NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 250/2014
ze dne 26. února 2014,
kterým se zavádí program na podporu činností v oblasti ochrany finančních zájmů Evropské unie (program Hercule III) a zrušuje rozhodnutí č. 804/2004/ES
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 325 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Účetního dvora (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Unie a členské státy si stanovily cíl bojovat proti podvodům, korupci a jiným protiprávním činnostem ohrožujícím finanční zájmy Unie, což zahrnuje i boj proti pašování a padělání cigaret. V zájmu zlepšení dlouhodobého dopadu výdajů a zamezení zdvojování činností by měla být zajištěna úzká a pravidelná spolupráce a koordinace na úrovni Unie a mezi orgány členských států.
(2)
Činnosti, jejichž cílem je poskytovat lepší informace, odborné vzdělávání včetně srovnávacích právních studií a technické a vědecké pomoci, významně napomáhají k ochraně finančních zájmů Unie a zároveň umožňují dosáhnout rovnocenné úrovně ochrany v celé Unii.
(3)
Dosavadní podpora těchto činností rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 804/2004/ES (3) (program Hercule), jež bylo změněno a jeho platnost prodloužena rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 878/2007/ES (4) (program Hercule II), umožnila zlepšit činnosti prováděné Unií a členskými státy v oblasti boje proti podvodům, korupci a jiným protiprávním jednáním ohrožujícím finanční zájmy Unie.
(4)
Komise provedla přezkum výsledků dosažených v rámci programu Hercule II, který shrnuje jeho vstupy a výstupy.
(5)
V roce 2011 provedla Komise posouzení dopadů, aby zhodnotila, zda je třeba v programu pokračovat, či nikoli.
(6)
Za účelem pokračování, a dokonce dalšího rozvíjení činností na úrovni Unie a členských států v oblasti boje proti podvodům, korupci a jiným protiprávním jednáním ohrožujícím finanční zájmy Unie, což zahrnuje i boj proti pašování a padělání cigaret, a to i s ohledem na nové výzvy v souvislosti s úspornými rozpočtovými opatřeními, by měl být přijat nový program (dále jen „program“).
(7)
Program by měl být prováděn s přihlédnutím k doporučením a opatřením uvedeným ve sdělení Komise ze dne 6. června 2013 s názvem „Zintenzivnění boje proti pašování cigaret a jiným formám nedovoleného obchodu s tabákovými výrobky - ucelená strategie EU“.
(8)
Program by se měl provádět v plném souladu s ustanoveními nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (5). V souladu s uvedeným nařízením je účelem grantů finančně přispět na akce určené na podporu dosažení některého politického cíle Unie a nemají mít za jediný účel nákup vybavení.
(9)
Program by měl být otevřen účasti přistupujících států, kandidátských zemí a potenciálních kandidátů využívajících předvstupní strategii, jakož i partnerských zemí v rámci evropské politiky sousedství, za předpokladu, že tyto země dosáhly dostatečné úrovně sblížení příslušných právních předpisů a správních postupů s právními předpisy a správními postupy Unie, v souladu s obecnými zásadami a obecnými podmínkami pro účast těchto států a zemí v programech Unie, jež jsou stanoveny v příslušných rámcových dohodách, rozhodnutích Rady přidružení nebo obdobných dohodách, jakož i zemí Evropského sdružení volného obchodu (ESVO) účastnících se Evropského hospodářského prostoru (EHP).
(10)
Komise by měla Evropskému parlamentu a Radě předložit nezávislou hodnotící zprávu v polovině období o provádění programu, jakož i závěrečnou hodnotící zprávu o dosažení cílů programu. Kromě toho by Komise měla každoročně Evropskému parlamentu a Radě poskytovat informace o ročním provádění programu včetně výsledků financovaných opatření a informací o tom, zda je program v souladu s jinými relevantními programy a činnostmi na úrovni Unie a zda se s nimi vzájemně doplňuje.
(11)
Toto nařízení je v souladu se zásadami subsidiarity a proporcionality. Program by měl usnadňovat vzájemnou spolupráci členských států a spolupráci mezi Komisí a členskými státy za účelem ochrany finančních zájmů Unie a využívat zdroje účinněji, než by bylo možné na vnitrostátní úrovni. Opatření na úrovni Unie je nezbytné a opodstatněné, protože jednoznačně pomáhá členským státům společně chránit souhrnný rozpočet Unie a vnitrostátní rozpočty a podporuje využívání společných struktur Unie ke zvýšení spolupráce a výměny informací mezi příslušnými orgány. Programem by však neměla být dotčena odpovědnost členských států.
(12)
Program by měl trvat sedm let, aby se dosáhlo souladu jeho trvání s trváním víceletého finančního rámce uvedeného v nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (6).
(13)
V zájmu zajištění pružnosti při přidělování finančních prostředků by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změnu orientačního přidělení těchto prostředků. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(14)
Komise by měla přijmout roční pracovní programy obsahující financované akce, kritéria pro výběr a kritéria pro udělení grantu a výjimečné a řádně odůvodněné případy, ve kterých se použije maximální míra spolufinancování, tj. 90 % způsobilých nákladů, jako například případy týkající se členských států, jež jsou ve vztahu k finančním zájmům Unie vystaveny vysokému riziku. Komise by měla vést s členskými státy jednání o použití tohoto nařízení v Poradním výboru pro koordinaci boje proti podvodům zřízeném rozhodnutím Komise 94/140/ES (7).
(15)
Členské státy by se měly snažit zvýšit finanční příspěvky na spolufinancování grantů udělených na základě programu.
(16)
S cílem posílit celkový dopad opatření v rámci programu a vyhnout se jeho překrývání s jinými programy by měla Komise učinit nezbytné kroky k zajištění toho, aby roční pracovní programy byly v souladu s jinými relevantními programy financovanými Unií, zejména v oblasti cel, a aby se tyto programy doplňovaly.
(17)
Toto nařízení stanoví finanční krytí pro celou dobu trvání programu, které představuje pro Evropský parlament a Radu hlavní referenční částku při ročním rozpočtovém procesu ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a o řádném finančním řízení (8).
(18)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny přiměřenými opatřeními v celém výdajovém cyklu, včetně opatření pro prevenci, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případných správních a finančních sankcí.
(19)
Rozhodnutí č. 804/2004/ES by mělo být zrušeno. Měla by být přijata přechodná opatření umožňující dokončení finančních závazků týkajících se akcí podle uvedeného rozhodnutí a povinností podávat zprávy v něm stanovených.
(20)
Je vhodné zajistit hladký a plynulý přechod mezi programem Hercule II a programem a je vhodné sladit trvání programu s nařízením (EU, Euratom) č. 1311/2013. Program by se proto měl uplatňovat od 1. ledna 2014,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 se zavádí víceletý akční program Hercule III na podporu činností v boji proti podvodům, korupci a jiným protiprávním jednáním ohrožujícím finanční zájmy Unie (dále jen „program“).
Článek 2
Přidaná hodnota
Program přispívá ke všem těmto záležitostem:
a)
vyvíjení činností na úrovni Unie a členských států za účelem boje proti podvodům, korupci a jiným protiprávním jednáním ohrožujícím finanční zájmy Unie, což zahrnuje i boj proti pašování a padělání cigaret;
b)
větší nadnárodní spolupráci a koordinaci na úrovni Unie, mezi orgány členských států, Komisí a Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF), zejména s ohledem na účinnost a efektivnost přeshraničních operací;
c)
účinnému boji proti podvodům, korupci a jiným protiprávním jednáním ohrožujícím finanční zájmy Unie, a to tím, že nabízí společnou odbornou přípravu pro zaměstnance celostátních a regionálních správních orgánů a pro další zúčastněné strany.
Program zejména vytváří úspory vyplývající ze společného pořizování specializovaného vybavení a databází, jež mají zúčastněné strany používat, a ze specializované odborné přípravy.
Článek 3
Obecný cíl
Obecným cílem programu je chránit finanční zájmy Unie a tím zvyšovat konkurenceschopnost hospodářství Unie a zajišťovat ochranu peněz daňových poplatníků.
Článek 4
Specifický cíl
Specifickým cílem programu je předcházet podvodům, korupci a jiným protiprávním jednáním ohrožujícím finanční zájmy Unie a bojovat proti nim.
Specifický cíl se měří mimo jiné ve vztahu k cílovým a základním úrovním a prostřednictvím všech těchto klíčových ukazatelů výkonnosti:
a)
počet zabavených, konfiskovaných a zpětně získaných částek v souvislosti s podvody zjištěnými prostřednictvím společných akcí a přeshraničních operací;
b)
přidaná hodnota a efektivnost využívání spolufinancovaného technického vybavení;
c)
výměna informací mezi členskými státy o výsledcích dosažených pomocí technického materiálu;
d)
počet a druh činností v oblasti odborné přípravy, včetně objemu specializované odborné přípravy.
Článek 5
Operační cíle
Operační cíle programu jsou všechny tyto cíle:
a)
oproti současným úrovním dále zlepšit prevenci a vyšetřování podvodů a jiných protiprávních jednání posílením nadnárodní a víceoborové spolupráce;
b)
zvýšit ochranu finančních zájmů Unie proti podvodům usnadněním výměny informací, zkušeností a osvědčených postupů, včetně výměny pracovníků;
c)
zesílit boj proti podvodům a jiným protiprávním jednáním poskytováním technické a operační podpory pro vnitrostátní vyšetřování, zejména pro celní a donucovací orgány;
d)
omezit aktuálně známou míru vystavení finančních zájmů Unie podvodům, korupci a jiným protiprávním jednáním s cílem snížit rozvoj nelegální ekonomiky v klíčových rizikových oblastech, jako jsou organizované podvody včetně pašování a padělání cigaret;
e)
zvýšit úroveň rozvoje zvláštní právní a soudní ochrany finančních zájmů Unie proti podvodům podporou komparativní právní analýzy.
Článek 6
Subjekty způsobilé pro financování
Pro financování v rámci programu jsou způsobilé všechny tyto subjekty:
a)
celostátní nebo regionální správní orgány zúčastněné země uvedené v čl. 7 odst. 1, které podporují posílení činností na úrovni Unie na ochranu finančních zájmů Unie;
b)
výzkumné a vzdělávací instituce a neziskové subjekty, pokud byly zřízeny a působí po dobu nejméně jednoho roku v zúčastněné zemi uvedené v čl. 7 odst. 1 a podporují posílení činností na úrovni Unie na ochranu finančních zájmů Unie.
Článek 7
Účast v programu
1. Zúčastněnými zeměmi jsou členské státy a země uvedené v odstavci 2 (dále jen „zúčastněné země“).
2. Programu se může účastnit kterákoli z těchto zemí:
a)
přistupující státy, kandidátské země a potenciální kandidáti využívající předvstupní strategii, v souladu s obecnými zásadami a obecnými podmínkami pro účast těchto států a zemí v programech Unie, jež jsou stanoveny v příslušných rámcových dohodách, rozhodnutích Rady přidružení nebo obdobných dohodách;
b)
partnerské země v rámci evropské politiky sousedství, pokud tyto země dosáhly dostatečné úrovně sblížení příslušných právních předpisů a správních postupů s právními předpisy a správními postupy Unie. Dotyčné partnerské země se účastní programu v souladu s ustanoveními, jež budou s těmito zeměmi sjednána po vypracování rámcových dohod o jejich účasti v programech Unie;
c)
země Evropského sdružení volného obchodu (ESVO) účastnící se Evropského hospodářského prostoru (EHP) v souladu s podmínkami uvedenými v Dohodě o Evropském hospodářském prostoru.
3. Zástupci zemí, které jsou zapojeny do procesu stabilizace a přidružení pro země jihovýchodní Evropy, Ruské federace, některých zemí, s nimiž Unie uzavřela dohodu o vzájemné pomoci v záležitostech týkajících se podvodů, a mezinárodních a dalších významných organizací se mohou účastnit činností organizovaných v rámci programu, pokud je to užitečné pro dosažení obecného cíle uvedeného v článku 3 a specifického cíle uvedeného v článku 4. Tito zástupci se programu účastní v souladu s příslušnými ustanoveními nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Článek 8
Způsobilé akce
Program poskytuje za podmínek, které jsou stanoveny v ročních pracovních programech uvedených v článku 11, odpovídající finanční podporu pro všechny tyto akce:
a)
poskytování specializované technické pomoci příslušným orgánům členských států jedním nebo více z těchto způsobů:
i)
poskytování zvláštních odborných znalostí, specializovaného a technicky pokročilého vybavení a účinných nástrojů z oblasti informačních technologií usnadňujících nadnárodní spolupráci a spolupráci s Komisí,
ii)
zajišťování nezbytné podpory a usnadňování vyšetřování, zejména zřizování společných vyšetřovacích týmů a přeshraničních operací,
iii)
podpora schopnosti členských států skladovat a ničit zabavené cigarety, jakož i podpora nezávislých analytických útvarů pro analýzu zabavených cigaret,
iv)
zlepšování výměny zaměstnanců pro konkrétní projekty, zejména v oblasti boje proti pašování a padělání cigaret,
v)
poskytování technické a operační podpory donucovacím orgánům členských států při jejich boji proti nezákonným přeshraničním činnostem a podvodům ohrožujícím finanční zájmy Unie, mimo jiné zejména podpory celních orgánů,
vi)
budování kapacit informačních technologií v zúčastněných zemích vyvíjením a poskytováním specifických databází a nástrojů informačních technologií usnadňujících přístup k údajům a jejich analýzu,
vii)
zvýšení výměny dat, vývoje a poskytování nástrojů informačních technologií pro vyšetřování a sledování zpravodajské práce;
b)
pořádání cílené specializované odborné přípravy a seminářů zaměřených na analýzu rizik, a případně i konferencí zaměřených na jeden nebo více z těchto oborů:
i)
další podporu lepšího porozumění mechanismům Unie a členských států,
ii)
výměnu zkušeností a osvědčených postupů mezi příslušnými orgány v zúčastněných zemích, včetně specializovaných donucovacích orgánů, jakož i mezi zástupci mezinárodních organizací uvedených v čl. 7 odst. 3,
iii)
koordinaci činností zúčastněných zemí a zástupců mezinárodních veřejných organizací uvedených v čl. 7 odst. 3,
iv)
šíření znalostí, zejména pokud jde o lepší identifikaci rizik pro účely vyšetřování,
v)
podporu špičkových výzkumných činností včetně studií,
vi)
zlepšení spolupráce mezi odborníky činnými v praxi a akademiky,
vii)
další zvyšování povědomí soudců a příslušníků ostatních právních profesí o ochraně finančních zájmů Unie;
c)
jakoukoli jinou činnost neuvedenou v písmenech a) nebo b) tohoto článku, stanovenou v ročních pracovních programech uvedených v článku 11, která je nezbytná pro dosažení obecného cíle uvedeného v článku 3, specifického cíle uvedeného v článku 4 a operačních cílů uvedených v článku 5.
KAPITOLA II
FINANČNÍ RÁMEC
Článek 9
Finanční krytí
1. Finanční krytí pro provádění programu na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 činí 104 918 000 EUR v běžných cenách.
Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích stanovených víceletým finančním rámcem.
2. V rámci finančního krytí programu jsou orientační částky přidělovány na způsobilé akce uvedené v článku 8 v rámci procentního rozmezí uvedeného v příloze pro každý druh akce. Komise se může od orientačních přídělů finančních prostředků uvedených v příloze odchýlit, ale nesmí přidělený podíl finančního krytí u každého druhu akce zvýšit o více než 20 %.
V případě, že je nezbytné tento limit 20 % překročit, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 14 za účelem změny orientačních přídělů finančních prostředků uvedených v příloze.
Článek 10
Druh finanční pomoci a spolufinancování
1. Komise provádí program v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012.
2. Finanční podpora z programu na způsobilé akce uvedené v článku 8 má podobu:
a)
grantů;
b)
veřejných zakázek nebo
c)
úhrady nákladů na účast na činnostech v rámci programu, které vzniknou zástupcům uvedeným v čl. 7 odst. 3.
3. Nákup vybavení nesmí být výlučným prvkem dohody o grantu.
4. Míra spolufinancování u grantů udělených v rámci programu nepřesáhne 80 % způsobilých nákladů. Ve výjimečných a řádně odůvodněných případech vymezených v ročních pracovních programech podle článku 11, jako například v případech týkajících se členských států, které jsou ve vztahu k finančním zájmům Unie vystaveny vysokému riziku, nepřesáhne míra spolufinancování 90 % způsobilých nákladů.
Článek 11
Roční pracovní programy
Za účelem provádění programu přijímá Komise roční pracovní programy. Tyto programy zajistí, aby byly obecný cíl stanovený v článku 3, specifický cíl stanovený v článku 4 a operační cíle stanovené v článku 5 prováděny ve vzájemném souladu, a stanoví očekávané výsledky, způsob provádění a celkovou částku. V případě grantů uvádějí roční pracovní programy také financované akce, kritéria pro výběr a kritéria pro udělení grantu a maximální míru spolufinancování.
Prostředky přidělené na komunikační akce v rámci programu přispívají rovněž ke krytí nákladů na společnou komunikaci o politických prioritách Unie, pokud souvisejí s obecným cílem stanoveným v článku 3.
Článek 12
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření, která zajistí, aby byly při provádění akcí financovaných podle tohoto nařízení finanční zájmy Unie chráněny prevencí podvodů, korupce a jiného protiprávního jednání, účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími správními a finančními sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět kontrolu veškerých dokladů i kontrolu na místě u všech příjemců grantů, dodavatelů a subdodavatelů, kteří obdrželi finanční prostředky Unie v rámci programu.
3. OLAF může provádět vyšetřování, včetně kontrol a inspekcí na místě, v souladu s ustanoveními a postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (9) a v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (10) s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou financovanou v rámci programu nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1, 2 a 3, musí dohody o spolupráci se třetími zeměmi a s mezinárodními organizacemi, smlouvy, grantové dohody a rozhodnutí o grantu vyplývající z provádění tohoto nařízení obsahovat ustanovení, která výslovně zmocňují Komisi, Účetní dvůr a OLAF k provádění takových auditů a vyšetřování v souladu s jejich pravomocemi.
KAPITOLA III
SLEDOVÁNÍ, HODNOCENÍ A PŘENESENÍ PRAVOMOCI
Článek 13
Sledování a hodnocení
1. Komise poskytuje každý rok Evropskému parlamentu a Radě informace o provádění programu, včetně o dosahování cílů programu a výsledcích. Poskytuje rovněž informace o spolupráci a koordinaci mezi Komisí a členskými státy a o souladu a vzájemném doplňování se s jinými relevantními programy a činnostmi na úrovni Unie. Komise průběžně šíří výsledky činností podporovaných v rámci programu, mimo jiné na příslušných internetových stránkách, s cílem zvýšit transparentnost využívání finančních prostředků.
2. Komise provádí důkladné hodnocení programu a předloží Evropskému parlamentu a Radě:
a)
do 31. prosince 2017 nezávislou hodnotící zprávu v polovině období o dosažení cílů všech akcí, o výsledcích a dopadech, efektivnosti a účinnosti využívání zdrojů a přidané hodnotě programu pro Unii, aby bylo možné přijmout rozhodnutí o prodloužení, změně nebo pozastavení akcí. Hodnotící zpráva v polovině období rovněž posoudí prostor pro zjednodušení a vnitřní a vnější soudržnost programu a to, zda jsou všechny jeho cíle nadále relevantní, jakož i míru, v jaké akce přispívají k plnění priorit Unie spočívajících v inteligentním a udržitelném růstu podporujícím začlenění. Zohlední také výsledky hodnocení týkajícího se splnění cílů programu Hercule II;
b)
do 31. prosince 2021 závěrečnou hodnotící zprávu o dosažení cílů programu, včetně jeho přidané hodnoty; dlouhodobé dopady a udržitelnost účinků programu se navíc vyhodnotí s ohledem na to, že výsledky hodnocení by měly být podkladem pro rozhodnutí o případném prodloužení, změně nebo pozastavení následného programu.
3. Všechny zúčastněné země a jiní příjemci poskytují Komisi veškeré údaje a informace nezbytné ke zvýšení transparentnosti a odpovědnosti a k tomu, aby bylo možné provádět sledování a hodnocení programu podle odstavců 1 a 2, mimo jiné pokud jde o spolupráci a koordinaci.
Článek 14
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 9 je svěřena Komisi na dobu sedmi let ode dne 21. března 2014.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 9 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 9 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 15
Zrušení
Rozhodnutí č. 804/2004/ES se zrušuje.
Finanční závazky související s činnostmi prováděnými na základě uvedeného rozhodnutí a povinnosti podávat zprávy v něm stanovené se však i nadále řídí uvedeným rozhodnutím až do dokončení těchto závazků.
Článek 16
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 26. února 2014.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 250/2014
av den 26 februari 2014
om inrättande av ett program för främjande av verksamheter till skydd av ekonomiska intressen för Europeiska unionen (Herkules III-programmet) och om upphävande av beslut nr 804/2004/EG
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 325,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av revisionsrättens yttrande (1),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och
av följande skäl:
(1)
Unionen och medlemsstaterna har som mål att bekämpa bedrägerier, korruption och all annan olaglig verksamhet som skadar unionens ekonomiska intressen, däribland smuggling och piratkopiering av cigaretter. För att utgifterna ska få ökad verkan på lång sikt och dubbelarbete undvikas bör nära och regelbunden samverkan och samordning, på unionsnivå och mellan medlemsstaternas myndigheter, säkerställas.
(2)
Verksamhet i syfte att tillhandahålla bättre information, specialiserad utbildning, bland annat studier i komparativ rätt och tekniskt och vetenskapligt stöd bidrar väsentligt till att skydda unionens ekonomiska intressen och att samtidigt nå en likvärdig skyddsnivå inom hela unionen.
(3)
Tidigare stöd för sådan verksamhet genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 804/2004/EG (3) (Hercule-programmet), som ändrades och förlängdes genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 878/2007/EG (4) (Herkules II-programmet), har gjort det möjligt att stärka unionens och medlemsstatens verksamheter mot bedrägerier, korruption och all annan olaglig verksamhet som skadar unionens ekonomiska intressen.
(4)
I den utvärdering som kommissionen har gjort av Herkules II-programmet redogörs för insatserna inom ramen för programmet och de resultat som uppnåtts.
(5)
Kommissionen gjorde en konsekvensbedömning år 2011 för att utvärdera om programmet borde förlängas.
(6)
Ett nytt program (nedan kallat programmet) bör antas för att fortsätta och vidareutveckla unionens och medlemsstaternas verksamheter mot bedrägerier, korruption och annan olaglig verksamhet som skadar unionens ekonomiska intressen, däribland insatser mot smuggling och piratkopiering av cigaretter, med samtidig hänsyn till de nya utmaningar som budgetåtstramningar medför.
(7)
Programmet bör genomföras med beaktande av de rekommendationer och åtgärder som anges i kommissionens meddelande av den 6 juni 2013 med titeln Upptrappning av kampen mot cigarettsmuggling och andra former av olaglig handel med tobaksprodukter - en omfattande EU-strategi.
(8)
Programmet bör genomföras i överensstämmelse med Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (5). I enlighet med den förordningen är syftet med ett bidrag att ge finansiellt stöd till åtgärder vars syfte är att bidra till något av målen för unionens politik och inte att ha inköp av utrustning som enda syfte.
(9)
Programmet bör stå öppet för deltagande från anslutande stater, kandidatländer och potentiella kandidatländer som omfattas av en föranslutningsstrategi, partnerländer i den europeiska grannskapspolitiken som i tillräcklig grad anpassat relevant lagstiftning och förvaltningsmetoder till unionen, i enlighet med de allmänna principer och villkor för dessa staters och länders deltagande i unionsprogram som fastställs i respektive ramavtal, beslut av associeringsrådet eller liknande överenskommelser liksom länder i Europeiska frihandelssammanslutningen (Efta) som deltar i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES).
(10)
Kommissionen bör förelägga Europaparlamentet och rådet en oberoende utvärderingrapport efter halva tiden om programmets genomförande, och en slutlig utvärderingsrapport om hur programmålen uppfyllts. Kommissionen bör dessutom varje år informera Europaparlamentet och rådet om det årliga genomförandet av programmet, bland annat om resultaten av de finansierade åtgärderna, samt om hur dessa åtgärder överensstämmer med och kompletterar andra relevanta program och insatser på unionsnivå.
(11)
Förordningen är förenlig med subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. Programmet bör underlätta samarbetet mellan medlemsstaterna och mellan kommissionen och medlemsstaterna i syfte att skydda unionens ekonomiska intressen med en mer effektiv resursanvändning än vad som varit möjligt på nationell nivå. Åtgärder på unionsnivå behövs och är motiverade eftersom de klart och tydligt hjälper medlemsstaterna att gemensamt skydda unionens allmänna budget och medlemsstaternas budgetar och främjar användning av unionens gemensamma strukturer för att öka samarbetet och informationsutbytet mellan de behöriga myndigheterna. Programmet bör dock inte inkräkta på medlemsstaternas ansvarsområden.
(12)
Programmet är avsett att löpa över en sjuårsperiod för att skapa överensstämmelse med den fleråriga budgetramens löptid som fastställs i rådets förordning (EU, Euratom) nr 1311/2013 (6).
(13)
För att kunna tillhandahålla viss flexibilitet vid tilldelning av medel bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt delegeras till kommissionen med avseende på ändring av den vägledande tilldelningen av de medlen. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.
(14)
Kommissionen bör anta årliga arbetsprogram med finansierade insatser, urvals- och tilldelningskriterier och vederbörligen motiverade undantagsfall, t.ex. sådana som gäller medlemsstater som befinner sig i ett riskabelt läge vad gäller unionens ekonomiska intressen, för vilka den maximala medfinansieringssatsen på 90 % av de stödberättigande kostnaderna är tillämplig. Kommissionen bör diskutera tillämpningen av denna förordning med medlemsstaterna inom ramen för den rådgivande samordningskommitté för förebyggande av bedrägerier som inrättades genom kommissionens beslut 94/140/EG (7).
(15)
Medlemsstaterna bör sträva efter att öka sina finansiella bidrag som tilldelas genom programmet och som lämnas enligt vad gäller medfinansiering.
(16)
Kommissionen bör vidta nödvändiga åtgärder för att se till att de årliga arbetsprogrammen är förenliga med och kompletterar andra relevanta unionsfinansierade program, särskilt på tullområdet, så att den övergripande effekten av programmets insatser ökar och för att undvika att programmet överlappar andra program.
(17)
I denna förordning fastställs en finansieringsram för hela programmets löptid som ska utgöra det särskilda referensbeloppet, i den mening som avses i punkt 17 i det interinstitutionella avtalet av den 2 december 2013 mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin, samarbete i budgetfrågor och sund ekonomisk förvaltning (8), för Europaparlamentet och rådet under det årliga budgetförfarandet.
(18)
Unionens ekonomiska intressen bör skyddas genom proportionerliga åtgärder under hela utgiftscykeln, inbegripet förebyggande, upptäckt och utredning av oegentligheter, krav på återbetalning av belopp som förlorats, betalats ut på felaktiga grunder eller använts felaktigt samt, i tillämpliga fall, administrativa och ekonomiska sanktioner.
(19)
Beslut nr 804/2004/EG bör upphävas. Övergångsbestämmelser bör antas för att göra det möjligt att avsluta finansiella åtaganden som rör insatser inom ramen för det beslutet och uppfylla den rapporteringsskyldighet som anges i det beslutet.
(20)
Det är lämpligt att säkerställa en smidig, oavbruten övergång mellan Herkules II-programmet och programmet och det är lämpligt att anpassa programmets löptid med förordning (EU, Euratom) nr 1311/2013. Programmet bör därför tillämpas från och med den 1 januari 2014.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
Artikel 1
Syfte
Det fleråriga åtgärdsprogrammet Herkules III (nedan kallat programmet) för att främja verksamheter mot bedrägerier, korruption och all annan olaglig verksamhet som skadar unionens ekonomiska intressen inrättas härmed för perioden 1 januari 2014-31 december 2020.
Artikel 2
Mervärde
Programmet ska bidra till följande:
a)
Utveckla verksamheten i unionen och medlemsstaterna för att motverka bedrägerier, korruption och all annan olaglig verksamhet som påverkar unionens ekonomiska intressen, däribland åtgärder mot smuggling och piratkopiering av cigaretter.
b)
Öka gränsöverskridande samarbete och samordning på unionsnivå, mellan medlemsstaternas myndigheter, kommissionen och Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) och i synnerhet vad gäller att öka de gränsöverskridande insatsernas effektivitet och ändamålsenlighet.
c)
Effektivt förebygga bedrägerier, korruption och all annan olaglig verksamhet som påverkar unionens ekonomiska intressen genom att tillhandahålla gemensam specialiserad utbildning för personal vid nationella och regionala förvaltningar samt andra aktörer.
Programmet ska i synnerhet skapa besparingar genom gemensam upphandling av specialutrustning och databaser som ska användas av aktörerna och genom den specialiserade utbildningen.
Artikel 3
Allmänna mål
Programmets allmänna mål ska vara att skydda unionens ekonomiska intressen för att öka konkurrenskraften i unionens ekonomi och skydda skattemedlen.
Artikel 4
Särskilda mål
Programmets särskilda mål ska vara att förebygga och motverka bedrägerier, korruption och all annan olaglig verksamhet som inverkar på unionens ekonomiska intressen.
Det särskilda målet ska mätas bland annat med hänvisning till målnivåer och referensvärden och med hjälp av samtliga följande centrala resultatindikatorer:
a)
Antalet beslag, förverkanden och återkrav till följd av bedrägeriärenden som lösts tack vare gemensamma eller gränsöverskridande insatser.
b)
Mervärdet och effektiv användning av medfinansierad teknisk utrustning.
c)
Utbytet av information mellan medlemsstaterna om de resultat som uppnåtts med hjälp av den tekniska utrustningen.
d)
Antalet och typen av utbildningsverksamheter, inbegripet mängden specialutbildning.
Artikel 5
Operativa mål
Programmet ska ha samtliga följande operativa mål:
a)
Förbättra det förebyggande arbetet och utredningarna av bedrägerier och annan olaglig verksamhet jämfört med nuvarande nivåer genom utökat gränsöverskridande och tvärvetenskapligt samarbete.
b)
Ge unionens ekonomiska intressen ett bättre skydd mot bedrägerier, underlätta utbytet av information, erfarenheter och bästa praxis, bland annat genom personalutbyten.
c)
Skärpa insatserna mot bedrägerier och annan olaglig verksamhet genom tekniskt och operativt stöd till nationella utredningar, i synnerhet till stöd för tullmyndigheter och brottsbekämpande myndigheter.
d)
Göra unionens ekonomiska intressen mindre sårbara än i dag för bedrägerier, korruption och andra olagliga verksamheter för att minska utvecklingen av en svart ekonomi på vissa nyckelområden såsom organiserade bedrägeribrott som cigarettsmuggling och piratkopiering.
e)
Främja utvecklingen av det rättsliga skyddet av unionens ekonomiska intressen mot bedrägerier genom att stimulera jämförande rättsanalyser.
Artikel 6
Stödberättigade organ
Varje av följande organ ska vara berättigade till stöd enligt programmet:
a)
Alla nationella eller regionala myndigheter i ett deltagande land som avses i artikel 7.1 som främjar förstärkta insatser på unionsnivå för att skydda unionens ekonomiska intressen.
b)
Forsknings- och undervisningsinstitut och icke vinstdrivande organ som främjar förstärkta insatser på unionsnivå för att skydda unionens ekonomiska intressen, förutsatt att de sedan minst ett år tillbaka haft sitt säte och bedrivit verksamhet i ett deltagande land som avses i artikel 7.1.
Artikel 7
Deltagande i programmet
1. De deltagande länderna är medlemsstaterna och de länder som avses i punkt 2 (nedan kallade deltagande länder).
2. Programmet ska vara öppet för deltagande av följande länder:
a)
Anslutande stater, kandidatländer och potentiella kandidatländer som omfattas av en föranslutningsstrategi, i enlighet med de allmänna principer och villkor för dessa staters och länders deltagande i unionsprogram som fastställs i respektive ramavtal, beslut av associeringsrådet eller liknande överenskommelser.
b)
Partnerländer i den europeiska grannskapspolitiken som i tillräcklig grad anpassat relevant lagstiftning och förvaltningsmetoder till unionen. Dessa partnerländer får delta i programmet i enlighet med de bestämmelser som ska antas tillsammans med dessa länder efter det att ramavtalen om deras deltagande i unionens program har antagits.
c)
Länder i Europeiska frihandelssammanslutningen (Efta) som deltar i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) i enlighet med villkoren i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.
3. Företrädare för länder som deltar i stabiliserings- och associeringsprocessen för länderna i Sydösteuropa, Ryska federationen, företrädare för vissa länder med vilka unionen har ingått avtal om ömsesidigt bistånd i bedrägerirelaterade frågor samt företrädare för internationella och andra relevanta organisationer får delta i verksamhet inom ramen för programmet om detta gynnar de allmänna och särskilda mål som avses i artiklarna 3 respektive 4. De företrädarna ska delta i programmet i enlighet med tillämpliga bestämmelser i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012.
Artikel 8
Stödberättigande insatser
Programmet ska på de villkor som anges i de årliga arbetsprogram som avses i artikel 11 lämna lämpligt ekonomiskt stöd för samtliga följande insatser:
a)
Tekniskt stöd till medlemsstaternas behöriga myndigheter i form av ett eller flera av följande:
i)
tillhandahållande av expertis, specialiserad och tekniskt avancerad utrustning och effektiv it-utrustning som underlättar det gränsöverskridande arbetet och samarbetet med kommissionen,
ii)
stöd och främjande av utredningar, i synnerhet genom gemensamma utredningsgrupper och gränsöverskridande insatser,
iii)
stöd till medlemsstaterna vid lagring och förstöring av beslagtagna cigaretter samt oberoende analystjänster vid analys av beslagtagna cigaretter,
iv)
utökning av personalutbytet i vissa projekt, i synnerhet i samband med insatser mot smuggling och piratkopiering av cigaretter,
v)
tekniskt och operativt stöd till medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter vid insatser mot gränsöverskridande brottslighet och bedrägerier som skadar unionens ekonomiska intressen, däribland särskilt stöd till tullmyndigheter,
vi)
uppbyggnad av it-kapaciteten i deltagande länder genom att utveckla och tillhandahålla särskilda databaser och it-verktyg som underlättar tillgången till uppgifter och analys,
vii)
ökning av uppgiftsutbytet, utveckling och tillhandahållande av it-verktyg för utredningar och övervakning av underrättelsearbetet.
b)
Specialiserad och riktad utbildning och workshoppar för riskanalys samt, i förekommande fall, konferenser som syftar till ett eller flera av följande:
i)
bättre förståelse av unionens och medlemsstaternas metoder,
ii)
utbyte av erfarenheter och bästa praxis mellan berörda myndigheter i deltagande länder, däribland specialiserade brottsbekämpande organ, samt sådana företrädare för internationella organisationer som avses i artikel 7.3,
iii)
samordning av verksamheten i deltagande länder och företrädare för internationella organisationer som avses i artikel 7.3,
iv)
kunskapsspridning, i synnerhet om riskanalys i utredningssyften,
v)
utveckling av utpräglat profilerade forskningsverksamheter, däribland studier,
vi)
förbättring av samarbetet mellan praktiker och teoretiker, och
vii)
ökning av medvetenheten hos domarkåren och andra rättsliga organisationer om skyddet av unionens ekonomiska intressen.
c)
Övriga åtgärder som inte omfattas av leden a eller b i den här artikeln i enlighet med det årliga arbetsprogram som nämns i artikel 11 och som är nödvändiga för att nå de allmänna, särskilda och operativa mål som avses i artiklarna 3, 4 respektive 5.
KAPITEL II
BUDGETRAM
Artikel 9
Finansieringsram
1. Finansieringsramen för genomförandet av programmet för perioden 1 januari 2014-31 december 2020 ska vara 104 918 000 EUR i löpande priser.
De årliga anslagen ska godkännas av Europaparlamentet och rådet inom gränserna för den fleråriga budgetramen.
2. Inom programmets finansieringsram ska vägledande belopp anslås till stödberättigade insatser som anges i artikel 8, inom de procentandelar som fastställs i bilagan för varje insatstyp. Kommissionen får frångå den vägledande tilldelningen av medel i bilagan, men får inte öka den anslagna andelen av finansieringsramen med mer än 20 % för någondera insatsstyp.
Om det skulle visa sig nödvändigt att överskrida gränsen på 20 % ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 14 för att ändra den vägledande tilldelning av medel som anges i bilagan.
Artikel 10
Typ av finansiellt stöd och medfinansiering
1. Kommissionen ska genomföra programmet i enlighet med förordningen (EU, Euratom) nr 966/2012.
2. Finansiellt stöd enligt programmet för stödberättigade insatser förtecknade i artikel 8 ska ha formen av
a)
bidrag,
b)
offentlig upphandling,
c)
ersättningen till de företrädare som avses i artikel 7.3 för kostnader som uppkommit vid deltagande i programverksamheten.
3. Inköp av utrustning ska inte vara det enda inslaget i bidragsavtalet.
4. Medfinansieringssatsen enligt programmet ska inte överskrida 80 % av de stödberättigande kostnaderna. I vederbörligen motiverade undantagsfall som anges i de årliga arbetsprogram som avses i artikel 11, t.ex. fall som gäller medlemsstater som befinner sig i ett riskabelt läge vad gäller unionens ekonomiska intressen, får medfinansieringssatsen inte överstiga 90 % av de stödberättigande kostnaderna.
Artikel 11
Årligt arbetsprogram
Kommissionen ska anta årliga arbetsprogram för att genomföra programmet. Genom arbetsprogrammen ska det säkerställas att de allmänna, särskilda och operativa målen som anges i artiklarna 3, 4 respektive 5 förverkligas på ett konsekvent sätt och de ska innehålla redogörelser för de förväntade resultaten, metod för genomförandet och de totala kostnaderna. Avseende bidrag ska de årliga arbetsprogrammen innehålla uppgifter om finansierade insatser, urvals- och tilldelningskriterier samt högsta medfinansieringssats.
De resurser som anslås till kommunikationsinsatser inom ramen för programmet ska även bidra till att täcka kommunikationspolicyn för unionens politiska prioriteringar, i den mån de har anknytning till de allmänna målen som anges i artikel 3.
Artikel 12
Skydd av unionens ekonomiska intressen
1. Kommissionen ska se till att unionens ekonomiska intressen skyddas vid genomförandet av insatser som finansieras enligt den här förordningen, genom förebyggande åtgärder mot bedrägeri, korruption och annan olaglig verksamhet, genom effektiva kontroller och, om oriktigheter upptäcks, genom återkrav av felaktigt utbetalda medel samt vid behov genom effektiva, proportionella och avskräckande administrativa och ekonomiska sanktioner.
2. Kommissionen eller dess företrädare och revisionsrätten ska ha befogenhet att utföra revisioner av dokument och på plats hos alla stödmottagare, aktörer som tilldelats kontrakt samt hos de underentreprenörer som mottagit medel från unionen enligt programmet.
3. Olaf får göra utredningar, inklusive kontroller på plats och inspektioner, i enlighet med bestämmelserna och förfarandena i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 (9) och rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 (10), i syfte att fastställa om det har förekommit bedrägeri, korruption eller annan olaglig verksamhet som påverkar unionens ekonomiska intressen i samband med bidragsavtal, bidragsbeslut eller avtal som finansieras genom programmet.
4. Utan att det påverkar tillämpningen av punkterna 1, 2 och 3 ska samarbetsavtal med tredjeland och med internationella organisationer, avtal, bidragsavtal och bidragsbeslut som ingås med tillämpning av denna förordning innehålla bestämmelser som uttryckligen ger kommissionen, revisionsrätten och Olaf befogenheter att utföra sådan revision och genomföra sådana utredningar inom ramen för sina respektive behörigheter.
KAPITEL III
ÖVERVAKNING, UTVÄRDERING OCH DELEGERING
Artikel 13
Övervakning och utvärdering
1. Kommissionen ska varje år informera Europaparlamentet och rådet om programmets genomförande, inklusive om uppnående av programmets mål och resultat. Information om samarbete och samordning mellan kommissionen och medlemsstaterna och om överensstämmelse och komplementaritet med andra relevanta program och insatser på unionsnivå ska ingå. Kommissionen ska fortlöpande, bland annat på relevanta webbplatser, sprida resultaten av de verksamheter som får stöd via programmet för att öka insynen i användningen av medlen.
2. Kommissionen ska genomföra en noggrann utvärdering av programmet och ska för Europaparlamentet och rådet lägga fram följande:
a)
Senast den 31 december 2017 en oberoende utvärderingrapport efter halva tiden om hur målen för samtliga insatser har uppnåtts, resultat och effekter, hur ändamålsenligt och effektivt resurserna använts och om mervärdet för unionen, innan beslut fattas om förlängning, ändring eller tillfälligt upphävande av insatserna; utvärderingrapporten efter halva tiden ska dessutom behandla möjligheterna till förenkling, programmets interna och externa samstämmighet, den fortsatta relevansen beträffande programmets alla mål, och insatsernas bidrag till unionens prioriteringar för smart och hållbar tillväxt för alla; den ska ta hänsyn till resultaten i den utvärdering av uppfyllandet av Herkules II-programmets mål.
b)
Senast den 31 december 2021 en slutlig utvärderingsrapport om hur programmets mål, däribland dess mervärde, har uppfyllts; vidare ska utvärderingen av programmets långsiktiga genomslag och av resultatens hållbarhet ligga till grund för ett beslut om eventuell förlängning, ändring eller tillfälligt upphävande av ett påföljande program.
3. Alla deltagande länder och andra mottagare ska förse kommissionen med de uppgifter och den information som behövs för att öka insynen och ansvarsskyldigheten och möjliggöra övervakning och utvärdering, även av samarbete och samordning, av programmet i enlighet med punkterna 1 och 2.
Artikel 14
Utövande av delegeringen
1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 9 ska ges till kommissionen för en period av sju år från och med den 21 mars 2014.
3. Den delegering av befogenhet som avses i artikel 9 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
4. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
5. En delegerad akt som antas enligt artikel 9 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
KAPITEL IV
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 15
Upphävande
Beslut nr 804/2004/EG ska upphöra att gälla.
Finansiella åtaganden som berör verksamhet inom ramen för det beslutet och rapportering som anges i det beslutet ska emellertid även fortsättningsvis omfattas av det beslutet, fram till dess att de insatserna har avslutats.
Artikel 16
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2014.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Strasbourg den 26 februari 2014.