148)
Aby mohla být posouzena pravděpodobnost obnovení újmy v případě, že by současná platná opatření pozbyla platnosti, byl analyzován možný dopad ruského dovozu na trh Unie a na výrobní odvětví Unie v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(149)
Analýza se soustředila na trend spotřeby na trhu Unie, volnou kapacitu, obchodní toky, atraktivitu trhu Unie a chování ruských výrobců v oblasti tvorby cen.
6.1. Spotřeba v Unii
(150)
Spotřeba dotčeného výrobku v Unii se v období přezkumného šetření snížila vůči předchozím rokům o 11 %. Toto snížení spotřeby dotčeného výrobku je způsobeno používáním jiných hnojiv, účinnějším využitím dusičnanu amonného zemědělci a bezpečnostními obavami. Výrobní odvětví Unie proto soutěží s ruskými výrobky na smršťujícím se trhu. Následně se to pravděpodobně projeví tlakem na snižování cen.
(151)
Po poskytnutí informací, jak je uvedeno v 109. bodě odůvodnění, RFPA nesouhlasilo se závěrem, že spotřeba dotčeného výrobku bude v EU klesat i v budoucnosti. Zpráva, na niž se odvolává RFPA, však předpovídá mírné oživení poptávky po dusíkatých hnojivech, nikoli nutně zvýšení spotřeby dotčeného výrobku. Stále přísnější environmentální a bezpečnostní požadavky, které platí pro skladování a používání dusičnanu amonného, spolu s vyspělostí určitých trhů a stále účinnější technikou hnojení naznačují, že i v případě zvýšení spotřeby hnojiv, a spotřeby dusíkatých hnojiv zvlášť, spotřeba dotčeného výrobku v dohledné budoucnosti neporoste. Toto tvrzení se proto nepřijímá.
6.2 Volná kapacita, obchodní toky, přitažlivost trhu Unie a cenové chování
(152)
Komise stanovila během období přezkumného šetření volnou ruskou kapacitu, která odpovídá více než 16,9 % celkové spotřeby dotčeného výrobku v Unii (viz 73. a 74. bod odůvodnění). Tato kapacita se ještě více zvýšila po uplynutí období přezkumného šetření a nyní se odhaduje na přibližně 24,3 % spotřeby Unie.
(153)
Volná kapacita by se dala při absenci opatření s největší pravděpodobností využít k výrobě dalšího značného množství dusičnanu amonného na vývoz do Unie. Ruští výrobci již teď vyváží polovinu své produkce do třetích zemí. Očekává se, že domácí spotřeba v Rusku se bude v budoucnosti zvyšovat o 3 % ročně. Ruské vývozní ceny účtované při prodeji na trzích třetích zemí jsou výrazně nižší než stávající ceny v Unii. Pokud po pozbytí platnosti opatření zůstanou ceny na trhu Unie na úrovni značně vyšší než jsou ceny na trzích těchto třetích zemí, ruští výrobci budou mít silnou motivaci nejen k tomu, aby využili volnou kapacitu pro trh Unie, ale rovněž k přesměrování části svého současného vývozu do třetích zemí na trh Unie.
(154)
Zvyšování ruského vývozu do třetích zemí navíc naráží na jistá omezení. Některé potenciálně největší vývozní trhy pro dusičnan amonný (Čína, USA a Austrálie) jsou pro ruský vývoz nedostupné (viz 85. bod odůvodnění). Případné stanovení nulového cla v USA pro dva ruské výrobce na dobu jednoho roku (viz 86. bod odůvodnění) pravděpodobně nepovede k významnému růstu ruského vývozu do USA, protože domácí ceny plynu v USA klesly a očekává se, že zůstanou na nízké úrovni v důsledku vzrůstající těžby plynu z břidlic i v důsledku stávajících omezení vývozu břidlicového plynu, které udržují ceny plynu na domácím trhu v USA na nízké úrovni (viz také 86. bod odůvodnění). Na čínský trh se dusičnan amonný nadále dovážet nesmí. Předpokládá se, že spotřeba dusičnanu amonného na současných ruských vývozních trzích (hlavně v Latinské Americe a zejména v Brazílii) poroste, avšak současná volná ruská kapacita více než dvojnásobně převyšuje předpokládané zvýšení spotřeby na těchto trzích a není pravděpodobné, že by se této navýšené spotřeby zmocnili (výlučně) ruští výrobci. Četné tradiční ruské vývozní trhy, jako je Egypt, Turecko, Peru a Brazílie, také budují své vlastní kapacity na výrobu dusičnanu amonného či jiných dusíkatých hnojiv (viz 87. bod odůvodnění).
(155)
Trh Unie je každopádně atraktivnější než Latinská Amerika vzhledem ke své zeměpisné blízkosti a existenci dobře rozvinutých distribučních kanálů. Podstatně nižší náklady za přepravu skutečně zajistí ruským vývozcům vyšší zisk, a ti, budou-li mít možnost volby, dají přednost prodeji do Unie za předpokladu, že úroveň cen v Unii zůstane i nadále vyšší než v třetích zemích.
(156)
Komise stanovila pro období přezkumného šetření cenu, která výrobnímu odvětví Unie nezpůsobuje újmu, tak, že sečetla výrobní náklady (zjištěné na základě ověřených údajů od výrobců v Unii zařazených do vzorku a uvedené v tabulce 7), prodejní, správní a režijní náklady a cílový zisk.
(157)
Na základě ověřených údajů od čtyř výrobců v Unii zařazených do vzorku činí prodejní, správní a režijní náklady 5 % až 8 % výrobních nákladů a cílový zisk pro toto odvětví činí 8 %, jak bylo stanoveno v předchozím šetření (24).
(158)
Na základě těchto čísel se cena, která nepůsobí újmu výrobnímu odvětví Unie, pohybovala v průběhu období přezkumného šetření v rozmezí od 257 EUR/t do 264 EUR/t.
(159)
Komise poznamenává, že jeden ze dvou ruských vyvážejících výrobců podléhajících cenovému závazku v průběhu období přezkumného šetření prodával dotčený výrobek za cenu vyšší, než je minimální dovozní cena podle závazku. Naproti tomu druhý vyvážející výrobce, na něhož se závazek vztahoval jen po omezenou dobu během období přezkumného šetření, prodával za cenu nižší, než je minimální dovozní cena. Za těchto okolností není jasné, jak by stanovili své ceny, kdyby závazky a s nimi antidumpingová cla pozbyly platnosti. Rovněž je třeba poznamenat, že množství prodávaná těmito dvěma vyvážejícími výrobci nebyla v období přezkumného šetření významná. Kromě toho je třeba mít na paměti, že jiní ruští výrobci pravděpodobně znovu vstoupí na trh EU, pokud by opatření neexistovala, což zvýší konkurenční tlak na ceny na trhu, včetně tlaku na dva vyvážející výrobce, jejichž závazky platily v období přezkumného šetření.
(160)
Jedním z určujících prvků pro posouzení pravděpodobnosti obnovení újmy je to, jaké ceny pravděpodobně stanoví společnosti, na které se nevztahují cenové závazky, pro tento vývoz navíc. Během období přezkumného šetření činily ruské vývozní ceny do třetích zemí v průměru 201 EUR/t neboli o 34 % méně, než je současná průměrná cena, za niž výrobci v Unii prodávají v Unii. Tyto ruské vývozní ceny jsou, jak je uvedeno v 58. bodě odůvodnění, na udržitelné úrovni. Je pravděpodobné, že při absenci antidumpingových opatření vstoupí ruský vývoz od společností, na které se nevztahují cenové závazky, na trh Unie s průměrnou cenou nižší, než jsou dovozní ceny ze třetích zemí, a také nižší než, je dovoz z Ruska podléhající cenovým závazkům, který je v horní části cenové úrovně, jež nezpůsobuje újmu výrobnímu odvětví Unie. Jinak by nemohli získat další podíl na trhu. Vzhledem k tomu, že jeden z vyvážejících ruských výrobců prodává v současnosti v rámci cenového závazku za cenu, která se nachází v horní hranici cenové úrovně, jež nepůsobí újmu, Komise se na základě informací, které má v současné době k dispozici, domnívá, že je pravděpodobné, že tento dovoz navíc bude realizován za cenu, která působí újmu. Bez ohledu na současnou úroveň zisku výrobního odvětví Unie by takové pravděpodobné ceny ohrozily schopnost výrobního odvětví Unie dosahovat obvyklého zisku, který by mohlo předpokládat při neexistenci dumpingového dovozu.
(161)
Po poskytnutí informací RFPA tvrdilo, že srovnání ruských vývozních cen do třetích zemí s cenami Unie nemá žádný smysl, jelikož srovnávat by se měl prodej na stejné trhy s náležitými úpravami o cla, obchodní úroveň atd.
(162)
Tuto námitku nelze přijmout. Komise netvrdí, že pokud by opatření pozbyla platnosti, ruský vývoz by byl o 34 % levnější než ceny výrobního odvětví Unie. Komise má za to, že je pravděpodobné, že ceny, s nimiž ruský vývoz vstoupí do Unie při neexistenci opatření, by byly nižší, než kolik činí výrobní náklady Unie s připočtením přiměřeného ziskového rozpětí, a tudíž by působily újmu. Tyto cenové úrovně by pro ruské vývozce byly stále ještě přitažlivější, než je současná úroveň prodejních cen na trzích třetích zemí. Proto je pravděpodobné, že dojde k odklonu od současných obchodních toků.
(163)
Šetřením bylo rovněž prokázáno, že současné výrobní náklady, a tedy současné ceny, které nepůsobí újmu, pravděpodobně v krátké době neklesnou s ohledem na tendenci růstu výrobních nákladů během posuzovaného období (viz tabulka 7). Během šetření skutečně nevyšly najevo žádné signály, že by se tato tendence měla změnit.
(164)
Po poskytnutí informací RFPA zdůraznilo, že den před zveřejněním poskytlo informace o snižování ceny plynu v Unii. RFPA konkrétně upozornilo na údaje z významné publikace na trhu s hnojivy, kde byly zveřejněny centrální ceny EU na nizozemském trhu s plynem „Title Transfer Facility“ (TTF) namísto nereprezentativních cen ve Waidhausu. RFPA rovněž citovalo ceny zemního plynu v USA a zprávu společnosti Yara International za 1. čtvrtletí 2014, kde je uvedeno, že tato společnost zažívá výrazně nižší ceny plynu.
(165)
Komise poznamenává, že v ekonomické studii, kterou předložila některá sdružení zemědělců (viz níže bod 7 o zájmu Unie) je uvedeno, že: „ceny zemního plynu v Unii jsou vyšší než ve většině ostatních regionů a v dohledné budoucnosti se očekává jejich další růst“. Co se týče snížení ceny plynu, které oznámila společnost Yara International, to je zvláštní případ, neboť Yara Group je nadnárodní skupina, která má přístup k několika zdrojům levného plynu mimo Unii. Další výrobci dotčeného výrobku, zejména ti, kteří se nacházejí ve východních regionech Unie, spoléhají na ruský plyn. Proto se Komise nadále domnívá, že neexistuje přesvědčivý důkaz, že se ceny plynu pro výrobce v Unii v blízké budoucnosti významně sníží.
6.3 Dopad předpokládaného objemu dovozu a vliv na ceny v případě zrušení opatření
(166)
Vzhledem k tomu, že ruský dusičnan amonný by byl vyvážen na trh Unie ve významném objemu a za ceny způsobující újmu výrobcům v Unii, tito by byli nuceni snížit své ceny, aby si udrželi objem prodeje a podíl na trhu. Dusičnan amonný je totiž zboží komoditního typu, u něhož se hospodářská soutěž mezi různými výrobci odehrává především v cenách.
(167)
Po poskytnutí informací RFPA tvrdilo, že by se měly zohlednit údajné technické překážky obchodu, které ztěžují vstup ruského dusičnanu amonného na trh Unie, zejména zákaz prodeje (v Německu) nebo přísné předpisy o skladování dusičnanu amonného v některých dalších členských státech. Pokud se tato omezení nediskriminačním způsobem vztahují jak na vývozce ze třetích zemí, tak na výrobce v Unii, má Komise za to, že toto tvrzení by mělo být zamítnuto.
6.4 Závěry
(168)
S ohledem na výsledky šetření, volnou kapacitu spojenou s mírným růstem spotřeby v Rusku, omezenou schopnost zvýšit vývoz do třetích zemí a přitažlivost trhu Unie, se má za to, že zrušení opatření pravděpodobně povede k obnovení dumpingového dovozu z Ruska.
(169)
Šetření rovněž prokázalo, že výrobní odvětví Unie je v současné době v situaci, kdy mu není způsobována újma. Neexistují však signály toho, že tento pozitivní stav bude udržitelný, pokud by opatření pozbyla platnosti. Naopak, podle žadatelem předložené analýzy trhu dosáhly nyní tržní ceny dusičnanu amonného svého maxima a vrcholu hospodářského cyklu. Nyní se předpokládá pokles hospodářského cyklu i ceny. Přesněji řečeno, poté, co od roku 2009 každoročně rostly, budou nyní ceny podle všeho klesat. V dohledné budoucnosti proto výrobní odvětví Unie nebude dosahovat takové úrovně cen a zisku, jakých dosahovalo během posuzovaného období. Současně výrobní náklady zůstanou stabilní nebo se budou dále zvyšovat, čímž se ještě více zkrátí ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie. Při takovém vývoji a vzhledem ke klesající spotřebě v Unii vyvolá prudký nárůst dovozu ve významných množstvích a za podbízivé ceny silný tlak na snížení prodejních cen výrobního odvětví a způsobí mu ztrátu významného podílu na trhu. To se vší pravděpodobnosti nevyhnutelně způsobí obnovení podstatné újmy.
(170)
Po poskytnutí informací RFPA kritizovalo, že se Komise opírá o analýzu trhu, kterou předložil žadatel, a uvedlo, že očekávaná úroveň cen v letech 2017-2018 se bude podobat cenám v roce 2010, které byly vyšší než ceny v předchozích letech. RFPA rovněž poznamenalo, že v roce 2010 byla průměrná ziskovost výrobního odvětví Unie vyšší než cílový zisk (dosahovala 12,8 %) a že čtvrtletní zpráva za rok 2014 společnosti Yara International zobrazuje slibné vyhlídky.
(171)
Výhledový charakter přezkumu před pozbytím platnosti ztěžuje vyvození přesných závěrů, pokud jde o projekci cen v roce 2017 a v letech následujících. Nezávislá analýza trhu však ukazuje, že cenová úroveň dotčeného výrobku se má v následujících dvou letech podle všeho snižovat. To a očekávané zvýšení výrobních nákladů se vší pravděpodobností sníží v současnosti dosahovaný zisk výrobního odvětví Unie. Tento výhledový závěr platí bez ohledu na skutečnost, že během období přezkumného šetření a posuzovaného období byla ziskovost výrobního odvětví Unie vyšší než cílový zisk ve výši 8 %, jak byl stanoven v předchozím šetření. To, že přezkum před pozbytím platnosti antidumpingových opatření na dovoz močoviny z Ruska nezjistil pravděpodobnost obnovení újmy, a proto je zrušil, není v tomto ohledu relevantní, neboť každý případ musí být posuzován podle vlastních charakteristik a specifik. Kromě toho se zpráva společnosti Yara International za první čtvrtletí 2014, která je určená jejím investorům, nezaměřuje konkrétně na dotčený výrobek a neměla by se chápat jako reprezentativní odhad očekávání výrobního odvětví Unie, pokud jde o dotčený výrobek. Toto tvrzení se proto zamítá.
(172)
Zástupci ruských orgánů a RFPA tvrdili, že Komise neposkytla skutečné důkazy, které by potvrzovaly závěr, že pokud by opatření pozbyla platnosti, došlo by k obnovení dumpingového dovozu dotčeného výrobku, což by vedlo k obnovení újmy působené výrobnímu odvětví Unie.
(173)
RFPA rovněž tvrdilo, že Komise neprokázala příčinnou souvislost mezi zrušením opatření a pravděpodobným obnovením újmy. Naopak, příčinou pravděpodobného obnovení újmy jsou zřejmě vnější prvky uvedené v informačním dokumentu (klesající spotřeba, klesající ceny, zvýšení výrobních nákladů, nízká míra využití kapacity).
(174)
Komise s tímto hodnocením nesouhlasí. Pravděpodobnost obnovení újmy, pokud by opatření pozbyla platnosti, je odůvodněna zejména pravděpodobným obnovením dumpingového vývozu z Ruska ve významných objemech a za ceny, které sice budou nižší než ceny v Unii, ale pro ruské vývozce budou stále ještě rentabilní. Tím, že ve svém celkovém posouzení uvedla některé vnější faktory, Komise pouze pojmenovala další činitele, které mohou mít v příštích letech vliv na trh Unie, a tudíž i na situaci výrobního odvětví Unie, ale neprohlásila tím za neplatný závěr, že pokud by opatření pozbyla platnosti, dumping působící újmu se pravděpodobně obnoví.
7. ZÁJEM UNIE
(175)
V souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zkoumala, zda by prodloužení existujících antidumpingových opatření vůči Rusku bylo proti zájmu Unie jako celku. Určení zájmu Unie vycházelo z posouzení všech různých zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů.
(176)
Všem zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby předložily svá stanoviska podle čl. 21 odst. 2 základního nařízení.
(177)
V původním šetření se mělo za to, že uložení opatření není v rozporu se zájmem Unie. Jelikož toto šetření je přezkumem a opatření byla v platnosti od roku 1995, analýza umožňuje zhodnocení jakéhokoli nežádoucího dopadu na strany, kterých se zavedená antidumpingová opatření dotýkají.
(178)
Na tomto základě se zkoumalo, zda navzdory závěru o pravděpodobnosti obnovení dumpingu a pravděpodobném obnovení újmy existují přesvědčivé důvody, které by mohly vést k závěru, že zachování opatření není v zájmu Unie.
7.1 Zájem výrobního odvětví Unie
(179)
Stávající opatření přispěla k velkému poklesu dumpingového dovozu z Ruska a pro výrobní odvětví Unie znamenala úlevu. Bylo zjištěno, že výrobní odvětví Unie se nachází ve zdravé hospodářské situaci, o čem svědčí hlavně stálý zisk. Je ovšem nutno podotknout, že někteří výrobci v Unii již vykazují zisky výrazně nižší, než je průměrný zisk výrobního odvětví Unie nebo dokonce nižší, než je cílový zisk 8 %.
(180)
Pokud by opatření pozbyla platnosti, výrobní odvětví Unie by s největší pravděpodobností čelilo rostoucí nekalé soutěži ze strany ruských výrobců. Zrušení opatření by bezpochyby vedlo k rychlému zhoršení jeho hospodářské situace. Ukončení opatření proto není v zájmu výrobního odvětví Unie.
7.2 Zájem dovozců
(181)
V předchozím šetření bylo zjištěno, že dopad uložených opatření nebude pravděpodobně mít závažný nepříznivý vliv na situaci dovozců a uživatelů v Unii. EFIA se přihlásilo jako zúčastněná strana a požadovalo, aby opatření pozbyla platnosti, a to z řady důvodů:
-
opatření jsou v platnosti již téměř 20 let a dosáhla požadovaného účinku ochrany výrobců v Unii,
-
v důsledku rostoucí domácí spotřeby v Rusku neexistuje riziko, že ruské výrobky budou přesměrovány do Unie,
-
je v zájmu uživatelů, aby měli přístup k různým zdrojům dodávek a tedy větší výběr.
(182)
Tato tvrzení je třeba zamítnout. Je pravda, že výrobní odvětví Unie v současné době netrpí jakoukoli podstatnou újmou. Přezkum před pozbytím platnosti má však odpovědět na otázku, co by se v budoucnosti stalo, kdyby opatření pozbyla platnosti. V tomto směru lze současné výsledky výrobního odvětví Unie použít pouze coby přesvědčivé informace naznačující, k čemu by mohlo dojít v budoucnu, do té míry, do jaké tyto informace umožňují posoudit cenovou úroveň, která nepůsobí újmu.
(183)
Dovozci a obchodníci v Unii mají přístup k řadě zdrojů dodávek uvnitř i vně Unie, včetně Ruska. Rusko je jedinou zemí, proti níž byla zavedena opatření.
7.3 Zájem uživatelů
(184)
Přihlásilo se několik sdružení uživatelů. Některá z nich však pouze žádala, aby byla uznána za zúčastněnou stranu a nezaujala žádné zvláštní stanovisko týkající se zájmu Unie. Dvě vnitrostátní sdružení vyjádřila názor, že po tolika letech působení stávajících opatření již není v jejich zájmu je dále zachovávat.
(185)
Uvedla tyto důvody:
-
silný dopad hnojiv na výrobní náklady zemědělců (mezi 7 % až 42 % jejich variabilních nákladů, v závislosti na druhu plodin),
-
možnost nakupovat hnojiva za cenu, která je přibližně o 15 EUR až 20 EUR levnější než cena, kterou si účtují výrobci v Unii,
-
možnost získat přístup k mírně odlišnému výrobku (ruské pelety jsou prý o něco menší než pelety Unie, a tedy vhodné pro použití u některých plodin) a
-
možnost mít přístup k několika dodavatelům, čímž se posiluje hospodářská soutěž, předchází vzniku oligopolů a cenových dohod.
(186)
Tato tvrzení nelze přijmout z týchž důvodů, jaké byly uvedeny v 182. a 183. bodech odůvodnění. Komise si není vědoma nesoutěžního jednání mezi výrobci v Unii, kteří se volně podílejí na hospodářské soutěži na trhu Unie.
(187)
Na dotazník pro uživatele neodpověděl žádný zemědělec. Přesný dopad hnojiv jako celku, a dusičnanu amonného zvláště, na výrobní náklady zemědělců proto nebylo možno ověřit. Údajně vysoce pozitivní dopad nižších cen dusičnanu amonného na výrobní náklady zemědělců tak nelze potvrdit. Na základě informací, které má Komise k dispozici, však dusičnan amonný představuje přibližně pouze 21 % celkové spotřeby Unie všech dusíkatých hnojiv (dusičnan amonný, dusičnan vápenatoamonný, močovina, roztok směsi močoviny a dusičnanu amonného, NPK/NP/NK atd.) (25). Vzhledem k tomu, že existují také jiná hnojiva (s vyšším obsahem draslíku a fosfátu), odhaduje se podíl dusičnanu amonného na všech hnojivech používaných zemědělci v Unii na ještě méně než 21 %. V důsledku toho je důvodné se domnívat, že dopad stávajících platných opatření na zemědělce v Unii je vcelku nevýznamný.
(188)
Kromě toho, i když v krátkodobém horizontu by se mohlo zdát, že přístup k levnějším hnojivům je v zájmu zemědělců, v krátkodobém až střednědobém horizontu existuje pravděpodobnost obnovení újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie s tím nebezpečím, že někteří zranitelnější výrobci v Unii usazení v určitých regionech Unie by byli nuceni ukončit podnikání. V budoucnosti by tak uživatelé a zemědělci měli ještě menší výběr dodavatelů a mohli by se stát závislejšími na ruském vývozu, což by zřejmě vedlo k zvýšení cen.
(189)
Jedno sdružení uživatelů předložilo studii, kterou zpracoval nezávislý ekonomický poradce, podle něhož by ukončení platných opatření mělo za následek pokles cen hnojiv v rámci Unie ku prospěchu uživatelů, omezený nárůst objemu dovozu a mírně negativní dopad na výrobce v Unii, což by ovšem bylo kompenzováno solidním ziskovým rozpětím, z něhož se těší v současné době. Je však třeba uvést, že některé předpoklady, o něž se opírá hodnocení uvedené v této ekonomické studii, neodpovídají závěrům šetření. Šetřením bylo zjištěno, že vývozní ceny dusičnanu amonného z Ruska do třetích zemí jsou nižší než ceny odhadované ve zmíněné ekonomické studii. Podobně se hodnoty zjištěné ruské výrobní kapacity a potenciálu domácí spotřeby liší od hodnot použitých pro simulaci dopadu zrušení opatření. Proto se na hodnocení provedené v rámci studie nelze při formulaci rozhodujících závěrů plně spolehnout.
(190)
Po poskytnutí informací požádalo několik sdružení zemědělců o slyšení před Komisí a předložilo mírně pozměněnou verzi studie uvedené v předchozím bodě odůvodnění se zohledněním údajů, jež Komise poskytla v informačním dokumentu.
(191)
Revidovaná studie zjevně potvrzuje předpoklad Komise, že ruské vývozní ceny by se snížily na úroveň přibližně ruských cen na domácím trhu, tj. 221 EUR za tunu. To přiměje výrobce v Unii snížit ceny, aby nepřišli o svůj podíl na trhu.
(192)
Zástupci zemědělců vysvětlili, v jak obtížné situaci se nacházejí, když soutěží s výrobci zemědělských produktů z třetích zemí, aniž by byli, na rozdíl od výrobců dotčeného výrobku v Unii, chráněni antidumpingovými cly. Očekávají, že pokud by opatření pozbyla platnosti, cena dotčeného výrobku poklesne a negativní důsledky pro výrobce v Unii by byly vyváženy přínosy pro zemědělce, tedy pro tu kategorii uživatelů, které zaměstnává miliony osob v Unii. Zástupci zemědělců také uvedli, že pokud cena dotčeného výrobku poklesne, koupí si spíše dotčený výrobek než jiný levnější, ale více znečišťují životní prostředí, jako je močovina nebo roztoky močoviny a dusičnanu amonného. Znamenalo by to přínos pro životní prostředí. Navrhli, aby, pokud budou opatření zachována, byla jejich platnost pozastavena (podobně jak se stalo v jiném šetření týkajícím se dovozu silikomanganu z Číny, Kazachstánu a Ukrajiny (26)).
(193)
Komise pečlivě zvážila argumenty předložené sdruženími zemědělců. Je nesporné, že zemědělci v Unii mají přístup k dotčenému výrobku, který vyrábějí výrobci v Unii a výrobci z třetích zemích, kromě ruských vyvážejících výrobců. Ale především, jak bylo potvrzeno během slyšení, které se konalo dne 19. června 2014, a v rozporu s předpokladem v ekonomické studii, neexistuje žádná záruka, že případný počáteční potenciální pokles cen dotčeného výrobku (pokud by platná opatření pozbyla platnosti) bude přenesen na konečné uživatele. Velmi často se stává, že zemědělci nakupují dotčený výrobek od distributorů a nezajímají se o jeho původ, pokud splňuje jejich požadavek z hlediska velikosti pelet nebo granulí atd.). Proto, pokud by opatření pozbyla platnosti, je vysoce pravděpodobné, že újma pro výrobce dotčeného výrobku v Unii se bude opakovat, avšak neexistuje žádná záruka, že uživatelé z toho budou mít jakýkoli prospěch.
(194)
Antidumpingová opatření na dovoz dotčeného výrobku jsou v platnosti již mnoho let bez nepřiměřených nákladů pro zemědělce, které by mohly ohrozit jejich existenci. Při analýze zájmu Unie se posuzuje přiměřenost zachování opatření a zohledňují se různé, někdy i protichůdné zájmy. Zachování opatření je v zájmu výrobců v Unii, protože jejich zrušení by mnoho z nich donutilo k ukončení podnikání. Jelikož Komise nemá důkazy, že v důsledku opatření vzniknou zemědělcům neúměrné náklady, z hlediska přiměřenosti je tedy v zájmu Unie opatření zachovat. V každém případě zemědělci připustili, že by raději dali přednost více zdrojům dodávek a že zánik výrobního odvětví Unie by nebyl v jejich zájmu.
(195)
Nakonec, jak je uvedeno v 193. bodě odůvodnění, nic nenasvědčuje tomu, že by zrušení opatření vedlo k poklesu cen dusičnanu amonného, který by byl přenesen na uživatele, což by vedlo k přechodu na dusičnan amonný z jiných, více znečišťujících hnojiv. Pozitivní účinek na životní prostředí tedy není doložen. Případný pozitivní dopad na životní prostředí by každopádně nebyl tak veliký, že by to bylo v rozporu s celkovým zájmem Unie na zachování opatření. Co se týče návrhu pozastavit platnost opatření, to není možné, protože právní požadavky zakotvené v čl. 14 odst. 4 základního nařízení nejsou v této věci splněny.
(196)
Na základě výše uvedených skutečností vyvozuje Komise závěr, že zrušení opatření by nebylo v zájmu uživatelů, nebo že přinejmenším dodatečné výhody uživatelů by nepřevážily nad dodatečnými náklady pro výrobní odvětví Unie.
7.4 Závěr ohledně zájmu Unie
(197)
Vzhledem k 179. až 195. bodům odůvodnění byl učiněn závěr, že z hlediska zájmu Unie neexistují žádné přesvědčivé důvody proti zachování stávajících antidumpingových opatření.
8. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(198)
Všechny strany byly informovány o stěžejních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě byl přijat záměr doporučit, aby byla stávající opatření zachována. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta pro podání připomínek v návaznosti na poskytnutí informací. Podání a připomínky byly v odůvodněných případech náležitě vzaty v úvahu.
(199)
Po poskytnutí informací jeden ruský výrobce, který nebyl zařazen do vzorku, požádal Komisi, aby zahájila jednání o závazku, a navrhl minimální cenu a množstevní strop. Základní nařízení však neobsahuje žádný právní základ pro přijetí nabídky závazku v souvislosti s přezkumem před pozbytím platnosti, neboť formu opatření nelze měnit. Dotyčný ruský výrobce by mohl požádat o prozatímní přezkum na základě čl. 11 odst. 3 základního nařízení, pokud by se domníval, že podmínky pro takový přezkum jsou splněny.
(200)
Po poskytnutí informací požádala Acron Group Komisi, aby řízení ukončila, pokud se jí týče, jelikož Acron je v jiné situaci než ostatní ruští výrobci. V průběhu přezkumu bylo nicméně zjištěno, že Acron se nachází ve stejné situaci jako ostatní ruští výrobci. Kromě toho čl. 11 odst. 2 základního nařízení neposkytuje právní základ pro různý přístup k vyvážejícím výrobcům.
(201)
S ohledem na závěry týkající se pravděpodobnosti pokračování nebo obnovení dumpingu a újmy z toho tedy vyplývá, že v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení by antidumpingová opatření uplatňovaná na dovoz dusičnanu amonného pocházejícího z Ruska uložená nařízením (ES) č. 661/2008, ve znění nařízení Rady (ES) č. 989/2009, měla být zachována na období dalších pěti let.
(202)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 15 odst. 1 základního nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1) Konečné antidumpingové clo se ukládá na dovoz pevných hnojiv obsahujících více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného, v současnosti kódů KN 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 a ex 3105 90 20 a pocházejících z Ruska.
2) Sazba konečného antidumpingového cla je stanovena pevnou částkou pod písmeny a), b) a c):
a)
Pro zboží vyrobené společností Open Joint Stock Company (OJSC) Azot, Novomoskovsk, Rusko, nebo společností Open Joint Stock Company (OJSC) Nevinnomyssky Azot, Nevinnomyssk, Rusko, a prodávané buď přímo prvnímu nezávislému odběrateli v Unii, nebo prostřednictvím společností Eurochem Trading GmbH, Zug, Švýcarsko, nebo prostřednictvím Open Joint Stock Company (OJSC) Mineral a Chemical Company Eurochem, Moskva, Rusko, nebo Eurochem Trading GmbH, Zug, Švýcarsko, prvnímu nezávislému odběrateli v Unii (doplňkový kód TARIC A522):
Popis zboží
Kód KN
Kód TARIC
Pevná výše cla (v EUR za jednu tunu)
Dusičnan amonný jiný než ve vodných roztocích
3102 30 90
-
32,82
Směsi dusičnanu amonného s uhličitanem vápenatým nebo s jinými anorganickými nehnojivými látkami obsahující více než 28 % hmotnostních dusíku
3102 40 90
-
32,82
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 29 00
10
32,82
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 60 00
10
32,82
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 90 00
10
32,82
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a neobsahující fosfor a draslík
3105 10 00
10
32,82
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství méně než 3 % hmotnostních
3105 10 00
20
31,84
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních
3105 10 00
30
30,85
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních
3105 10 00
40
29,87
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 9 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 12 % hmotnostních
3105 10 00
50
28,88
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství méně než 3 % hmotnostní
3105 20 10
30
31,84
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních
3105 20 10
40
30,85
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních
3105 20 10
50
29,87
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 9 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 12 % hmotnostních
3105 20 10
60
28,88
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
10
31,84
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
20
30,85
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
30
29,87
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % a více hmotnostních, avšak nejvýše 10,40 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
40
29,41
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
10
31,84
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
20
30,85
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
30
29,87
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % a více hmotnostních, avšak nejvýše 10,40 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
40
29,41
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
30
31,84
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
40
30,85
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
50
29,87
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % nebo více hmotnostních, avšak nejvýše 12 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
60
28,88
b)
Pro zboží vyrobené společností JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (doplňkový kód TARIC A959):
Popis zboží
Kód KN
Kód TARIC
Pevná výše cla (v EUR za jednu tunu)
Dusičnan amonný jiný než ve vodných roztocích
3102 30 90
-
47,07
Směsi dusičnanu amonného s uhličitanem vápenatým nebo s jinými anorganickými nehnojivými látkami obsahující více než 28 % hmotnostních dusíku
3102 40 90
-
47,07
U zboží zmíněného v čl. 1 odst. 1, vyrobeného společností JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat, které není uvedeno v tabulce výše, se antidumpingové clo nepoužije.
c)
Pro všechny ostatní společnosti (doplňkový kód TARIC A999):
Popis zboží
Kód KN
Kód TARIC
Pevná výše cla (v EUR za jednu tunu)
Dusičnan amonný jiný než ve vodných roztocích
3102 30 90
-
47,07
Směsi dusičnanu amonného s uhličitanem vápenatým nebo s jinými anorganickými nehnojivými látkami obsahující více než 28 % hmotnostních dusíku
3102 40 90
-
47,07
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 29 00
10
47,07
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 60 00
10
47,07
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného
3102 90 00
10
47,07
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a neobsahující fosfor a draslík
3105 10 00
10
47,07
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství méně než 3 % hmotnostních
3105 10 00
20
45,66
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních
3105 10 00
30
44,25
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních
3105 10 00
40
42,83
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a/nebo draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 9 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 12 % hmotnostních
3105 10 00
50
41,42
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství méně než 3 % hmotnostní
3105 20 10
30
45,66
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních
3105 20 10
40
44,25
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních
3105 20 10
50
42,83
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a s obsahem fosforu vyjádřeného jako P2O5 a draslíku vyjádřeného jako K2O v množství 9 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 12 % hmotnostních
3105 20 10
60
41,42
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
10
45,66
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
20
44,25
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
30
42,83
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % a více hmotnostních, avšak nejvýše 10,40 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 51 00
40
42,17
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
10
45,66
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
20
44,25
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
30
42,83
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % a více hmotnostních, avšak nejvýše 10,40 % hmotnostních fosforu vyjádřeného jako P2O5
3105 59 00
40
42,17
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující méně než 3 % hmotnostní draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
30
45,66
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 3 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 6 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
40
44,25
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 6 % nebo více hmotnostních, avšak méně než 9 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
50
42,83
Pevná hnojiva obsahující více než 80 % hmotnostních dusičnanu amonného a obsahující 9 % nebo více hmotnostních, avšak nejvýše 12 % hmotnostních draslíku vyjádřeného jako K2O
3105 90 20
60
41,42
3) V případech, kdy dojde k poškození zboží před vstupem do volného oběhu a skutečně uhrazená cena nebo splatná cena je tudíž pro účely stanovení výše cla v souladu s článkem 145 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (27) poměrně rozdělena, musí být hodnota antidumpingového cla zmíněná v odstavci 2 snížena o procento, které odpovídá poměrnému rozdělení ceny skutečně uhrazené nebo splatné.
4) Bez ohledu odstavec 1 se konečné antidumpingové clo nepoužije na dovoz propuštěný do volného oběhu v souladu s článkem 2.
5) Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
1) Dovoz výrobků, pro něž bylo předloženo celní prohlášení s návrhem na propuštění do volného oběhu, fakturovaných společnostmi, od kterých Komise přijala závazky a jejichž názvy jsou uvedeny v rozhodnutí 2008/577/ES v platném znění, je osvobozen od antidumpingového cla uloženého podle článku 1 pod podmínkou, že
-
je vyráběn, dodáván a přímo fakturován uvedenými společnostmi prvnímu nezávislému odběrateli v Unii a
-
k tomuto dovozu je přiložena závazková faktura, což je obchodní faktura obsahující alespoň prvky a prohlášení uvedené v příloze tohoto nařízení, a
-
zboží deklarované a předložené celním orgánům přesně odpovídá popisu uvedenému v závazkové faktuře.
2) Přijetím prohlášení o propuštění do volného oběhu vzniká celní dluh:
-
pokud se ve vztahu k dovozu popsanému v odstavci 1 zjistí, že nebyla splněna jedna nebo více podmínek stanovených v uvedeném odstavci, nebo
-
pokud Komise zruší přijetí závazku podle čl. 8 odst. 9 nařízení (ES) č. 1225/2009 prostřednictvím nařízení nebo rozhodnutí, které odkazuje na konkrétní transakce, a prohlásí příslušné závazkové faktury za neplatné.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
V Bruselu dne 23. září 2014.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 999/2014
av den 23 september 2014
om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av ammoniumnitrat med ursprung i Ryssland till följd av en översyn vid giltighetstidens utgång i enlighet med artikel 11.2 i rådets förordning (EG) nr 1225/2009
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1), särskilt artiklarna 9.4, 11.2 och 11.5, och
av följande skäl:
1. FÖRFARANDE
1.1 Gällande åtgärder
(1)
Genom förordning (EG) nr 2022/95 (2) införde rådet en slutgiltig antidumpningstull på ammoniumnitrat som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer 3102 30 90 och 3102 40 90 med ursprung i Ryssland. Efter ytterligare en undersökning då det fastställdes att tullarna absorberades, ändrades åtgärderna genom rådets förordning (EG) nr 663/98 (3). Efter en första översyn vid giltighetstidens utgång och en första interimsöversyn i enlighet med artikel 11.2 och 11.3 i förordning (EG) nr 1225/2009 (nedan kallad grundförordningen) införde rådet genom förordning (EG) nr 658/2002 (4) en slutgiltig antidumpningstull på 47,07 euro per ton på import av ammoniumnitrat enligt KN-nummer 3102 30 90 och 3102 40 90 med ursprung i Ryssland. Därefter genomfördes en interimsöversyn i enlighet med artikel 11.3 i grundförordningen av produktdefinitionen och genom rådets förordning (EG) nr 945/2005 (5) infördes en slutgiltig antidumpningstull på 41,42-47,07 euro per ton på import av gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 och ex 3105 90 20 med ursprung i Ryssland.
(2)
Efter en andra översyn vid giltighetstidens utgång och en andra partiell interimsöversyn i enlighet med artikel 11.2 och 11.3 i grundförordningen bibehöll rådet genom förordning (EG) nr 661/2008 (6) de gällande åtgärderna. Tullen behölls oförändrad utom för EuroChemkoncernen (7), för vilken den fasta tullen uppgick till 28,88-32,82 euro per ton.
(3)
Europeiska kommissionen (nedan kallad kommissionen) godtog genom beslut 2008/577/EG (8) åtagandena om en kvantitativ begränsning från de ryska producenterna JSC Acron och JSC Dorogobuzh, som ingår i Acron Holding Company (nedan gemensamt kallade Acron), och från EuroChemkoncernen. Genom beslut 2012/629/EU (9) återkallade kommissionen sitt godtagande av EuroChemkoncernerns erbjudande om ett åtagande därför att åtagandet var praktiskt ogenomförbart.
(4)
Genom sin dom av den 10 september 2008 (10), såsom den tolkas i domen av den 9 juli 2009 (11), ogiltigförklarade tribunalen förordning (EG) nr 945/2005 i den del som berörde JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (nedan kallat Kirovo), som ingår i OJSC UCC UralChem (nedan kallat UralChem). Genom förordning (EG) nr 989/2009 (12) ändrade rådet förordning (EG) nr 661/2008 i enlighet därmed. För företaget Kirovo gäller följaktligen antidumpningstullen (47,07 euro per ton) endast för import av ammoniumnitrat som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer 3102 30 90 och 3102 40 90.
1.2 Begäran om översyn vid giltighetstidens utgång
(5)
Efter offentliggörandet av ett tillkännagivande om att giltighetstiden snart kommer att löpa ut (13) för de gällande antidumpningsåtgärderna tog kommissionen emot en begäran om inledande av en översyn vid giltighetstidens utgång av dessa åtgärder i enlighet med artikel 11.2 i grundförordningen. Begäran ingavs den 28 mars 2013 av Fertilisers Europe, en europeisk sammanslutning av tillverkare av gödselmedel (nedan kallad sökanden), såsom företrädare för unionstillverkare som svarar för mer än 25 % av unionens totala produktion av den berörda produkten.
(6)
Begäran grundades på påståendet att det var sannolikt att dumpningen fortsätter och att skadan för unionsindustrin återkommer om åtgärderna skulle upphöra att gälla.
(7)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade den ryska sammanslutningen av producenter av gödselmedel (RFPA) att begäran om översyn endast stöddes av en viss andel av unionens producenter av ammoniumnitrat med en renhetsgrad lämpad för gödselmedel (Fertiliser Grade Ammonium Nitrate, FGAN) och att unionens producenter av ammoniumnitrat av alla renhetsgrader och av andra gödselmedel innehållande ammoniumnitrat står för en volym som är tre gånger större än sökandens. Detta påstående är dock ogrundat eftersom sökanden och de som stöder begäran är producenter av såväl FGAN som andra produkter som omfattas av denna översyn vid giltighetstidens utgång. Begäran stöddes således inte enbart av FGAN-producenter, utan även av producenter av andra slag av den berörda produkten och därmed uppnåddes den kvantitativa tröskeln för inledandet av en översyn.
1.3 Inledandet av en översyn vid giltighetstidens utgång
(8)
Efter samråd med rådgivande kommittén fastställde kommissionen att det förelåg tillräcklig bevisning för att inleda en översyn vid giltighetstidens utgång och offentliggjorde den 12 juli 2013 ett tillkännagivande (nedan kallat tillkännagivande om inledande) (14) i Europeiska unionens officiella tidning om inledande av en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 i grundförordningen.
(9)
RFPA lämnade synpunkter på de gällande åtgärderna och ifrågasatte att de var lagliga innan en undersökning inletts. Denna part hävdade också att det inte fanns någon grund för att inleda en översyn vid giltighetstidens utgång i de argument som före inledandet av översynen ingetts till kommissionen om sannolikheten för att dumpningen fortsätter och skadan återkommer om åtgärderna skulle upphöra att gälla.
(10)
Kommissionen svarade den berörda parten att kommissionen inte ingående granskar åsikter som framförts av andra parter än sökandena förrän efter det att undersökningen inletts.
(11)
För att bättre kunna utöva sin rätt till försvar begärde samma berörda part också att få tillgång till begäran om inledande av en översyn vid giltighetstidens utgång i den version som ingavs den 28 mars 2013, som det hänvisades till i tillkännagivandet om inledande, samt till den skrivelse som kommissionen utfärdat till sökanden angående komplettering av deras begäran om en översyn vid giltighetstidens utgång. Kommissionen informerade den berörda parten om att beslutet att inleda en undersökning enbart grundades på den konsoliderade versionen av begäran där svaret på skrivelsen om komplettering hade införlivats. Tidigare versioner och utkast saknade betydelse. Därför var det inte ett åsidosättande av partens rätt till försvar att inte ge tillgång till den ursprungliga versionen och skrivelsen. Parten begärde att förhörsombudet för generaldirektoratet för handel skulle ingripa mot detta påstådda åsidosättande av rätten till försvar. Förhörsombudet godkände det argument som kommissionen framförde den 4 mars 2014.
(12)
Den berörda parten begärde också att få tillgång till begäran om inledande av översyn vid giltighetstidens utgång avseende två andra förfaranden. Parten hävdade att dessa båda begäranden avslagits eftersom de var ogrundade och att tillgången till dessa handlingar skulle göra det möjligt för parten att jämföra omständigheterna i de båda fallen med den förestående översynen, att förstå kommissionens analys av tillräckligheten hos begäran i respektive fall och att därigenom kunna utöva sin rätt till försvar på ett tillfredsställande sätt. Parten fick alla förtydliganden från kommissionen och förhörsombudet godtog det argument som kommissionen framförde den 4 mars 2014.
1.4 Undersökning
1.4.1 Översynsperiod och skadeundersökningsperiod
(13)
Undersökningen beträffande fortsatt eller återkommande dumpning omfattade perioden från och med den 1 juli 2012 till och med den 30 juni 2013 (nedan kallad översynsperioden eller i tabeller ÖP). Undersökningen av de utvecklingstendenser som är av betydelse för bedömningen av sannolikheten för återkommande skada omfattade perioden från och med den 1 januari 2010 till och med den 30 juni 2013 fram till översynsperiodens slut (nedan kallad skadeundersökningsperioden).
(14)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade RFPA att det jämfört med den föregående översynen vid giltighetstidens utgång som föranledde förordning (EG) nr 661/2008 hade skett en omotiverad ändring av metoderna eftersom skadeundersökningsperioden i den översynen var längre.
(15)
Kommissionen anser att de omständigheter som RFPA åberopar inte utgör en ändring av metoderna i den mening som avses i artikel 11.9 i grundförordningen. Följande bör dock under alla omständigheter konstateras. Det är kommissionens praxis att skadeundersökningsperioden normalt omfattar översynsperioden och de tre föregående kalenderåren, såvida inte översynsperioden i sig själv omfattar en betydande del av det föregående kalenderåret. I det senare fallet kan fyra kalenderår undantagsvis beaktas. Detta var fallet i den föregående översynen vid giltighetstidens utgång. Påståendet avvisas således.
1.4.2 Parter som berörs av undersökningen
(16)
I tillkännagivandet om inledandet uppmanade kommissionen berörda parter att kontakta kommissionen för att delta i undersökningen. Dessutom informerade kommissionen uttryckligen sökanden, andra kända unionstillverkare, kända exporterande producenter och myndigheterna i Ryssland (nedan kallat det berörda landet), kända importörer, leverantörer och användare, handlare samt intresseorganisationer om inledandet av undersökningen och inbjöd dem att delta.
(17)
Berörda parter hade möjlighet att lämna synpunkter om inledandet av undersökningen och att begära att få bli hörda av kommissionen och/eller förhörsombudet för generaldirektoratet för handel.
1.4.3 Stickprovsförfarande
(18)
I tillkännagivandet om inledandet angav kommissionen att den kunde komma att göra ett urval av de berörda parterna i enlighet med artikel 17 i grundförordningen.
a) Urval av unionstillverkare
(19)
I tillkännagivandet om inledandet angav kommissionen att den gjort ett preliminärt urval av unionstillverkare. Kommissionen gjorde urvalet på grundval av produktionen i unionen samt försäljningsvolymerna på unionsmarknaden av en likadan produkt under översynsperioden. Urvalet bestod av fyra unionstillverkare i Frankrike, Litauen, Polen och Förenade kungariket (15), som står för ungefär 42 % av unionsproduktionen och 41 % av unionsförsäljningen. Kommissionen uppmanade berörda parter att lämna synpunkter på det preliminära urvalet.
(20)
En berörd part hävdade att det preliminära urvalet av unionstillverkare borde omfatta enbart tillverkare av ammoniumnitrat som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer 3102 30 90 och 3102 40 90 såsom ursprungligen föreskrevs i förordning (EG) nr 2022/95, och inte också tillverkare av gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat som för närvarande klassificeras enligt KN-nr ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 och ex 3105 90 20, såsom föreskrevs i förordning (EG) nr 945/2005.
(21)
Motiveringen till detta krav var att förstainstansrätten i sin dom i mål T-348/05, som det hänvisas till i skäl 4, ogiltigförklarat förordning (EG) nr 945/2005 som utökade produktdefinitionen jämfört med den inledande undersökningen.
(22)
Detta krav är ogrundat. Genom domen ogiltigförklarades förordning (EG) nr 945/2005 endast i de delar som berör en rysk exporterande producent. För alla andra ryska producenter fortsätter den tillämpliga produktdefinitionen att vara den som angavs i förordning (EG) nr 945/2005. Under alla omständigheter producerar alla utvalda unionstillverkare ammoniumnitrat som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer 3102 30 90 och 3102 40 90. De gödselmedel i fast form som förtecknas under de andra KN-numren produceras av unionsindustrin och är helt enkelt resultatet av ytterligare kemiska processer eller blandningsförfaranden för att framställa sammansatta gödselmedel, även kallade stabiliserade gödselmedel eller blandningar, förutsatt att de innehåller mer än 28 viktprocent kväve eller mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat.
(23)
Urvalet är därför representativt för unionsindustrin.
b) Urval av importörer
(24)
För att avgöra om ett urval var nödvändigt och i så fall göra ett stickprov bad kommissionen icke-närstående importörer att lämna de upplysningar som angavs i tillkännagivandet om inledande.
(25)
Stickprovsblanketten besvarades inte av någon icke-närstående importör och inget stickprovsförfarande var därför nödvändigt.
c) Urval av exporterande producenter i Ryssland
(26)
För att avgöra om ett urval var nödvändigt och i så fall göra ett stickprov bad kommissionen alla exporterande producenter i Ryssland att lämna de upplysningar som angavs i tillkännagivandet om inledande. Dessutom bad kommissionen Rysslands beskickning vid Europeiska unionen att identifiera och/eller kontakta andra eventuella exporterande producenter som kunde vara intresserade av att delta i undersökningen.
(27)
Åtta exporterande producenter i det berörda landet tillhandahöll de begärda upplysningarna och samtyckte till att ingå i stickprovet. Under översynsperioden gjordes importen till unionen huvudsakligen av de företag som hade godtagits. I enlighet med artikel 17.1 i grundförordningen valde kommissionen ut fyra exporterande producenter som rimligen kunde undersökas inom den tid som stod till förfogande. Dessa producenter hade den största volymen av total exportförsäljning. Bland dem återfanns de två företag som hade exportförsäljning till unionen enligt åtagandet under översynsperioden. I enlighet med artikel 17.2 i grundförordningen skedde ett samråd om urvalet med alla kända exporterande berörda producenter och myndigheterna i det berörda landet. Inga synpunkter lämnades. Kommissionen beslöt därför att behålla det preliminära urvalet och alla berörda parter informerades om det slutgiltiga urvalet.
(28)
Kommissionen valde följande fyra företag för stickprovet:
-
Acron.
-
EuroChem.
-
UralChem.
-
OJSC SBU Azot (SBU Azot).
(29)
Enligt svaren på frågeformulären stod stickprovet för 88 % av den totala exportförsäljningen från Ryssland i volym (till unionen och till tredjeländer) under översynsperioden.
1.4.4 Svar på frågeformulär och kontrollbesök
(30)
Kommissionen sände frågeformuläret till alla ryska exporterande producenter som hade begärt detta samt till de unionstillverkare som ingick i urvalet och till de användar- och branschorganisationer som hade gett sig till känna inom tidsfristen i tillkännagivandet om inledande.
(31)
Svar på frågeformuläret mottogs från de fyra utvalda ryska exporterande producenterna och från de fyra utvalda unionstillverkarna. En branschorganisation som företräder användare, National Farmers' Union of England and Wales (NFU), lämnade ett partiellt svar på frågeformuläret.
(32)
Av de ryska exporterande producenterna var det endast Acron som lämnade ett fullständigt svar på frågeformuläret. De tre andra utvalda företagen - EuroChem, UralChem och SBU Azot - lämnade endast partiella svar som begränsades till uppgifter om kapacitet, samlad försäljning fritt fabrik samt viss information om deras produktionskostnader. Dessa partiella svar gjorde det inte möjligt för kommissionen att till fullo kontrollera deras försäljningsuppgifter eller produktionskostnader.
(33)
Kommissionen informerade de tre utvalda exporterande producenterna om sin avsikt att tillämpa artikel 18 i grundförordningen beträffande den information de inte hade lämnat och om deras rätt att bli hörda av förhörsombudet. I de särskilda meddelandena av uppgifter till var och en av de tre utvalda exporterande producenterna angav kommissionen vilka uppgifter från respektive företag som den hade använt i sin analys och vilka uppgifter den ansåg vara ofullständiga och att ”tillgängliga uppgifter” i enlighet med artikel 18.1 i grundförordningen därför hade använts. Kommissionen använde framför allt samlad försäljning fritt fabrik i stället för detaljerade uppgifter grundade på förteckningar per transaktion.
(34)
Dessutom begärde en organisation som företräder importörer, European Fertilisers Import Association (EFIA), att få bli erkänd som berörd part på sina medlemmars vägnar och lämnade skriftliga synpunkter. Tre enskilda importörer uppgav att de helt hade slutat att importera gödselmedel med ursprung i Ryssland.
(35)
Skriftliga inlagor inkom också från flera användarorganisationer, bland annat Organisationen för jordbrukets näringslivsorganisationer i EU (COPA)/General Confederation of Agricultural Co-operatives in the EU (COGECA), NFU samt från de franska organisationerna AFCOME (Association Française de Commercialisation et de Mélange d'Engrais) och AGPB (Association Générale des Producteurs de Blé et Autres Céréales).
(36)
Kommissionen införskaffade och kontrollerade all den information den ansåg nödvändig för att fastställa dumpning, skadan därav och unionens intresse. Kontrollbesök i enlighet med artikel 16 i grundförordningen genomfördes i följande företags lokaler:
Unionstillverkare
-
AB ACHEMA, Jonolaukio k., Ruklos sen., Jonavos r., Litauen.
-
Grupa Azoty Zakłady Azotowe Puławy SA, Polen.
-
Grow How UK limited, Ince, Förenade kungariket.
-
YARA France SA, Frankrike.
Exporterande tillverkare i Ryssland
-
JSC Acron, JSC Dorogobuzh, närstående handlare ZAO Agronova - Bryansk (Acron).
-
Eurochem MMC OJSC, OJSC Nevinnomyssky Azot och OJSC Novomoskowskaya Joint-Stock Company Azot (EuroChem).
-
OJSC UCC UralChem, Berezniki Azot och Kirovo-Chepetsk Chemical works (UralChem).
-
Kemerovo JSC Azot och LLC Angarsk Nitrogent Fertilizer Plant (SBU Azot).
Icke-närstående importör
-
Agronova Europe AG, Schweiz (part som är närstående till Acron).
1.5 Meddelande av uppgifter
(37)
Den 13 juni 2014 meddelade kommissionen alla intresserade parter de viktigaste omständigheterna och övervägandena som låg till grund för det förslag som kommissionen tänkte lägga fram om att behålla de gällande antidumpningsåtgärderna och uppmanade alla berörda parter att lämna synpunkter. Kommissionen övervägde de synpunkter som inkom från de berörda parterna och beaktade dem när så var lämpligt.
(38)
Efter meddelandet av uppgifter upprepade RFPA sitt påstående om att en rad fel skett i förfarandet och påtalade kommissionens vägran att ge tillgång till den första versionen av begäran som sökanden ingav den 28 mars 2013 samt att tillgången till den icke-konfidentiella akten skulle ha fördröjts.
(39)
När det gäller begäran om tillgång till den inledande begäran om översyn förklarade kommissionen flera gånger skriftligen och muntligen, inklusive under möten som anordnades av förhörsombudet, anledningarna till att begäran om tillgång till handlingarna inte kunde beviljas enligt de gällande rättsliga ramarna.
(40)
När det gäller påstått försenade beviljandet av tillgång till den icke-konfidentiella akten anser kommissionen att även om detta påstående skulle vara riktigt påverkade det inte RFPA:s rätt till försvar. För det första underrättade kommissionen i god tid RFPA om de viktigaste omständigheterna som utgjorde grunden för kommissionens avsikt att åtgärderna skulle fortsätta och gav RFPA tillräcklig med tid för att reagera. För det andra hade RFPA före denna underrättelse fått tillgång till hela den icke-konfidentiella akten.
(41)
RFPA hävdade också att möten som ”i strid med sedvanlig praxis” ägt rum mellan kommissionen och sökanden i maj och april 2014 inte registrerats i den icke-konfidentiella akten och att de begränsade uppgifter som sökanden lämnade i maj 2014 inte åtföljdes av en tillräcklig icke-konfidentiell sammanfattning.
(42)
Det är standardpraxis att berörda parter som begär att få höras framför sina synpunkter muntligt och att dessa åtföljs av skriftliga inlagor. De icke-konfidentiella versionerna av sådana inlagor bifogas i den akt som alla andra berörda parter kan begära att få ta del av. I dessa handlingar registreras de möten och utfrågningar som anordnas av kommissionen. Påståendet avvisas därför att det saknar grund.
(43)
I fråga om det andra påståendet kunde den icke-konfidentiella versionen av de begränsade uppgifter som ingavs i maj 2014 inte inges på annat sätt utan att röja unionstillverkarnas affärshemligheter. Därför kan inte heller detta påstående godtas.
2. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT
2.1 Berörd produkt
(44)
Den produkt som berörs av denna översyn är den produkt som definieras i förordning (EG) nr 661/2008, dvs. gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 och ex 3105 90 20 med ursprung i Ryssland (nedan kallad ammoniumnitrat eller den berörda produkten). I fråga om JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (Kirovo) är dock den berörda produkten i enlighet med förordning (EG) nr 989/2009 endast ammoniumnitrat som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer 3102 30 90 och 3102 40 90.
(45)
Huvudråvaran för produktionen av ammoniumnitrat är gas, som står för 70-80 % av de totala produktionskostnaderna. Produktdefinitionen utvidgades 2005 för att även täcka ammoniumnitrat med tillsats av näringsämnena fosfor och/eller kalium, eftersom det konstaterats att dessa blandningar väsentligen hade samma grundläggande fysiska och kemiska egenskaper och samma agronomiska egenskaper.
(46)
Det bör noteras att KN-koderna 3102 30 90 och 3102 40 90 (ammoniumnitrat annat än löst i vatten respektive blandningar av ammoniumnitrat med kalciumkarbonat eller andra oorganiska ämnen utan gödselverkan, innehållande mer än 28 viktprocent kväve) kan inbegripa ammoniumnitrat som används för industriella ändamål (t.ex. produktion av sprängämnen) förutom ammoniumnitrat som används för jordbruksändamål. Båda typerna har samma tekniska och kemiska egenskaper, kan lätt bytas ut mot varandra och betraktas som den berörda produkten.
(47)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade företrädare för de ryska myndigheterna att omfattningen av produktdefinitionen från 2005 är oförenlig med WTO:s antidumpningsavtal eftersom dumpning, skada och orsakssamband inte hade fastställts i fråga om de ytterligare produkter som omfattades av utökningen 2005.
(48)
Påståendet är ogrundat av de anledningar som redan nämnts i skäl 22 och avvisas därför.
2.2 Likadan produkt
(49)
Precis som i de tidigare undersökningarna konstaterades det att ammoniumnitrat som produceras och säljs på den inhemska marknaden i Ryssland och ammoniumnitrat som exporteras till unionen från Ryssland har samma grundläggande fysiska och tekniska egenskaper och användningsområden. Därför är de likadana produkter i den nuvarande undersökningen i den mening som avses i artikel 1.4 i grundförordningen.
(50)
Ammoniumnitrat som produceras av unionsindustrin är en likadan produkt vad gäller fysiska och tekniska egenskaper som det ammoniumnitrat som Ryssland exporterar till unionen.
3. SANNOLIKHET FÖR FORTSATT ELLER ÅTERKOMMANDE DUMPNING
3.1 Inledande anmärkningar
(51)
I enlighet med artikel 11.2 i grundförordningen undersökte kommissionen om upphörandet av de gällande åtgärderna sannolikt skulle leda till en fortsatt eller återkommande dumpning.
3.2 Dumpning av import under översynsperioden
(52)
Såsom angavs i skäl 32 samarbetade endast en av de utvalda exporterande producenterna (Acron) fullt ut i undersökningen. Såsom angavs i skäl 3 godtog dock kommissionen 2008 ett erbjudande om ett prisåtagande från Acron, vilket fortfarande var i kraft under översynsperioden. Eftersom prisåtagandet fanns bestämdes Acrons exportpriser under översynsperioden enligt detta prisåtagande, som fastställer ett minimiimportpris. Följaktligen betraktades dessa exportpriser inte som en tillförlitlig faktor i bedömningen av om dumpning sannolikt skulle fortsätta eller återkomma om antidumpningsåtgärderna skulle tillåtas löpa ut.
(53)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade RFPA att detta innebär att kommissionen konstaterade att ingen faktisk dumpning äger rum. Det stämmer inte. Eftersom de utvalda ryska exporterande producenterna med undantag av Acron inte samarbetade fullt ut, hade kommissionen inte tillräckligt med uppgifter för att genomföra några dumpningsberäkningar på grundval av företagens egna uppgifter. För Acron kunde kommissionen ha genomfört en dumpningsberäkning, men såsom förklaras i skäl 52 ansåg kommissionen att dess uppgifter inte var tillförlitliga för denna översyn vid giltighetstidens utgång.
(54)
Acron hävdade att kommissionens argument att företagets faktiska priser till unionen var otillförlitliga därför att det fanns ett prisåtagande och att de därför inte kunde användas för att fastställa ett exportpris var olagligt. Detta var dock inte det som kommissionen anförde. Kommissionen påstod inte att exportpriserna inte i sig kunde användas på grund av prisåtagandet, utan drog slutsatsen att sådana exportpriser betraktades som ett otillförlitligt inslag i analysen av sannolikheten för fortsatt eller återkommande dumpning under de särskilda omständigheterna för denna undersökning. Kommissionen anser inte att exportpriser som grundas på ett prisåtagande är en meningsfull indikator i analysen av de exporterande producenternas framtida beteende i avsaknad av åtgärder och prisåtaganden.
(55)
Tvärtemot vad Acron hävdar, kan dess exportpriser till EU inte anses vara resultatet av enbart de normala marknadsvillkoren. Under hela översynsperioden var Acron den enda ryska exporterande producenten som hade ett prisåtagande, alla andra ryska exporterande producenter omfattades av tullarna. Dessa omständigheter påverkade definitivt Acrons konkurrensläge som den enda ryska leverantören på unionsmarknaden.
3.3 Sannolikhet för återkommande dumpning
(56)
Mot bakgrund av övervägandena i skälen 52-55 analyserade kommissionen om det fanns bevisning för att dumpningen sannolikt skulle återkomma om åtgärderna skulle upphöra. Kommissionen analyserade följande faktorer: exportpriset från Ryssland till andra destinationer, produktionskapaciteten och den outnyttjade kapaciteten i Ryssland som helhet samt unionsmarknadens och andra marknaders attraktionskraft.
3.3.1 Export från Ryssland till andra destinationer
(57)
Kommissionen fastställde att Acrons vägda genomsnittliga exportpris fritt fabrik till marknader i tredjeländer som Brasilien, Colombia och Peru under översynsperioden var lägre än det faktiska inhemska pris fritt fabrik som betalades eller skulle betalas under översynsperioden. Acron sålde således till dumpade priser till tredjelandsmarknader, framför allt Brasilien, som var den överlägset största tredjelandsmarknaden för export.
(58)
För de tre andra utvalda exporterande producenterna fastställde kommissionen också att deras vägda genomsnittliga försäljningspris fritt fabrik till tredjeländer som Brasilien, Colombia, Ukraina och Kazakstan för samtliga tre producenter var lägre än deras vägda genomsnittliga inhemska priser fritt fabrik som betalades eller skulle betalas under översynsperioden och således också såldes till dumpade priser. Detta resultat byggde på kontrollerade uppgifter som tillhandahållits av ryska exporterande producenter, som stod för ungefär 80 % av exporten till tredjeländer. Följaktligen fanns det inget behov för kommissionen att använda rysk exportstatistik som en sista utväg, såsom RFPA föreslog. Samtliga fyra utvalda exporterande producenters exportförsäljning till tredjeländer skedde på en betydligt lägre prisnivå under översynsperioden.
(59)
RFPA hävdade att tillgängliga uppgifter i meddelandet av uppgifter när det gällde Eurochem gav vid handen att det inte förekom någon dumpning eller på sin höjd dumpning som understiger miniminivån. Det argumentet kan inte godtas. Syftet med analysen är inte att beräkna Eurochems exakta dumpningsmarginal utan att fastställa om det är sannolikt att dumpning från Ryssland skulle återkomma om åtgärderna skulle tillåtas upphöra att gälla. I det sammanhanget visade undersökningen också i fråga om Eurochem att de genomsnittliga priserna fritt fabrik till tredjeländer var lägre än företagets genomsnittliga inhemska priser fritt fabrik och att det således sålde till dumpade priser. Eurochems prissättning vid försäljning till tredjeländer (försäljning till priser betydligt under de inhemska vid export) är en relevant faktor för den övergripande slutsatsen att dumpning till unionen sannolikt skulle återkomma om åtgärderna skulle tillåtas upphöra att gälla.
(60)
RFPA hävdade att inga lämpliga metoder användes i dumpningsberäkningarna. Såsom förklarats beräknade inte kommissionen dumpningsmarginalerna utan jämförde helt enkelt de genomsnittliga inhemska priserna fritt fabrik med exportpriserna fritt fabrik på grundval av de uppgifter som rapporterats av de utvalda företagen. I en analys av om det är sannolikt att dumpningen återkommer finns det inte något behov av att beräkna exakta dumpningsmarginaler och därför fanns det ingen anledning att använda cif-värden, såsom RFPA föreslog.
(61)
RFPA hävdade att kommissionen inte jämför priser produkt för produkt och att ingen justering för olikheter i handelsled gjordes. Kommissionen analyserade påståendet och fann en liknande prisskillnad även om jämförelsen skulle ha gjorts produkt för produkt. Justeringar för olikheter i handelsled kunde under alla omständigheter inte göras eftersom de utvalda företagen med undantag av Acron endast delvis samarbetade och inte lämnade tillräckligt detaljerade uppgifter, i synnerhet detaljerade förteckningar per transaktion. Detta argument godtogs därför inte.
(62)
Exportförsäljningen till unionen under översynsperioden kunde inte användas för att fastställa de tre andra utvalda exportörernas framtida beteende av följande skäl. Under översynsperioden exporterade EuroChem, precis som Acron, endast enligt prisåtagandet. EuroChem hade försäljning till unionen endast under den period företaget hade ett gällande åtagande, men det hade inte någon försäljning efter det att kommissionen genom beslut 2012/629/EU av den 11 oktober 2011 återkallade åtagandet. När det gäller SBU Azot och UralChem sålde de inte den berörda produkten till unionen under översynsperioden.
(63)
Kommissionen ansåg det inte nödvändigt att fastställa om den inhemska försäljningen skedde vid normal handel. De faktiska inhemska priserna visar redan att exportförsäljningen till marknader i tredjeländer är dumpad. En granskning av den inhemska försäljningens lönsamhet, med den potentiella konsekvensen att normalvärdet skulle ha behövt konstrueras (på grundval av kostnader och skälig vinst) om en sådan försäljning befanns vara förlustbringande, kunde endast ha lett till en höjning av normalvärdet och därmed av den konstaterade dumpningsmarginalen för exportförsäljning till marknader i tredjeländer.
(64)
I samband med en översyn vid giltighetstidens utgång och analysen av sannolikheten för återkommande dumpning räcker det att fastställa att det är sannolikt att dumpningen skulle återkomma om åtgärderna skulle upphöra att gälla. Följaktligen såg kommissionen inget behov av att analysera den inhemska försäljningens lönsamhet och därför gjorde kommissionen ingen bedömning av produktionskostnadernas tillförlitlighet i enlighet med artikel 2.5 i grundförordningen.
(65)
Med hänsyn till dessa överväganden drar kommissionen slutsatsen att de ryska exporterande producenterna för närvarande säljer den berörda produkten till dumpade priser till länder i Latinamerika, Östeuropa, Afrika och Asien. Under översynsperioden var det genomsnittliga exportpriset fritt fabrik för de fyra utvalda exporterande producenterna 201 euro/ton till tredjeländer, medan det genomsnittliga inhemska priset fritt fabrik var 221 euro/ton. Därför anser kommissionen att det är sannolikt att de ryska exporterande producenterna om de gällande åtgärderna upphävdes skulle sälja till dumpade nivåer även till unionen.
(66)
RFPA hävdade att en jämförelse av de ryska inhemska priserna med priserna till tredjeländer är meningslös. Kommissionen anser dock i detta avseende att dessa priser är en viktig indikator i bedömningen av hur framtida export till unionen sannolikt kommer att utvecklas om åtgärderna upphör, eftersom den ryska exporten till de flesta tredjeländer inte är föremål för antidumpningstullar. I synnerhet i avsaknad av tillförlitliga uppgifter om den ryska exporten till unionen under översynsperioden är exportpriserna till tredjeländer en viktig faktor i denna övergripande bedömning, såsom förklaras i skäl 52.
(67)
Den ryska regeringen och Acron hävdade i detta avseende att grunden för fortsatta åtgärder redan är olaglig, eftersom de åtgärder som infördes genom förordning (EG) nr 661/2008 redan byggde på användning av den olagliga metoden med justering för gas när normalvärdet konstruerades.
(68)
Såsom beskrivs i skäl 63 ansåg kommissionen det inte vara nödvändigt att i denna undersökning fastställa om den inhemska försäljningen skedde vid normal handel med den potentiella konsekvensen att normalvärdet skulle behöva konstrueras. Såsom Acron helt riktigt påpekade i sin inlaga efter meddelandet av uppgifter utesluter inte detta att normalvärdet konstrueras, inklusive nödvändiga justeringar, om så är lämpligt i eventuella framtida undersökningar.
3.3.2 Outnyttjad kapacitet
(69)
Kommissionen fastställde de kända ryska producenternas outnyttjade kapacitet på följande grundval. Uppgifterna om de fyra utvalda företagens outnyttjade kapacitet byggde på deras svar på frågeformuläret, korrigerade efter kontrollbesöken när så krävdes. För anläggningar som producerar både ammoniumnitrat som gödselmedel och ammoniumnitrat för industriella ändamål (t.ex. produktion av sprängämnen), s.k. låggradigt ammoniumnitrat, som också är den berörda produkten såsom beskrevs i skäl 46, beaktades deras totala outnyttjade kapacitet. På motsvarande sätt beaktades även anläggningar som endast producerar ammoniumnitrat för industriella ändamål. Dessutom togs Kirovos samlade outnyttjade kapacitet med i beräkningen av den outnyttjade kapaciteten eftersom den outnyttjade kapacitet för ammoniumnitrat av andra slag som för närvarande är undantagna från tillämpningen av antidumpningsåtgärder (16) mycket enkelt kan användas för att producera ammoniumnitrat som för närvarande klassificeras enligt KN-numren 3102 30 90 och 3102 40 90.
(70)
Av de återstående fem ryska producenterna lämnade ett företag i ett enskilt svar upplysningar om sin outnyttjade kapacitet till kommissionen. För övrigt lämnades uppgifter av RFPA.
(71)
Om de faktiska produktionsuppgifter som lämnats av ryska producenter som inte ingick i stickprovet var högre än den rapporterade kapaciteten beaktades den faktiska produktionen vid fastställandet av den faktiska kapaciteten. I dessa fall avsåg den rapporterade kapaciteten nominella kapaciteter (dvs. anläggningarnas dimensionerade kapacitet) som inte hade korrigerats efter det att anläggningarna genomgått en modernisering som lett till en ökning av deras kapacitet.
(72)
På den grundvalen fastställde kommissionen att de ryska exporterande producenterna under översynsperioden hade en kapacitet på totalt 9 592 000 ton, medan deras faktiska produktion (inklusive ammoniumnitrat använt för industriella ändamål och andra typer av ammoniumnitrat som för närvarande är undantagna från tillämpningen av antidumpningsåtgärder (17)) var 8 519 105 ton.
(73)
Följaktligen, och tvärtemot RFPA:s påstående att de exporterande producenternas installerade kapacitet utnyttjas helt, hade de exporterande producenterna en outnyttjad kapacitet på 1,07 miljoner ton under översynsperioden. Den sistnämnda kvantiteten motsvarar 16,9 % av unionens förbrukning (enligt den fastställda förbrukningen på 6,35 miljoner ton under översynsperioden, se avsnitt 5.1).
(74)
Kommissionen fastställde dock i samband med sin framtidsanalys att kapaciteten efter översynsperioden skulle öka med ytterligare cirka 472 000 ton därför att vissa av de utvalda exporterande producenterna installerat ny kapacitet. Den totala outnyttjade kapaciteten uppgår därför till 24,3 % av unionens förbrukning.
(75)
Efter meddelandet om uppgifter vidhöll RFPA att det inte fanns någon outnyttjad kapacitet eller att kommissionen åtminstone skulle analysera det faktum att det inte fanns någon outnyttjad nominell kapacitet. RFPA invände också mot att ny kapacitet byggts upp efter översynsperioden.
(76)
RFPA och de ryska exporterande producenterna rapporterade sin installerade kapacitet enligt den nominella teoretiska kapaciteten, vilken i vissa fall inte beaktade de senaste moderniseringarna. Detta var uppenbart för kommissionen efter kontrollbesöken och beaktades. Såsom RFPA helt riktigt konstaterade i sin inlaga efter meddelandet av uppgifter godtogs den rapporterade nominella kapaciteten för de icke utvalda ryska producenter som producerade mindre än den rapporterade kapaciteten. Om de faktiska produktionsuppgifter som lämnats av andra ryska producenter som inte ingick i stickprovet var högre än den rapporterade kapaciteten beaktades, den faktiska produktionen vid fastställandet av den faktiska kapaciteten. För tre icke utvalda producenter som inte lämnade uppgifter om sin kapacitet och produktion användes de uppgifter som tillhandahållits av RFPA.
(77)
Kommissionen anser att detta är en tydlig och konsekvent metod för fastställandet av de ryska producenteras totala produktionskapacitet för den berörda produkten. Tvärtemot vad som påstås, tillämpas samma metod för alla producenter. Om den faktiska produktionen var högre än den rapporterade nominella kapaciteten, t.ex. på grund av en modernisering av produktionsanläggningarna, ser kommissionen ingen anledning varför inte en sådan ytterligare kapacitet kan beaktas i sak om det är uppenbart att den nominella kapaciteten inte är riktig. Argumentet att en sådan metod inte är vanlig på marknaden, såsom påståtts, betraktas inte som ett skäl att ignorera faktiska produktionsuppgifter. Även det sätt på vilket unionsindustrins kapacitet beräknas, som anförs av RFPA, saknar betydelse för fastställandet av de ryska producenternas samlade produktionskapacitet.
(78)
Tvärtemot vad RFPA påstår innebär inte det faktum att den rapporterade nominella kapaciteten inte använts i vissa fall och ersatts med faktiska, huvudsakligen kontrollerade, produktionsuppgifter att kommissionen har tillämpat principen om bästa tillgängliga uppgifter i den mening som avses i artikel 18 i grundförordningen. När det gäller kapacitet har kommissionen fullt ut utnyttjat de uppgifter som de ryska producenterna själva tillhandahållit, men tillämpat en metod för att beräkna den samlade produktionskapaciteten varigenom inte bara den nominella kapaciteten utan även den faktiska produktionen och kapaciteten beaktades. Denna metod beskrivs i det allmänna meddelandet av uppgifter och de berörda företagen underrättades om resultatet av tillämpningen av metoden per företag och till och med per anläggning. Följaktligen har kommissionen vid fastställandet av den samlade produktionskapaciteten endast utnyttjat de uppgifter som tillhandahållits av ryska producenter och RFPA. Alla relevanta uppgifter tillhandahölls och det fanns inget behov av att utnyttja uppgifter från andra källor i detta avseende.
(79)
När det gäller producenter som inte kontrollerades, användes i allmänhet de uppgifter om kapacitet och produktion som rapporterats av dessa producenter. RFPA lämnade synpunkter på beräkningen av kapaciteten för vissa företag och anläggningar. Det hävdades att den produktionsvolym under översynsperioden som angavs för producenten Uralchem Kirovo i meddelandet av uppgifter inte stämde. Kommissionen godtog denna synpunkt och använde i stället den produktionsvolym som nämndes i inlagan efter meddelandet av uppgifter. Den tekniska rapporten om kapacitet, som tillhandahölls under besöket i anläggningen, och som gällde den maximala produktion av ammoniumnitrat som anläggningen i fråga uppnått, vilket helt riktigt påpekades av RFPA, beaktades också. I fråga om producenten Uralchem Berezniki användes i kapacitetsberäkningen tio dagar för underhåll som företaget rapporterade under kontrollbesöket. Synpunkter som mottogs efter meddelandet av uppgifter om ytterligare avbrott styrktes inte och föreföll vara grundade på uppgifter för ett annat företag. Dessa synpunkter avvisades därför.
(80)
Synpunkter om flaskhalsar i produktionsprocessen för andra anläggningar styrktes inte och kunde inte kontrolleras varför de inte heller beaktades. För en viss anläggning föreföll flaskhalsen att gälla produktionen av salpetersyra. Även om man beaktar den påstådda maximala produktionen av salpetersyra skulle det dock ändå vara möjligt att nå den kapacitet som kommissionen fastställt, eftersom det krävs mindre än 1 ton salpetersyra för att producera 1 ton ammoniumnitrat.
(81)
När det gäller ökningen av kapacitet efter översynsperioden, hävdade RFPA att ökningen av kapaciteten för en producent som gjort en investering i en ny produktionslinje hade överskattats. Kommissionen grundade dock den prognostiserade kapaciteten på den engelska översättningen av en teknisk rapport om den nya produktionslinjen, som tillhandahölls av företaget vid kontrollbesöket i företagets lokaler och som därför ansågs tillförlitlig.
(82)
Acron hävdade att det inte hade någon betydande outnyttjad kapacitet, huvudsakligen på grund av svårigheter att få tillgång till råvaror. Undersökningen visade dock att råvaror inte enbart användes för att producera den berörda produkten utan även för många andra produkter. Med hänsyn till denna spridda användning och därmed möjligheten att enkelt flytta användningen av råvaror till produktionen av den berörda produkten, ansågs sådana påstådda svårigheter inte vara en faktor som begränsade den samlade produktionskapaciteten för den berörda produkten.
(83)
Användningen av den metod som beskrivs i tidigare skäl har lett kommissionen till slutsatsen att det finns en betydande outnyttjad kapacitet. De argument som framförts av RFPA och Acron kunde inte styrkas och de avvisades därför.
(84)
Kommissionen anser av följande skäl att om de nuvarande åtgärderna skulle avskaffas, skulle åtminstone en del av denna outnyttjade kapacitet sannolikt utnyttjas och styras om mot unionens marknader.
(85)
För det första är vissa av de potentiellt största exportmarknaderna i världen för ammoniumnitrat (t.ex. Förenta staterna och Australien) fortfarande skyddade mot rysk export genom antidumpningsåtgärder. Dessutom fortsätter den kinesiska marknaden att vara stängd för import av ammoniumnitrat. De ryska producenterna är därför obenägna eller oförmögna att exportera till dessa marknader.
(86)
Den 22 maj 2014 offentliggjorde det amerikanska handelsministeriet de preliminära resultaten av en ”Antidumping Duty Administrative Review” (18), där man föreslog att Acron och EuroChem skulle få nolltull för sin export av ammoniumnitrat till Förenta staterna. Även om detta förslag skulle antas kommer de tullar som gäller för närvarande fortfarande att tillämpas på alla andra exporterande producenter från Ryssland. I enlighet med avsnitt 751a.2 i den amerikanska tullagen från 1930 (tullagen), i dess nuvarande lydelse, skulle avskaffandet av tullar för Acron och EuroChem endast gälla under ett år och omfattas av ytterligare en årlig översyn från förvaltningen, som beroende av resultatet av översynen kan innebära att antidumpningstullarna återinförs. Slutligen har den amerikanska marknaden för ammoniumnitrat använt som gödselmedel minskat under det senaste årtiondet på grund av de ökande säkerhetskraven och handlarnas ovilja att fortsätta hantera den berörda produkten (19). På grund av utvinningen av skiffergas, som inletts under de senaste åren, har de amerikanska producenterna dessutom numera tillgång till billigare gas. Därför är det troligt att Acron och EuroChem skulle möta hård konkurrens och kanske inte kunna vinna betydande marknadsandelar i Förenta staterna.
(87)
RFPA hävdade att de andra huvudsakliga exportdestinationerna för ryskt ammoniumnitrat, t.ex. Latinamerika (särskilt Brasilien), Egypten och Turkiet kommer att växa betydligt fram till 2017 jämfört med 2012. De citerade en rapport där en total ökning på 15 % prognostiserades för efterfrågan på den berörda produkten för Brasilien, Egypten, Peru, Turkiet, Ecuador och Colombia sammanlagt. Denna ökning motsvarar 749 000 ton (dvs. från 4,851 miljoner ton 2012 till 5,6 miljoner ton 2017), vilket är en genomsnittlig ökning med 149 800 ton per år. Detta är dock endast 9,7 % av de ryska producenternas uppskattade kapacitet per år. Sökanden hävdar att den ökade förbrukningen i dessa länder delvis kommer att tas över av framtida inhemsk produktion eftersom länderna påstås ha ett antal projekt för att bygga upp sin egen produktion av ammoniumnitrat eller andra kvävegödselmedel. Oavsett om dessa projekt förverkligas eller inte och om de kommer att åtminstone delvis ta över den ökade förbrukningen, anser kommissionen att den prognostiserade förbrukningen i länderna i fråga ligger på en nivå som endast skulle medge en partiell absorption av de ryska producenternas outnyttjade kapacitet.
(88)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade RFPA att kommissionen inte hade beaktat ökningar av förbrukningen på andra marknader i tredjeländer för ryskt ammoniumnitrat, framför allt i regionen f.d. Sovjetunionen. På en av huvudmarknaderna i den regionen, Ukraina, har dock antidumpningstullar också införts för import av ryskt ammoniumnitrat. I juli 2014 förlängdes tullarna för en period av fem år och tullsatsen höjdes betydligt. Denna marknad begränsar således importen av ryskt ammoniumnitrat ännu mer.
(89)
Prisnivån på andra marknader, som t.ex. Kazakstan, är dessutom sådan att det skulle vara mer attraktivt för ryska exporterande producenter att rikta sin export mot unionen. Dessa marknader är också mycket mindre än unionsmarknaden. Förbrukningen i t.ex. Kazakstan är mindre än 4 % av förbrukningen i unionen.
(90)
Dessutom hävdades det att den prognostiserade tillväxten på andra viktiga exportdestinationer inte hade beräknats korrekt. De uppgifter som användes byggde dock på den oberoende rapport som nämns i skäl 87. Även om dessa uppgifter kan tyckas vara underskattade såsom påstås, kan den prognostiserade tillväxten av efterfrågan ändå lätt tillgodoses genom att använda en del av de ryska producenternas outnyttjade kapacitet.
(91)
För det andra är det inte sannolikt att den inhemska marknaden skulle absorbera den outnyttjade kapaciteten. RFPA hävdade att förbrukningen i Ryssland enligt samma rapport också fortsätter att vara stark, förväntas fortsätta öka i framtiden och att ryska producenter i första hand kommer att försöka tillgodose den inhemska marknaden. RFPA upprepade detta argument efter meddelandet av uppgifter. Under översynsperioden stod dock den inhemska försäljningen för 53 % av de ryska producenternas samlade försäljning och den prognostiserade ökningen med 3 % per år under de kommande fem åren (i genomsnitt ungefär 120 000 ton per år) skulle lätt kunna täckas av den outnyttjade kapacitet som de ryska producenterna redan har till sitt förfogande. Den prognostiserade årliga ökningen utgör mindre än 7,8 % av de ryska producenternas uppskattade outnyttjade kapacitet per år efter översynsperioden. Den framtida ökningen av förbrukningen är dessutom endast en prognos och kanske inte sker eller sker i en långsammare takt, eftersom den inhemska förbrukningen enligt samma rapport fluktuerade betydligt under de senaste fem åren jämfört med unionen eller förbrukningen i tredjeländer (20).
(92)
För det tredje fortsätter unionen att vara den viktigaste marknaden i världen för ammoniumnitrat, eftersom den står för ungefär 18 % av den globala förbrukningen. Unionens geografiska närhet till Ryssland samt de ryska exportörernas väletablerade distributionskanaler i unionen underlättar exporten när det gäller logistik.
(93)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade RFPA att påstådda tekniska handelshinder för införsel av ryskt ammoniumnitrat till unionen borde beaktas, nämligen försäljningsförbudet (i Tyskland) eller strikta föreskrifter för lagring av den berörda produkten i vissa andra medlemsstater. Tvärtemot vad RFPA påstår, gäller dessa begränsningar utan diskriminering både för exportörer från tredjeländer och unionstillverkarna och drabbar inte importen på ett oproportionerligt sätt. Dessa begränsningar har inte heller påverkat unionsmarknadens generella attraktionskraft, eftersom den fortsätter att vara en av de största i världen när det gäller förbrukningen. Kommissionen avvisar därför detta påstående.
(94)
Kommissionen drar därför slutsatsen att de ryska producenterna förfogar över en betydande outnyttjad kapacitet som högst sannolikt kommer att användas för betydande export till unionen om åtgärderna skulle upphöra.
3.3.3 Incitament att lägga om försäljningen till unionen
(95)
Prisnivån i unionen är för närvarade mycket högre än i större tredjeländer som för närvarande försörjs av Ryssland och på den ryska inhemska marknaden. Under översynsperioden var det genomsnittliga exportpriset fritt fabrik (201 euro/ton) till tredjeländer och det genomsnittliga inhemska priset fritt fabrik (221 euro/ton) för de fyra utvalda exporterande producenterna 34 % respektive 27 % lägre än det genomsnittliga priset fritt fabrik för de utvalda unionstillverkarna (303 euro/ton) (se tabell 7) och även lägre än det genomsnittliga importpriset fritt fabrik från Ryssland till unionen (se tabell 2) och från tredjeländer till unionen (se tabell 3).
(96)
Om åtgärderna skulle upphävas är det troligt att unionspriserna skulle sjunka till följd av utbud av import till lägre priser. Med hänsyn till det betydande avståndet mellan de ryska exporterande producenternas exportpriser till tredjeländer och de priser som togs ut på unionsmarknaden under översynsperioden av de ryska exporterande producenterna, exporterande producenter från tredjeländer och unionstillverkare, förefaller det osannolikt att de priser som debiteras på unionsmarknaden kommer att sjunka under den nivå som för närvarande konstateras på de tredjelandsmarknader som de ryska producenterna i dag exporterar till. De exporterande producenterna kommer därför sannolikt att sträva efter att uppnå en högre marginal genom att sälja till unionen. Följaktligen är det troligt att de exporterande producenterna har ett incitament att lägga om en del av sina nuvarande exportvolymer till tredjeländer (som uppgick till ungefär 3,4 miljoner ton under översynsperioden, vilket motsvarar över 50 % av unionens förbrukning) till unionen (21).
3.4 Slutsats
(97)
Mot bakgrund av övervägandena i avsnitt 3.3 drar kommissionen slutsatsen att det är sannolikt att dumpning skulle återkomma och att kvantiteterna som exporteras till unionen skulle öka betydligt om de gällande åtgärderna skulle upphöra.
4. DEFINITION AV UNIONSINDUSTRIN
(98)
Unionsindustrin definierades som de kända producenterna av ammoniumnitrat under skadeundersökningsperioden.
(99)
Såsom angavs i skäl 19 valdes fyra företag ut som ett stickprov. Alla utvalda unionstillverkarna samarbetade, skickade svar på frågeformuläret inom tidsfristerna och besöktes under undersökningen. Dessutom tillhandahöll Fertilisers Europe ytterligare uppgifter om kapacitet, produktion och försäljning för samarbetande producenter som inte ingick i stickprovet och uppskattningar för återstående producenter. När så var möjligt dubbelkontrollerade kommissionen dessa uppgifter med uppgifter som lämnats av andra berörda parter och/eller offentligt tillgängliga uppgifter.
(100)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade RFPA att det stickprov som kommissionen valt ut inte var representativt för unionsindustrin. Påståendet grundas på att dessa ekonomiska indikatorer (framför allt lönsamhet) skiljer sig åt mellan de utvalda företagen och unionsindustrin sammantaget.
(101)
Detta påstående kan inte godtas. De fyra utvalda företagen valdes ut objektivt på grundval av deras produktions- och försäljningsvolym för den berörda produktionen i unionen i enlighet med artikel 17.1 i grundförordningen. Syftet med stickprovsförfarandet är att göra det möjligt för kommissionen att genomföra en ingående undersökning av en del av skadefaktorerna för en representativ del av unionsindustrin under den tid som står till förfogande. Att vissa av skadeindikatorerna kan skilja sig mellan de utvalda företagen och hela unionsindustrin innebär inte att stickprovet inte skulle vara representativt. Eftersom uppgifterna för de utvalda producenterna har kontrollerats på plats i de berörda företagens lokaler, anses de vara tillförlitliga uppgifter. Under alla omständigheter befanns unionsindustrin inte vara i en skadevållande situation under översynsperioden, såsom nämns i skäl 145.
(102)
Dessutom hävdade RFPA att vissa av de utvalda företagen underlåtit att samarbeta med kommissionen genom att inte tillhandahålla vissa uppgifter eller endast tillhandahålla partiella eller felaktiga uppgifter. Därför begärde RFPA att dessa uppgifter inte skulle utnyttjas för slutsatser om situationen för unionsindustrin och att ofördelaktiga slutsatser skulle dras på grund av unionsindustrins bristande samarbete eller att indikatorer för hela unionsindustrin skulle användas i stället.
(103)
Detta krav kan inte godtas. Kommissionen är nöjd med de uppgifter som de utvalda företagen tillhandahållit. Uppgifterna har kontrollerats på plats i de berörda företagens lokaler och utgör en tillförlitlig del av bedömningen av situationen för unionsindustrin.
5. SITUATIONEN PÅ UNIONSMARKNADEN
5.1 Förbrukning i unionen
(104)
Kommissionen fastställde unionens synbara förbrukning på grundval av (i) unionsindustrins försäljning på unionsmarknaden utifrån de uppgifter som sökanden tillhandahållit och (ii) import från tredjeländer utifrån de uppgifter som hämtats från artikel 14.6-databasen (22).
(105)
Unionsförbrukningen utvecklades på följande sätt:
Tabell 1
Unionens förbrukning (ton)
2010
2011
2012
ÖP
Unionens samlade förbrukning
7 174 863
6 674 500
6 698 722
6 356 761
Index (2010 = 100)
100
93
93
89
Källa: Uppgifter som tillhandahållits av sökanden, kontrollerade uppgifter samt uppgifter från artikel 14.6-databasen.
(106)
Mellan 2010 och översynsperioden minskade unionens förbrukning av ammoniumnitrat med 11 %, trots att jordbruksproduktionen inte minskade i motsvarande grad. Det finns tre huvudorsaker till denna minskning. För det första har utrustningen och tekniken för spridning förbättrats och därför behövs det en mindre mängd gödselmedel per kvadratmeter mark. För det andra har minskningen av förbrukningen av ammoniumnitrat kompenserats av användningen av andra gödselmedel som kalciumammoniumnitrat eller sammansatta gödselmedel. För det tredje avskräcker säkerhetsfrågor och strikta bestämmelser för produktion och lagring av ammoniumnitrat användningen av produkten.
(107)
Efter meddelandet av uppgifter begärde RFPA ytterligare information om källorna till de uppgifter om förbrukningen som kommissionen delgett och förhörsombudet anordnade en utfrågning den 26 juni 2014. Därefter hävdade RFPA att de uppgifter som tillhandahållits av sökanden hade lämnats på ett för sent stadium i förfarandet, att de inte kontrollerats och inte var förenliga med de uppgifter som sökanden tidigare lämnat. Dessutom hävdade RFPA att dessa uppgifter högst sannolikt inte inbegrep tekniskt ammoniumnitrat eller blandningar av ammoniumnitrat med andra ämnen med eller utan gödselverkan, eftersom de skilde sig från liknande uppgifter som var tillgängliga för sökanden och som tillhandahållits till dess medlemmar. Därför borde man inte ta hänsyn till dem utan i stället använda bästa tillgängliga uppgifter.
(108)
Detta krav avvisas. Kommissionen använde de uppgifter som sökanden tillhandahållit om unionsförsäljningen och dubbelkontrollerade dessa uppgifter mot kontrollerade uppgifter från de utvalda producenterna. Till dessa siffror adderades importuppgifter för att fastställa förbrukningen i unionen. Dessa uppgifter betraktas därför som tillförlitliga.
(109)
RFPA hävdade också att grunden för kommissionens beräkning av unionens samlade förbrukning är en underskattning och att förbrukningen enligt en rapport som publicerats av en oberoende marknadsanalytiker ökar snarare än minskar. De uppgifter som hämtats från denna rapport om unionens efterfrågan på FGAN och EGAN (Explosive Grade Ammonium Nitrate) för 2010 överensstämmer med kommissionens uppgifter på i storleksordningen 7,1 miljoner ton, men de förstnämnda uppgifterna ökar i stället för att minska under följande år.
(110)
Detta påstående är ogrundat eftersom kommissionen utnyttjade faktiska uppgifter som tillhandahållits av sökanden, som delvis kontrollerats, samt statistiska uppgifter Kommissionen anser att dessa uppgifter är tillförlitliga.
5.2 Volym, priser och marknadsandel för importen från Ryssland
(111)
Volymerna, marknadsandelarna och de genomsnittliga priserna för import från Ryssland av den berörda produkten utvecklades på följande sätt:
Tabell 2
Importvolym (ton), marknadsandel och priser
2010
2011
2012
ÖP
Importvolym (ton)
164 658
134 060
200 542
199 604
Index
100
81
122
121
Marknadsandel
2,3 %
2 %
3 %
3,1 %
Index
100
88
130
137
Genomsnittligt cif-pris (euro/ton)
201
258
262
264
Index
100
128
130
131
Källa: Artikel 14.6-databasen.
(112)
Volymen av import från Ryssland ökade med mer än 20 % under skadeundersökningsperioden. Deras marknadsandel ökade med mer än 30 % från 2,3 % 2010 till 3,1 % under översynsperioden. Cif-priser utvecklades från 201 till 264 euro/ton under skadeundersökningsperioden. Om man jämför de genomsnittliga ryska cif-exportpriserna till unionen med unionstillverkarnas genomsnittliga priser fritt fabrik under översynsperioden, förefaller det som om de ryska priserna underskred unionspriserna. Unionstillverkarnas genomsnittliga försäljningspris fritt fabrik till icke-närstående kunder i unionen under översynsperioden var 303 euro per ton. Såsom angavs i avsnitt 3 hade praktiskt taget alla exporterande producenter som sålde den berörda produkten under översynsperioden prisåtaganden och deras exportpriser till EU bestämdes av dessa prisåtaganden som fastställer minimiimportpriser. Sådana exportpriser kan följaktligen inte betraktas som en tillförlitlig indikator för att genomföra en tillförlitlig och meningsfull beräkning av prisunderskridandet.
(113)
Efter meddelandet av uppgifter anmärkte RFPA att kommissionens beräkningar av prisunderskridandet och målprisunderskridandet var felaktiga, eftersom de kräver flera justeringar (för den ordinarie tullen, kostnader efter import, skillnader i produkten, paketeringen och handelsledet). RFPA anmärkte också att jämfört med en tidigare översyn vid giltighetstidens utgång 2002 hade det skett en ändring av metoderna i fråga om användningen av justeringar. RFPA föreslog vidare att man borde använda försäljningspriserna vid export till unionen för en rysk producent som inte åtnjuter ett åtagande samt exportpriserna för en rysk producent som är befriad från antidumpningstullar vid beräkningen av prisunderskridandet.
(114)
I detta avseende räcker det att erinra om att kommissionen inte genomförde några beräkningar av prisunderskridande och målprisunderskridande av de anledningar som angavs i skäl 112. Dessa krav är därför ogrundade.
5.3 Volym, priser och marknadsandel för importen från övriga tredjeländer
(115)
I tabellen nedan anges importvolymen från övriga tredjeländer under skadeundersökningsperioden. Följande utveckling av volymer och priser grundar sig också på uppgifter från Eurostat.
Tabell 3
Importvolym (ton), marknadsandel och priser
2010
2011
2012
ÖP
Övriga tredjeländer
Volym i ton
348 100
312 043
295 139
285 962
Index
100
90
85
82
Marknadsandel
4,85 %
4,68 %
4,41 %
4,50 %
Index
100
96
91
93
Genomsnittligt pris (cif)
201
270
279
275
Index
100
134
139
137
Källa: Eurostat.
(116)
Ammoniumnitrat importeras huvudsakligen från Ukraina, Georgien och Serbien. Antidumpningsåtgärder mot import av den berörda produkten från Ukraina löpte ut 2012. Den totala volymen av import från andra länder än Ryssland minskade. Deras marknadsandel förblev i stort sett stabil under skadeundersökningsperioden och översteg den ryska importens marknadsandel. Detta kan förklaras av minskningen av förbrukningen under samma period. De genomsnittliga priserna för import från övriga länder ökade i linje med samma tendens för ryska priser och unionspriser.
5.4 Unionsindustrins ekonomiska situation
(117)
I enlighet med artikel 3.5 i grundförordningen undersökte kommissionen alla ekonomiska faktorer och index av betydelse för unionsindustrins tillstånd.
(118)
När det gäller skadeanalysen har den ekonomiska situationen för unionsindustrin bedömts på grundval av makroekonomiska indikatorer (produktion, produktionskapacitet, kapacitetsutnyttjande, försäljningsvolym, marknadsandel, tillväxt, sysselsättning, produktivitet och återhämtning från tidigare dumpning) samt mikroekonomiska indikatorer (genomsnittliga priser per enhet, kostnad per enhet, arbetskraftskostnad, lager, lönsamhet, kassaflöde, investeringar, räntabilitet och kapitalanskaffningsförmåga). Den förstnämnda bygger på uppgifter som sökanden tillhandahöll i den inledande begäran om en översyn och i efterföljande inlagor samt statistik och avser alla kända unionstillverkare. Den sistnämnda bygger på uppgifter i svaren på frågeformuläret från de utvalda unionstillverkarna och har kontrollerats under undersökningen.
5.4.1 Produktion, produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande
(119)
Den aktuella översynsgranskningen har bekräftat resultaten av de tidigare undersökningarna om att det är komplicerat att samla in riktiga och tillförlitliga uppgifter om kapacitet och produktion av den berörda produkten. Gödselmedlet i fast form erhålls i granuleringsanläggningar (pelleteringstorn) efter produktionen av smält/flytande ammoniumnitrat via en kemisk syntesprocess. Den smälta/flytande produkten kan användas för att producera produkten i fast form men även andra nedströmsprodukter som kalciumammoniumnitrat. Dessutom kan den fasta produkten användas som gödselmedel men även för industriella ändamål. Snedvridningar av statistiken kan uppkomma därför att det finns anläggningar för flera ändamål som snabbt kan ställa om produktionen till eller från andra gödselmedel. En låg kapacitetsutnyttjandegrad för den berörda produkten är därför en mindre meningsfull indikator på unionsindustrins ekonomiska situation överlag.
(120)
Med dessa reservationer i åtanke utvecklades den samlade unionsproduktionen, produktionskapaciteten och kapacitetsutnyttjandet under skadeundersökningsperioden på följande sätt:
Tabell 4
Produktion, produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande
2010
2011
2012
ÖP
Produktionsvolym (i ton)
6 963 753
6 877 806
7 143 611
6 911 630
Index
100
99
103
99
Produktionskapacitet (i ton)
15 132 238
15 292 512
15 499 487
15 475 487
Index
100
101
102
102
Kapacitetsutnyttjande
46 %
45 %
46 %
45 %
Index
100
98
100
98
Källa: Information från sökanden, svar på stickprovsformuläret och kontrollerade svar på frågeformuläret.
(121)
Unionsindustrins produktion av den berörda produkten förblev relativt oförändrad mellan 2010 och översynsperioden och låg på ungefär 7 miljoner ton.
(122)
Produktionskapaciteten förblev också i stort sett stabil under hela perioden. I den produktionskapacitet som rapporterades av unionsindustrin beaktas den samlade produktionskapaciteten för ammoniumnitrat, inte enbart för den berörda produkten utan även för andra produkter. Det faktiska kapacitetsutnyttjandet för ammoniumnitrat är betydligt högre när dessa andra produkter beaktas. Exempelvis var kapacitetsutnyttjandet under skadeundersökningsperioden ungefär 20 procentenheter högre (från 72 % 2010 till 68 % under översynsperioden) enligt de kontrollerade uppgifterna för de utvalda unionstillverkarna.
5.4.2 Försäljningsvolym, marknadsandel och tillväxt
(123)
Försäljningsvolymerna för unionsindustrin på unionsmarknaden till icke-närstående kunder och marknadsandelen utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:
Tabell 5
Försäljningsvolym och marknadsandel
2010
2011
2012
ÖP
Försäljningsvolym på unionsmarknaden (i ton)
6 662 106
6 228 396
6 203 041
5 871 195
Index
100
93
93
88
Marknadsandel
92,9 %
93,3 %
92,6 %
92,4 %
Index
100
100
100
99
Källa: Information från sökanden, svar på stickprovsformuläret och kontrollerade svar på frågeformuläret.
(124)
Försäljningsvolymerna på unionsmarknaden till icke-närstående kunder minskade med 12 % under översynsperioden jämfört med de volymer som såldes 2010. Denna utveckling överensstämmer med den allmänna trenden med minskande förbrukning på unionsmarknaden av de anledningar som förklaras i skäl 106.
(125)
Eftersom både försäljning och förbrukning minskade under skadeundersökningsperioden, förblev marknadsandelen för unionsindustrin i stort sett oförändrad och unionsindustrin hade alltså inte någon tillväxt.
5.4.3 Sysselsättning och produktivitet
(126)
På grundval av kontrollerade uppgifter från de fyra utvalda unionstillverkarna utvecklades sysselsättningen och produktiviteten under skadeundersökningsperioden på följande sätt:
Tabell 6
Sysselsättning och produktivitet
2010
2011
2012
ÖP
Antal anställda
1 253
1 110
1 128
1 105
Index
100
89
90
88
Produktivitet (enhet/anställd)
2 390
2 616
2 648
2 579
Index
100
109
110
107
Källa: Kontrollerade svar på frågeformuläret.
(127)
Under skadeundersökningsperioden minskade antalet anställda i de fyra utvalda företagen (med 12 % jämfört med 2010 och översynsperioden). Eftersom denna minskning var större än produktionsminskningen, ökade produktiviteten för de utvalda unionstillverkarnas arbetskraft, mätt som produktion (ton) per anställd och år med 7 % mellan 2010 och översynsperioden.
5.4.4 Dumpningsmarginalens storlek och återhämtning från tidigare dumpning
(128)
Såsom nämns i skäl 52 fastställde kommissionen inte de nuvarande dumpningsmarginalerna eftersom de ryska importpriserna byggde på minimiprisåtaganden och därför var otillförlitliga för en meningsfull bedömning av om dumpningen sannolikt skulle fortsätta eller återkomma om åtgärderna skulle tillåtas upphöra att gälla.
(129)
Såsom framgår av de nuvarande vinstmarginalerna (tabell 10) och den höga marknadsandelen (tabell 5) har unionsindustrin återhämtat sig från tidigare dumpningsmetoder.
5.4.5 Försäljningspriser och faktorer som påverkar de inhemska priserna
(130)
De utvalda unionstillverkarnas vägda genomsnittliga försäljningspris per enhet till icke-närstående kunder i unionen utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:
Tabell 7
Försäljningspriser i unionen
2010
2011
2012
ÖP
Genomsnittligt försäljningspris per enhet fritt fabrik i unionen (euro/ton)
204
291
305
303
Index
100
143
149
149
Produktions-kostnad per enhet (euro/ton)
180-195 (23)
200
216
225
Index
100
108
113
Källa: Kontrollerade uppgifter från utvalda företag.
(131)
De utvalda unionstillverkarnas genomsnittliga nettoförsäljningspris ökade betydligt mellan 2010 och 2012, men minskade en aning under översynsperioden.
(132)
De genomsnittliga produktionskostnaderna ökade också, huvudsakligen på grund av de ökade kostnaderna för gas som är den främsta insatsvaran.
5.4.6 Arbetskraftskostnader
(133)
De utvalda unionstillverkarnas genomsnittliga arbetskraftskostnader utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:
Tabell 8
Genomsnittliga arbetskraftskostnader per anställd
2010
2011
2012
ÖP
Genomsnittslön per anställd (euro)
31 909
37 764
40 938
41 736
Index
100
118
128
131
Källa: Kontrollerade uppgifter för de utvalda företagen.
(134)
De genomsnittliga arbetskraftskostnaderna per anställd hade en stigande tendens under skadeundersökningsperioden. Den mest betydande ökningen inträffade mellan 2010 och 2011, medan den uppgick till 3 procentenheter mellan 2012 och översynsperioden.
5.4.7 Lagerhållning
(135)
De genomsnittliga lagernivåerna för de utvalda unionstillverkarna utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:
Tabell 9
Lagerhållning
2010
2011
2012
ÖP
Utgående lager (i ton)
108 300
151 562
195 351
97 092
Index
100
140
180
90
Utgående lager i procent av produktionen
1,56 %
2,20 %
2,73 %
1,40 %
Index
100
142
176
90
Källa: Kontrollerade uppgifter för de utvalda företagen.
(136)
De utgående lagren ökade först betydligt under 2011 och 2012 jämfört med 2010 och minskade sedan med 10 % under översynsperioden jämfört med 2010. Jämfört med produktionsnivån följde de utgående lagren samma tendenser från 2010 till översynsperioden.
5.4.8 Lönsamhet, kassaflöde, investeringar, räntabilitet och kapitalanskaffningsförmåga
(137)
Lönsamhet, kassaflöde, investeringar och räntabilitet för de utvalda unionstillverkarna utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:
Tabell 10
Lönsamhet, kassaflöde, investeringar och räntabilitet
2010
2011
2012
ÖP
Lönsamhet för försäljningen i unionen till icke-närstående kunder (% av omsättningen)
11,7 %
20,8 %
17,6 %
14,4 %
Index
100
178
150
123
Kassaflöde (euro)
95 605 038
196 626 207
182 421 560
173 543 772
Index
100
195
191
182
Investeringar (euro)
35 761 804
31 532 218
28 032 159
34 502 327
Index
100
88
78
96
Räntabilitet
28,1 %
61 %
53,3 %
44,7 %
Index
100
217
190
159
Källa: Kontrollerade uppgifter för de utvalda företagen.
(138)
Kommissionen fastställde lönsamheten för de utvalda producenterna genom att uttrycka nettovinsten före skatt på försäljningen av den likadana produkten till icke-närstående kunder i procent av omsättningen av sådan försäljning.
(139)
Under skadeundersökningsperioden utvecklades de utvalda unionstillverkarnas lönsamhet från 11,7 % 2010 till 14,4 % under översynsperioden. I detta avseende hävdade sökanden att man i lönsamhetsmålet för analysen skulle beakta att en sådan kapitalintensiv industri behöver uppnå en tillfredsställande räntabilitet på sysselsatt kapital (ROCE) som investerarna förväntar. Detta krav kunde inte godtas eftersom vinstmålet för analysen måste begränsas till den vinst unionsindustrin kunde förvänta sig att uppnå under normala kokurrensvillkor utan dumpad import.
(140)
Nettokassaflödet är unionstillverkarnas förmåga att själva finansiera sina verksamheter. Kassaflödet ökade med 82 % mellan 2010 och översynsperioden, även om den under översynsperioden var en aning lägre än 2011 och 2012 (13 respektive 5 procentenheter lägre).
(141)
Investeringarna uppvisade en avtagande trend. Minskningen var mer betydande 2011 och 2012, men uppgick endast till minus 4 % under översynsperioden jämfört med 2010. Investeringarna var främst föranledda av behovet att säkerställa uppfyllandet av alltmer strikta miljökrav.
(142)
Räntabiliteten är vinsten i procent av investeringarnas bokförda värde. Den följde i stort sett lönsamhetstrenden under hela skadeundersökningsperioden.
(143)
Det framgick inte av undersökningen att de unionstillverkare som ingick i urvalet skulle ha haft svårt att anskaffa kapital.
5.5 Slutsats om situationen för unionsindustrin
(144)
I förordning (EG) nr 661/2008 drogs slutsatsen att den ekonomiska situationen för unionsindustrin inte var skadevållande och att huvudanledningen till denna positiva situation var antidumpningsåtgärderna mot import av den berörda produkten från Ryssland.
(145)
Resultaten av den aktuella översynen vid giltighetstidens utgång bekräftar slutsatserna i den tidigare undersökningen. Mellan 2010 och översynsperioden var de ekonomiska indikatorerna lika positiva. Unionsförbrukningen minskade och importen från Ryssland ökade men unionsindustrin lyckades behålla en betydande marknadsandel och öka sin lönsamhet ytterligare även om vinsterna 2012 och under översynsperioden var lägre än 2011, vilket således tyder på en avtagande trend. Produktionskostnaderna ökade, främst på grund av prishöjningen på gas (den främsta råvaran för produktionen av den berörda produkten), men försäljningspriserna ökade också och gjorde det möjligt för unionsindustrin att uppnå en sund lönsamhetsnivå.
(146)
Såsom förklaras i skäl 119 ff. kan man inte förlita sig på uppgifter om kapacitetsutnyttjande för att dra bestämda slutsatser om läget för unionsindustrin, men överlag kan man ändå dra slutsatsen att unionsindustrin tack vare antidumpningsåtgärderna överlag är sund och inte lider skada av rysk export av ammoniumnitrat.
(147)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade RFPA och företrädare för de ryska myndigheterna att unionsindustrins positiva läge, inbegripet dess export till tredjeländer, stöder slutsatsen om att det inte finns någon återkommande väsentlig skada. Kommissionen anser dock att den rådande positiva ekonomiska situationen för unionsindustrin, inbegripet volymen av exportförsäljning till tredjeländer, inte automatiskt utesluter att situationen kan ändras i framtiden om de gällande åtgärderna tillåts upphöra att gälla.
6. SANNOLIKHET FÖR ÅTERKOMMANDE SKADA
(148)
För att bedöma sannolikheten för skada om de gällande åtgärderna tillåts upphöra att gälla analyserades den potentiella effekten på den ryska exporten till unionsmarknaden och på unionsindustrin i enlighet med artikel 11.2 i grundförordningen.
(149)
Analysen inriktades på förbrukningstendenserna på unionsmarknaden, outnyttjad kapacitet, handelsflöden, attraktionskraften hos unionsmarknaden samt de ryska producenternas prissättning.
6.1 Förbrukningen i unionen
(150)
Förbrukningen av den berörda produkten i unionen minskade med 11 % under översynsperioden jämfört med föregående år. Denna minskning av förbrukningen av ammoniumnitrat beror på användningen av andra gödselmedel, jordbrukarnas mer effektiva användning av ammoniumnitrat samt säkerhetsfrågor. Unionsindustrin konkurrerar därför med ryska produkter på en krympande marknad. Detta pressar sannolikt i sin tur priserna nedåt.
(151)
Efter meddelandet av uppgifter invände RFPA (se skäl 109) mot slutsatsen att förbrukningen av den berörda produkten i EU kommer att minska i framtiden. Den rapport som RFPA hänvisade till anger dock en marginell återhämtning av efterfrågan på kvävegödselmedel och inte nödvändigtvis en ökning av förbrukningen av den berörda produkten. De alltmer strikta miljö- och säkerhetskrav som är tillämpliga på lagring och användning av ammoniumnitrat tillsammans med den mognadsnivå som uppnåtts på vissa marknader och de alltmer effektiva spridningsteknikerna tyder på att förbrukningen av den berörda produkten inte kommer att öka under den förutsebara framtiden även om förbrukningen av gödselmedel, och särskilt förbrukningen av kvävegödselmedel, skulle öka. Detta påstående godtogs därför inte.
6.2 Outnyttjad kapacitet, handelsflöden, unionsmarknadens attraktionskraft och prissättning
(152)
Kommissionen fastställde den ryska outnyttjade kapaciteten under översynsperioden, som uppgick till över 16,9 % av unionens hela förbrukning av den berörda produken (se skälen 73 och 74). Den kapaciteten har ökat ytterligare efter översynsperioden och uppskattas nu vara ungefär 24,3 % av unionens förbrukning.
(153)
Den outnyttjade kapaciteten skulle i avsaknad av åtgärder högst sannolikt utnyttjas för att producera betydande ytterligare kvantiteter av ammoniumnitrat för export till unionen. Ryska producenter exporterar redan hälften av sin produktion till tredjeländer. Den inhemska förbrukningen i Ryssland förväntas endast öka med 3 % per år i framtiden. Ryska exportpriser till marknader i tredjeländer är betydligt lägre än nuvarande unionspriser. Om priserna på unionsmarknaden skulle ligga kvar på en nivå som är betydligt högre än priserna på dessa marknader i tredjeländer, kommer de ryska producenterna när åtgärderna upphör att gälla att ha ett starkt incitament inte bara att använda sin outnyttjade kapacitet för unionsmarknaden utan även att lägga om sin nuvarande export till tredjeländer till unionsmarknaden.
(154)
Dessutom finns det begränsningar för ytterligare rysk export till tredjeländer. En del av de potentiellt största exportmarknaderna för ammoniumnitrat (Kina, Förenta staterna och Australien) är inte tillgängliga för rysk export (se skäl 85). Den eventuella nolltullen för två ryska producenter i Förenta staterna under ett år (se skäl 86) leder sannolikt inte till en betydande omläggning av rysk export till Förenta staterna, eftersom de inhemska gaspriserna i Förenta staterna har sjunkit och förväntas ligga kvar på en låg nivå på grund av den ökande utvinningen av skiffergas och befintliga exportrestriktioner för skiffergas, vilket håller kvar det inhemska gaspriset på en låg nivå i Förenta staterna (se även skäl 86). Kinas marknad fortsätter också att vara stängd för import av ammoniumnitrat. Förbrukningen av ammoniumnitrat på de nuvarande ryska exportmarknaderna (huvudsakligen Latinamerika och framför allt Brasilien) förväntas växa, men den nuvarande ryska outnyttjade kapaciteten är mer än dubbelt så stor som den prognostiserade ökningen av förbrukningen på dessa marknader och det är inte troligt att denna förväntade extra förbrukning kommer att tas över (enbart) av ryska producenter. Ett antal traditionella ryska exportmarknader, som Egypten, Turkiet, Peru och Brasilien, bygger också upp egen kapacitet för produktion av ammoniumnitrat eller andra kvävegödselmedel (se skäl 87).
(155)
Under alla omständigheter är unionsmarknaden mer attraktiv än Latinamerika på grund av sin geografiska närhet och sina väletablerade distributionskanaler. Betydligt lägre fraktkostnader ger de ryska exportörerna högre vinst och, om de kan välja, kommer de att föredra att sälja till unionen, förutsatt att prisnivåerna i unionen fortsätter att vara högre än i tredjeländer.
(156)
Kommissionen fastställde det icke-skadevållande priset under översynsperioden för unionsindustrin genom att till produktionskostnaden (som fastställts utifrån de kontrollerade uppgifter för de utvalda unionstillverkare som anges i tabell 7), addera försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt vinstmål.
(157)
Baserat på de kontrollerade siffror för de fyra utvalda unionstillverkarna är försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader mellan 5 och 8 % av produktionskostnaderna och vinstmålet för denna industri är 8 %, vilket fastställts i en tidigare undersökning (24).
(158)
På grundval av dessa uppgifter låg det icke-skadevållande priset för unionsindustrin på mellan 257 euro/ton och 264 euro/ton under översynsperioden.
(159)
Kommissionen konstaterar att den ena av de båda exporterande producenterna som omfattades av ett prisåtagande under översynsperioden sålde den berörda produkten till ett pris över minimiimportpriset enligt åtagandet. Å andra sidan sålde den andra exporterande producenten - som omfattades av åtagandet endast under en begränsad tid av översynsperioden - under minimiimportpriset. Under dessa omständigheter är det oklart hur de skulle fastställa sina priser om åtagandena löper ut samtidigt som antidumpningstullarna. Kommissionen konstaterar också att de kvantiteter som var berörda för dessa båda exporterande producenter inte var betydande under översynsperioden. Man bör dessutom ha i åtanke att de övriga ryska producenterna sannolikt går in på unionsmarknaden igen i avsaknad av åtgärder, vilket kommer att öka konkurrenspristrycket på marknaden, inklusive på de båda exporterande producenterna för vilka det fanns åtaganden under översynsperioden.
(160)
En av de avgörande faktorerna vid bedömningen av sannolikheten för återkommande skada är till vilka priser dessa ytterligare exporter från företag som inte omfattas av ett prisåtagande troligen kommer att ske. Under översynsperioden var de ryska exportpriserna till tredjeländer i genomsnitt 201 euro/ton eller 34 % lägre än det nuvarande genomsnittspris till vilket unionstillverkarna för närvarande säljer i unionen. De ryska exportpriserna ligger på en hållbar nivå, såsom anges i skäl 58. Det är troligt att rysk export från företag som inte omfattas av ett prisåtagande i avsaknad av antidumpningsåtgärder skulle föras in på unionsmarknaden på en genomsnittlig prisnivå som är lägre än importpriserna från tredjeländer och även lägre än import från Ryssland enligt åtagandet, som ligger i den övre änden av unionsindustrins icke-skadevållande prismål. I annat fall skulle de inte kunna vinna ytterligare marknadsandelar. Eftersom den nuvarande prisnivån för rysk import, som för närvarande ligger under prisåtagandet för en av de exporterande producenterna, motsvarar den övre änden av den icke-skadevållande prisnivån, anser kommissionen på grundval av den information den för närvarande förfogar över att det är troligt att dessa ytterligare importer kommer att ske på en skadevållande nivå. Trots unionsindustrins nuvarande vinstnivå skulle sådana sannolika priser äventyra unionsindustrins förmåga att uppnå den normala vinst som den kunde förvänta sig att uppnå utan dumpad import.
(161)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade RFPA att jämförelsen mellan ryska exportpriser till tredjeländer och unionspriser är meningslös, eftersom en jämförelse borde göras mellan försäljningen på samma marknader och med lämpliga justeringar för tull, handelsled m.m.
(162)
Detta påstående kan inte godtas. Kommissionen påstår inte att den ryska exporten skulle underskrida unionspriserna med 34 % om åtgärderna skulle tillåtas löpa ut. Kommissionen anser det sannolikt att de prisnivåer vid vilken rysk export kommer att ske till unionen i avsaknad av åtgärder skulle ligga under unionskostnaden för tillverkning plus en skälig vinstmarginal och därför vara skadevållande. Dessa prisnivåer skulle vara ännu mer attraktiva för de ryska exportörerna än den nuvarande nivån på försäljningspriser till tredje marknader. Därför är det troligt att en omläggning av de nuvarande handelsflödena kommer att ske.
(163)
Undersökningen har också visat att det inte är sannolikt att den nuvarande produktionskostnaden och därmed det nuvarande icke-skadevållande priset skulle sjunka på kort sikt, med hänsyn till trenden med ökade produktionskostnader under skadeundersökningsperioden (se tabell 7). Inga tecken på att det är troligt att denna tendens kommer att ändras framkom under undersökningen.
(164)
Efter meddelandet av uppgifter betonade RFPA att de dagen före meddelandet hade tillhandahållit information om sjunkande gaskostnader i unionen. RFPA nämnde särskilt uppgifter från en ledande publikation om gödselmedelsmarknaden som rapporterade EU-priser på den nederländska spotmarknaden för gas, ”Title Transfer Facility” (TTF), inte icke-representativa Waidhaus-priser. RFPA hänvisade också till gaspriser i Förenta staterna och rapporten från Yara International till dess investerare första kvartalet 2014, där det nämndes att företaget har betydligt lägre gaskostnader.
(165)
Kommissionen konstaterar att följande anges i den ekonomiska studie som ingetts av vissa jordbrukarorganisationer (se avsnitt 7 om unionens intresse): ”[…] naturgaspriserna i unionen är högre än i de flesta andra regioner och förväntas stiga under den förutsebara framtiden.” I fråga om de minskade gaskostnader som Yara International tillkännagett är detta ett särfall eftersom Yarakoncernen är en multinationell koncern med tillgång till flera källor till billig gas utanför unionen. Andra producenter av den berörda produkten, särskilt i de östra regionerna av unionen, är beroende av rysk gas. Därför anser kommissionen fortfarande att det inte finns någon övertygande bevisning för att gaspriserna för unionstillverkarna kommer att sjunka betydligt inom den närmaste framtiden.
6.3 Inverkan av importvolym och priseffekter enligt prognos om åtgärderna skulle upphävas
(166)
Eftersom ryskt ammoniumnitrat skulle exporteras till unionsmarknaden i betydande volymer och på en skadevållande prisnivå, skulle unionstillverkarna tvingas att sänka sina egna priser för att behålla försäljningsvolymer och marknadsandelar. Ammoniumnitrat är en råvaruprodukt där konkurrensen mellan olika producenter till övervägande del baseras på priset.
(167)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade RFPA att påstådda tekniska handelshinder för införsel av ryskt ammoniumnitrat till unionen borde beaktas, nämligen försäljningsförbudet (i Tyskland) eller strikta föreskrifter för lagring av den berörda produkten i vissa andra medlemsstater. I den mån dessa begränsningar gäller för både exportörer från tredjeländer och unionstillverkare på ett icke-diskriminerande sätt, anser kommissionen att detta påstående bör avvisas.
6.4 Slutsatser
(168)
Med hänsyn till resultaten av undersökningarna, den outnyttjade kapaciteten tillsammans med en blygsam förbrukningstillväxt i Ryssland, den begränsade möjligheten att öka exporten till tredjeländer och unionsmarknadens attraktionskraft, anses det sannolikt att dumpad import från Ryssland skulle återkomma om åtgärderna upphävdes.
(169)
Undersökningen har också visat att unionsindustrin för närvarande befinner sig i en icke-skadevållande situation. Det finns dock inga tecken på att denna positiva situation kommer att bestå om åtgärderna tilläts upphöra. Tvärtom, har marknadspriserna på ammoniumnitrat nu nått sin topp och toppen på konjunkturcykeln enligt den marknadsanalys som tillhandahölls av sökanden. Konjunkturcykeln liksom priserna väntas nu sjunka. Efter att ha stadigt stigit varje år sedan 2009 verkar priserna nu sjunka. Den prisnivå och vinst som unionsindustrin uppnått under skadeundersökningsperioden kommer därför inte att erhållas under den förutsebara framtiden. Samtidigt kommer produktionskostnaderna att fortsätta vara stabila eller öka ytterligare vilket således pressar ihop unionsindustrins vinstmarginal. I det här scenariot och med den avtagande förbrukningen i unionen, kommer en importvåg med betydande mängder till prisunderskridande priser att utöva ett starkt tryck på industrins försäljningspriser och medföra att den tappar betydande marknadsandel. Detta kommer högst sannolikt att medföra att väsentlig skada oundvikligen återkommer.
(170)
Efter meddelandet av uppgifter kritiserade RFPA kommissionens utnyttjande av den marknadsanalys som tillhandahållits av sökanden och konstaterade att de prognostiserade prisnivåerna 2017-2018 kommer att vara liknande som priserna 2010 och högre än priserna åren dessförinnan. RFPA konstaterade också att den genomsnittliga lönsamheten för unionsindustrin 2010 låg över vinstmålet (på 12,8 %) och att framtidsutsikterna i kvartalsrapporten från Yara International 2014 är lovande.
(171)
Den framåtblickande beskaffenheten hos en översyn vid giltighetstidens utgång gör det svårt att dra exakta slutsatser om prognoser om prisnivåer 2017 och därefter. En oberoende marknadsanalys anger dock att prisnivåerna för den berörda produkten förväntas sjunka under de kommande två åren. Detta tillsammans med den förväntade ökningen av produktionskostnaderna kommer högst sannolikt att minska den vinst som unionsindustrin uppnår. Denna framåtsyftande slutsats gäller trots att den vinstnivå som unionsnivån uppnådde under översynsperioden och skadeundersökningsperioden var högre än vinstmålet på 8 %, som fastställts i en tidigare undersökning. Att man i översynen vid giltighetstidens utgång av antidumpningsåtgärderna för urea från Ryssland inte konstaterade någon sannolikhet för återkommande skada är inte relevant i detta avseende, eftersom varje ärende ska bedömas utifrån sina egna förutsättningar och särdrag. Yara Internationals presentation för sina investerare det första kvartalet 2014 gäller inte specifikt den berörda produkten och bör inte betraktas som en ställföreträdare för unionsindustrins förväntningar för den berörda produkten. Detta påstående godtogs därför inte.
(172)
Företrädare för de ryska myndigheterna och RFPA hävdade att kommissionen underlåtit att tillhandahålla positiv bevisning som stöd för slutsatsen att om de gällande bestämmelserna skulle tillåtas upphöra kommer dumpad import av den berörda produkten att återkomma, vilket skulle vålla unionsindustrin återkommande skada.
(173)
RFPA hävdade också att kommissionen inte hade fastställt något orsakssamband mellan upphörandet av åtgärderna och sannolikheten för återkommande skada. Tvärtom tycks de externa faktorer som nämns i meddelandet av uppgifter (minskande förbrukning, sjunkande priser, ökande produktionskostnader, lägre kapacitetsutnyttjandegrad) vara orsaken till sannolikheten för återkommande skada.
(174)
Kommissionen håller inte med om denna bedömning. Sannolikheten för återkommande skada om åtgärderna skulle tillåtas upphöra motiveras främst av den troliga återkomsten av dumpad export från Ryssland i betydande volymer och på en prisnivå som samtidigt som den fortfarande är lönsam för de ryska producenterna kommer att sänka unionspriserna. Genom att nämna vissa externa faktorer i sin övergripande bedömning identifierade kommissionen helt enkelt andra faktorer som kan påverka unionsmarknaden under kommande år och därmed situationen för unionsindustrin, men det medför inte att slutsatsen att skadlig dumpning sannolikt återkommer om åtgärderna skulle tillåtas upphöra blir ogiltig.
7. UNIONENS INTRESSE
(175)
I enlighet med artikel 21 i grundförordningen undersökte kommissionen om bibehållandet av de gällande antidumpningsåtgärderna mot Ryssland skulle strida mot unionens intressen som helhet. Fastställandet av unionens intresse byggde på en uppskattning av alla de olika intressen som berörs, bland annat unionsindustrins, importörernas och användarnas.
(176)
Samtliga berörda parter gavs tillfälle att framföra sina synpunkter i enlighet med artikel 21.2 i grundförordningen.
(177)
I den ursprungliga undersökningen ansågs införandet av åtgärder inte strida mot unionens intresse. Eftersom denna undersökning är en översyn och åtgärder har tillämpats sedan 1995 möjliggör analysen en bedömning av eventuell otillbörlig negativ inverkan på de berörda parterna från de befintliga antidumpningsåtgärderna.
(178)
På denna grundval undersöktes om det förelåg tvingande skäl som skulle leda till slutsatsen att det inte var i unionens intresse att bibehålla de befintliga åtgärderna, trots slutsatserna om sannolikheten för återkommande dumpning och sannolikheten för återkommande skada.
7.1 Unionsindustrins intresse
(179)
De befintliga åtgärderna har bidragit till en kraftig minskning av dumpad import från Ryssland och inneburit en lättnad för unionsindustrin. Unionsindustrin befanns vara i en sund ekonomisk situation vilket främst visades av fortsatta vinster. Det är dock viktigt att notera att vissa unionstillverkare redan uppvisar betydligt lägre nivå än den genomsnittliga vinst som uppnåddes av unionsindustrin och till och med lägre än vinstmålet på 8 %.
(180)
Om åtgärderna skulle tillåtas upphöra, skulle unionsindustrin med all sannolikhet möta ökad illojal konkurrens från de ryska producenterna. Upphörandet av åtgärderna skulle utan tvekan leda till en snabb försämring av deras ekonomiska situation. Det är därför inte i unionsindustrins intresse att åtgärderna upphör.
7.2 Importörernas intresse
(181)
I den tidigare undersökningen fann man att införandet av åtgärder sannolikt inte skulle få en allvarlig negativ effekt på importörers och användares situation i unionen. E.F.I.A. gav sig till känna som en berörd part och begärde att åtgärderna skulle tillåtas upphöra av en rad skäl:
-
Åtgärderna har varit i kraft i nästan 20 år och den önskade effekten att skydda unionstillverkarna har uppnåtts.
-
På grund av ökande inhemsk konkurrens i Ryssland finns det ingen risk för att ryska produkter styrs över till unionen.
-
Det är i användarnas intresse att ha tillgång till olika försörjningskällor för att öka valmöjligheterna.
(182)
Dessa påståenden bör avvisas. Det stämmer att unionsindustrin för närvarande inte drabbas av allvarlig skada. Den fråga som ska besvaras i en översyn vid giltighetstidens utgång är dock vad som händer i framtiden om åtgärderna tillåts upphöra. I detta avseende kan unionsindustrins nuvarande resultat endast användas som en avgörande indikation på vad som kommer att hända i framtiden i den mån som det medger en bedömning av nivån på det icke-skadevållande priset.
(183)
Importörer och handlare i unionen har tillgång till en rad källor inom och utanför unionen, däribland Ryssland. Ryssland är det enda land mot vilket åtgärder är i kraft.
7.3 Användarnas intresse
(184)
Flera användarorganisationer gav sig till känna. En del av dem begärde dock endast att bli erkända som berörda parter och hade inte någon bestämd ståndpunkt i fråga om unionens intresse. Två nationella organisationer framförde synpunkten att det inte längre var i deras intresse att de befintliga åtgärderna som gällt i så många år bibehölls.
(185)
Följande skäl nämndes:
-
Den stora inverkan på jordbrukarnas produktionskostnader (från 7 % och ända upp till 42 % av deras rörliga kostnader, beroende på typen av gröda).
-
Möjligheten att köpa gödselmedel till ett pris som är omkring 15-20 euro lägre än det pris som unionstillverkarna tar ut.
-
Möjligheten att få tillgång till en något annorlunda produkt (ryska pellets sägs vara en aning mindre än unionens och därmed lämpliga att använda i vissa produktioner).
-
Möjligheten att få tillgång till flera leverantörer och därmed ökad konkurrens samt att man undviker oligopolsituationer och prisuppgörelser.
(186)
Dessa påståenden kan inte godtas av samma anledningar som nämns i skälen 182 och 183. Kommissionen känner inte till några konkurrensbegränsande metoder bland unionstillverkare, som konkurrerar fritt på unionsmarknaden.
(187)
Inga jordbrukare svarade på användarnas frågeformulär. Den exakta inverkan av gödselmedel i allmänhet och av ammoniumnitrat i synnerhet på jordbrukarnas produktionskostnader kunde inte kontrolleras. Den påstådda starkt positiva inverkan av lägre priser på ammoniumnitrat på jordbrukarnas produktionskostnader kunde därför inte bekräftas. På grundval av de uppgifter som står till kommissionens förfogande står ammoniumnitrat endast för ungefär 21 % av unionens samlade förbrukning av alla kvävegödselmedel (ammoniumnitrat, kalciumammoniumnitrat, urea, karbamidammoniumnitratlösning, NPK/NP/NK osv.) (25). Eftersom det även finns andra gödselmedel (som innehåller högre halter av kalium och fosfat), uppskattas andelen ammoniumnitrat i alla gödselmedel som används av unionens jordbrukare vara till och med lägre än 21 %. Följaktligen är det rimligt att dra slutsatsen att inverkan av de nu gällande åtgärderna på unionens jordbrukare överlag inte är betydande.
(188)
Även om den mycket kortvariga tillgången till billigare gödselmedel kan förefalla vara i jordbrukarnas intresse, finns det på kort och medellång sikt en sannolikhet för att skadan för unionsindustrin skulle återkomma med risk för att en del av de mer sårbara unionstillverkarna i vissa regioner i unionen tvingas att upphöra med sin verksamhet. Följaktligen skulle det i framtiden vara ännu mindre valfrihet för användare/jordbrukare, som kan bli beroende av rysk export, vilka i ett sådant scenario sannolikt skulle höja priserna.
(189)
En användarorganisation ingav en studie från en oberoende ekonomisk konsult enligt vilken upphörandet av de gällande åtgärderna skulle leda till en sänkning av priset på gödselmedel i unionen till nytta för användarna, en begränsad ökning av importvolymerna och en begränsad negativ effekt för unionstillverkarna som dock skulle kompenseras av de hållbara vinstmarginaler som de för närvarande har. Det bör dock noteras att vissa av de antaganden som det hänvisas till i bedömningen i den ekonomiska studien inte motsvarar undersökningsresultaten. I undersökningen fastställdes att exportpriserna på ammoniumnitrat från Ryssland till tredjeländer är lägre än det pris som uppskattades i den ekonomiska studien. Den fastställda ryska kapaciteten och de potentiella inhemska förbrukningsvärdena skiljer sig också från de värden som används för simuleringar av effekten av avskaffandet av åtgärderna. Bedömningen i studien kan därför inte utnyttjas fullt ut för att dra bestämda slutsatser.
(190)
Efter meddelandet av uppgifter begärde ett antal jordbrukarorganisationer att få bli hörda av kommissionen och ingav en lätt reviderad version av den studie som det hänvisas till i föregående skäl, där de uppgifter som kommissionen lämnat i meddelandet av uppgifter beaktats.
(191)
Den reviderade studien förefaller bekräfta kommissionens antagande att det ryska exportpriset skulle öka till ungefär samma nivå som de ryska inhemska priserna, som är 221 euro per ton. Detta kommer att tvinga unionstillverkarna att sänka sina priser för att inte förlora marknadsandelar.
(192)
Jordbrukarnas företrädare förklarade den svåra situation som jordbrukarna befinner sig i eftersom de tvingas konkurrera med producenter av jordbruksprodukter i tredjeländer utan någon antidumpningstull som skyddar dem till skillnad från unionstillverkarna av den berörda produkten. De förväntar sig att priset på den berörda produkten kommer att sjunka om åtgärderna tillåts upphöra och att de negativa konsekvenserna för unionstillverkarna skulle uppvägas av fördelarna för jordbrukarna, en kategori av användare som sysselsätter flera miljoner personer i unionen. Jordbrukarnas företrädare nämnde också att om priset på den berörda produkten sjunker, skulle de hellre köpa den berörda produkten än andra billigare men mer förorenande gödselmedel som urea eller ammoniumnitratlösningar. Detta skulle vara till fördel för miljön. De föreslog att om åtgärderna bibehölls borde de upphävas tillfälligt (på liknande sätt som skedde i en annan undersökning om import av kiselmangan från Kina, Kazakstan och Ukraina (26)).
(193)
Kommissionen beaktade noggrant de argument som jordbrukarorganisationerna lagt fram. Att unionens jordbrukare har tillgång till den berörda produkten tillverkad av unionstillverkare och andra tredjelandstillverkare än ryska exporterande producenter är oomtvistat. Såsom bekräftades under utfrågningen den 19 juni 2014, och tvärtemot antagandena i den ekonomiska studien, finns det dock ingen garanti att en eventuell inledande prissänkning på den berörda produkten (om de gällande åtgärderna skulle tillåtas att upphöra) skulle överföras till slutanvändarna. När jordbrukare köper den berörda produkten köper de mycket ofta från distributörer och känner inte ens till dess ursprung, så länge som den uppfyller deras krav (när det gäller storleken på pellets eller granulat osv.). Om åtgärderna tilläts upphöra är det därför mycket troligt att skadan för unionstillverkarna av den berörda produkten skulle återkomma med mycket lite garantier för att användarna över huvud taget skulle dra någon nytta därav.
(194)
Antidumpningsåtgärder för import av den berörda produkten har varit i kraft under många år utan oproportionerliga kostnader för jordbrukarna som skulle ha kunnat äventyra deras fortsatta verksamhet. I analysen av unionens intresse bedöms proportionaliteten av att bibehålla åtgärderna under beaktande av de olika och ibland motstridiga intressena. Att bibehålla åtgärderna är i unionstillverkarnas intresse eftersom upphävandet av dem skulle innebära att de tvingades upphöra med sin verksamhet. I ett proportionalitetsperspektiv är det således i unionens intresse att bibehålla åtgärderna eftersom kommissionen inte har bevisning för att jordbrukarna åsamkas oproportionerliga kostnader till följd av åtgärderna. Under alla omständigheter angav jordbrukarna att de skulle föredra att ha flera försörjningskällor och att det inte skulle vara i deras intresse att unionsindustrin försvann.
(195)
Slutligen finns det, som nämns i skäl 193, ingen bevisning för att avskaffandet av åtgärderna skulle leda till en prissänkning för ammoniumnitrat som skulle överföras till användarna och leda till en övergång till ammoniumnitrat från andra mer förorenande gödselmedel. Den påstådda positiva miljöeffekten är därför inte underbyggd. Under alla omständigheter skulle en eventuell positiv miljöeffekt inte vara så stor att den skulle strida mot unionens övergripande intresse av att bibehålla åtgärderna. Beträffande förslaget att tillfälligt upphäva åtgärderna är detta inte möjligt, eftersom de rättsliga förutsättningar som anges i artikel 14.4 i grundförordningen inte föreligger i detta fall.
(196)
Mot bakgrund av ovanstående drar kommissionen slutsatsen att det inte skulle vara i användarnas intresse att avskaffa åtgärderna, eller åtminstone att de ytterligare fördelarna för användarna inte skulle uppväga extrakostnaderna för unionsindustrin.
7.4 Slutsats beträffande unionens intresse
(197)
Mot bakgrund av skälen 179-195 dras slutsatsen att det inte finns några tvingande skäl på grund av unionens intresse som talar emot att bibehålla de nuvarande antidumpningsåtgärderna.
8. SLUTGILTIGA ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER
(198)
Samtliga parter underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för rekommendationen att bibehålla de gällande åtgärderna. Parterna beviljades också en period inom vilken de kunde lämna synpunkter efter meddelandet av dessa uppgifter. Deras inlagor och synpunkter togs noggrant i beaktande där så var befogat.
(199)
Efter meddelandet av uppgifter begärde en rysk producent som inte utvalts i stickprovet att kommissionen skulle inleda förhandlingar om ett åtagande och föreslog ett minimipris och en kvantitativ begränsning. Det finns dock ingen rättslig grund i grundförordningen för att godta ett erbjudande om åtagande i samband med en översyn vid giltighetstidens utgång eftersom åtgärdernas form inte kan ändras. Den ryska producenten i fråga skulle kunna ansöka om en interimsöversyn i enlighet med artikel 11.3 i grundförordningen om producenten anser att villkoren för en sådan översyn är uppfyllda.
(200)
Efter meddelandet av resultat begärde Acronkoncernen att kommissionen skulle avsluta förfarandet för deras del eftersom Acron befann sig i en annan situation än övriga ryska producenter. Resultatet av översynen är dock att Acron befinner sig i samma situation som de övriga ryska producenterna. Vidare ger artikel 11.2 i grundförordningen inte någon rättslig grund för att göra åtskillnad mellan de olika exporterande producenterna.
(201)
På grund av slutsatserna om sannolikheten för att dumpning och skada ska fortsätta eller återkomma följer det därför i enlighet med artikel 11.2 i grundförordningen att de antidumpningsåtgärder för import av ammoniumnitrat med ursprung i Ryssland, som infördes genom rådets förordning (EG) nr 661/2008 och ändrades genom rådets förordning (EG) nr 989/2009, bör bibehållas i ytterligare fem år.
(202)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning överensstämmer med yttrandet från den kommitté som inrättats enligt artikel 15.1 i grundförordningen.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE:
Artikel 1
1. En slutgiltig antidumpningstull införs härmed på import av gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat för närvarande klassificerat enligt KN-nummer 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 och ex 3105 90 20, med ursprung i Ryssland.
2. Den slutgiltiga antidumpningstullen ska fastställas till de fasta belopp som anges i leden a, b och c:
a)
För varor tillverkade av Open Joint Stock Company (OJSC) Azot, Novomoskovsk, Ryssland, eller av Open Joint Stock Company (OJSC) Nevinnomyssky Azot, Nevinnomyssk, Ryssland, och som antingen sålts direkt till den första oberoende kunden i EU eller sålts av EuroChem Trading GmbH, Zug, Schweiz, eller via Open Joint Stock Company (OJSC) Mineral and Chemical Company EuroChem, Moskva, Ryssland, eller EuroChem Trading GmbH, Zug, Schweiz, till den första oberoende kunden i EU (Taric-tilläggsnummer A522):
Varuslag
KN-nummer
Taric-nummer
Fast tullbelopp (euro per ton)
Ammoniumnitrat annat än löst i vatten
3102 30 90
-
32,82
Blandningar av ammoniumnitrat med kalciumkarbonat eller andra oorganiska ämnen utan gödselverkan, innehållande mer än 28 viktprocent kväve
3102 40 90
-
32,82
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat
3102 29 00
10
32,82
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat
3102 60 00
10
32,82
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat
3102 90 00
10
32,82
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, varken innehållande fosfor eller kalium
3105 10 00
10
32,82
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt mindre än 3 viktprocent fosfor räknat som P2O5 och/eller kalium räknat som K2O
3105 10 00
20
31,84
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt 3 viktprocent eller mer, men mindre än 6 viktprocent, fosfor räknat som P2O5 och/eller kalium räknat som K2O
3105 10 00
30
30,85
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt 6 viktprocent eller mer, men mindre än 9 viktprocent, fosfor räknat som P2O5 och/eller kalium räknat som K2O
3105 10 00
40
29,87
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt 9 viktprocent eller mer, men mindre än 12 viktprocent, fosfor räknat som P2O5 och/eller kalium räknat som K2O
3105 10 00
50
28,88
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt mindre än 3 viktprocent fosfor räknat som P2O5 och kalium räknat som K2O
3105 20 10
30
31,84
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt 3 viktprocent eller mer, men mindre än 6 viktprocent, fosfor räknat som P2O5och kalium räknat som K2O
3105 20 10
40
30,85
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt 6 viktprocent eller mer, men mindre än 9 viktprocent, fosfor räknat som P2O5 och kalium räknat som K2O
3105 20 10
50
29,87
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt 9 viktprocent eller mer, men mindre än 12 viktprocent, fosfor räknat som P2O5 och kalium räknat som K2O
3105 20 10
60
28,88
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt mindre än 3 viktprocent fosfor räknat som P2O5
3105 51 00
10
31,84
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt 3 viktprocent eller mer, men mindre än 6 viktprocent, fosfor räknat som P2O5
3105 51 00
20
30,85
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt 6 viktprocent eller mer, men mindre än 9 viktprocent, fosfor räknat som P2O5
3105 51 00
30
29,87
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt 9 viktprocent eller mer, men mindre än 10,40 viktprocent, fosfor räknat som P2O5
3105 51 00
40
29,41
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt mindre än 3 viktprocent fosfor räknat som P2O5
3105 59 00
10
31,84
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt 3 viktprocent eller mer, men mindre än 6 viktprocent, fosfor räknat som P2O5
3105 59 00
20
30,85
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt 6 viktprocent eller mer, men mindre än 9 viktprocent, fosfor räknat som P2O5
3105 59 00
30
29,87
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt 9 viktprocent eller mer, men mindre än 10,40 viktprocent, fosfor räknat som P2O5
3105 59 00
40
29,41
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt mindre än 3 viktprocent kalium räknat som K2O
3105 90 20
30
31,84
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt 3 viktprocent eller mer, men mindre än 6 viktprocent kalium räknat som K2O
3105 90 20
40
30,85
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt 6 viktprocent eller mer, men mindre än 9 viktprocent, kalium räknat som K2O
3105 90 20
50
29,87
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt 9 viktprocent eller mer, men mindre än 12 viktprocent, kalium räknat som K2O
3105 90 20
60
28,88
b)
För varor tillverkade av JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat (Taric-tilläggsnummer A959):
Varuslag
KN-nummer
Taric-nummer
Fast tullbelopp (euro per ton)
Ammoniumnitrat annat än löst i vatten
3102 30 90
-
47,07
Blandningar av ammoniumnitrat med kalciumkarbonat eller andra oorganiska ämnen utan gödselverkan, innehållande mer än 28 viktprocent kväve
3102 40 90
-
47,07
Ingen antidumpningstull ska tas ut på de varor som nämns i punkt 1 om de tillverkas av JSC Kirovo-Chepetsky Khimichesky Kombinat och inte nämns i tabellen ovan.
c)
För alla övriga företag (Taric-tilläggsnummer A999):
Varuslag
KN-nummer
Taric-nummer
Fast tullbelopp (euro per ton)
Ammoniumnitrat annat än löst i vatten
3102 30 90
-
47,07
Blandningar av ammoniumnitrat med kalciumkarbonat eller andra oorganiska ämnen utan gödselverkan, innehållande mer än 28 viktprocent kväve
3102 40 90
-
47,07
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat
3102 29 00
10
47,07
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat
3102 60 00
10
47,07
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat
3102 90 00
10
47,07
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, varken innehållande fosfor eller kalium
3105 10 00
10
47,07
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt mindre än 3 viktprocent fosfor räknat som P2O5 och/eller kalium räknat som K2O
3105 10 00
20
45,66
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt 3 viktprocent eller mer, men mindre än 6 viktprocent fosfor räknat som P2O5 och/eller kalium räknat som K2O
3105 10 00
30
44,25
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt 6 viktprocent eller mer, men mindre än 9 viktprocent fosfor räknat som P2O5 och/eller kalium räknat som K2O
3105 10 00
40
42,83
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt 9 viktprocent eller mer, men mindre än 12 viktprocent fosfor räknat som P2O5 och/eller kalium räknat som K2O
3105 10 00
50
41,42
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt mindre än 3 viktprocent fosfor räknat som P2O5 och kalium räknat som K2O
3105 20 10
30
45,66
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt 3 viktprocent eller mer, men mindre än 6 viktprocent fosfor räknat som P2O5 och kalium räknat som K2O
3105 20 10
40
44,25
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt 6 viktprocent eller mer, men mindre än 9 viktprocent fosfor räknat som P2O5 och kalium räknat som K2O
3105 20 10
50
42,83
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt 9 viktprocent eller mer, men mindre än 12 viktprocent fosfor räknat som P2O5 och kalium räknat som K2O
3105 20 10
60
41,42
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt mindre än 3 viktprocent fosfor räknat som P2O5
3105 51 00
10
45,66
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt 3 viktprocent eller mer, men mindre än 6 viktprocent fosfor räknat som P2O5
3105 51 00
20
44,25
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt 6 viktprocent eller mer, men mindre än 9 viktprocent fosfor räknat som P2O5
3105 51 00
30
42,83
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt 9 viktprocent eller mer, men mindre än 10,40 viktprocent fosfor räknat som P2O5
3105 51 00
40
42,17
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt mindre än 3 viktprocent fosfor räknat som P2O5
3105 59 00
10
45,66
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt 3 viktprocent eller mer, men mindre än 6 viktprocent fosfor räknat som P2O5
3105 59 00
20
44,25
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt 6 viktprocent eller mer, men mindre än 9 viktprocent fosfor räknat som P2O5
3105 59 00
30
42,83
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt 9 viktprocent eller mer, men mindre än 10,40 viktprocent fosfor räknat som P2O5
3105 59 00
40
42,17
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt mindre än 3 viktprocent kalium räknat som K2O
3105 90 20
30
45,66
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt 3 viktprocent eller mer, men mindre än 6 viktprocent kalium räknat som K2O
3105 90 20
40
44,25
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt 6 viktprocent eller mer, men mindre än 9 viktprocent kalium räknat som K2O
3105 90 20
50
42,83
Gödselmedel i fast form innehållande mer än 80 viktprocent ammoniumnitrat, samt 9 viktprocent eller mer, men mindre än 12 viktprocent kalium räknat som K2O
3105 90 20
60
41,42
3. I de fall där varorna har skadats innan de övergår till fri omsättning och det pris som faktiskt betalats eller ska betalas därför fördelas vid fastställandet av tullvärdet i enlighet med artikel 145 i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 (27), ska den antidumpningstull som fastställs i punkt 2 sänkas med en procentsats motsvarande fördelningen av det pris som faktiskt betalats eller ska betalas.
4. Oaktat punkt 1 får den slutgiltiga antidumpningstullen inte tillämpas på import som övergår till fri omsättning i enlighet med artikel 2.
5. Om inte annat anges, ska gällande bestämmelser om tullar tillämpas.
Artikel 2
1. Importerade varor som deklareras för övergång till fri omsättning och som faktureras av företag från vilka kommissionen har godtagit åtaganden och som namnges i beslut 2008/577/EG, med senare ändringar, ska vara befriade från den antidumpningstull som införs genom artikel 1, på villkor att
-
de har tillverkats, skickats och fakturerats direkt av de nämnda företagen till den första oberoende kunden i unionen,
-
de åtföljs av en åtagandefaktura, dvs. en faktura som innehåller åtminstone de uppgifter och den försäkran som anges i bilagan till denna förordning, och
-
de varor som deklareras och visas upp för tullen exakt motsvarar beskrivningen på åtagandefakturan.
2. En tullskuld ska uppkomma när deklarationen för övergång till fri omsättning godtas
-
om det fastställs att den import som beskrivs i punkt 1 inte uppfyller ett eller flera av de villkor som anges i den punkten, eller
-
om kommissionen återkallar godtagandet av åtagandet i enlighet med artikel 8.9 i förordning (EG) nr 1225/2009 genom en förordning eller ett beslut som hänvisar till särskilda transaktioner och förklarar de berörda åtagandefakturorna ogiltiga.
Artikel 3
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater i enlighet med fördragen.
Utfärdad i Bryssel den 23 september 2014.