PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/171
ze dne 4. února 2015
o některých aspektech postupu vydávání licencí železničním podnikům
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2012/34/EU ze dne 21. listopadu 2012 o vytvoření jednotného evropského železničního prostoru (1), a zejména na čl. 17 odst. 5 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Doporučení Komise ze dne 7. dubna 2004 o používání společného evropského vzoru pro licenční doklady vydané v souladu se směrnicí Rady 95/18/ES o vydávání licencí železničním podnikům (2) doporučilo používání standardního vzoru pro licenční doklady vydávané vnitrostátními orgány vydávajícími licence.
(2)
Podle článku 23 směrnice 2012/34/EU platí licence vydané vnitrostátními orgány vydávajícími licence na celém území Unie. Vnitrostátní orgány vydávající licence by měly informovat Evropskou agenturu pro železnice o licencích, které byly vydány, pozastaveny, odebrány nebo změněny a ta by měla v souladu s tím informovat ostatní členské státy. Společná šablona pro licence by usnadnila práci vnitrostátním orgánům vydávajícím licence a Evropské agentuře pro železnice a zajistila by snazší přístup k informacím o licencích všem zúčastněným stranám, zejména orgánům vydávajícím licence z ostatních členských států a provozovatelům infrastruktury.
(3)
Všechny nezbytné informace, které potvrzují, že danému železničnímu podniku je pravidelně vydávána licence pro určitý druh železničních dopravních služeb, mohou být obsaženy ve standardizovaném dokladu. Standardní šablona pro licenční doklad by usnadnila zveřejňování všech důležitých informací o licencích na internetové stránce Evropské agentury pro železnice. Standardní vzor by mohl být v budoucnu měněn v závislosti na zkušenostech s jeho používáním a na vývoji potřeb dalších informací o licencích.
(4)
Podmínky, za kterých mohou být splněny požadavky uvedené v článku 22 směrnice 2012/34/EU týkající se pokrytí občanskoprávní odpovědnosti, se mohou mezi členskými státy lišit v závislosti na vnitrostátních právních předpisech. Důkaz, že železniční podnik splňuje tyto vnitrostátní požadavky by měl být uveden v příloze licenčního dokladu. Za tímto účelem by měla být pro tuto přílohu použita standardní šablona. V případě, že železniční podnik hodlá provozovat své činnosti ve dvou nebo více členských státech, pokrytí občanskoprávní odpovědnosti pro každý z těchto členských států by mělo být uvedeno v další příloze, kterou by měl poskytnout orgán vydávající licence v dalším členském státě, ve kterém železniční podnik hodlá své činnosti provozovat.
(5)
Orgány vydávající licence mohou snížit své administrativní náklady, úroveň licenčních poplatků a zkrátit dobu pro přijetí rozhodnutí o žádosti o licenci, pokud si budou rychle vyměňovat potřebné údaje s ostatními orgány a jinými veřejnými či soukromými subjekty.
(6)
Kvůli malému pohybu na trhu nejsou v některých členských státech po dobu jednoho roku nebo více po sobě jdoucích let přijímána žádná rozhodnutí o vydání licence. Vysoké poplatky zároveň mohou pro železniční podniky představovat překážku vstupu na trh.
(7)
Na železniční podniky, které žádají o novou licenci, by se neměly vztahovat méně příznivé podmínky pro vydávání licencí než na železniční podniky, které již na trhu provozují činnost.
(8)
Zbytečná administrativní zátěž orgánů vydávajících licence a podniků by měla být snížena přísným omezením požadavků na podmínky stanovené ve směrnici 2012/34/EU.
(9)
Orgány vydávající licence nemají povinnost vyžadovat od železničního podniku licenční poplatek. Členské státy však mohou rozhodnout o zavedení takového poplatku za činnost prováděnou orgány vydávajícími licence při posuzování žádosti. V takovém případě by licenční poplatek měl být nediskriminační, měl by být skutečně vybírán od všech podniků žádajících o licenci a vycházet ze skutečné pracovní zátěže orgánu vydávajícího licence. Jestliže licenční poplatek překročí částku 5 000 EUR, orgán vydávající licence by měl v potvrzení o zaplacení poplatku uvést počet vynaložených člověkohodin a výdaje.
(10)
Ve snaze vytvořit rovné podmínky mezi železničními podniky byly směrnicí 2012/34/EU zrušeny některé úpravy, které nejsou slučitelné se zlepšenými tržními podmínkami, kdy železniční podniky musí být pojištěny nebo mít odpovídající záruky za tržních podmínek. Orgány vydávající licence by měly být vyzvány, aby ověřily provádění revidovaných podmínek ve spolupráci s dalšími orgány členských států.
(11)
Udělení licence železničnímu podniku by nemělo být podmíněno tím, že je držitelem osvědčení o bezpečnosti podle čl. 10 směrnice 2004/49/ES Evropského parlamentu a Rady. (3)
(12)
Nové železniční podniky jsou pro hospodářskou soutěž velmi důležité, ale mohou mít praktické obtíže předložit záznamy o své finanční způsobilosti, která jim umožní realisticky odhadnout jejich závazky na dobu dvanácti měsíců v budoucnu podle čl. 20 odst. 1 a 2 směrnice 2012/34/EU. Zatímco zákonodárci EU vytvořili možnost zjednodušeného dokladu pro některé menší letecké dopravce podle čl. 5 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1008/2008 (4), postup získání licence může zohlednit tyto praktické obtíže zmírněním postupu k prokázání finanční způsobilosti pro železniční podniky, které žádají o licenci.
(13)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 62 odst. 1 směrnice 2012/34/EU,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podrobné náležitosti pro použití společné šablony pro licenční doklad. Rovněž stanoví některé aspekty postupu pro udělování licence.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se „licenčním dokladem“ rozumí vyplněná a řádně podepsaná společná šablona, jak je stanovena v příloze I a II tohoto nařízení, která má být předložena Evropské agentuře pro železnice.
Článek 3
Použití společné šablony pro licenční doklad
1. Licence vydané v souladu s kapitolou III směrnice 2012/34/EU mají standardní podobu podle vzoru stanoveného v příloze I a II tohoto nařízení.
V případě vydání nové licence orgán vydávající licence přidělí číslo oznámení licence ES podle harmonizovaného systému číslování, tzv. EU identifikační číslo (EIČ), jak je stanoveno v dodatku 2 rozhodnutí Komise 2007/756/ES (5).
Pokaždé, když je licence udělena, změněna způsobem relevantním vzhledem k licenčnímu dokladu, pozastavena, odebrána nebo nahrazena dočasnou licencí, vypracuje orgán vydávající licence licenční doklad na základě tohoto vzoru.
2. Orgány vydávající licence informují Evropskou agenturu pro železnice v souladu s čl. 24 odst. 8 směrnice 2012/34/EU a předají kopii licenčního dokladu, jak je stanoveno v komunikačním protokolu, který si mezi sebou dohodly.
3. Informace o finančním pokrytí občanskoprávní odpovědnosti uvedené v článku 22 směrnice 2012/34/EU musí být uvedeny v příloze licenčního dokladu s využitím standardního vzoru stanoveného v příloze II tohoto nařízení. Orgán vydávající licenci připojí přílohu k licenčnímu dokladu. Tato příloha musí být označena číslem jedna (1).
4. Na základě informací uvedených v přílohách týkajících se odpovědnosti,jak jsou stanoveny v příloze II tohoto nařízení, orgán vydávající licenci v určitém členském státě nebo provozovatel infrastruktury může zkontrolovat, zda je pokrytí občanskoprávní odpovědnosti přijaté železničním podnikem a schválené jinými orgány vydávajícími licence v tomto konkrétním členském státě dostatečné. Pokud orgán vydávající licence zjistí, že úroveň pokrytí je nedostatečná, může železniční podnik požádat, aby uzavřel dodatečné pokrytí. Železniční podnik musí orgánu vydávajícímu licence poskytnout požadované informace ohledně svého pokrytí.
5. Jakmile je orgán vydávající licence s pokrytím spokojen, uvědomí Evropskou agenturu pro železnice a aktualizuje stávající přílohu sdělenou orgánem vydávajícím licence téhož členského státu nebo přidá další přílohu k licenci s využitím standardního formátu stanoveného v této příloze II a této příloze přiřadí další číslo (2, 3, 4 atd.).
6. V každé příloze týkající se odpovědnosti musí být uvedena částka, rozsah, jako je místní oblast působnosti nebo druhy služeb, a datum zahájení a případně ukončení platnosti pokrytí. Číslo oznámení licence musí být uvedeno v každé příloze, aby byla zřejmá jasná souvislost s železničním podnikem, kterému byla vydána licence. Pokud je orgán vydávající licenci informován o změně v pokrytí občanskoprávní odpovědnosti, sestaví aktualizovanou přílohu a předá ji Evropské agentuře pro železnice.
Článek 4
Licenční poplatky
Členské státy mohou za posouzení každé žádosti požadovat licenční poplatek. Licenční poplatky musí být uplatňovány nediskriminačním způsobem.
Článek 5
Některé aspekty týkající se požadavků na pokrytí občanskoprávní odpovědnosti a přiměřené záruky
1. Orgán vydávající licence zveřejní minimální požadované úrovně pokrytí, včetně případů, kdy je částka takového pokrytí stanovena vnitrostátními právními předpisy.
2. Orgán vydávající licence nesmí požadovat, aby pokrytí nabylo účinku předtím, než železniční podnik zahájí svůj provoz vlaků.
3. Nejpozději do 25. srpna 2015 orgán vydávající licence, který licenci vydal, požádá všechny licencované železniční podniky o předložení důkazů o úrovni a rozsahu jejich stávajícího pokrytí odpovědnosti v případě nehody s výjimkou případů, kdy tyto podniky již uzavřely smlouvu o pojištění nebo pokud orgán již tyto informace má k dispozici. Orgán může takový důkaz od železničních podniků požadovat také v případě, že má pochybnosti, zda jejich pokrytí splňuje požadavky uvedené v článku 22 směrnice 2012/34/EU.
4. V případě, že podnik neprokáže, že je přiměřeně pojištěn, avšak má přiměřené záruky pokrytí, orgán vydávající licence, případně po konzultaci s regulačním subjektem, prověří, zda podmínky, za kterých podnik uvedené záruky získal, odpovídají tržním podmínkám, které by získal jakýkoli jiný podnik při stejné úrovni finanční způsobilosti a expozice.
5. Pokud orgán vydávající licence pozastaví licenci v souladu s čl. 24 odst. 1 směrnice 2012/34/EU, nebo vydá dočasnou licenci v souladu s čl. 24 odst. 3 uvedené směrnice, informuje o tom všechny ostatní příslušné orgány uvedené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 (6), o kterých ví, že s nimi železniční podnik uzavřel smlouvy na poskytování služeb. Pokud má orgán vydávající licence pochybnosti ohledně slučitelnosti záruk pro pokrytí odpovědnosti s pravidly Unie v oblasti státní podpory, může předat nezbytné informace orgánům odpovědným za kontrolu těchto pravidel státní podpory.
Článek 6
Vztah k osvědčením o bezpečnosti
1. Udělení licence podniku nesmí být podmíněno tím, aby podnik byl držitelem osvědčení o bezpečnosti podle článku 10 směrnice 2004/49/ES.
2. Pokud podnik držitelem osvědčení o bezpečnosti je, orgán vydávající licence při udělování licence nekontroluje požadavky na osvědčení o bezpečnosti.
Článek 7
Některé aspekty postupu vydávání licence
1. Orgán vydávající licence do jednoho měsíce od obdržení žádosti informuje podnik, že spis je úplný, nebo požádá o doplňující informace. Tato lhůta může být za výjimečných okolností prodloužena o dva týdny, o čemž je podnik informován. Po obdržení doplňujících informací orgán vydávající licence nejpozději do jednoho měsíce informuje podnik, zda je spis úplný.
2. Orgán vydávající licence může vyžadovat pouze doklady uvedené v kapitole III směrnice 2012/34/EU nebo doklady vyžadované vnitrostátními právními předpisy. Orgán vydávající licence zveřejní seznam všech dokladů a jejich obsahu a od podniků nesmí žádné další doklady požadovat. Jestliže je seznam aktualizován a zveřejněn, podniky se mohou i nadále odvolávat na dřívější seznam, pokud jde o žádosti podané před jeho aktualizací.
3. Vůči podnikům, jejichž roční příjem z činností v železniční přepravě je nižší než 5 milionů EUR, může orgán vydávající licence považovat požadavek týkající se jejich schopnosti plnit současné i možné budoucí závazky po dobu 12 měsíců od začátku provozu v souladu s čl. 20 odst. 1 směrnice 2012/34/EU za splněný, pokud podnik může prokázat, že jeho vlastní čistý kapitál činí nejméně 100 000 EUR, nebo částku dohodnutou s regulačním subjektem. Orgán vydávající licence tuto částku zveřejní.
Článek 8
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení se použije ode dne 16. června 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. února 2015.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2015/171
av den 4 februari 2015
om vissa aspekter av förfarandet för tillståndsgivning för järnvägsföretag
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/34/EU av den 21 november 2012 om inrättande av ett gemensamt europeiskt järnvägsområde (1), särskilt artikel 17.5, och
av följande skäl:
(1)
I kommissionens rekommendation av den 7 april 2004 om ett gemensamt europeiskt format för tillstånd som utfärdas i enlighet med rådets direktiv 95/18/EG om tillstånd för järnvägsföretag (2) rekommenderades användning av standardformat för tillstånd som utfärdas av nationella tillståndsmyndigheter.
(2)
Enligt artikel 23 i direktiv 2012/34/EU är tillstånd som utfärdats av nationella tillståndsmyndigheter giltiga inom unionens hela territorium. Nationella tillståndsmyndigheter bör informera Europeiska järnvägsbyrån om tillstånd som har utfärdats, tillfälligt dragits in, återkallats eller ändrats, och järnvägsbyrån ska underrätta övriga medlemsstater om detta. Ett gemensamt format för tillstånd skulle underlätta arbetet för de nationella tillståndsmyndigheterna och Europeiska järnvägsbyrån och göra det lättare att få tillgång till information om tillstånd för alla berörda parter, särskilt tillståndsmyndigheterna i andra medlemsstater och infrastrukturförvaltare.
(3)
Alla nödvändiga uppgifter som bekräftar att ett visst järnvägsföretag regelbundet får tillstånd för en viss typ av järnvägstransporttjänster kan rymmas i ett standardiserat dokument. Standardformatet för tillståndet skulle underlätta offentliggörande av all relevant information om tillstånd på Europeiska järnvägsbyråns webbplats. Standardformatet kan ändras i framtiden beroende på erfarenheter av användningen och av hur behoven för ytterligare information om tillstånd utvecklas.
(4)
På vilka villkor kraven i artikel 22 i direktiv 2012/34/EU avseende täckande av civilrättsligt ansvar kan uppfyllas kan variera mellan medlemsstaterna beroende på nationell lagstiftning. Bevis för att järnvägsföretaget uppfyller de nationella kraven bör fastställas genom en bilaga till tillståndet. Standardformatet för den bilagan bör användas för detta ändamål. Om järnvägsföretaget önskar bedriva sin verksamhet i två eller flera medlemsstater, bör täckande av civilrättsligt ansvar för var och en av dessa medlemsstater nämnas i en ny bilaga, som bör lämnas in av tillståndsmyndigheten i den ytterligare medlemsstat järnvägsföretaget önskar bedriva verksamhet i.
(5)
Tillståndsmyndigheterna kan minska sina administrativa kostnader, tillståndsavgifterna och tidsfristen för att fatta beslut om en ansökan om tillstånd om de snabbt kan utbyta nödvändiga uppgifter med andra myndigheter och andra offentliga eller privata enheter.
(6)
På grund av låg aktivitet på marknaden, fattas inga tillståndsbeslut i vissa medlemsstater under ett eller flera år i följd. Samtidigt kan höga avgifter vara ett hinder för marknadsinträde för järnvägsföretag.
(7)
Järnvägsföretag som ansöker om ett nytt tillstånd bör inte få sämre tillståndsvillkor än de järnvägsföretag som redan bedriver verksamhet på marknaden.
(8)
Onödiga administrativa bördor för myndigheter och företag bör minskas genom att man strikt begränsar kraven till de villkor som anges i direktiv 2012/34/EU.
(9)
Tillståndsmyndigheterna har ingen skyldighet att kräva tillståndsavgift från ett järnvägsföretag. Medlemsstaterna får dock besluta att införa en sådan avgift för tillståndsmyndighetens prövning av en ansökan. I sådana fall bör tillståndsavgiften vara icke-diskriminerande, tas ut på alla företag som ansöker om tillstånd och grundas på tillståndsmyndighetens faktiska arbetsinsats. Om tillståndsavgiften överstiger 5 000 euro bör tillståndsmyndigheten på betalningsanvisningen för avgiften ange antalet personarbetstimmar som använts och utgifterna.
(10)
I ett försök att skapa lika villkor mellan järnvägsföretag upphävdes genom direktiv 2012/34/EU vissa arrangemang som inte är förenliga med ökade marknadsvillkor, som innebar att järnvägsföretagen måste vara försäkrade eller ha lämpliga garantier som ställts på marknadsmässiga villkor. Tillståndsmyndigheterna bör uppmanas att kontrollera tillämpningen av de ändrade villkoren i samarbete med andra myndigheter i medlemsstaterna.
(11)
Beviljande av tillstånd till ett järnvägsföretag bör inte villkoras av att företaget ska inneha det säkerhetsintyg som avses i artikel 10 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/49/EG (3).
(12)
Nya järnvägsföretag är viktiga för konkurrensen, men det kan vara praktiskt svårt för dem att få fram resultat för sin ekonomiska förmåga som gör det möjligt för dem att fastställa realistiska antaganden för kommande tolvmånadersperioder enligt artikel 20.1 och 20.2 i direktiv 2012/34/EU. Samtidigt som EU:s lagstiftare har skapat möjligheten till förenklade bevis för vissa mindre lufttrafikföretag enligt artikel 5.3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1008/2008 (4), kan det i förfarandet för att erhålla tillstånd beaktas dessa praktiska svårigheter genom att man förenklar förfarandet för att visa ekonomisk förmåga för järnvägsföretag som ansöker om tillstånd.
(13)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från den kommitté som inrättats i enlighet med artikel 62.1 i direktiv 2012/34/EU.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte
I denna förordning anges detaljerna för användningen av ett gemensam format för tillstånd. Dessutom föreskrivs vissa aspekter av förfarandet för utfärdande av tillstånd.
Artikel 2
Definitioner
Vid tillämpningen av denna förordning avses med ”tillstånd” det ifyllda och undertecknade gemensamma formatet som anges i bilaga I och II till denna förordning och som ska överlämnas till Europeiska järnvägsbyrån.
Artikel 3
Användning av gemensamt format för tillståndet
1. Tillstånd som utfärdats i enlighet med kapitel III i direktiv 2012/34/EU ska utformas enligt standardformatet i bilaga I och II till denna förordning.
Om ett nytt tillstånd utfärdas, ska tillståndsmyndigheten tilldela EG-tillståndsanmälningsnumret i enlighet med det harmoniserade numreringssystemet, det så kallade Europeiska identifikationsnumret (EIN), såsom det anges i tillägg 2 till kommissionens beslut 2007/756/EG (5).
Varje gång ett tillstånd beviljas, ändras på ett sätt som är av betydelse för tillståndet, tillfälligt dras in, återkallas eller ersätts med ett tillfälligt tillstånd, ska tillståndsmyndigheten fastställa ett tillstånd på grundval av detta format.
2. Tillståndsmyndigheterna ska underrätta Europeiska järnvägsbyrån i enlighet med artikel 24.8 i direktiv 2012/34/EU och lämna in en kopia av tillståndet i enlighet med meddelandeprotokollet som överenskommits dem emellan.
3. Informationen om den ekonomiska täckning av civilrättsligt ansvar som avses i artikel 22 i direktiv 2012/34/EU ska anges i bilagan till tillståndet, med användning av det standardformat som fastställs i bilaga II till denna förordning. Den myndighet som utfärdat tillståndet ska bifoga en bilaga till tillståndet. Denna bilaga ska ges nummer 1.
4. Genom uppgifterna i bilagorna om ansvar i enlighet med bilaga II till den här förordningen kan tillståndsmyndigheten i en viss medlemsstat eller en infrastrukturförvaltare kontrollera om täckningen av skadeståndsansvar som vidtagits av järnvägsföretaget och som godkänts av andra tillståndsmyndigheter är tillräcklig i den medlemsstaten. Om tillståndsmyndigheten anser att täckningen är otillräcklig kan den begära att järnvägsföretaget sörjer för kompletterande täckning. Järnvägsföretaget ska tillhandahålla tillståndsmyndigheten de begärda uppgifterna om företagets täckning.
5. När tillståndsmyndigheten är nöjd med täckningen ska den underrätta Europeiska järnvägsbyrån genom att uppdatera en befintlig bilaga som meddelats av en tillståndsmyndighet i samma medlemsstat eller genom att lägga till en ytterligare bilaga till tillståndet genom att använda standardformatet i bilaga II samt fastställa nästa nummer (2, 3, 4 osv.) till den bilagan.
6. I varje bilaga om ansvar ska täckningens belopp, omfattning, till exempel geografisk räckvidd eller typ av tjänster anges, samt när täckningen börjar gälla och, om det är tillämpligt, när täckningen upphör att gälla. Tillståndets anmälningsnummer ska anges i varje bilaga så att det skapas en tydlig koppling till det godkända järnvägsföretaget. Tillståndsmyndigheten ska fastställa en uppdaterad bilaga när den informeras om en förändring av täckningen för det civilrättsliga ansvaret och överlämna bilagan till Europeiska järnvägsbyrån.
Artikel 4
Tillståndsavgifter
Medlemsstaterna får begära en tillståndsavgift för prövning av varje ansökan. Tillståndsavgifter ska tillämpas på ett icke-diskriminerande sätt.
Artikel 5
Vissa aspekter på krav på täckning för civilrättsligt ansvar och adekvata garantier
1. Tillståndsmyndigheten ska offentliggöra miniminivåerna för täckningen, även i de fall täckningens summa fastställs i nationell lagstiftning.
2. Tillståndsmyndigheten får inte kräva att täckning ska börja gälla innan ett järnvägsföretag inleder sin verksamhet.
3. Senast den 25 augusti 2015 ska den tillståndsmyndighet som utfärdat tillståndet kräva att alla järnvägsföretag med tillstånd ska lämna bevis för nivån på deras täckning för ansvarsskyldighet och vad den omfattar i händelse av olyckor, såvida de inte har ingått ett avtal med ett försäkringsbolag, eller om en myndighet redan förfogar över dessa uppgifter. Myndigheten kan också begära sådana bevis från järnvägsföretagen om den betvivlar att företagens täckning motsvarar kraven i artikel 22 i direktiv 2012/34/EU.
4. Om företaget inte visar att det är tillräckligt försäkrat, men att det har lämpliga garantier för täckning, ska tillståndsmyndigheten, i förekommande fall efter samråd med regleringsorganet, undersöka om de villkor på vilka företaget har erhållit sådana garantier motsvarar marknadsvillkor som andra företag med samma finansiella ställning och riskexponering skulle fått.
5. Om tillståndsmyndigheten tillfälligt drar in tillståndet i enlighet med artikel 24.1 i direktiv 2012/34/EU, eller beviljar ett tillfälligt tillstånd i enlighet med artikel 24.3 i det direktivet, ska den underrätta övriga behöriga myndigheter som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1370/2007 (6), som den vet att järnvägsföretaget har kontrakterat tjänster med. Om tillståndsmyndigheten betvivlar att garantierna för att täcka ansvarsskyldigheten överensstämmer med unionens regler för statligt stöd, får den vidarebefordra nödvändig information till de myndigheter som kontrollerar dessa regler.
Artikel 6
Säkerhetsintyg
1. Beviljande av ett tillstånd får inte vara villkorat av att företaget innehar ett säkerhetsintyg som avses i artikel 10 i direktiv 2004/49/EG.
2. Om ett företag innehar ett säkerhetsintyg, ska tillståndsmyndigheten inte kontrollera kraven för säkerhetsintyg, när tillstånd beviljas.
Artikel 7
Vissa aspekter på förfarandet för tillståndsbeviljande
1. Inom en månad efter mottagandet av ansökan, ska tillståndsmyndigheten informera företaget om att underlaget är fullständigt eller be om kompletterande uppgifter. Denna tidsfrist kan under exceptionella omständigheter förlängas med två veckor och företaget ska då informeras om detta. Efter det att kompletterande uppgifter har mottagits, ska tillståndsmyndigheten inom högst en månad meddela företaget om underlaget är fullständigt.
2. Tillståndsmyndigheten får endast begära handlingar som avses i kapitel III i direktiv 2012/34/EU eller som krävs enligt nationell lagstiftning. Tillståndsmyndigheten ska offentliggöra en förteckning över alla handlingar samt deras innehåll och ska inte begära några ytterligare handlingar från företag. Om förteckningen uppdateras och offentliggörs, kan företag fortfarande åberopa den tidigare förteckningen när det gäller ansökningar som lämnats in före uppdateringen.
3. I fråga om företag med årliga intäkter på mindre än 5 miljoner euro från järnvägstransporter, får tillståndsmyndigheten anse att kravet på dess förmåga att uppfylla faktiska och eventuella skyldigheter för en period på 12 månader från och med starten av verksamheten i enlighet med artikel 20.1 i direktiv 2012/34/EU är uppfyllt, om företaget kan visa att det har ett nettokapital på minst 100 000 euro eller ett belopp som överenskommits med regleringsorganet. Tillståndsmyndigheten ska offentliggöra detta belopp.
Artikel 8
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning ska tillämpas från och med den 16 juni 2015.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 4 februari 2015.