SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2014/63/EU
ze dne 15. května 2014,
kterou se mění směrnice Rady 2001/110/ES o medu
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Med je ve směrnici Rady 2001/110/ES (3) definován jako přírodní sladká látka produkovaná včelami medonosnými (Apis mellifera, dále jen „včely“). Med se skládá v především z různých cukrů, převážně glukosy a fruktosy, jakož i jiných látek, jako jsou organické kyseliny, enzymy a pevné částice zachycené při sběru medu. Směrnice 2001/110/ES omezuje lidské zásahy, které by mohly změnit složení medu, a chrání tím zachování jeho přírodního charakteru. Směrnice 2001/110/ES zejména zakazuje přidávání jakýchkoli potravinových složek do medu, včetně potravinářských přídatných látek, nebo přidávání jakýchkoli látek jiných než med. Stejně tak zakazuje odstraňování jakýchkoli specifických součástí medu, včetně pylu, kromě případů, kdy se tomu nelze vyhnout při odstraňování cizorodých látek. Tyto požadavky jsou v souladu s normami Codexu alimentarius týkajícími se medu (Codex Stan 12-1981).
(2)
Pyl je uveden mezi vlastnostmi složení medu stanovenými ve směrnici 2001/110/ES. Dostupné poznatky, včetně empirických a vědeckých údajů, potvrzují, že původcem přítomnosti pylu v medu jsou včely. Pylová zrnka spadají do nektaru, který včely sbírají. Nasbíraný nektar obsahující pylová zrnka pak včely v úlu přemění na med. Podle dostupných údajů se může do medu dostat další pyl z ochlupení včel, pyl přítomný ve vzduchu uvnitř úlu a pyl, který včely uložily do buněk pláství, jež mohou být náhodou otevřeny, když provozovatel potravinářského podniku med vytáčí. Z toho vyplývá, že se pyl dostává do úlu v důsledku činnosti včel a v medu se vyskytuje přirozeně bez ohledu na to, zda provozovatel potravinářského podniku med vytáčí, či nikoli. Kromě toho je úmyslné přidávání pylu do medu provozovateli potravinářského podniku zakázáno směrnicí 2001/110/ES.
(3)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011 (4) definuje „složku“ jako jakoukoli látku, která je použita při výrobě nebo přípravě potraviny a je v konečném výrobku stále přítomna, i když případně ve změněné formě. Tato definice naznačuje záměrné použití látky při výrobě nebo přípravě potraviny. Vzhledem k přírodnímu charakteru medu, zejména k přirozenému původu přítomnosti jeho specifických součástí, by pyl jako specifická přirozená součást medu neměl být považován za „složku“ medu ve smyslu nařízení (EU) č. 1169/2011.
(4)
Touto směrnicí není dotčeno uplatňování nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 (5) na med obsahující geneticky modifikovaný pyl, protože tento med je potravinou vyprodukovanou z geneticky modifikovaných organismů ve smyslu tohoto nařízení. Soudní dvůr Evropské unie ve věci C-442/09 (6), Karl Heinz Bablok a další v. Freistaat Bayern, rozhodl, že rozhodujícím kritériem pro uplatnění nařízení (ES) č. 1829/2003, uvedeným v 16. bodě odůvodnění uvedeného nařízení, je skutečnost, zda materiál vyrobený z geneticky modifikovaného výchozího materiálu je přítomný v potravinách. Med obsahující geneticky modifikovaný pyl by proto měl být považován za „potravinu (částečně) vyrobenou z GMO“ ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1829/2003. Stanovení ustanovení, v němž je uvedeno, že pyl není složkou medu, nemá proto vliv na závěr Soudního dvora ve věci C-442/09, že se na med obsahující geneticky modifikovaný pyl vztahuje nařízení (ES) č. 1829/2003, zejména jeho požadavky týkající se povolování před uvedením na trh, dohledu a případně označování.
(5)
Pokud se jedná o požadavky na označování podle nařízení (ES) č. 1829/2003, není povinností uvést přítomnost geneticky modifikovaného pylu v medu na etiketě medu, jsou-li splněny následující podmínky: takový pyl nepřesahuje 0,9 % medu a jeho přítomnost v medu je náhodná nebo technicky nevyhnutelná. Je třeba připomenout, že směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES (7) stanoví, že členské státy mohou přijmout vhodná opatření, aby se předešlo nezáměrné přítomnosti geneticky modifikovaných organismů v medu.
(6)
Podle směrnice 2001/110/ES, pokud med pochází z více členských států nebo ze třetí země, může být povinné označení zemí původu nahrazeno podle potřeby jedním z následujících označení: „směs medů ze zemí ES“, „směs medů ze zemí mimo ES“, „směs medů ze zemí ES a ze zemí mimo ES“. Po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost Evropská unie nahradila Evropské společenství a je jeho nástupkyní. Je proto vhodné vyjasnit příslušné požadavky na označování nahrazením odkazu na „ES“ odkazem na „EU“.
(7)
Směrnice 2001/110/ES svěřuje Komisi pravomoc k provádění některých svých ustanovení, zejména pravomoci k přijetí opatření nezbytných pro její provádění, pokud jde o přizpůsobení se technickému pokroku a sladění uvedené směrnice s obecnými právními předpisy Unie o potravinách. Kromě toho směrnice 2001/110/ES svěřuje Komisi pravomoc k přijímání metod umožňujících ověřit, zda je med v souladu s uvedenou směrnicí. Je třeba přezkoumat rozsah této pravomoci.
(8)
Za účelem zajištění poctivého obchodního jednání, ochrany zájmů spotřebitelů a umožnění stanovit příslušné metody analýzy by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o stanovení kvantitativních parametrů pro kritérium „převážně“, pokud jde o původ medu z květů nebo rostlin a minimální obsah pylu ve filtrovaném medu po odstranění cizorodých anorganických nebo organických látek. Je obzvlášť důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(9)
Po přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 (8), které se vztahuje na všechny fáze výroby, zpracování a distribuce potravin a krmiv na úrovni Evropské unie a na vnitrostátní úrovni, jsou obecné předpisy Evropské unie o potravinách přímo použitelné pro výrobky spadající do oblasti působnosti směrnice 2001/110/ES. Proto již není nutné, aby Komise měla pravomoc sladit ustanovení uvedené směrnice s obecnými právními předpisy Evropské unie o potravinách. Ustanovení, kterými se svěřuje uvedená pravomoc, by proto měla být zrušena.
(10)
Po přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (9) je vhodné přizpůsobit příslušná ustanovení směrnice 2001/110/ES uvedenému nařízení.
(11)
S cílem umožnit členským státům přijmout vnitrostátní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí 2001/110/ES ve znění této směrnice by mělo být stanoveno přechodné období v délce 12 měsíců. Během tohoto období nadále platí požadavky směrnice 2001/110/ES beze změn zavedených touto směrnicí.
(12)
Aby bylo možné zohlednit zájmy provozovatelů potravinářského podniku, které uvádějí produkty na trh nebo je označují v souladu s požadavky platnými před nabytím účinnosti vnitrostátních ustanovení provádějících směrnici 2001/110/ES ve znění této směrnice, je třeba určit vhodná přechodná opatření. Mělo by proto být možné, aby výrobky uváděné na trh nebo označené před použitím uvedených ustanovení mohly být i nadále uváděny na trh až do vyčerpání zásob.
(13)
Směrnice 2001/110/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(14)
Jelikož se změny týkající se svěření pravomoci Komisi týkají pouze pravomoci Komise, nemusí je členské státy provádět do vnitrostátních předpisů.
(15)
Jelikož cílů této směrnice, tj. zajistit, aby pyl jako specifická přirozená součást medu nebyl považován za složku medu, vyjasnit požadavky na označování v případech, kdy med pochází z více než jednoho členského státu nebo třetí země, a přezkoumat rozsah stávající pravomoci svěřené Komisi, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Změny
Směrnice 2001/110/ES se mění takto:
1)
V čl. 2 odst. 4 se písm. a) nahrazuje tímto:
„a)
Země původu, kde byl med sklizen, se uvede/uvedou na etiketě.
Bez ohledu na první pododstavec, pokud med pochází z více než jednoho členského státu nebo z více než jedné třetí země, lze názvy zemí původu nahradit podle potřeby jedním z následujících označení:
-
‚směs medů ze zemí EU‘,
-
‚směs medů ze zemí mimo EU‘,
-
‚směs medů ze zemí EU a ze zemí mimo EU‘.“
2)
V článku 2 se doplňuje nový bod, který zní:
„5.
Jelikož je pyl přirozenou součástí medu, nepovažuje se za složku ve smyslu čl. 2 odst. 2 písm. f) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011 (10) výrobků vymezených v příloze I této směrnice.
(10) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011 ze dne 25. října 2011 o poskytování informací o potravinách spotřebitelům, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 a (ES) č. 1925/2006 a o zrušení směrnice Komise 87/250/EHS, směrnice Rady 90/496/EHS, směrnice Komise 1999/10/ES, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES, směrnic Komise 2002/67/ES a 2008/5/ES a nařízení Komise (ES) č. 608/2004 (Úř. věst. L 304, 22.11.2011, s. 18).“" 						
3)
Článek 4 se nahrazuje tímto:
„Článek 4
1. Pro účely čl. 9 druhého pododstavce této směrnice může Komise, s ohledem na mezinárodní normy a technický pokrok, prostřednictvím prováděcích aktů přijatých v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 (11) stanovit metody analýzy s cílem ověřit, zda je med v souladu s touto směrnicí. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem podle čl. 7 odst. 2 této směrnice. Do přijetí takových metod použijí členské státy, vždy když je to možné, k ověřování souladu s touto směrnicí mezinárodně uznávané schválené metody analýzy, jako jsou metody schválené v Codexu alimentarius.
2. Za účelem zajištění poctivého obchodního jednání a ochrany zájmů spotřebitelů a umožnění stanovit příslušné metody analýzy je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 6, pokud jde o doplnění této směrnice stanovením kvantitativních parametrů týkajících se níže uvedených bodů:
a)
kritérium ‚převážně‘ pokud jde o původ medu z květů nebo rostlin, jak je uvedeno v první odrážce čl. 2 odst. 2 písm. b), a
b)
minimální obsah pylu ve filtrovaném medu po odstranění cizorodých anorganických nebo organických látek, jak je uvedeno v příloze I bodu 2 písm. b) bodu viii).
V uvedených aktech v přenesené pravomoci Komise stanoví odpovídající přechodná opatření pro výrobky uváděné na trh přede dnem použitelnosti těchto aktů.
(11) Nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat (Úř. věst. L 165, 30.4.2004, s. 1).“" 						
4)
Článek 6 se nahrazuje tímto:
„Článek 6
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 4 odst. 2 je svěřena Komisi na dobu pěti let počínaje 23. červnem 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesení pravomoci nejpozději devět měsíců před uplynutím tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 4 odst. 2 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 4 odst. 2 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.“
5)
Článek 7 se nahrazuje tímto:
„Článek 7
1. Komisi je nápomocen Stálý výbor pro potravinový řetězec a zdraví zvířat (dále jen ‚výbor‘) zřízený čl. 58 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 (12). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (13).
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Pokud výbor žádné stanovisko nevydá, Komise návrh prováděcího aktu nepřijme a použije se třetí pododstavec čl. 5 odst. 4 nařízení Rady (EU) č. 182/2011.
(12) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (Úř. věst. L 31, 1.2.2002, s. 1)." 						
(13) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13).“" 						
6)
V příloze II se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„Aniž je dotčen bod 2 písm. b) bod viii) přílohy I, nesmí být odstraněn ani pyl, ani jiná specifická součást medu, kromě případů, kdy se tomu nelze vyhnout při odstraňování cizorodých anorganických a organických látek.“
Článek 2
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s čl. 1 body 1, 2 a 6 a článkem 3. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy použijí ustanovení uvedené v odstavci 1 ode dne 24. června 2015.
Článek 3
Přechodná ustanovení
Výrobky, které jsou uvedeny na trh či opatřeny etiketami před 24. červnem 2015 v souladu se směrnicí 2001/110/ES, mohou být i nadále obchodovány až do vyčerpání zásob.
Článek 4
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 5
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 15. května 2014.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2014/63/EU
av den 15 maj 2014
om ändring av rådets direktiv 2001/110/EG om honung
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 43.2,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och
av följande skäl:
(1)
I rådets direktiv 2001/110/EG (3) definieras honung som det naturliga söta ämne som Apis mellifera-bin (nedan kallade bin) bereder. Honung består huvudsakligen av olika sockerarter, framför allt av fruktos och glukos samt av andra ämnen, såsom organiska syror, enzymer och fasta partiklar från insamlingen av honung. Direktiv 2001/110/EG begränsar mänskliga ingrepp som skulle kunna ändra honungens sammansättning och bevarar därigenom honungens naturliga egenskaper. I synnerhet är det enligt direktiv 2001/110/EG förbjudet att tillsätta något slags livsmedelsingredienser, inbegripet livsmedelstillsatser, till honung och att tillsätta något annat än honung. Enligt det direktivet är det också förbjudet att avlägsna någon beståndsdel specifik för honung, inbegripet pollen, utom när detta är oundvikligt för att kunna avlägsna främmande ämnen. De kraven är förenliga med Codex Alimentarius standard för honung (Codex Stan 12-1981).
(2)
Pollen ingår i de kriterier för honungens sammansättning som anges i direktiv 2001/110/EG. Tillgängliga belägg, inbegripet empiriska och vetenskapliga uppgifter, bekräftar att bin ger upphov till förekomsten av pollen i honung. Pollenkornen faller ned i nektar som samlas in av bin. I bikupan omvandlar bin den insamlade nektarn, som innehåller pollenkorn, till honung. Enligt tillgängliga uppgifter kan ytterligare pollen i honungen komma från pollen på binas hår, från pollen i luften inne i bikupan och från pollen som packas av bin i celler som oavsiktligt öppnas då livsmedelsföretagaren utvinner honung. Pollen kan därför sägas komma in i bikupan till följd av bins aktivitet och förekommer naturligt i honung oavsett om livsmedelsföretagaren utvinner den honungen eller inte. Dessutom är avsiktligt tillsättande av pollen av livsmedelsföretagare till honung förbjudet enligt direktiv 2001/110/EG.
(3)
I Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1169/2011 (4) definieras ingrediens som varje ämne som används vid tillverkningen eller beredningen av ett livsmedel och som finns kvar i den färdiga varan, om än i annan form. Den definitionen innebär att ämnet ska användas avsiktligen vid tillverkning eller beredning av livsmedel. Med beaktande av honungens naturliga karaktär, särskilt det naturliga ursprunget för beståndsdelar som är specifika för honung, bör pollen, som är en naturlig beståndsdel som är specifik för honung, inte betraktas som en ingrediens i honung i den mening som avses i förordning (EU) nr 1169/2011.
(4)
Detta direktiv påverkar inte tillämpningen av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1829/2003 (5) på honung som innehåller genetiskt modifierat pollen, eftersom sådan honung utgör livsmedel som har framställts av genetiskt modifierade organismer, i den mening som avses i den förordningen. I mål C-442/09 (6), Karl Heinz Bablok m.fl. mot Freistaat Bayern, fastställde Europeiska unionens domstol att det avgörande tillämpningskriteriet för förordning (EG) nr 1829/2003, vilket framgår av skäl 16 i den förordningen, är huruvida material som härstammar från det genetiskt modifierade utgångsmaterialet finns i livsmedlet. Honung som innehåller genetiskt modifierat pollen bör därför anses vara ett livsmedel som (delvis) har framställts av genetiskt modifierade organismer i den mening som avses i artikel 3.1 c i förordning (EG) nr 1829/2003. Bestämmelsen att pollen inte är en ingrediens i honung påverkar därför inte domstolens slutsats i mål C-442/09 att honung som innehåller genetiskt modifierat pollen omfattas av förordning (EG) nr 1829/2003, särskilt med avseende på kraven i den förordningen om godkännande före utsläppande på marknaden, övervakning och, där så är tillämpligt, märkning.
(5)
Enligt märkningskraven i förordning (EG) nr 1829/2003 är det inte nödvändigt att ange förekomsten av genetiskt modifierat pollen i honung på honungens etikett om följande villkor är uppfyllda: detta pollen överskrider inte 0,9 % av honungen och dess förekomst i honungen är oavsiktlig eller tekniskt oundviklig. Det bör hållas i åtanke att det i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/18/EG (7) föreskrivs att medlemsstaterna får vidta lämpliga åtgärder för att förhindra den oavsiktliga förekomsten av genetiskt modifierade organismer i honung.
(6)
Enligt direktiv 2001/110/EG får, om honungen har sitt ursprung i mer än en medlemsstat eller mer än ett tredjeland, den obligatoriska uppgiften om ursprungsland ersättas med ett av följande: blandning av EG-honung, blandning av icke-EG-honung, blandning av EG-honung och icke-EG-honung. Efter Lissabonfördragets ikraftträdande ersattes och efterträddes Europeiska gemenskapen av Europeiska unionen. Det är därför lämpligt att klargöra de aktuella märkningskraven genom att ersätta hänvisningen till EG med en hänvisning till EU.
(7)
I direktiv 2001/110/EG ges kommissionen befogenhet att genomföra vissa bestämmelser i det direktivet, särskilt befogenheter att anta de åtgärder som krävs för att genomföra bestämmelserna i fråga om anpassningen till den tekniska utvecklingen och för att anpassa direktivet till unionens allmänna livsmedelslagstiftning. I direktiv 2001/110/EG ges kommissionen dessutom befogenhet att anta metoder som medger kontroll av honungens överensstämmelse med det direktivet. Det är nödvändigt att se över omfattningen av den befogenheten.
(8)
I syfte att säkerställa god affärssed, skydda konsumenternas intressen och möjliggöra fastställande av relevanta metoder för analys, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt delegeras till kommissionen så att den kan föreskriva kvantitativa parametrar för kriteriet huvudsakligen avseende honungens ursprung från blommor eller växter och det lägsta polleninnehållet i silad honung efter det att främmande oorganiska eller organiska ämnen har avlägsnats. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.
(9)
Efter antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 (8), som gäller alla stadier i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan för livsmedel och foder på unionsnivå och på nationell nivå, ska unionens allmänna bestämmelser om livsmedel tillämpas direkt på de produkter som omfattas av direktiv 2001/110/EG. Det är därför inte längre nödvändigt att kommissionen har befogenhet att anpassa bestämmelserna i det direktivet till unionens allmänna livsmedelslagstiftning. De bestämmelser som tilldelar sådan befogenhet bör därför utgå.
(10)
Till följd av antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (9) är det lämpligt att anpassa relevanta bestämmelser i direktiv 2001/110/EG till den förordningen.
(11)
För att medlemsstaterna ska kunna anta de nationella lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktiv 2001/110/EG, ändrat genom detta direktiv bör en införlivandeperiod på tolv månader fastställas. Under denna period är kraven i direktiv 2001/110/EG, förutom de ändringar som införs med detta direktiv, fortsatt tillämpliga.
(12)
För att ta hänsyn till intressena hos livsmedelsföretagare som släpper ut sina produkter på marknaden eller märker dem i enlighet med de krav som tillämpas innan tillämpning av nationella bestämmelser om införlivande av direktiv 2001/110/EG, ändrat genom detta direktiv, är det nödvändigt att införa lämpliga övergångsbestämmelser. Det bör därför vara möjligt för produkter som redan har släppts ut på marknaden eller märkts innan de bestämmelserna började tillämpas att fortsätta saluföras till dess att lagren tömts.
(13)
Direktiv 2001/110/EG bör därför ändras i enlighet med detta.
(14)
De ändringar som gäller delegering av befogenhet till kommissionen rör endast kommissionens befogenhet, och behöver därför inte införlivas av medlemsstaterna.
(15)
Eftersom målen för detta direktiv, nämligen att föreskriva att pollen, som är en naturlig beståndsdel som är specifik för honung, inte bör betraktas vara en ingrediens i honung, att klargöra de märkningskrav som gäller i de fall då honung har sitt ursprung i mer än en medlemsstat eller mer än ett tredjeland samt att se över omfattningen av befintlig befogenhet som har delegerats till kommissionen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, utan snarare kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Ändringar
Direktiv 2001/110/EG ska ändras på följande sätt:
1.
Artikel 2.4 a ska ersättas med följande:
”a)
Det eller de ursprungsland där honungen har skördats ska anges på etiketten.
Trots vad som sägs i första stycket, om honungen har sitt ursprung i mer än en medlemsstat eller mer än ett tredjeland, får uppgiften om ursprungsländer i förekommande fall ersättas med följande:
-
Blandning av EU-honung.
-
Blandning av icke-EU-honung.
-
Blandning av EU- och icke-EU-honung.”
2.
I artikel 2 ska följande punkt läggas till:
”5.
Pollen, en naturlig beståndsdel som är specifik för honung, ska inte betraktas som en ingrediens i den mening som avses i artikel 2.2 f i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1169/2011 (10) i de produkter som definieras i bilaga I till detta direktiv.
(10) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1169/2011 av den 25 oktober 2011 om tillhandahållande av livsmedelsinformation till konsumenterna, och om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 1924/2006 och (EG) nr 1925/2006 samt om upphävande av kommissionens direktiv 87/250/EEG, rådets direktiv 90/496/EEG, kommissionens direktiv 1999/10/EG, Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG, kommissionens direktiv 2002/67/EG och 2008/5/EG samt kommissionens förordning (EG) nr 608/2004 (EUT L 304, 22.11.2011, s. 18).”" 						
3.
Artikel 4 ska ersättas med följande:
”Artikel 4
1. Vid tillämpningen av artikel 9 andra stycket i detta direktiv, får kommissionen, med beaktande av internationella standarder och den tekniska utvecklingen, genom genomförandeakter som överensstämmer med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 (11), fastställa analysmetoder för att kontrollera om honungen följer bestämmelserna i detta direktiv. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 7.2 i detta direktiv. Till dess att sådana metoder har antagits ska medlemsstaterna alltid när så är möjligt använda internationellt godkända validerade analysmetoder, såsom de analysmetoder som godkänts av Codex Alimentarius, för att kontrollera att bestämmelserna i detta direktiv följs.
2. För att säkerställa god affärssed och skydda konsumenternas intressen och göra det möjligt att fastställa relevanta analysmetoder, ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 6 för att komplettera detta direktiv genom att fastställa de kvantitativa parametrarna avseende följande:
a)
Kriteriet för ’huvudsakligen’ avseende honungens ursprung från blommor eller växter som avses i artikel 2.2 b första strecksatsen.
b)
Det lägsta polleninnehållet i silad honung efter det att främmande oorganiska eller organiska ämnen har avlägsnats, som avses i punkt 2 b viii i bilaga I.
Kommissionen ska, i dessa delegerade akter, föreskriva lämpliga övergångsbestämmelser för produkter som släppts ut på marknaden innan de delegerade akterna började gälla.
(11) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd (EUT L 165, 30.4.2004, s. 1).”" 						
4.
Artikel 6 ska ersättas med följande:
”Artikel 6
1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 4.2 ska ges till kommissionen för en period av fem år från och med den 23 juni 2014. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden av fem år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.
3. Den delegering av befogenhet som avses i artikel 4.2 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
4. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
5. En delegerad akt som antas enligt artikel 4.2 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.”
5.
Artikel 7 ska ersättas med följande:
”Artikel 7
1. Kommissionen ska biträdas av ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa (nedan kallad kommittén), som inrättades genom artikel 58.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 (12). Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (13).
2. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
Om kommittén inte avger något yttrande, ska kommissionen inte anta utkastet till genomförandeakt och artikel 5.4 tredje stycket i förordning (EU) nr 182/2011 ska tillämpas.
(12) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (EGT L 31, 1.2.2002, s. 1)." 						
(13) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).”" 						
6.
I bilaga II ska tredje stycket ersättas med följande:
”Om inte annat följer av bilaga I punkt 2 b viii får varken pollen eller någon annan beståndsdel som är specifik för honungen avlägsnas utom när detta är oundvikligt för avlägsnandet av främmande oorganiska eller organiska ämnen.”
Artikel 2
Införlivande
1. Medlemsstaterna ska sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att uppfylla artiklarna 1.1, 1.2 och 1.6 samt 3. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser.
När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
2. Medlemsstaterna ska tillämpa de bestämmelser som avses i punkt 1 från och med den 24 juni 2015.
Artikel 3
Övergångsåtgärder
Produkter som släpps ut på marknaden eller märks före den 24 juni 2015 i enlighet med direktiv 2001/110/EG, får fortsätta att saluföras till dess att lagren tömts.
Artikel 4
Ikraftträdande
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 5
Adressater
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Bryssel den 15 maj 2014.