NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 640/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013, pokud jde o integrovaný administrativní a kontrolní systém a o podmínky pro zamítnutí nebo odnětí plateb a správní sankce uplatňované na přímé platby, podporu na rozvoj venkova a podmíněnost
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (1), a zejména na čl. 63 odst. 4, čl. 64 odst. 6, čl. 72 odst. 5, článek 76, čl. 77 odst. 7, čl. 93 odst. 4, čl. 101 odst. 1 a článek 120 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízením (EU) č. 1306/2013 se mimo jiné zrušuje a nahrazuje nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 (2). Nařízením (EU) č. 1306/2013 se Komisi svěřuje pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci a prováděcí akty. V zájmu zajištění hladkého fungování systému v novém právním rámci musí být prostřednictvím těchto aktů přijata některá pravidla. Tyto akty by měly nahradit zejména pravidla stanovená v nařízení Komise (ES) č. 1122/2009 (3).
(2)
Zejména by měla být stanovena pravidla, která by doplňovala některé jiné než podstatné prvky nařízení (EU) č. 1306/2013, pokud jde o fungování integrovaného administrativního a kontrolního systému (dále jen „integrovaný systém“), lhůty pro podání žádostí o podporu nebo žádostí o platbu, podmínky pro částečné či úplné zamítnutí podpory nebo pro částečné či úplné odnětí neoprávněné podpory a stanovení správních sankcí, které mají řešit případy nesouladu spojené s podmínkami pro získání podpory v rámci režimů zavedených nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013 (4) a s podmínkami pro získání podpory v rámci opatření pro rozvoj venkova zavedených nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 (5), a pravidla pro zachování stálých pastvin a výpočet správních sankcí, pokud jde o povinnosti v oblasti podmíněnosti.
(3)
Kromě definic stanovených v nařízeních (EU) č. 1305/2013 a (EU) č. 1307/2013 je nutno zavést doplňující definice pro zajištění harmonizovaného provádění integrovaného systému. Kromě toho je nutné vymezit některé pojmy, které se vztahují na pravidla podmíněnosti.
(4)
Ukládání správních sankcí a zamítnutí či odnětí podpory stanovené v tomto nařízení by nemělo bránit členským státům v uplatňování sankcí podle vnitrostátního trestního práva, jestliže tak vnitrostátní právní předpisy stanoví.
(5)
Ustanovení čl. 2 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013 definuje některé případy vyšší moci a mimořádných okolností, které musí členské státy uznat. Měla by být stanovena doplňující pravidla, která členským státům umožní uznat případy vyšší moci a mimořádných okolností ve vztahu k přímým platbám, podpoře na rozvoj venkova a podmíněnosti. Měla by být stanovena lhůta, v níž musí příjemce tyto případy oznámit.
(6)
Je rovněž třeba stanovit doplňující pravidla k systému identifikace zemědělských pozemků, který mají spravovat členské státy v souladu s článkem 70 nařízení (EU) č. 1306/2013. Podle tohoto ustanovení se má využívat postupů počítačového zeměpisného informačního systému (GIS). Je nutné vyjasnit, jaké základní požadavky a kvalitativní cíle má systém splňovat a jaké konkrétní informace mají být v systému GIS dostupné, aby byly zajištěny účinné správní křížové kontroly. Systém evidence půdy by proto měl být pravidelně aktualizován, aby se vyloučily zjevně nezpůsobilé prvky a oblasti. Aby se však předešlo nestabilitě systému, měla by být členským státům zajištěna pružnost, pokud jde o malé změny v maximální způsobilé ploše z důvodu nejistoty při vyhodnocování fotografií, způsobené mimo jiné tvarem a stavem referenčních pozemků.
(7)
Aby mohly členské státy proaktivně zjistit možné nedostatky v systému a v případě potřeby přijmout nápravná opatření, měla by být kvalita systému identifikace zemědělských pozemků každoročně posuzována.
(8)
Pro zajištění řádného provádění režimu základní platby a souvisejících plateb uvedených v hlavě III nařízení (EU) č. 1307/2013 by členské státy měly vytvořit systém identifikace a evidence platebních nároků, který zajistí vysledovatelnost platebních nároků a který umožní mimo jiné křížovou kontrolu mezi plochami ohlášenými pro účely režimu základní platby a platebními nároky každého zemědělce a mezi různými platebními nároky jako takovými.
(9)
S cílem umožnit účinnou kontrolu a zabránit tomu, aby nebylo předloženo několik žádostí o podporu u různých platebních agentur v jednom členském státě, by členské státy měly vytvořit jednotný systém identifikace zemědělců předkládajících žádosti o podporu v rámci integrovaného systému.
(10)
Praxe ukázala, že některé krajinné prvky polí, zejména živé ploty, příkopy a kamenné zídky, by se měly považovat za součást ploch, na něž lze poskytnout přímé platby na plochu. Je nezbytné vymezit přípustnou šířku krajinných prvků na poli. S ohledem na zvláštní potřeby ochrany životního prostředí je vhodné členským státům zajistit určitou pružnost, pokud jde o limity, jež byly zohledněny při stanovení regionálních výnosů pro účely dřívějších plateb na plochu v případě plodin. Členské státy by však měly mít možnost uplatnit odlišnou metodu na trvalé travní porosty s rozptýlenými krajinnými prvky a stromy, jestliže se tato možnost nepoužije.
(11)
Vzhledem ke svému významu pro udržitelné zemědělství by krajinné prvky, na něž se vztahují požadavky a standardy uvedené v příloze II nařízení (EU) č. 1306/2013 a které jsou součástí celkové plochy zemědělského pozemku, měly být považovány za způsobilé.
(12)
Pokud jde o zemědělské pozemky, na nichž se nachází orná půda nebo trvalé travní porosty se stromy, měly by být stanoveny podmínky pro výskyt stromů na uvedených plochách a jejich vliv na způsobilost těchto ploch. V zájmu právní jistoty by měla být stanovena maximální hustota stromů, kterou vymezí členské státy na základě tradičních pěstitelských postupů, přírodních podmínek a důvodů souvisejících s ochranou životního prostředí.
(13)
Z důvodu zjednodušení a ve prospěch pozorovatelnosti a kontrolovatelnosti přímých plateb by mělo být členským státům umožněno uplatňovat poměrný systém s cílem stanovit způsobilou plochu trvalých travních porostů s rozptýlenými nezpůsobilými prvky, jako jsou krajinné prvky a stromy odlišné od krajinných prvků, na něž se vztahují požadavky a standardy uvedené v příloze II nařízení (EU) č. 1306/2013. Způsobilá plocha se určí pro každý referenční pozemek podle předem stanovených prahových hodnot uplatňovaných na úrovni typů homogenního krajinného pokryvu. Za součást způsobilé plochy je možné považovat rozptýlené prvky pokrývající určitý procentní podíl referenčního pozemku. Mělo by se proto stanovit, že není nutné provádět odpočty u plochy s rozptýlenými prvky v první kategorii představující nejnižší procentní podíl nezpůsobilé plochy.
(14)
Měla by být stanovena pravidla pro řešení situací, kdy nejzazší datum pro podání různých žádostí, dokladů nebo změn připadá na státní svátek, sobotu nebo neděli.
(15)
Dodržování lhůt pro podávání žádostí o podporu, žádostí o platbu nebo jiných prohlášení, pro změnu žádostí o podporu na plochu nebo žádostí o platbu a pro jakékoli podklady nebo smlouvy je nezbytné pro to, aby vnitrostátní orgány mohly plánovat a následně provádět účinné kontroly správnosti žádostí o podporu, žádostí o platbu nebo jiných dokladů. Proto by měla být stanovena pravidla týkající se lhůt, v jakých lze přijímat opožděná podání. S cílem přimět příjemce k dodržování těchto lhůt by mělo být v případě opožděného podání uplatněno odrazující snížení plateb, nebylo-li zpoždění způsobeno zásahem vyšší mocí nebo mimořádnými okolnostmi.
(16)
Skutečnost, že příjemci podají žádosti o přiznání platebních nároků, popřípadě o zvýšení hodnoty platebních nároků včas, je nezbytná k tomu, aby členské státy mohly platební nároky stanovit ve vymezené lhůtě. Opožděné podání uvedených žádostí by proto mělo být povoleno pouze ve stejné dodatečné lhůtě jako u opožděného podání jakékoli žádosti o podporu. Mělo by být také uplatněno odrazující snížení plateb, nebylo-li zpoždění způsobeno zásahem vyšší moci nebo mimořádnými okolnostmi.
(17)
Příjemcům, kteří příslušné vnitrostátní orgány kdykoli upozorní na chyby v žádostech o podporu nebo žádostech o platbu, by neměly být uloženy žádné správní sankce, a to bez ohledu na důvod nesouladu, pokud daný příjemce již nebyl vyrozuměn o záměru příslušného orgánu provést kontrolu na místě nebo již nebyl příslušným orgánem upozorněn na nesoulad v žádosti o podporu nebo žádosti o platbu.
(18)
Měla by být stanovena doplňková pravidla umožňující stanovit základ pro výpočet režimů podpory na plochu a opatření podpory na plochu a základ pro výpočet dobrovolné podpory vázané na produkci poskytované na základě žádostí o podporu na hospodářská zvířata v rámci režimů podpory na zvířata nebo výpočet podpory na rozvoj venkova poskytované na základě žádostí o platbu v rámci opatření podpory na zvířata.
(19)
Správní sankce by měly být stanoveny s ohledem na zásadu, že mají být odrazující a přiměřené, a na zvláštní problémy spojené s případy vyšší moci a mimořádnými okolnostmi. Správní sankce by měly být odstupňovány podle závažnosti zjištěného nesouladu a měly by zahrnovat i úplné vyloučení z jednoho nebo několika režimů podpory na plochu či opatření podpory na plochu na konkrétní období. Měly by zohledňovat zvláštnosti různých režimů podpory nebo opatření podpory, pokud jde o kritéria způsobilosti, závazky a další povinnosti, nebo možnost, že příjemce nemusí vykázat všechny své plochy s cílem uměle navodit stav, na jehož základě bude osvobozen od plnění ekologických povinností. Správní sankce stanovené tímto nařízením by měly být považovány za takové, jež dostatečně odrazují od úmyslného nesouladu.
(20)
S cílem umožnit členským státům efektivní provádění kontrol, zejména s ohledem na kontroly dodržování povinností v oblasti podmíněnosti, je třeba stanovit povinnost, aby příjemci ohlašovali v souladu s čl. 72 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1306/2013 veškeré plochy, které mají k dispozici, bez ohledu na to, zda na ně žádají, nebo nežádají o podporu.
(21)
Za účelem zjištění způsobilých ploch a pro potřeby výpočtu příslušného snížení plateb je nutné vymezit plochy patřící do stejné skupiny plodin. Jestliže je plocha ohlášena pro účely získání podpory v rámci více než jednoho režimu nebo opatření podpory, měla by se vzít v úvahu několikrát. Za účelem ekologizace je však třeba mezi jednotlivými skupinami plodin rozlišovat.
(22)
Pro platbu podpory v rámci režimu základní platby je nutné, aby se počet platebních nároků rovnal počtu způsobilých hektarů. Pro účely tohoto režimu je proto vhodné stanovit, že v případě rozdílu mezi počtem ohlášených platebních nároků a ohlášenou plochou by se platba měla vypočítat na základě nižšího údaje. S cílem předejít tomu, aby výpočty vycházely z neexistujících nároků, by mělo být stanoveno, že počet platebních nároků použitých pro výpočet nesmí být vyšší než počet platebních nároků, které má příjemce k dispozici.
(23)
U žádostí o podporu nebo platbu na plochu se nesoulad obvykle týká části ploch. Ohlášení větší plochy jednoho pozemku lze proto vyrovnat ohlášením menší plochy jiných pozemků se stejnou skupinou plodin. V rámci určité míry tolerance by mělo být stanoveno, že správní sankce se uplatní teprve poté, co je tato míra překročena.
(24)
Dále je třeba uvést, že u žádostí o podporu nebo žádosti o platbu na plochu jsou rozdíly mezi celkovou plochou ohlášenou v žádosti o podporu nebo žádosti o platbu a celkovou zjištěnou způsobilou plochou často nevýznamné. S cílem předejít velkému počtu drobných úprav žádostí by mělo být stanoveno, že žádosti o podporu nebo žádosti o platbu nemusí být upraveny podle zjištěné plochy, dokud není překročena určitá úroveň rozdílu.
(25)
S ohledem na zvláštní prvky režimu podpory na bavlnu by měla být v souvislosti s tímto režimem zavedena zvláštní ustanovení o správních sankcích.
(26)
Správní sankce by měly být v případě úmyslného nebo nedbalostního nesouladu s požadavky na způsobilost stanoveny s ohledem na zásadu, že mají být odrazující a přiměřené, v případech, kdy příjemce, který podává žádost v rámci režimu pro mladé zemědělce, neplní své povinnosti.
(27)
Správní sankce pro režimy podpory na zvířata a opatření podpory na zvířata by měly být stanoveny s ohledem na zásadu, že mají být odrazující a přiměřené, a na zvláštní problémy související s přírodními okolnostmi. Správní sankce by měly být odstupňovány podle závažnosti zjištěného nesouladu a měly by zahrnovat i úplné vyloučení z jednoho nebo několika režimů či opatření podpory na konkrétní období. Pokud jde o kritéria způsobilosti, měla by zohledňovat zvláštnosti jednotlivých režimů podpory nebo opatření podpory. Správní sankce podle tohoto nařízení by měly být stanoveny na dostatečně odrazující úrovni, aby se zabránilo úmyslnému ohlašování větší plochy.
(28)
V případě žádostí o podporu podaných v rámci režimů podpory na zvířata nebo v případě žádostí o platbu podaných v rámci opatření podpory na zvířata vede nesoulad k tomu, že podporu na dotyčné zvíře poskytnout nelze. Mělo by být stanoveno, že se snížení uplatní již od prvního zvířete, u něhož byl zjištěn nesoulad, správní sankce by však měla být bez ohledu na míru snížení méně přísná, pokud se nesoulad týká nejvýše tří zvířat. Ve všech ostatních případech by přísnost správní sankce měla záviset na procentním podílu zvířat, u nichž byl zjištěn nesoulad.
(29)
Obecně platí, že členské státy by měly přijmout veškerá další opatření nezbytná k zajištění řádného fungování integrovaného systému. Členské státy by měly mít možnost ukládat v případě potřeby dodatečné vnitrostátní sankce.
(30)
Možnost provádět opravy, aniž by to vedlo k uplatnění správní sankce stanovené v případě žádosti o podporu a žádosti o platbu, by se měla vztahovat i na chybné údaje obsažené v počítačové databázi ohledně ohlášených kusů skotu, u nichž tento nesoulad představuje porušení kritéria způsobilosti, pokud daný příjemce již nebyl vyrozuměn o záměru příslušného orgánu provést kontrolu na místě nebo již nebyl příslušným orgánem upozorněn na nesoulad v žádosti o podporu nebo žádosti o platbu.
(31)
Zamítnutí a odnětí podpory a správní sankce v souvislosti s opatřeními na podporu rozvoje venkova by měly být stanoveny s ohledem na zásadu, že mají být odrazující a přiměřené. Zamítnutí a odnětí podpory by mělo být odstupňováno podle závažnosti, rozsahu, trvání a opakování zjištěného nesouladu. Pokud jde o kritéria způsobilosti, závazky a jiné povinnosti, měly by být v zamítnutí a odnětí podpory a ve správních sankcích zohledněny zvláštnosti jednotlivých opatření podpory. V případě závažného nesouladu nebo v případě, kdy příjemce poskytl za účelem získání podpory nepravdivé důkazy, by měla být podpora zamítnuta a měla by být uložena správní sankce. Správní sankce by měly zahrnovat i úplné vyloučení z jednoho nebo několika opatření podpory nebo typů operací na konkrétní období.
(32)
U opatření na podporu rozvoje venkova by správními sankcemi neměla být dotčena možnost dočasně pozastavit podporu, jíž se týká nesoulad. Měla by být stanovena pravidla umožňující vymezit případy, kdy lze očekávat, že příjemce nesoulad odstraní v přiměřené lhůtě.
(33)
Pokud jde o roky 2015 a 2016, čl. 93 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013 stanoví, že pravidla podmíněnosti musí rovněž zahrnovat zachování stálých pastvin. V této souvislosti je nezbytné stanovit, že členské státy by měly v letech 2015 a 2016 nadále plnit své závazky podle poměru stanoveného v roce 2014.
(34)
V zájmu jasnosti a za účelem stanovení harmonizovaného základu pro posouzení nesouladu a pro výpočet a uplatňování správních sankcí v důsledku podmíněnosti je nutné upřesnit význam pojmů opakování, rozsah, závažnost a trvání nesouladu. Vedle toho je nutné vysvětlit, kdy se má za to, že k nesouladu došlo.
(35)
Pokud jde o nesoulad s povinnostmi v oblasti podmíněnosti, měly by být správní sankce stanoveny s ohledem na zásadu přiměřenosti. Měly by být uplatněny pouze v případě, že zemědělec jednal z nedbalosti nebo úmyslně, a měly by být odstupňovány podle závažnosti nesouladu.
(36)
S ohledem na povinnosti v oblasti podmíněnosti by se mělo vedle odstupňování správních sankcí podle zásady přiměřenosti stanovit, že počínaje určitým okamžikem je opakované porušení téže povinnosti v oblasti podmíněnosti po předchozím upozornění zemědělce považováno za úmyslný nesoulad.
(37)
Navíc pokud za zvláštních podmínek členský stát využije možnosti neuplatnit žádné správní sankce za nesoulad podle čl. 97 odst. 3 a čl. 99 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013, měly by být stanoveny požadavky týkající se odstranění příslušného nesouladu.
(38)
Pokud jde konkrétně o systém včasného varování uvedený v čl. 99 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013, pak v případě, že příjemce nesplní povinnost přijmout nápravná opatření, mělo by být uplatněno snížení zpětně za rok, za který byl systém včasného varování uplatněn. Při výpočtu správních sankcí by se v roce následné kontroly měla případně rovněž zohlednit skutečnost, že k předmětnému nesouladu došlo opakovaně. Aby byla příjemcům poskytnuta právní jistota, měla by být pro zpětné uplatnění správních sankcí stanovena lhůta.
(39)
Pokud jde o příjemce, kteří působí v rámci víceletých akcí zahájených na základě programů pro rozvoj venkova schválených podle nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (6) a na které se vztahují povinnosti v oblasti podmíněnosti, mělo by být stanoveno, že za účelem snížení administrativní zátěže vnitrostátních orgánů odpovědných za kontrolu jejich souladu a zjednodušení postupů se v jejich případě uplatní nový kontrolní systém a správní sankce.
(40)
S ohledem na případy nesouladu s povinnostmi v oblasti podmíněnosti, na něž nebyly uplatněny správní sankce, jelikož se na ně vztahovalo pravidlo de minimis podle nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (7) nebo nařízení (ES) č. 1698/2005, ale u nichž členské státy měly zajistit, aby příjemci uvedené případy nesouladu odstranili, by měla být stanovena přechodná pravidla, která zajistí soulad povinnosti provést následnou kontrolu zavedenou před vstupem nařízení (EU) č. 1306/2013 v platnost s novými pravidly, jež uvedené nařízení v tomto ohledu obsahuje.
(41)
Z důvodů jasnosti a právní jistoty by nařízení (ES) č. 1122/2009 mělo být zrušeno. Nařízení Komise (EU) č. 65/2011 by mělo být rovněž zrušeno (8).
(42)
S ohledem na čl. 119 odst. 1 druhý pododstavec nařízení (EU) č. 1306/2013 by se toto nařízení mělo vztahovat na žádosti o podporu nebo žádosti o platbu, které se týkají hospodářských roků nebo prémiových období začínajících 1. ledna 2015,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Oblast působnosti
Toto nařízení obsahuje ustanovení, která doplňují některé jiné než podstatné prvky nařízení (EU) č. 1306/2013, pokud jde o:
a)
podmínky částečného nebo celkového zamítnutí nebo odnětí podpory;
b)
určení správní sankce a stanovení zvláštní sazby, která má být uplatněna;
c)
určení případů, kdy se správní sankce neuloží;
d)
pravidla pro termíny, data a lhůty, připadá-li konečné datum pro podání žádostí či změn na státní svátek, sobotu nebo neděli;
e)
konkrétní definice potřebné pro harmonizované provádění integrovaného systému;
f)
základní rysy a technická pravidla pro systém identifikace zemědělských pozemků a identifikace příjemců;
g)
základní rysy, technická pravidla a požadavky na kvalitu systému identifikace a evidence platebních nároků;
h)
základ pro výpočet podpory, včetně pravidel týkajících se řešení některých případů, kdy způsobilé plochy zahrnují krajinné prvky nebo stromy;
i)
dodatečná pravidla pro zprostředkovatele, jako jsou útvary, subjekty a organizace, kteří jsou zapojeni do procesu poskytování podpory;
j)
zachování stálých pastvin ve vztahu k podmíněnosti;
k)
harmonizovaný základ pro výpočet správních sankcí v souvislosti s podmíněností;
l)
podmínky pro uplatnění a výpočet správních sankcí v souvislosti s podmíněností;
m)
doplnění pravidel stanovených v nařízení (EU) č. 1306/2013, která zajišťují plynulý přechod ze zrušených pravidel na pravidla nová.
Článek 2
Definice
1. Pro účely integrovaného systému uvedeného v čl. 67 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013 se použijí definice v čl. 4 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 a v čl. 67 odst. 4 nařízení (EU) č. 1306/2013.
Použijí se rovněž tyto definice:
1)
„příjemcem“ se rozumí zemědělec definovaný v čl. 4 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013 a uvedený v článku 9 uvedeného nařízení, příjemce, na kterého se vztahují povinnosti v oblasti podmíněnosti ve smyslu článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013, nebo příjemce, který získal podporu na rozvoj venkova podle čl. 2 bodu 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (9);
2)
„nesouladem“ se rozumí:
a)
v případě kritérií způsobilosti, závazků nebo jiných povinností souvisejících s podmínkami poskytování podpory podle čl. 67 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013 jakékoli nedodržení těchto kritérií způsobilosti, závazků nebo povinností, nebo
b)
v případě podmíněnosti nesoulad s povinnými požadavky na hospodaření podle právních předpisů Unie, se standardy týkajícími se dobrého zemědělského a environmentálního stavu půdy stanovenými členskými státy v souladu s článkem 94 nařízení (EU) č. 1306/2013 nebo se zachováním stálých pastvin podle čl. 93 odst. 3 uvedeného nařízení;
3)
„žádostí o podporu“ se rozumí žádost o podporu nebo o přistoupení k opatření podle nařízení (EU) č. 1305/2013;
4)
„žádostí o platbu“ se rozumí žádost příjemce o platbu od vnitrostátních orgánů podle nařízení (EU) č. 1305/2013;
5)
„jiným prohlášením“ se rozumí každé jiné prohlášení či dokument než žádost o podporu nebo žádost o platbu, který musí být předložen příjemcem nebo třetí stranou nebo musí být v jejich držení, aby byly splněny zvláštní požadavky vyplývající z některých opatření pro rozvoj venkova;
6)
„opatřeními pro rozvoj venkova v oblasti působnosti integrovaného systému“ se rozumějí opatření podpory udělená v souladu s čl. 21 odst. 1 písm. a) a b) a články 28 až 31, 33, 34 a 40 nařízení (EU) č. 1305/2013, popřípadě čl. 35 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (EU) č. 1303/2013, s výjimkou opatření uvedených v čl. 28 odst. 9 nařízení (EU) č. 1305/2013 a opatření podle čl. 21 odst. 1 písm. a) a b) uvedeného nařízení, pokud jde o náklady na zavedení;
7)
„systémem identifikace a evidence zvířat“ se rozumí systém identifikace a evidence skotu vytvořený nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1760/2000 (10) nebo systém identifikace a evidence ovcí a koz vytvořený nařízením Rady (ES) č. 21/2004 (11);
8)
„ušní značkou“ se rozumí ušní značka k individuální identifikaci skotu podle čl. 3 písm. a) a článku 4 nařízení (ES) č. 1760/2000 nebo ušní známka k individuální identifikaci ovcí a koz podle bodu A.3 přílohy nařízení (ES) č. 21/2004;
9)
„počítačovou databází zvířat“ se rozumí počítačová databáze uvedená v čl. 3 písm. b) a článku 5 nařízení (ES) č. 1760/2000 nebo ústřední evidence či počítačová databáze uvedená v čl. 3 odst. 1 písm. d) a článcích 7 a 8 nařízení (ES) č. 21/2004;
10)
„zvířecím pasem“ se rozumí zvířecí pas uvedený v čl. 3 písm. c) a článku 6 nařízení (ES) č. 1760/2000;
11)
„evidencí“ v souvislosti se zvířaty se rozumí evidence vedená chovatelem zvířat, který je uveden v čl. 3 písm. d) a článku 7 nařízení (ES) č. 1760/2000, nebo evidence uvedená v čl. 3 odst. 1 písm. b) a článku 5 nařízení (ES) č. 21/2004;
12)
„identifikačním kódem“ se rozumí identifikační kód uvedený v čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1760/2000 nebo kódy uvedené v bodě A.2 přílohy nařízení (ES) č. 21/2004;
13)
„režimem podpory na zvířata“ se rozumí opatření dobrovolné podpory vázané na produkci podle ustanovení kapitoly 1 hlavy IV nařízení (EU) č. 1307/2013, je-li roční platba, jež má být poskytnuta v rámci stanovených množstevních limitů, založena na stanoveném počtu zvířat;
14)
„opatřeními podpory na zvířata“ se rozumějí opatření nebo typy operací pro rozvoj venkova, u nichž je podpora založena na počtu zvířat nebo počtu ohlášených velkých dobytčích jednotek;
15)
„žádostí o podporu na hospodářská zvířata“ se rozumí žádost o vyplacení podpory, je-li roční platba, jež má být poskytnuta v rámci stanovených množstevních limitů, založena na stanoveném počtu zvířat v rámci dobrovolné podpory vázané na produkci podle ustanovení kapitoly 1 hlavy IV nařízení (EU) č. 1307/2013;
16)
„ohlášenými zvířaty“ se rozumějí zvířata, na něž se vztahuje žádost o podporu na hospodářská zvířata v rámci režimu podpory na zvířata nebo na něž se vztahuje žádost o platbu v souvislosti s opatřením podpory na zvířata;
17)
„zvířetem potenciálně způsobilým k získání podpory“ se rozumí zvíře, které by a priori mohlo potenciálně splnit kritéria způsobilosti pro získání podpory v rámci režimu podpory na zvířata nebo podpory v rámci opatření podpory na zvířata v daném roce podání žádosti;
18)
„zjištěným zvířetem“ se rozumí:
a)
v případě režimu podpory na zvířata zvíře, u něhož byly splněny všechny podmínky stanovené v předpisech o poskytování podpory, nebo
b)
v případě opatření podpory na zvířata zvíře identifikované prostřednictvím správních kontrol nebo kontrol na místě;
19)
„chovatelem zvířat“ se rozumí jakákoli fyzická nebo právnická osoba odpovědná za zvířata trvale nebo dočasně, a to i během přepravy nebo na trhu;
20)
„režimy podpory na plochu“ se rozumějí přímé platby na plochu ve smyslu čl. 67 odst. 4 písm. b) nařízení (EU) č. 1306/2013 s výjimkou zvláštních opatření v oblasti zemědělství ve prospěch nejvzdálenějších regionů Unie podle kapitoly IV nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 228/2013 (12) a zvláštních opatření v oblasti zemědělství ve prospěch menších ostrovů v Egejském moři podle kapitoly IV nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 229/2013 (13);
21)
„opatřeními podpory na plochu“ se rozumějí opatření nebo typy operací pro rozvoj venkova, u nichž je podpora založena na velikosti ohlášené plochy;
22)
„využitím“ v souvislosti s plochou se rozumí využití plochy z hlediska druhů plodin uvedených v čl. 44 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013 a druhů trvalých travních porostů definovaných v čl. 4 odst. 1 písm. h) uvedeného nařízení, jako stálé pastviny uvedené v čl. 45 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení, jako jiné plochy travních porostů, než je trvalý travní porost či stálá pastvina, jako pokrytí půdy nebo jako plochy bez plodin;
23)
„zjištěnou plochou“ se rozumí:
a)
v případě režimů podpory na plochu plocha, u níž byla splněna všechna kritéria způsobilosti nebo jiné povinnosti vztahující se k podmínkám poskytování podpory, bez ohledu na počet platebních nároků, které má příjemce k dispozici, nebo
b)
v případě opatření podpory na plochu plocha parcel nebo pozemků identifikovaná prostřednictvím správních kontrol nebo kontrol na místě;
24)
„zeměpisným informačním systémem“ (dále jen „GIS“) se rozumí technika počítačového zeměpisného informačního systému uvedeného v článku 70 nařízení (EU) č. 1306/2013;
25)
„referenčním pozemkem“ se rozumí zeměpisně vymezený prostor, který má jedinečnou identifikaci zaznamenanou v systému identifikace zemědělských pozemků uvedeném v článku 70 nařízení (EU) č. 1306/2013;
26)
„zeměpisným materiálem“ se rozumějí mapy nebo jiné dokumenty používané ke sdělování obsahových prvků systému GIS mezi žadateli o podporu a členskými státy.
2. Pro účely hlavy IV tohoto nařízení se použijí definice v hlavě VI nařízení (EU) č. 1306/2013.
Kromě toho se „standardy“ rozumí některý ze standardů stanovených členskými státy v souladu s článkem 94 nařízení (EU) č. 1306/2013, jakož i povinnosti týkající se stálých pastvin stanovené v čl. 93 odst. 3 uvedeného nařízení.
Článek 3
Uplatnění sankcí podle trestního práva
Ukládáním správních sankcí a zamítnutím či odnětím podpory stanoveným v tomto nařízení není dotčeno uplatňování sankcí podle trestního práva, jestliže tak vnitrostátní právní předpisy stanoví.
Článek 4
Vyšší moc a mimořádné okolnosti
1. Pokud jde o přímé platby, pak v případě, že příjemce nemohl jednat v souladu s kritérii způsobilosti nebo jinými povinnostmi v důsledku zásahu vyšší moci nebo mimořádných okolností, neztrácí nárok na podporu na plochu nebo zvířata, na něž bylo možné poskytnout podporu v době, kdy k zásahu vyšší moci nebo k mimořádným okolnostem došlo.
Pokud jde o opatření na podporu rozvoje venkova podle článků 28, 29, 33 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013, pak v případě, že příjemce nemohl splnit závazek v důsledku zásahu vyšší moci nebo mimořádných okolností, je příslušná platba odňata úměrně za roky, ve kterých k zásahu vyšší moci nebo k mimořádným okolnostem došlo. Odnětí se vztahuje pouze na ty části závazku, u nichž nedošlo k vícenákladům nebo ztrátě příjmu před zásahem vyšší moci nebo mimořádnými okolnostmi. Na kritéria způsobilosti ani jiné povinnosti se odnětí nevztahuje a neuplatní se žádná správní sankce.
Pokud jde o jiná opatření na podporu rozvoje venkova, členské státy v případě zásahu vyšší moci nebo mimořádných okolností nepožadují částečnou ani úplnou náhradu podpory. V případě víceletých závazků nebo plateb se náhrada podpory získané v předchozích letech nepožaduje, přičemž závazky jsou nadále plněny a platby prováděny v následujících letech v souladu s původní délkou jejich platnosti.
Je-li nesouladem způsobeným zásahem vyšší moci nebo mimořádnými okolnostmi dotčena podmíněnost, neuplatní se odpovídající správní sankce podle čl. 91 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013.
2. Případy vyšší moci a mimořádných okolností se písemně oznamují příslušnému orgánu spolu s příslušnými důkazy, jež tento orgán uzná za vhodné, do patnácti pracovních dnů ode dne, kdy je tak příjemce nebo osoba jím pověřená s to učinit.
HLAVA II
INTEGROVANÝ ADMINISTRATIVNÍ A KONTROLNÍ SYSTÉM
KAPITOLA I
SYSTÉMOVÉ POŽADAVKY
Článek 5
Identifikace zemědělských pozemků
1. Systém identifikace zemědělských pozemků uvedený v článku 70 nařízení (EU) č. 1306/2013 funguje na úrovni referenčních pozemků. Referenční pozemek obsahuje jednotku půdy, která představuje zemědělskou plochu definovanou v čl. 4 odst. 1 písm. e) nařízení (EU) č. 1307/2013. V případě potřeby může referenční pozemek zahrnovat také plochy podle čl. 32 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 1307/2013 a zemědělskou půdu podle čl. 28 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013.
Členské státy vymezí referenční pozemky takovým způsobem, aby byly měřitelné, umožňovaly jedinečnou a jednoznačnou lokalizaci zemědělských pozemků, které jsou každoročně ohlášeny, a v zásadě byly stabilní v průběhu času.
2. Členské státy rovněž zajistí, aby ohlášené zemědělské pozemky byly spolehlivě identifikovány. Zejména vyžadují, aby žádosti o podporu a žádosti o platby obsahovaly podrobné údaje nebo aby k nim byly přiloženy doklady, které určí příslušný orgán, za účelem lokalizace a změření každého zemědělského pozemku. U každého referenčního pozemku členské státy:
a)
určí maximální způsobilou plochu pro účely režimů podpory uvedených v příloze I nařízení (EU) č. 1307/2013;
b)
určí maximální způsobilou plochu pro účely opatření souvisejících s plochou podle článků 28 až 31 nařízení (EU) č. 1305/2013;
c)
lokalizují a určí rozlohu těch ploch využívaných v ekologickém zájmu uvedených v čl. 46 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013, u nichž daný členský stát rozhodl, že mají být považovány za plochy využívané v ekologickém zájmu. Pro tento účel členské státy případně použijí přepočítací nebo váhové koeficienty stanovené v příloze X nařízení (EU) č. 1307/2013;
d)
určí, zda se na ně vztahují ustanovení pro horské oblasti, oblasti, které čelí značným přírodním omezením a ostatní oblasti postižené zvláštními omezeními podle článku 32 nařízení (EU) č. 1305/2013, oblasti sítě Natura 2000, oblasti, na které se vztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES (14), zemědělskou půdu schválenou pro pěstování bavlny podle článku 57 nařízení (EU) č. 1307/2013, plochy přirozeně ponechávané ve stavu vhodném pro pastvu nebo pěstování plodin podle čl. 4 odst. 1 písm. c) bodu iii) nařízení (EU) č. 1307/2013, plochy určené členskými státy k regionálnímu nebo kolektivnímu provádění ploch využívaných v ekologickém zájmu v souladu s čl. 46 odst. 5 a 6 nařízení (EU) č. 1307/2013, plochy, které byly oznámeny Komisi v souladu s článkem 20 nařízení (EU) č. 1307/2013, oblasti pokryté trvalými travními porosty, které jsou environmentálně citlivé v oblastech, na které se vztahují směrnice Rady 92/43/EHS (15) nebo směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES (16), a další citlivé oblasti podle čl. 45 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 nebo oblasti určené členskými státy v souladu s článkem 48 uvedeného nařízení.
3. Členské státy zajistí, aby maximální způsobilá plocha připadající na referenční pozemek podle odstavce 2 písm. a) byla správně vyčíslena s maximálním tolerančním rozpětím 2 % s přihlédnutím k tvaru a stavu referenčních pozemků.
4. V případě opatření podle čl. 21 odst. 1 písm. a) a článků 30 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013 mohou členské státy zavést vhodné alternativní systémy za účelem jednoznačného určení pozemků, na které se poskytuje podpora, pokud je plocha pokrytá lesy.
5. GIS funguje na základě vnitrostátního souřadnicového referenčního systému definovaného ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2007/2/ES (17), který umožňuje standardizované měření a jedinečnou identifikaci zemědělských pozemků na celém území dotčeného členského státu. Pokud se používají různé souřadnicové systémy, vzájemně se vylučují a každý z nich zajišťuje spojitost mezi jednotlivými informacemi, které odkazují na totožnou polohu.
Článek 6
Posouzení kvality systému identifikace zemědělských pozemků
1. Členské státy každoročně posoudí kvalitu systému identifikace zemědělských pozemků pro účely režimu základní platby a režimu jednotné platby na plochu podle kapitoly 1 hlavy III nařízení (EU) č. 1307/2013. Posouzení shody probíhá ve dvou úrovních.
V první úrovni posuzování kvality systému identifikace zemědělských pozemků se posuzují tyto prvky:
a)
správné vyčíslení maximální způsobilé plochy;
b)
poměr a rozdělení referenčních pozemků v případě, kdy se u maximální způsobilé plochy zohledňují nezpůsobilé plochy, nebo v případě, že se zemědělská plocha nezohledňuje;
c)
výskyt referenčních pozemků s kritickými vadami.
Ve druhé úrovni se posuzují tyto prvky kvality s cílem zjistit v systému identifikace zemědělských pozemků možné nedostatky:
a)
kategorizace referenčních pozemků v případě, kdy se u maximální způsobilé plochy zohledňují nezpůsobilé plochy, nebo v případě, kdy se zemědělská plocha nezohledňuje nebo vykazuje kritickou vadu;
b)
poměr ohlášené plochy k maximální způsobilé ploše uvnitř referenčních pozemků;
c)
procentní podíl referenčních pozemků, které se během let změnily.
Pokud výsledky posouzení kvality odhalí nedostatky v systému, členský stát přijme vhodná nápravná opatření.
2. Členské státy provádějí posouzení podle odstavce 1 na základě vzorku referenčních pozemků, který jim vybere a poskytne Komise. Použijí údaje umožňující posoudit stávající situaci na místě.
3. Do 31. ledna následujícího po příslušném kalendářním roce se Komisi zasílá hodnotící zpráva, případně doplněná o nápravná opatření a časový harmonogram jejich provedení.
Článek 7
Identifikace a evidence platebních nároků
1. Systém identifikace a evidence platebních nároků stanovený v článku 71 nařízení (EU) č. 1306/2013 je elektronický rejstřík na úrovni členského státu, který zejména u křížových kontrol podle odstavce 1 uvedeného článku zaručuje efektivní sledovatelnost platebních nároků, pokud jde o tyto prvky:
a)
držitele;
b)
roční hodnoty;
c)
datum stanovení nároku;
d)
datum poslední aktivace;
e)
původ, zejména z hlediska přidělení, původní, vnitrostátní nebo regionální rezervy, jakož i koupě, nájem a dědictví;
f)
v případech použití čl. 21 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013 nároky zachované na základě uvedeného ustanovení;
g)
popřípadě regionální omezení.
2. Členské státy s více než jednou platební agenturou se mohou rozhodnout elektronický rejstřík provozovat na úrovni platební agentury. V takovém případě dotčený členský stát zajistí, aby byly jednotlivé rejstříky navzájem slučitelné.
Článek 8
Identifikace příjemců
Aniž je dotčen čl. 72 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013, zaručí jednotný systém pro zaznamenání totožnosti každého příjemce stanovený v článku 73 uvedeného nařízení jedinečnou identifikaci všech žádostí o podporu a žádostí o platbu nebo jiných ohlášení podaných stejným příjemcem.
KAPITOLA II
ZEMĚDĚLSKÉ POZEMKY S KRAJINNÝMI PRVKY A STROMY
Článek 9
Určení ploch v případě, kdy zemědělské pozemky zahrnují krajinné prvky a stromy
1. V případě regionů, v nichž jsou některé krajinné prvky, zejména živé ploty, příkopy a zídky, tradiční součástí správných zemědělských postupů pěstování plodin nebo využití půdy na zemědělské ploše, mohou členské státy rozhodnout, že odpovídající plocha se má považovat za součást způsobilé plochy zemědělského pozemku ve smyslu čl. 67 odst. 4 písm. a) nařízení (EU) č. 1306/2013, pokud nepřesáhne celkovou šířku, kterou dotčený členský stát určí. Tato šířka musí odpovídat tradiční šířce v dotčeném regionu a nesmí přesáhnout dva metry.
Pokud však členské státy před 9. prosincem 2009 Komisi oznámily šířku větší než dva metry v souladu s čl. 30 odst. 2 třetím pododstavcem nařízení Komise (ES) č. 796/2004 (18), lze stále použít tuto šířku.
První a druhý pododstavec se nevztahují na trvalé travní porosty s rozptýlenými krajinnými prvky a stromy, pokud se dotčený členský stát rozhodl používat poměrný systém podle článku 10.
2. Veškeré krajinné prvky podléhající požadavkům a standardům uvedeným v příloze II nařízení (EU) č. 1306/2013, jež tvoří součást celkové plochy zemědělského pozemku, se považují za součást způsobilé plochy tohoto zemědělského pozemku.
3. Zemědělský pozemek, který zahrnuje rozptýlené stromy, je považován za způsobilou plochu za předpokladu, že jsou splněny tyto podmínky:
a)
zemědělské činnosti se na těchto pozemcích mohou provádět podobným způsobem jako na pozemcích bez stromů na stejné ploše a
b)
počet stromů na hektar nepřesáhne maximální hustotu.
Maximální hustotu podle prvního pododstavce písm. b) vymezí členské státy na základě tradičních pěstitelských postupů, přírodních podmínek a důvodů souvisejících s ochranou životního prostředí a oznámí ji. Nepřesáhne 100 stromů na hektar. Toto omezení však neplatí ve vztahu k opatřením stanoveným v článcích 28 a 30 nařízení (EU) č. 1305/2013.
Tento odstavec se nevztahuje na rozptýlené ovocné stromy, které nesou opakovaně úrodu, na rozptýlené stromy, které mohou být spásány na trvalých travních porostech, a na trvalé travní porosty s rozptýlenými krajinnými prvky a stromy, pokud se dotčený členský stát rozhodl používat poměrný systém podle článku 10.
Článek 10
Poměrný systém pro trvalé travní porosty s krajinnými prvky a stromy
1. Pokud jde o trvalé travní porosty s rozptýlenými nezpůsobilými prvky, jako jsou krajinné prvky a stromy, mohou se členské státy rozhodnout používat pro určování způsobilé plochy v rámci referenčního pozemku poměrný systém.
Poměrný systém uvedený v prvním pododstavci tvoří různé kategorie typů homogenního krajinného pokryvu, pro které se použije stanovený koeficient snížení vycházející z procentního podílu nezpůsobilé plochy. Kategorie představující nejnižší procentní podíl nezpůsobilé plochy nepřesáhne 10 % nezpůsobilé plochy a nepoužije se na ni žádný koeficient snížení.
2. Veškeré krajinné prvky podléhající požadavkům a standardům uvedeným v příloze II nařízení (EU) č. 1306/2013, jež tvoří součást celkové plochy zemědělského pozemku, se považují za součást způsobilé plochy.
3. Tento článek se nepoužije na trvalé travní porosty s ovocnými stromy, které nesou opakovaně úrodu.
KAPITOLA III
ŽÁDOSTI O PODPORU A ŽÁDOSTI O PLATBU
Článek 11
Jednotná žádost
Jednotná žádost se vztahuje alespoň na žádost o přímé platby podle čl. 72 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013, pokud jde o režim základní platby nebo režim jednotné platby na plochu a jiné režimy podpory na plochu.
Článek 12
Odchylka od konečného data pro podání
Odchylně od čl. 5 odst. 1 nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1182/71 (19) platí, že pokud konečné datum pro podání žádosti o podporu, žádosti o platbu či jiných prohlášení nebo pro předložení jakýchkoli podkladů či smluv nebo konečné datum pro provedení změn jednotné žádosti nebo žádosti o platbu připadá na státní svátek, sobotu nebo neděli, považuje se za konečné datum bezprostředně následující pracovní den.
První pododstavec se rovněž použije na nejzazší možné datum pro opožděné podání podle čl. 13 odst. 1 třetího pododstavce a na nejzazší možné datum pro opožděné podání podle čl. 14 druhého pododstavce v případě žádostí příjemců o přiznání nebo zvýšení platebních nároků.
Článek 13
Opožděné podání
1. S výjimkou případů vyšší moci a mimořádných okolností podle článku 4 má podání žádosti o podporu nebo žádosti o platbu podle tohoto nařízení po uplynutí konečného data pro toto podání stanoveného Komisí na základě čl. 78 písm. b) nařízení (EU) č. 1306/2013 za následek snížení částek, na které by měl příjemce nárok, kdyby žádost podal ve stanovené lhůtě, o 1 % za každý pracovní den.
Aniž jsou dotčena jakákoli konkrétní opatření, která musí členské státy přijmout s cílem zajistit včasné předkládání veškerých podkladů tak, aby bylo možné naplánovat a provést účinné kontroly, první pododstavec se použije rovněž na žádosti o podporu, doklady, smlouvy nebo jiná prohlášení, které mají být předloženy příslušnému orgánu, pokud tyto žádosti o podporu, doklady, smlouvy nebo prohlášení zakládají způsobilost pro získání dotčené podpory. V takovém případě se snížení vztahuje na částku, která je za dotčenou podporu splatná.
Přesáhne-li toto prodlení 25 kalendářních dnů, považuje se žádost za nepřípustnou a příjemci není poskytnuta žádná podpora.
2. S výjimkou případů vyšší moci a mimořádných okolností podle článku 4 platí, že pokud příjemce režimů stanovených v článcích 46 a 47 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (20), na kterého se rovněž vztahují povinnosti v oblasti podmíněnosti v souladu s článkem 92 nařízení (EU) č. 1306/2013, nepodá formulář jednotné žádosti do uplynutí konečného data uvedeného v odst. 1 prvním pododstavci tohoto článku, uplatní se snížení částek o 1 % za každý pracovní den. Maximální snížení nepřekročí 25 %. Procentní podíl snížení se uplatní na celkovou částku plateb souvisejících s opatřeními podle článků 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013 vydělenou třemi pro účely restrukturalizace a konverze.
3. S výjimkou případů vyšší moci a mimořádných okolností podle článku 4 má podání změny jednotné žádosti nebo žádosti o platbu po uplynutí konečného data pro toto podání stanoveného Komisí na základě čl. 78 písm. b) nařízení (EU) č. 1306/2013 za následek snížení částek vztahujících se ke skutečnému využití dotčených zemědělských pozemků o 1 % za každý pracovní den.
Změny jednotné žádosti nebo žádosti o platbu jsou přípustné pouze do nejzazšího možného dne pro opožděné podání jednotné žádosti nebo žádosti o platbu uvedeného v odst. 1 třetím pododstavci. Pokud však tento den nastane dříve než konečné datum pro podání změny jednotné žádosti nebo žádosti o platbu podle prvního pododstavce tohoto odstavce nebo připadne-li na toto konečné datum, pokládají se změny jednotné žádosti nebo žádosti o platbu provedené po tomto datu za nepřípustné.
Článek 14
Opožděné podání žádosti týkající se platebních nároků
S výjimkou případů vyšší moci a mimořádných okolností podle článku 4 má podání žádosti o přiznání platebních nároků, popřípadě o zvýšení hodnoty platebních nároků po uplynutí konečného data stanoveného pro tento účel Komisí na základě čl. 78 písm. b) nařízení (EU) č. 1306/2013 za následek snížení částek, jež mají být v daném roce na platební nároky přiznané příjemci, popřípadě na zvýšení hodnoty platebních nároků přiznané příjemci vyplaceny, o 3 % za každý pracovní den.
Přesáhne-li tohoto prodlení 25 kalendářních dnů, považuje se žádost za nepřípustnou a příjemci nejsou přiznány žádné platební nároky, popřípadě mu není přiznáno žádné zvýšení hodnoty platebních nároků.
KAPITOLA IV
VÝPOČET PODPORY A SPRÁVNÍCH SANKCÍ TÝKAJÍCÍCH SE REŽIMŮ PŘÍMÝCH PLATEB A OPATŘENÍ PRO ROZVOJ VENKOVA V OBLASTI PŮSOBNOSTI INTEGROVANÉHO SYSTÉMU
ODDÍL 1
Obecná pravidla
Článek 15
Výjimky z uplatnění správních sankcí
1. Správní sankce stanovené v této kapitole se nepoužijí na tu část žádosti o podporu nebo žádosti o platbu, v jejímž případě příjemce písemně informoval příslušný orgán o tom, že daná žádost o podporu nebo žádost o platbu byla chybná nebo se stala chybnou po svém podání, za předpokladu, že příjemce již nebyl vyrozuměn o záměru příslušného orgánu provést kontrolu na místě a že ho příslušný orgán již neinformoval o nesouladu v žádosti o podporu nebo žádosti o platbu.
2. Informace poskytnuté příjemcem, na něž se odkazuje v odstavci 1, vedou k úpravě žádosti o podporu nebo žádosti o platbu podle aktuálního stavu.
Článek 16
Neohlášení všech ploch
1. Jestliže příjemce v daném roce neohlásí všechny zemědělské pozemky související s plochami uvedenými v čl. 72 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013 a rozdíl mezi celkovou plochou ohlášenou v jednotné žádosti nebo žádosti o platbu na jedné straně a ohlášenou plochou plus celkovou plochou neohlášených pozemků na druhé straně je větší než 3 % ohlášené plochy, celková částka přímých plateb na plochu nebo podpory v rámci opatření podpory na plochu splatných tomuto příjemci v daném roce se sníží až o 3 % v závislosti na závažnosti opomenutí.
Sankce vypočítaná v souladu s prvním pododstavcem se sníží o částku jakýchkoli správních sankcí uplatněných v souladu s čl. 28 odst. 2.
2. Odstavec 1 se použije rovněž na platby související s režimy stanovenými v článcích 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013, pokud se na příjemce vztahují povinnosti v oblasti podmíněnosti podle článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013. Procentní podíl snížení se uplatní na celkovou částku plateb souvisejících s opatřeními podle článků 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013 vydělenou třemi pro účely restrukturalizace a konverze.
3. Odstavec 1 se nepoužije na platby v rámci režimu pro malé zemědělce podle hlavy V nařízení (EU) č. 1307/2013.
ODDÍL 2
Režimy podpory na plochu, s výjimkou plateb na zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí, nebo opatření podpory na plochu
Článek 17
Obecné zásady
1. Pro účely tohoto oddílu se rozlišují tyto skupiny plodin:
a)
plochy ohlášené pro účely aktivace platebních nároků v rámci režimu základní platby nebo pro účely získání jednotné platby na plochu;
b)
skupina pro každou z ploch ohlášených pro účely jakéhokoli jiného režimu nebo opatření podpory na plochu, na nějž se vztahuje jiná sazba podpory nebo opatření;
c)
plochy ohlášené pod hlavičkou „jiné využití“.
2. Pokud jedna a tatáž plocha slouží jako základ pro žádost o podporu nebo žádost o platbu v rámci více než jednoho režimu nebo opatření podpory, bere se tato plocha v úvahu pro každý z těchto režimů nebo opatření podpory samostatně.
Článek 18
Základ pro výpočet plateb na plochu
1. S ohledem na žádosti o podporu v rámci režimu základní platby, režimu pro malé zemědělce, redistributivní platby, platby na oblasti s přírodními omezeními, popřípadě režimu pro mladé zemědělce, a pokud členské státy uplatňují režim základní platby, platí, že:
a)
je-li počet ohlášených platebních nároků vyšší než počet platebních nároků, které má příjemce k dispozici, sníží se počet ohlášených platebních nároků na počet platebních nároků, které má příjemce k dispozici;
b)
v případě rozdílu mezi počtem ohlášených platebních nároků a ohlášenou plochou se ohlášená plocha upraví na nižší údaj.
Tento odstavec se nepoužije v prvním roce přiznávání platebních nároků.
2. Pokud jde o platby pro mladé zemědělce a pokud si členský stát zvolí způsob platby stanovený v čl. 50 odst. 6, 7 a 8 nařízení (EU) č. 1307/2013, pak je-li plocha ohlášená v rámci režimu základní platby nebo režimu jednotné platby na plochu větší než limit stanovený členským státem v souladu s čl. 50 odst. 9 uvedeného nařízení, sníží se ohlášená plocha na daný limit.
3. Pokud jde o redistributivní platbu, pak je-li je plocha ohlášená v rámci režimu základní platby nebo režimu jednotné platby na plochu větší než limity stanovené členským státem v souladu s čl. 41 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013, sníží se ohlášená plocha na daný limit.
4. Pokud jde o platbu na oblasti s přírodními omezeními a pokud si členský stát zvolí způsob platby stanovený v čl. 48 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013, pak je-li plocha ohlášená v rámci režimu základní platby nebo režimu jednotné platby na plochu větší než maximální počet hektarů stanovený členským státem, sníží se ohlášená plocha na daný limit.
5. Pokud jde o žádosti o podporu nebo žádosti o platbu v rámci režimů nebo opatření podpory na plochu, pak je-li zjištěná plocha skupiny plodin větší než plocha, která byla ohlášena v žádosti o podporu, použije se pro výpočet podpory ohlášená plocha.
6. Aniž jsou dotčeny správní sankce v souladu s článkem 19, platí, že u žádostí o podporu nebo žádostí o platbu v rámci režimů nebo opatření podpory na plochu se v případě, že je ohlášená plocha větší než plocha, která byla zjištěna pro skupinu plodin podle čl. 17 odst. 1, podpora vypočítá na základě plochy zjištěné pro danou skupinu plodin.
Nicméně aniž je dotčen článek 60 nařízení (EU) č. 1306/2013, v případě, že rozdíl mezi celkovou zjištěnou plochou a celkovou plochou ohlášenou pro účely platby v rámci režimů přímé podpory stanovených v hlavách III, IV a V nařízení (EU) č. 1307/2013 nebo velikost celkové plochy ohlášená pro účely platby v rámci opatření podpory na plochu činí 0,1 ha nebo méně, se zjištěná plocha stanoví jako plocha rovnající se ohlášené ploše. Při tomto výpočtu se berou v úvahu pouze ohlášení větší plochy na úrovni skupiny plodin podle čl. 17 odst. 1.
Druhý pododstavec se nepoužije, činí-li rozdíl více než 20 % celkové plochy ohlášené pro platby.
7. Pro účely výpočtu podpory v rámci režimu základní platby se bere v úvahu průměr hodnot jednotlivých platebních nároků souvisejících s odpovídající ohlášenou plochou.
Článek 19
Správní sankce v případě ohlášení větší plochy
1. Pokud je v případě skupiny plodin podle čl. 17 odst. 1 plocha ohlášená pro účely jakéhokoli režimu nebo opatření podpory na plochu vyšší než plocha zjištěná podle článku 18, vypočítá se podpora na základě zjištěné plochy snížené o dvojnásobek zjištěného rozdílu, je-li tento rozdíl vyšší než 3 % nebo dva hektary, ale není vyšší než 20 % zjištěné plochy.
Pokud rozdíl přesahuje 20 % zjištěné plochy, nelze na danou skupinu plodin podporu na plochu poskytnout.
2. Pokud rozdíl přesahuje 50 %, nelze na danou skupinu plodin podporu na plochu poskytnout. Příjemce musí navíc uhradit další sankci rovnající se výši podpory, která odpovídá rozdílu mezi ohlášenou plochou a plochou zjištěnou podle článku 18.
3. Pokud v průběhu tří kalendářních let následujících po kalendářním roce, ve kterém bylo zjištěno, že částku vypočítanou podle odstavců 1 a 2 nebude možné plně vyrovnat v souladu s pravidly stanovenými Komisí na základě čl. 57 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013, nevyrovnaný zůstatek se zruší.
Článek 20
Správní sankce související se zvláštní podporou na bavlnu
Aniž jsou dotčeny správní sankce, které se uplatňují podle článku 19 tohoto nařízení, platí, že v případě zjištění, že příjemce nedodržuje povinnosti plynoucí z čl. 61 odst. 1 a 2 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014 (21), ztratí příjemce právo na zvýšení podpory stanovené v čl. 60 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013. Kromě toho se podpora na bavlnu poskytovaná na způsobilý hektar podle článku 57 nařízení (EU) č. 1307/2013 sníží o částku rovnající se zvýšení, na něž by měl příjemce jinak nárok podle čl. 60 odst. 2 uvedeného nařízení.
Článek 21
Jiné správní sankce než za ohlášení větší plochy související s platbami pro mladé zemědělce podle kapitoly V hlavy III nařízení (EU) č. 1307/2013
1. Aniž jsou dotčeny správní sankce uplatňované v souladu s článkem 19, platí, že v případě zjištění, že příjemce neplní povinnosti stanovené v čl. 50 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 a článku 49 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014, se podpora pro mladé zemědělce nevyplatí nebo v plné výši odejme. Pokud se navíc zjistí, že příjemce poskytl pro účely prokázání plnění povinností nepravdivé důkazy, použije se sankce ve výši 20 % částky, na kterou příjemce má nebo by jinak měl nárok jako na platbu pro mladé zemědělce podle čl. 50 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Pokud v průběhu tří kalendářních let následujících po kalendářním roce, ve kterém bylo zjištěno, že částku neoprávněných plateb a správních sankcí uvedených v odstavci 1 nebude možné plně vyrovnat v souladu s pravidly stanovenými Komisí na základě čl. 57 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013, nevyrovnaný zůstatek se zruší.
ODDÍL 3
Platby na zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí
Článek 22
Obecné zásady
1. Pro účely tohoto oddílu se rozlišují tyto skupiny plodin:
a)
každá skupina ploch ohlášených jako plochy s některou plodinou podle čl. 44 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013;
b)
plochy, které jsou ohlášeny jako trvalé travní porosty a jsou environmentálně citlivé podle čl. 45 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013;
c)
jiné plochy ohlášené jako trvalé travní porosty, než jaké jsou uvedeny v písmeni b), a
d)
plochy ohlášené jako plochy využívané v ekologickém zájmu podle čl. 46 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Je-li tatáž plocha ohlášena pro více než jednu skupinu plodin, bere se tato plocha v úvahu pro každou z těchto skupin zvlášť.
Článek 23
Základ pro výpočet platby na zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí s ohledem na způsobilé hektary ohlášené v rámci režimu základní platby nebo režimu jednotné platby na plochu
1. Pokud členský stát používá režim základní platby, platí, že:
a)
je-li počet ohlášených platebních nároků vyšší než počet platebních nároků, které má příjemce k dispozici, sníží se počet ohlášených platebních nároků na počet platebních nároků, které má příjemce k dispozici;
b)
v případě rozdílu mezi počtem ohlášených platebních nároků a ohlášenou plochou se ohlášená plocha upraví na nižší údaj.
2. Aniž jsou dotčeny správní sankce uplatňované v souladu s článkem 28, platí, že je-li plocha ohlášená v jednotné žádosti o základní platbu nebo jednotnou platbu na plochu větší než zjištěná plocha, použije se pro výpočet ekologické platby na zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí (dále jen „ekologická platba“) zjištěná plocha.
Je-li však plocha zjištěná pro účely režimu základní platby nebo režimu jednotné platby na plochu větší než plocha ohlášená v žádosti o podporu, použije se k výpočtu ekologické platby ohlášená plocha.
Článek 24
Snížení ekologické platby v případě nesouladu s požadavky na diverzifikaci plodin
1. Jestliže je v článku 44 nařízení (EU) č. 1307/2013 stanoveno, že se hlavní plodina nesmí pěstovat na více než 75 % celkové plochy orné půdy, avšak plocha, která byla zjištěna pro hlavní skupinu plodin, pokrývá více než 75 %, sníží se plocha, která má být použita k výpočtu ekologické platby podle článku 23 tohoto nařízení, o 50 % celkové zjištěné plochy orné půdy vynásobené poměrem rozdílu.
Poměrem rozdílu uvedeným v prvním pododstavci se rozumí podíl plochy s hlavní skupinou plodin převyšující 75 % celkové zjištěné plochy orné půdy na celkové ploše vyžadované pro ostatní skupiny plodin.
2. Jestliže je v článku 44 nařízení (EU) č. 1307/2013 stanoveno, že dvě hlavní plodiny se nesmějí pěstovat na více než 95 % celkové zjištěné plochy orné půdy, avšak plocha, která byla zjištěna pro dvě hlavní skupiny plodin, pokrývá více než 95 %, sníží se plocha, která má být použita k výpočtu ekologické platby podle článku 23 tohoto nařízení, o 50 % celkové zjištěné plochy orné půdy vynásobené poměrem rozdílu.
Poměrem rozdílu uvedeným v prvním pododstavci se rozumí podíl plochy s dvěma hlavními skupinami plodin převyšující 95 % celkové zjištěné plochy orné půdy na celkové ploše vyžadované pro ostatní skupiny plodin.
3. Jestliže je v článku 44 nařízení (EU) č. 1307/2013 stanoveno, že hlavní plodina se nesmí pěstovat na více než 75 % celkové zjištěné plochy orné půdy a dvě hlavní plodiny nesmějí pokrývat více než 95 %, avšak plocha, která byla zjištěna pro hlavní skupiny plodin, pokrývá více než 75 % a plocha, která byla zjištěna pro dvě hlavní skupiny plodin, pokrývá více než 95 %, sníží se plocha, která má být použita k výpočtu ekologické platby podle článku 23 tohoto nařízení, o 50 % celkové zjištěné plochy orné půdy vynásobené poměrem rozdílu.
Poměrem rozdílu uvedeným v prvním pododstavci se rozumí součet poměrů rozdílu vypočítaných podle odstavce 1 a 2. Hodnota tohoto poměru však nesmí být vyšší než 1.
4. Zjistí-li se, že příjemce po dobu tří let jedná v nesouladu s požadavky na diverzifikaci plodin popsanými v tomto článku, představuje plocha, o niž má být snížena plocha, která má být použita k výpočtu ekologické platby, v souladu s odstavci 1, 2 a 3 na následující roky, celkovou zjištěnou plochu orné půdy vynásobenou poměrem rozdílu.
Článek 25
Snížení ekologické platby v případě nesouladu s požadavky na trvalé travní porosty
1. Je-li zjištěn nesoulad s čl. 45 odst. 1 třetím pododstavcem nařízení (EU) č. 1307/2013, plocha, která má být použita k výpočtu ekologické platby podle článku 23 tohoto nařízení, se sníží o plochu, u níž byl zjištěn nesoulad s požadavky čl. 45 odst. 1 třetího pododstavce nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Je-li zjištěn nesoulad s povinnostmi uvedenými v článku 44 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014, plocha, která má být použita pro výpočet ekologické platby podle článku 23 tohoto nařízení, se sníží o plochu, u níž byl zjištěn nesoulad s povinnostmi uvedenými v článku 44 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014.
3. Má se za to, že nesoulad je „zjištěn“, je-li prokázán v důsledku některého druhu kontrol provedených podle článku 74 nařízení (EU) č. 1306/2013 nebo je-li na něj jakýmkoli jiným způsobem upozorněn příslušný kontrolní orgán nebo platební agentura.
Článek 26
Snížení ekologické platby v případě nesouladu s požadavky na plochu využívanou v ekologickém zájmu
1. Plocha využívaná v ekologickém zájmu požadovaná podle čl. 46 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 (dále jen „požadovaná plocha využívaná v ekologickém zájmu“) se vypočítá na základě celkové zjištěné plochy orné půdy, která případně podle čl. 46 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 zahrnuje zjištěné plochy uvedené v čl. 46 odst. 2 prvním pododstavci písm. c), d), g) a h) uvedeného nařízení.
2. Jestliže je požadovaná plocha využívaná v ekologickém zájmu větší než plocha využívaná v ekologickém zájmu zjištěná s přihlédnutím k váhovým koeficientům ploch využívaných v ekologickém zájmu podle čl. 46 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013, pak se plocha, která má být použita k výpočtu ekologické platby podle článku 23 tohoto nařízení, sníží o 50 % celkové zjištěné plochy orné půdy, která případně podle čl. 46 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 zahrnuje zjištěné plochy uvedené v čl. 46 odst. 2 prvním pododstavci písm. c), d), g) a h) uvedeného nařízení, vynásobené poměrem rozdílu.
Poměrem rozdílu uvedeným v prvním pododstavci se rozumí podíl rozdílu mezi požadovanou plochou využívanou v ekologickém zájmu a zjištěnou plochou využívanou v ekologickém zájmu na požadované ploše využívané v ekologickém zájmu.
3. Zjistí-li se, že příjemce po dobu tří let jedná v nesouladu s požadavky na plochu využívanou v ekologickém zájmu popsanými v tomto článku, představuje plocha, o niž má být snížena plocha, která má být použita k výpočtu ekologické platby, v souladu s odstavcem 2 na následující roky, celkovou zjištěnou plochu orné půdy, která případně podle čl. 46 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 zahrnuje zjištěné plochy uvedené v čl. 46 odst. 2 prvním pododstavci písm. c), d), g) a h) uvedeného nařízení, vynásobenou poměrem rozdílu.
Článek 27
Maximální snížení ekologické platby
1. Součet snížení vypočítaných podle článků 24 a 26 vyjádřený v hektarech nesmí být vyšší než celkový zjištěný počet hektarů orné půdy, která případně podle čl. 46 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 zahrnuje zjištěné plochy uvedené v čl. 46 odst. 2 prvním pododstavci písm. c), d), g) a h) uvedeného nařízení.
2. Aniž jsou dotčeny správní sankce uplatňované v souladu s článkem 28, nesmí být celkové snížení vypočítané podle článků 24 až 26 vyšší než ekologická platba vypočítaná podle článku 23.
Článek 28
Správní sankce související s ekologickou platbou
1. Jestliže se plocha, která má být použita pro výpočet ekologické platby podle článku 23, liší od plochy, která má být použita pro výpočet ekologické platby po uplatnění článků 24 až 27, vypočítá se ekologická platba z této druhé plochy snížené o dvojnásobek zjištěného rozdílu, pokud tento rozdíl představuje více než 3 % nebo dva hektary, ale ne více než 20 % plochy, která má být pro výpočet ekologické platby po uplatnění článků 24 až 27 použita.
Pokud je rozdíl větší než 20 %, neposkytne se žádná podpora.
Pokud je rozdíl větší než 50 %, neposkytne se žádná podpora. Příjemce musí navíc uhradit další sankci rovnající se výši podpory, která odpovídá rozdílu mezi plochou, jež má být použita pro výpočet ekologické platby podle článku 23, a plochou, jež má být pro výpočet ekologické platby použita po uplatnění článků 24 až 27.
2. Jestliže zemědělec neohlásí všechny své plochy orné půdy, v důsledku čehož by byl vyňat z povinností stanovených v článcích 44, 45 a 46 nařízení (EU) č. 1307/2013, nebo neohlásí všechny své trvalé travní porosty, které jsou environmentálně citlivé podle čl. 45 odst. 1 uvedeného nařízení, a jestliže je tato neohlášená plocha větší než 0,1 ha, pak plocha, která má být použita pro výpočet ekologické platby po uplatnění článků 24 až 27 tohoto nařízení, se sníží o dalších 10 %.
3. V souladu s čl. 77 odst. 6 nařízení (EU) č. 1306/2013 se správní sankce vypočítaná podle odstavců 1 a 2 tohoto článku nepoužije v roce podání žádosti 2015 a 2016. Správní sankce vypočítaná podle odstavce 1 a 2 se vydělí pěti a je omezena na nejvýše 20 % částky ekologické platby, na niž by měl daný zemědělec nárok podle článku 23 v roce podání žádosti 2017, a vydělí čtyřmi a omezí na nejvýše 25 % téže částky počínaje rokem podání žádosti 2018.
4. Pokud v průběhu tří kalendářních let následujících po kalendářním roce, ve kterém bylo zjištěno, že výši správních sankcí vypočítaných podle odstavců 1, 2 a 3 nebude možné plně vyrovnat v souladu s pravidly stanovenými Komisí na základě čl. 57 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013, nevyrovnaný zůstatek se zruší.
Článek 29
Pravidla platná pro rovnocenné postupy
Tento oddíl se použije obdobně na rovnocenné postupy uvedené v čl. 43 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013.
ODDÍL 4
Dobrovolná podpora vázaná na produkci poskytovaná na základě žádostí o podporu na hospodářská zvířata v rámci režimů podpory na zvířata nebo podpora na rozvoj venkova poskytovaná na základě žádostí o platbu v rámci opatření podpory na zvířata
Článek 30
Základ pro výpočet
1. Podporu nelze v žádném případě poskytnout na vyšší počet zvířat, než jaký je uveden v žádosti o podporu nebo v žádosti o platbu.
2. Zvířata, která se nacházejí v zemědělském podniku, lze považovat za zjištěná pouze tehdy, pokud jsou identifikována v žádosti o podporu nebo žádosti o platbu. Identifikovaná zvířata lze bez ztráty práva na výplatu podpory nahradit za předpokladu, že daný příjemce již nebyl příslušným orgánem upozorněn na nesoulad v žádosti nebo nebyl vyrozuměn o záměru tohoto orgánu provést kontrolu na místě. Pokud členský stát nevyužije možnosti zavést systém bez žádostí v souladu s pravidly stanovenými Komisí na základě čl. 78 písm. b) nařízení (EU) č. 1306/2013, zajistí všemi prostředky, že neexistují žádné pochybnosti o tom, kterých zvířat se žádosti příjemců týkají.
3. Aniž je dotčen článek 31, platí, že je-li počet zvířat ohlášených v žádosti o podporu nebo žádosti o platbu vyšší než počet zvířat zjištěných při správních kontrolách nebo kontrolách na místě, podpora se vypočítá podle počtu zjištěných zvířat.
4. Při zjištění případů nesouladu se systémem identifikace a evidence skotu platí, že:
a)
kus skotu, který se nachází v zemědělském podniku a který ztratil jednu ze dvou ušních značek, se považuje za zjištěný za předpokladu, že ho lze jednoznačně a jednotlivě identifikovat podle ostatních prvků systému identifikace a evidence skotu uvedených v čl. 3 prvním pododstavci písm. b), c) a d) nařízení (ES) č. 1760/2000;
b)
pokud jeden jediný kus skotu nacházející se v zemědělském podniku ztratil obě ušní značky, považuje se za zjištěný za předpokladu, že ho lze nadále identifikovat podle evidence, zvířecího pasu, databáze nebo jiného prostředku stanoveného v nařízení (ES) č. 1760/2000 a že chovatel zvířat může doložit, že již před oznámením kontroly na místě podnikl kroky k nápravě situace;
c)
pokud se zjištěný nesoulad týká chybných záznamů v evidenci nebo ve zvířecích pasech, považuje se dotyčné zvíře za nezjištěné pouze v případě, že jsou tyto chyby zjištěny alespoň při dvou kontrolách v průběhu 24 měsíců. Ve všech ostatních případech se dotyčná zvířata považují za nezjištěná již po prvním zjištění nesrovnalosti.
Zápisy a hlášení do systému identifikace a evidence skotu lze kdykoli pozměnit, pokud došlo ke zjevným chybám uznaným příslušným orgánem.
5. Ovce nebo koza, která se nachází v zemědělském podniku a která ztratila jednu ušní značku, se považuje za zjištěnou za předpokladu, že ji lze nadále identifikovat první identifikační značkou v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 21/2004 a že jsou splněny všechny ostatní požadavky systému identifikace a evidence ovcí a koz.
Článek 31
Správní sankce související se zvířaty ohlášenými v rámci režimů nebo opatření podpory na zvířata
1. Pokud je v souvislosti se žádostí o podporu v rámci režimu podpory na zvířata nebo v souvislosti se žádostí o platbu v rámci opatření podpory na zvířata zjištěn rozdíl mezi počtem ohlášených zvířat a počtem zvířat zjištěných v souladu s čl. 30 odst. 3, sníží se celková výše podpory, na niž má příjemce v rámci daného režimu nebo opatření podpory v daném roce podání žádosti nárok, o procentní podíl, který se stanoví podle odstavce 3 tohoto článku, pokud byl nesoulad zjištěn nejvýše u tří zvířat.
2. Pokud byl nesoulad zjištěn u více než tří zvířat, sníží se celková částka podpory, na niž má příjemce v daném roce podání žádosti nárok v rámci režimu nebo opatření podpory uvedených v odstavci 1:
a)
o procentní podíl, který se stanoví v souladu s odstavcem 3, pokud uvedený procentní podíl není vyšší než 10 %;
b)
o dvojnásobek procentního podílu stanoveného v souladu s odstavcem 3, pokud je procentní podíl vyšší než 10 %, ale nepřesahuje 20 %.
Pokud je procentní podíl stanovený v souladu s odstavcem 3 vyšší než 20 %, nebude příjemci v daném roce podání žádosti vyplacena žádná podpora, na niž by měl podle čl. 30 odst. 3 v rámci režimu nebo opatření podpory nárok.
Pokud je procentní podíl stanovený v souladu s odstavcem 3 vyšší než 50 %, nebude příjemci v daném roce podání žádosti vyplacena žádná podpora, na niž by měl podle čl. 30 odst. 3 v rámci režimu nebo opatření podpory nárok. Příjemce musí navíc uhradit další sankci ve výši rovnající se částce, která odpovídá rozdílu mezi počtem ohlášených zvířat a počtem zvířat zjištěných podle článku 30 odst. 3. Pokud v průběhu tří kalendářních let následujících po kalendářním roce, ve kterém bylo zjištěno, že uvedenou částku nebude možné plně vyrovnat v souladu s pravidly stanovenými Komisí na základě čl. 57 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013, nevyrovnaný zůstatek se zruší.
3. Pro stanovení procentních podílů uvedených v odstavcích 1 a 2 se počet zvířat, která byla ohlášena v rámci režimu nebo opatření podpory na zvířata a v jejichž případě byl zjištěn nesoulad, vydělí počtem zvířat zjištěných pro daný režim nebo opatření podpory na zvířata v souvislosti s příslušnou žádostí o podporu nebo žádostí o platbu na daný rok.
Pokud členský stát využije možnosti zavést systém bez žádostí v souladu s pravidly stanovenými Komisí na základě čl. 78 písm. b) nařízení (EU) č. 1306/2013, považují se zvířata, která jsou potenciálně způsobilá k poskytnutí podpory a která nejsou řádně identifikována nebo evidována v systému identifikace a evidence zvířat, za zvířata, u nichž byl zjištěn nesoulad.
Článek 32
Výjimky z uplatnění správních sankcí v případě přírodních okolností
Správní sankce stanovené v článku 31 se nepoužijí v případech, kdy příjemce není schopen plnit kritéria způsobilosti, závazky nebo jiné povinnosti v důsledku přírodních okolností s dopadem na živý inventář nebo stádo, za předpokladu, že písemně uvědomil příslušný orgán do deseti pracovních dnů ode dne, kdy zjistil jakékoli snížení počtu zvířat.
Aniž jsou dotčeny konkrétní okolnosti, které je třeba vzít v úvahu v jednotlivých případech, mohou příslušné orgány uznat přírodní okolnosti s dopadem na živý inventář nebo stádo spočívající ve:
a)
smrti zvířete v důsledku nákazy nebo
b)
smrti zvířete v důsledku nehody, za kterou příjemce nemůže být činěn odpovědným.
Článek 33
Dodatečné sankce a opatření
1. Členské státy mohou stanovit dodatečné vnitrostátní sankce uplatňované na zprostředkovatele, kteří jsou zapojeni do procesu získávání podpory, s cílem zajistit soulad s požadavky v oblasti kontroly, včetně dodržování oznamovací povinnosti.
2. Pokud se u důkazů poskytovaných jinými útvary, subjekty nebo organizacemi, než jsou příslušné orgány, v souladu s pravidly stanovenými Komisí na základě čl. 78 písm. c) nařízení (EU) č. 1306/2013 zjistí, že byly nedbalostí nebo úmyslně předloženy jako nesprávné, uplatní dotčený členský stát příslušné vnitrostátní sankce v souladu s vnitrostátními právními předpisy. Je-li takový nesoulad zjištěn podruhé, odebere se příslušnému útvaru, subjektu nebo organizaci nejméně na rok právo poskytovat důkazy, které by sloužily k získání podpory.
Článek 34
Změny a úpravy záznamů v počítačové databázi skotu
Pokud jde o ohlášené kusy skotu, použije se článek 15 na chyby a opomenutí související se záznamy v počítačové databázi skotu, které byly provedeny od okamžiku podání žádosti o podporu nebo žádosti o platbu.
HLAVA III
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ PRO OPATŘENÍ NA PODPORU ROZVOJE VENKOVA
Článek 35
Nesoulad s jinými kritérii způsobilosti, než je velikost plochy nebo počet zvířat, se závazky nebo s dalšími povinnostmi
1. Požadovaná podpora je zamítnuta nebo v plné výši odňata, nejsou-li dodržena kritéria způsobilosti.
2. Požadovaná podpora je zamítnuta nebo v plné výši či zčásti odňata, nejsou-li dodrženy tyto závazky nebo jiné povinnosti:
a)
závazky stanovené v programu rozvoje venkova nebo
b)
případně další povinnosti související s danou operací stanovené v právních předpisech Unie nebo vnitrostátních právních předpisech nebo v programu rozvoje venkova, zejména v normách a požadavcích týkajících se veřejných zakázek, státních podpor a jiných závazných normách a požadavcích.
3. Při rozhodování o výši zamítnuté nebo odňaté podpory v důsledku nesouladu se závazky nebo jinými povinnostmi uvedenými v odstavci 2 přihlédne členský stát k závažnosti, rozsahu, trvání a opakování nesouladu týkajícího se podmínek poskytování podpory podle odstavce 2.
Závažnost nesouladu závisí zejména na závažnosti z něj vyplývajících důsledků, přičemž se zohledňují cíle nedodržených závazků nebo povinností.
Rozsah nesouladu závisí zejména na účinku, který vyvolá na celkovou operaci.
Trvání závisí zejména na době, po kterou účinek trvá, nebo na možnosti tento účinek přiměřenými prostředky ukončit.
Opakování závisí na tom, zda byl obdobný nesoulad zjištěn již dříve během posledních čtyř let nebo v průběhu celého programového období 2014-2020, pokud jde o stejného příjemce a stejné opatření nebo typ operace nebo o obdobné opatření v případě programového období 2007-2013.
4. V případě víceletých závazků nebo plateb platí, že odnětí na základě kritérií uvedených v odstavci 3 se rovněž vztahuje na částky, které byly pro účely téže operace vyplaceny již v předchozích letech.
5. V případě, že celkové posouzení na základě kritérií uvedených v odstavci 3 vede ke zjištění závažného nesouladu, podpora je zamítnuta nebo v plné výši odňata. Příjemce je navíc během kalendářního roku zjištění nesouladu a během následujícího kalendářního roku vyloučen ze stejného opatření nebo typu operace v rámci téhož opatření.
6. Pokud se prokáže, že příjemce poskytl za účelem získání podpory nepravdivé důkazy nebo že vlastní nedbalostí neposkytl potřebné informace, podpora je zamítnuta nebo v plné výši odňata. Příjemce je navíc během kalendářního roku zjištění nesouladu a během následujícího kalendářního roku vyloučen ze stejného opatření nebo typu operace v rámci téhož opatření.
7. Pokud v průběhu tří kalendářních let následujících po kalendářním roce, ve kterém bylo zjištěno, že odnětí podpory a správní sankce uvedené v odstavcích 1, 2, 4, 5 a 6 nebude možné plně vyrovnat v souladu s pravidly stanovenými Komisí na základě čl. 57 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013, nevyrovnaný zůstatek se zruší.
Článek 36
Pozastavení podpory
Platební agentura může v souvislosti s některými náklady podporu pozastavit, je-li zjištěn nesoulad, který vedl k uložení správní sankce. Platební agentura toto pozastavení zruší, jakmile příjemce příslušnému orgánu uspokojivě prokáže, že situaci napravil. Pozastavení podpory netrvá déle než tři měsíce. Členské státy rovněž mohou v závislosti na typu operací a účincích příslušného nesouladu stanovit i kratší maximální lhůtu.
Platební agentura může podporu pozastavit pouze v případě, kdy nesouladem není dotčeno dosažení obecného účelu dotčené operace a kdy lze předpokládat, že příjemce bude schopen situaci v rámci vymezené maximální lhůty napravit.
HLAVA IV
KONTROLNÍ SYSTÉM A SPRÁVNÍ SANKCE VE VZTAHU K PODMÍNĚNOSTI
KAPITOLA I
ZACHOVÁNÍ STÁLÝCH PASTVIN
Článek 37
Povinnosti týkající se stálých pastvin
1. Je-li zjištěno, že poměr uvedený v čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 1122/2009 se v roce 2014 na vnitrostátní nebo regionální úrovni snížil, může dotyčný členský stát stanovit příjemcům žádajícím o některou podporu v rámci režimů přímých plateb v roce 2015 povinnost, aby bez předchozího povolení nepřeměňovali půdu pokrytou stálými pastvinami.
Pokud se zjistí, že se tento poměr v roce 2014 snížil o více než 5 %, dotyčný členský stát tuto povinnost stanoví.
Jestliže je povolení uvedené v prvním a druhém pododstavci podmíněno vyčleněním určité plochy půdy jako stálé pastviny, tato půda se odchylně od definice stanovené v čl. 2 druhém pododstavci bodě 2 nařízení (ES) č. 1122/2009 považuje za stálou pastvinu od prvního dne přeměny. Tato plocha musí být využívána k pěstování trav nebo jiných zelených pícnin po dobu pěti po sobě jdoucích let ode dne přeměny.
2. Povinnost příjemců stanovená v odstavci 1 se nepoužije, pokud příjemci vytvořili půdu pokrytou stálými pastvinami v souladu s nařízeními Rady (EHS) č. 2078/92 (22), (ES) č. 1257/1999 (23) a (ES) č. 1698/2005.
3. Je-li zjištěno, že splnění povinnosti uvedené v čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 1122/2009 nelze v roce 2014 zajistit, stanoví dotyčný členský stát kromě opatření, která mají být přijata podle odstavce 1 tohoto článku, na vnitrostátní nebo regionální úrovni příjemcům žádajícím o podporu v rámci některého z režimů přímých plateb v roce 2015 povinnost, aby půdu opětovně přeměnili na půdu pokrytou stálými pastvinami.
První pododstavec se vztahuje pouze na příjemce, kteří mají k dispozici půdu, která byla přeměněna z půdy pokryté stálými pastvinami na půdu určenou k jiným účelům.
První pododstavec se vztahuje na plochu půdy takto přeměněnou od prvního dne 24měsíčního období předcházejícího poslednímu dni pro podání jednotných žádostí v dotčeném členském státě v souladu s čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1122/2009.
V takovém případě zemědělci opětovně přemění určitý procentní podíl této plochy na stálou pastvinu nebo vyčlení plochu o této rozloze jako stálou pastvinu. Tento procentní podíl se vypočítá na základě rozlohy plochy takto přeměněné zemědělcem a rozlohy plochy nezbytné k opětovnému nastolení rovnováhy.
Pokud však byla tato plocha po své přeměně na půdu určenou k jiným účelům převedena, první pododstavec se použije jedině tehdy, pokud k převodu došlo po 6. květnu 2004.
Plochy opětovně přeměněné na stálou pastvinu nebo vyčleněné jako stálá pastvina se odchylně od čl. 2 druhého pododstavce bodu 2 nařízení (ES) č. 1122/2009 považují za „stálé pastviny“ od prvního dne opětovné přeměny nebo vyčlenění. Takové plochy musí být užívány k pěstování trav nebo jiných zelených pícnin po dobu pěti po sobě jdoucích let ode dne přeměny.
4. Odstavce 1 a 3 se použijí pouze během roku 2015.
5. Členské státy provedou v letech 2015 a 2016 kontroly s cílem zajistit soulad s odstavci 1 a 3.
KAPITOLA II
VÝPOČET A UPLATŇOVÁNÍ SPRÁVNÍCH SANKCÍ
Článek 38
Obecná pravidla týkající nesouladu
1. Pro účely této kapitoly se „opakováním“ nesouladu rozumí nesoulad s tímtéž požadavkem nebo s toutéž normou zjištěný více než jednou v průběhu tří po sobě jdoucích kalendářních let, pokud byl příjemce o předchozím nesouladu již informován a měl případně možnost přijmout nezbytná opatření k jeho nápravě. Pro účely stanovení toho, že došlo k opakování nesouladu, se zohlední případy nesouladu zjištěné podle nařízení (ES) č. 1122/2009, přičemž se zejména standardy pro dobrý zemědělský a environmentální stav půdy (DZES) 3 uvedené v příloze II nařízení (EU) č. 1306/2013 považují za rovnocenné povinným požadavkům na hospodaření (PPH) 2 uvedeným v příloze II nařízení (ES) č. 73/2009 ve znění platném k 21. prosinci 2013.
2. „Rozsah“ nesouladu se určí s přihlédnutím zejména k tomu, zda má dalekosáhlý dopad nebo zda se omezuje na samotný zemědělský podnik.
3. „Závažnost“ nesouladu závisí zejména na tom, jak významné jsou jeho důsledky s ohledem na cíle dotčeného požadavku nebo normy.
4. Zda je nesoulad „trvalý“, závisí zejména na době, po kterou účinek trvá, nebo na možnosti tento účinek přiměřenými prostředky ukončit.
5. Pro účely této kapitoly se za „zjištěné“ považují případy nesouladu, které vyplynou z jakékoli kontroly provedené v souladu s tímto nařízením nebo na které byl jakýmkoli jiným způsobem upozorněn příslušný kontrolní orgán nebo případně platební agentura.
Článek 39
Výpočet a uplatnění správních sankcí v případě nedbalosti
1. Pokud ke zjištěnému nesouladu došlo z nedbalosti příjemce, uplatní se snížení. Toto snížení zpravidla činí 3 % celkové částky vyplývající z plateb a ročních prémií uvedených v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013.
Platební agentura však může na základě posouzení významu nesouladu uvedeného příslušným kontrolním orgánem v hodnotící části kontrolní zprávy s přihlédnutím ke kritériím uvedeným v čl. 38 odst. 1 až 4 rozhodnout buď o snížení uvedeného procentního podílu na 1 %, nebo o jeho zvýšení na 5 % celkové částky uvedené v prvním pododstavci, anebo v případech, kdy ustanovení vztahující se k dotčenému požadavku nebo standardu připouštějí možnost dále se zjištěným nesouladem nezabývat, nebo v případech, ve kterých je poskytována podpora podle čl. 17 odst. 5 a 6 nařízení (EU) č. 1305/2013, neuložit snížení vůbec.
2. Pokud se členský stát rozhodne neuplatnit správní sankci podle čl. 97 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013 a příjemce situaci nenapraví ve lhůtě stanovené příslušným orgánem, správní sankce se uplatní.
Příslušný orgán lhůtu stanoví nejpozději na konec roku následujícího po roce, v němž došlo ke zjištění.
3. Pokud členský stát využije možnosti stanovené v čl. 99 odst. 2 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1306/2013 a příjemce situaci nenapraví ve lhůtě stanovené příslušným orgánem, uplatní se zpětně za rok prvního zjištění nesouladu, kdy byl použit systém včasného varování, snížení nejméně o 1 % stanovené v odstavci 1 tohoto článku, jestliže se zjistí, že nesoulad nebyl odstraněn během období nejvýše tří po sobě jdoucích kalendářních let počítaných od začátku uvedeného roku.
Příslušný orgán lhůtu stanoví nejpozději na konec roku následujícího po roce, v němž došlo ke zjištění.
Nesoulad, který příjemce odstranil ve stanovené lhůtě, se nepovažuje za nesoulad pro účely stanovení toho, zda došlo k jeho opakování v souladu s odstavcem 4.
4. Aniž jsou dotčeny případy úmyslného nesouladu, snížení, které se má uplatnit při prvním opakování téhož nesouladu podle odstavce 1, se vynásobí koeficientem tři.
V případě dalších opakování se koeficientem tři vynásobí vždy výsledek snížení stanovený za předchozí opakování. Maximální snížení však nepřekročí 15 % celkové částky uvedené v odstavci 1.
Po dosažení maximálního procentního podílu ve výši 15 % sdělí platební agentura dotčenému příjemci, že bude-li tentýž nesoulad zjištěn znovu, bude se mít za to, že příjemce jednal úmyslně ve smyslu článku 40.
Článek 40
Výpočet a uplatnění správních sankcí v případě úmyslného nesouladu
Pokud se zjištěného nesouladu dopustil příjemce úmyslně, uplatní se na celkovou částku uvedenou v čl. 39 odst. 1 snížení, které činí zpravidla 20 % této celkové částky.
Platební agentura však může na základě posouzení významu nesouladu uvedeného příslušným kontrolním orgánem v hodnotící části kontrolní zprávy s ohledem na kritéria uvedená v čl. 38 odst. 1 až 4 rozhodnout o snížení tohoto procentního podílu na nejméně 15 %, nebo o jeho zvýšení až na 100 % celkové částky.
Článek 41
Kumulace správních sankcí
Pokud případ nesouladu ve smyslu čl. 2 odst. 1 druhého pododstavce bodu 2 písm. b) zároveň představuje nesoulad ve smyslu čl. 2 odst. 1 druhého pododstavce bodu 2 písm. a), správní sankce se uplatní v souladu s pravidly stanovenými Komisí na základě čl. 77 odst. 8 písm. a) nařízení (EU) č. 1306/2013.
HLAVA V
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 42
Přechodná pravidla týkající se podmíněnosti
1. Pokud jde o povinnosti v oblasti podmíněnosti, které se vztahují na příjemce opatření zavedených podle nařízení (ES) č. 1698/2005, použijí se pravidla o kontrolním systému a správních sankcích stanovená v tomto nařízení a v prováděcích aktech přijatých Komisí na základě nařízení (EU) č. 1306/2013.
2. V případech nesouladu s povinnostmi v oblasti podmíněnosti, na něž nebyly uplatněny správní sankce, protože se na ně vztahovalo pravidlo de minimis podle čl. 23 odst. 2 nařízení (ES) č. 73/2009 nebo podle čl. 51 odst. 2 nařízení (EU) č. 1698/2005, se použije ustanovení čl. 97 odst. 3 druhého pododstavce nařízení č. 1306/2013 s ohledem na povinnost kontrolního orgánu přijmout opatření nezbytná k ověření toho, že příjemce zjištěný nesoulad odstranil.
Článek 43
Zrušení
Nařízení (ES) č. 1122/2009 a (EU) č. 65/2011 se zrušují s účinkem ode dne 1. ledna 2015.
Uvedená nařízení se však nadále použijí na:
a)
žádosti o podporu v souvislosti s přímými platbami podané za prémiová období počínající přede dnem 1. ledna 2015;
b)
žádosti o platbu podané za rok 2014 a
c)
kontrolní systém a správní sankce, pokud jde o povinnosti zemědělců v oblasti podmíněnosti podle článků 85 t a 103z nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 (24).
Článek 44
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se na žádosti o podporu nebo žádosti o platbu, které se týkají roku podání žádosti nebo prémiových období počínajících dnem 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. března 2014.
KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) nr 640/2014
av den 11 mars 2014
om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1306/2013 vad gäller det integrerade administrations- och kontrollsystemet och villkor för avslag på eller indragning av betalningar samt administrativa sanktioner som gäller för direktstöd, landsbygdsutvecklingsstöd och tvärvillkor
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1306/2013 av den 17 december 2013 om finansiering, förvaltning och övervakning av den gemensamma jordbrukspolitiken och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 352/78, (EG) nr 165/94, (EG) nr 2799/98, (EG) nr 814/2000, (EG) nr 1290/2005 och (EG) nr 485/2008 (1), särskilt artiklarna 63.4, 64.6, 72.5, 76, 77.7, 93.4, 101.1 och 120, och
av följande skäl:
(1)
Förordning (EU) nr 1306/2013 upphäver och ersätter, bland andra, rådets förordning (EG) nr 1290/2005 (2). Förordning (EU) nr 1306/2013 ger kommissionen befogenhet att anta delegerade akter och genomförandeakter. För att säkerställa att systemet fungerar i den nya rättsliga ramen behöver vissa regler antas genom sådana akter. Dessa akter bör särskilt ersätta reglerna i kommissionens förordning (EG) nr 1122/2009 (3).
(2)
Framför allt bör regler fastställas för att komplettera vissa icke väsentliga delar av förordning (EU) nr 1306/2013 vad gäller det integrerade administrations- och kontrollsystemets funktion (nedan kallat det integrerade systemet), tidsfristerna för inlämning av stödansökningar och stödanspråk, villkoren för helt eller delvist avslag på stöd eller hel eller delvis indragning av felaktigt stöd samt fastställandet av administrativa sanktioner för felaktigheter som rör villkor för att få stöd inom ordningar som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1307/2013 (4) och villkor för att få stöd inom åtgärder för landsbygdsutveckling som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1305/2013 (5) samt regler om bevarandet av permanent betesmark och beräkningen av administrativa sanktioner som rör tvärvillkoren.
(3)
Utöver de definitioner som ges i förordningarna (EU) nr 1305/2013 och (EU) nr 1307/2013 behövs kompletterande definitioner för att säkerställa ett harmoniserat genomförande av det integrerade systemet. Vidare är det nödvändigt att definiera vissa termer som gäller tvärvillkorsregler.
(4)
Tillämpningen av administrativa sanktioner och avslag eller indragningar av stöd i enlighet med denna förordning bör inte hindra medlemsstaterna från att tillämpa nationella straffrättsliga påföljder, om sådana förskrivs i den nationella lagstiftningen.
(5)
I artikel 2.2 i förordning (EU) nr 1306/2013 definieras vissa fall av force majeure och exceptionella omständigheter som får godkännas av medlemsstaterna. Kompletterande regler bör fastställas som gör det möjligt för medlemsstaterna att godkänna fall av force majeure och exceptionella omständigheter i samband med direktstöd, landsbygdsutvecklingsstöd och tvärvillkor. Det bör fastställas en tidsfrist inom vilken stödmottagaren ska anmäla sådana fall.
(6)
Det behövs också kompletterande regler om det identifieringssystem för jordbruksskiften som medlemsstaterna ska tillämpa enligt artikel 70 i förordning (EU) nr 1306/2013. Enligt samma bestämmelse ska datoriserade geografiska informationssystem (GIS) användas. Det är nödvändigt att klargöra vilka grundläggande krav och kvalitetsmål systemet bör uppfylla och vilka särskilda uppgifter som bör finnas tillgängliga i GIS för att säkerställa effektiva administrativa korskontroller. Därför bör identifieringssystemet för jordbruksskiften uppdateras regelbundet för att utesluta element och arealer som uppenbart är ej stödberättigande. För att undvika instabilitet i systemet bör medlemsstater dock ges flexibilitet vad gäller små ändringar av den maximala stödberättigande arealen som har sin grund i osäkerhet i fototolkningen, bland annat orsakad av referensskiftenas form och förhållanden.
(7)
För att medlemsstaterna proaktivt ska kunna identifiera eventuella svagheter i systemet och vidta avhjälpande åtgärder när så krävs bör kvaliteten på identifieringssystemet för jordbruksskiften bedömas varje år.
(8)
För att se till att ordningen för grundstöd och relaterade stöd enligt avdelning III i förordning (EU) nr 1307/2013 tillämpas på rätt sätt bör medlemsstaterna upprätta ett system för identifiering och registrering av stödrätter som garanterar att stödrätterna är spårbara och som gör det möjligt att, bland annat, göra korskontroller mellan de arealer som deklarerats för grundstöd och de stödrätter som varje jordbrukare har tillgång till samt mellan själva stödrätterna.
(9)
För att säkerställa effektiv kontroll och för att undvika att samma stödansökan lämnas in till olika utbetalande organ inom en och samma medlemsstat, bör medlemsstaterna se till att de har ett enhetligt system för registrering av identiteten på de jordbrukare som lämnar in stödansökningar inom ramen för det integrerade systemet.
(10)
Erfarenheten har visat att vissa landskapselement på åkrarna, särskilt häckar, diken och stenmurar, bör betraktas som en del av den stödberättigande arealen för arealrelaterade direktstöd. Det är nödvändigt att definiera vilken bredd som är godtagbar för landskapselementen på åkern. När det gäller särskilda miljöbehov bör medlemsstaterna ges en viss flexibilitet vad beträffar de gränser som ska beaktas när de regionala avkastningarna fastställts med avseende på tidigare arealersättningar för jordbruksgrödor. Medlemsstaterna bör emellertid få använda en annan metod för permanent gräsmark med spridda landskapselement och träd när denna möjlighet inte är tillämplig.
(11)
Med hänsyn till deras betydelse för hållbart jordbruk bör alla landskapselement som omfattas av kraven och normerna i bilaga II till förordning (EU) nr 1306/2013 och som ingår i ett jordbruksskiftes totala areal betraktas som stödberättigande.
(12)
För jordbruksskiften som upptas av åkermark eller av permanent gräsmark där det förekommer träd bör det fastställas villkor för förekomsten av träd på dessa arealer och deras inverkan på arealernas stödberättigande. Av rättssäkerhetsskäl bör det fastställas en maximal trädtäthet som ska definieras av medlemsstaterna på grundval av traditionella odlingsmetoder, naturförhållanden och miljöskäl.
(13)
I förenklingssyfte och för att underlätta observation och kontroll av direktstöd bör medlemsstaterna ha möjlighet att tillämpa ett pro rata-system för att fastställa den stödberättigande arealen av permanent gräsmark med spridda icke stödberättigande element, t.ex. landskapselement och träd, andra än landskapselement som omfattas av kraven och normerna i bilaga II till förordning (EU) nr 1306/2013. Den stödberättigande arealen fastställs för varje referensskifte enligt förbestämda tröskelvärden för homogena landtäcketyper. Spridda element upp till en viss procentandel av referensskiftet kan anses ingå i den stödberättigande arealen. Därför bör det anges att inga avdrag behöver göras för spridda element i den första kategorin motsvarande den lägsta procentandelen icke stödberättigande areal.
(14)
Det bör fastställas regler för vad som gäller i de fall då den sista dagen för inlämning av ansökningar, anspråk, handlingar eller ändringar är en helgdag, lördag eller söndag.
(15)
Det är av yttersta vikt att tidsfristerna för inlämning av stödansökningar, stödanspråk och andra deklarationer, för ändring av arealrelaterade stödansökningar eller stödanspråk och för inlämning av eventuella styrkande handlingar eller avtal hålls, så att de nationella myndigheterna kan planera och därefter utföra effektiva kontroller av att stödansökningarna, stödanspråken och övriga handlingar är korrekta. Det bör därför införas regler om tidsfrister inom vilka sena ansökningar kan godtas. För att förmå stödmottagarna att hålla tidsfristerna, bör en avskräckande minskning göras vid sen inlämning, såvida inte förseningen beror på force majeure eller exceptionella omständigheter.
(16)
Det är av avgörande betydelse att stödmottagarna i tid lämnar in sina ansökningar om tilldelning av stödrätter eller, i tillämpliga fall, om ökning av stödrätternas värde, så att medlemsstaterna i sin tur kan fastställa stödrätterna i tid. Sena ansökningar bör därför endast godtas inom samma utökade tidsfrister som gäller för andra sena stödansökningar. En avskräckande minskning bör också göras, såvida inte förseningen beror på force majeure eller exceptionella omständigheter.
(17)
Stödmottagare som underrättar de behöriga nationella myndigheterna om felaktiga stödansökningar eller stödanspråk bör, oavsett när detta sker och oavsett anledningen till felaktigheten, inte drabbas av bli föremål för administrativa sanktioner, såvida inte stödmottagaren har informerats om den behöriga myndighetens avsikt att utföra en kontroll på plats eller myndigheten redan har underrättat stödmottagaren om felaktigheter i stödansökan eller stödanspråket.
(18)
Det bör antas kompletterande regler om beräkningsgrunden för arealrelaterade stödordningar och arealrelaterade stödåtgärder, och om beräkningsgrunden för frivilligt kopplat stöd, på grundval av ansökningar om djurstöd enligt stödordningarna för djurstöd, eller stöd till landsbygdsutveckling, på grundval av stödanspråk enligt djurrelaterade stödåtgärder.
(19)
Administrativa sanktioner bör fastställas med beaktande av principerna om avskräckning och proportionalitet och de särskilda problem som är kopplade till fall av force majeure och exceptionella omständigheter. Administrativa sanktioner bör anpassas efter hur allvarlig felaktigheten är och bör gå så långt som till fullständig uteslutning från en eller flera arealrelaterade stödordningar eller arealrelaterade stödåtgärder under en viss tid. De bör ta hänsyn till de olika stödordningarnas eller stödåtgärdernas särdrag vad gäller kriterier för stödberättigande, åtaganden och andra skyldigheter eller möjligheten att en stödmottagare inte deklarerar alla sina arealer i avsikt att på ett konstlat sätt uppfylla villkoret för att undantas från skyldigheterna om förgröning. De administrativa sanktionerna enligt denna förordning bör anses vara tillräckligt avskräckande för att motverka avsiktliga felaktigheter.
(20)
För att göra det möjligt för medlemsstaterna att utföra kontroller effektivt, särskilt när det gäller kontroller av tvärvillkoren, är det nödvändigt att införa en skyldighet för stödmottagarna att deklarera alla arealer de förfogar över, även sådana för vilka de inte söker stöd i enlighet med artikel 72.1 a i förordning (EU) nr 1306/2013.
(21)
För att fastställa stödberättigande arealer och beräkna de tillämpliga minskningarna är det nödvändigt att definiera vilka arealer som ingår i samma odlingsgrupp. En areal bör räknas flera gånger om den är föremål för stödansökningar enligt mer än en stödordning eller stödåtgärd. När det gäller förgröning är det dock nödvändigt att skilja mellan odlingsgrupper.
(22)
För att stöd ska kunna betalas ut inom ordningen för grundstöd krävs att antalet stödrätter är lika stort som antalet stödberättigande hektar. För denna ordning är det således lämpligt att föreskriva att beräkningen av stödet, i de fall då antalet deklarerade stödrätter och den deklarerade arealen inte stämmer överens, bör baseras på den lägre siffran. För att motverka att stöd beräknas på grundval av icke-existerande stödrätter bör det föreskrivas att det antal stödrätter som används för beräkningen inte får överstiga det antal stödrätter som stödmottagaren förfogar över.
(23)
Felaktigheter i arealstödsansökningar och/eller stödanspråk avser vanligtvis delar av arealer. För högt deklarerade skiften kan därför räknas av mot för lågt deklarerade skiften inom samma odlingsgrupp. Det bör föreskrivas att administrativa sanktioner blir tillämpliga först när en viss toleransmarginal överskridits.
(24)
När det gäller stödansökningar och/eller stödanspråk för arealrelaterade stöd är dessutom skillnaderna mellan den totala areal som deklareras i stödansökan och/eller stödanspråket och den totala areal som fastställs som stödberättigande ofta obetydliga. För att undvika ett stort antal mindre justeringar av ansökningarna bör det föreskrivas att en stödansökan och/eller ett stödanspråk inte behöver justeras till den fastställda arealen såvida inte skillnaden överstiger en viss nivå.
(25)
Med tanke på särdragen i stödordningen för bomull bör det fastställas särskilda bestämmelser för administrativa sanktioner för den ordningen.
(26)
Administrativa sanktioner vid avsiktliga eller genom försummelse uppkomna felaktigheter avseende kraven för stödberättigande bör fastställas med beaktande av principerna om avskräckning och proportionalitet för fall då en stödmottagare som ansöker inom ordningen för unga jordbrukare inte uppfyller sina skyldigheter.
(27)
Det bör fastställas administrativa sanktioner för stödordningarna för djurstöd och de djurrelaterade stödåtgärderna, med beaktande av principerna om avskräckning och proportionalitet och särskilda problem kopplade till naturliga omständigheter. De administrativa sanktionerna bör anpassas efter hur allvarlig felaktigheten är och bör gå så långt som till fullständig uteslutning från en eller flera stödordningar eller stödåtgärder under en viss tid. De bör ta hänsyn till de olika stödordningarnas och stödåtgärdernas särdrag vad gäller kriterierna för stödberättigande. De administrativa sanktionerna enligt denna förordning bör fastställas på en tillräckligt avskräckande nivå för att motverka avsiktligt höga deklarationer.
(28)
När det gäller stödansökningar enligt stödordningarna för djurstöd och stödanspråk enligt djurrelaterade stödåtgärder, leder felaktigheter till att djuret i fråga inte blir stödberättigande. Stödet bör minskas från och med det första djuret för vilket felaktigheter konstateras, men den administrativa sanktionen bör, oberoende av minskningens storlek, bli lindrigare när felaktigheter konstateras för högst tre djur. I alla andra fall bör den administrativa sanktionens stränghet bero på andelen djur för vilka felaktigheter konstateras.
(29)
Som en allmän regel bör medlemsstaterna vidta de ytterligare åtgärder som behövs för att säkerställa att det integrerade systemet fungerar väl. Medlemsstaterna bör ha rätt att införa ytterligare nationella sanktioner om så krävs.
(30)
Den möjlighet att göra korrigeringar utan att det leder till administrativa sanktioner som föreskrivs för stödansökan och stödanspråk bör också gälla för felaktiga uppgifter som förekommer i databasen avseende deklarerade nötkreatur för vilka sådana felaktigheter innebär att ett kriterium för stödberättigande inte uppfylls, såvida inte stödmottagaren har informerats om den behöriga myndighetens avsikt att genomföra en kontroll på plats eller myndigheten redan har informerat stödmottagaren om felaktigheter i stödansökan eller stödanspråket.
(31)
Avslag och indragningar av stöd och administrativa sanktioner bör fastställas för landsbygdsutvecklingsstöd med beaktande av principerna om avskräckning och proportionalitet. Avslag och indragningar av stöd bör anpassas efter felaktighetens allvar, omfattning, varaktighet och upprepning. Avslag och indragningar av stöd samt administrativa sanktioner bör, när det gäller kriterier för stödberättigande, åtaganden och andra skyldigheter, ta hänsyn till särdragen i de olika stödåtgärderna. Vid allvarliga felaktigheter eller om stödmottagaren lämnat oriktiga uppgifter för att få stöd, bör stödet avslås och en administrativ sanktion bör tillämpas. Administrativa sanktioner bör gå så långt som till fullständig uteslutning från en eller flera stödåtgärder eller typer av insatser under en viss tid.
(32)
Vad gäller stödåtgärder för landsbygdsutveckling bör de administrativa sanktionerna inte påverka möjligheten att tillfälligt upphäva det stöd som berörs av felaktigheten. Regler bör fastställas för att definiera fall där stödmottagaren kan förväntas åtgärda felaktigheten inom rimlig tid.
(33)
I artikel 93.3 i förordning (EU) nr 1306/2013 föreskrivs, för åren 2015 och 2016, att reglerna om tvärvillkor även omfattar bibehållande av permanent betesmark. Det bör i detta sammanhang specificeras att medlemsstaterna bör fortsätta att fullgöra sina skyldigheter under 2015 och 2016 i enlighet med den andel permanent betesmark som fastställdes 2014.
(34)
Av tydlighetsskäl och för att fastställa en harmoniserad bas för bedömningen av felaktigheter och för beräkningen och tillämpningen av administrativa sanktioner utifrån tvärvillkoren är det nödvändigt att förtydliga begreppen upprepning, omfattning, allvar och varaktighet. Det är också nödvändigt att förtydliga i vilka fall en felaktighet kan betraktas som fastställd.
(35)
Administrativa sanktioner vid felaktigheter som avser tvärvillkoren bör fastställas med beaktande av proportionalitetsprincipen. De bör endast tillämpas i de fall då en jordbrukare har agerat försumligt eller avsiktligt och bör anpassas efter hur allvarlig felaktigheten är.
(36)
Utöver att de administrativa sanktionerna graderas i enlighet med proportionalitetsprincipen, bör det när det gäller tvärvillkoren föreskrivas att upprepade överträdelser av ett och samma tvärvillkor från och med en viss tidpunkt, och efter det att jordbrukaren har varnats, bör betraktas som en avsiktlig felaktighet.
(37)
För de särskilda fall då en medlemsstat använder sig av möjligheten att inte tillämpa administrativa sanktioner vid felaktigheter enligt artiklarna 97.3 och 99.2 i förordning (EU) nr 1306/2013 bör det fastställas krav på hur felaktigheten i fråga bör åtgärdas.
(38)
Vad gäller systemet för tidig varning som avses i artikel 99.2 i förordning (EU) nr 1306/2013 bör, i de fall då stödmottagaren inte fullgör sin skyldighet att vidta korrigerande åtgärder, minskningen tillämpas retroaktivt för det år då systemet för tidig varning tillämpades. Vid beräkningen av de administrativa sanktionerna bör i tillämpliga fall hänsyn också tas till huruvida felaktigheten upprepas under det efterföljande kontrollåret. För att säkerställa stödmottagarnas rättssäkerhet bör det fastställas en tidsfrist för retroaktiv tillämpning av administrativa sanktioner.
(39)
I fråga om stödmottagare som omfattas av fleråriga insatser som inletts inom landsbygdsprogram godkända i enlighet med rådets förordning (EG) nr 1698/2005 (6) och som omfattas av tvärvillkor bör det fastställas att det nya kontrollsystemet och de nya administrativa sanktionerna gäller, för att minska den administrativa bördan för de nationella myndigheter som ansvarar för kontroll av efterlevnaden och för att förenkla förfarandena.
(40)
Vad gäller felaktigheter som avser tvärvillkoren, för vilka administrativa sanktioner inte tillämpades eftersom de som omfattades av regeln om stöd av mindre betydelse enligt rådets förordning (EG) nr 73/2009 (7) eller förordning (EG) nr 1698/2005, men som medlemsstaterna måste se till att stödmottagarna åtgärdar, bör övergångsbestämmelser fastställas för att säkerställa överensstämmelse mellan det krav på uppföljning som fanns innan förordning (EU) nr 1306/2013 trädde i kraft och de nya reglerna om detta i den förordningen.
(41)
Av tydlighetsskäl och av rättssäkerhetsskäl bör förordning (EG) nr 1122/2009 upphöra att gälla. Även kommissionens förordning (EU) nr 65/2011 (8) bör upphöra att gälla.
(42)
Med beaktande av artikel 119.1 andra stycket i förordning (EU) nr 1306/2013 bör den här förordningen tillämpas på stödansökningar och stödanspråk som avser regleringsår eller bidragsperioder som inleds från och med den 1 januari 2015.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
AVDELNING I
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
Artikel 1
Tillämpningsområde
I denna förordning fastställs bestämmelser som kompletterar vissa icke väsentliga delar av förordning (EU) nr 1306/2013 i fråga om följande:
a)
Villkor för helt eller delvist avslag på stöd eller hel eller delvis indragning av stöd.
b)
Identifiering av den administrativa sanktionen och fastställande av den särskilda sats som ska tillämpas.
c)
Identifiering av de fall där administrativa sanktioner inte tillämpas.
d)
Regler om perioder, datum och tidsfrister när den sista dagen för inlämning av ansökningar eller ändringar är en helgdag, lördag eller söndag.
e)
Särskilda definitioner som krävs för att säkerställa ett harmoniserat genomförande av det integrerade systemet.
f)
Grundläggande inslag och tekniska regler för identifieringssystemet för jordbruksskiften och identifiering av stödmottagarna.
g)
Grundläggande inslag, tekniska regler och kvalitetskrav för systemet för identifiering och registrering av stödrätter.
h)
Grunden för beräkning av stöd, inbegripet regler om hur vissa fall där stödberättigande arealer innefattar landskapselement eller träd ska hanteras.
i)
Ytterligare regler för mellanhänder, såsom instanser, organ och organisationer, som deltar i förfarandet för beviljande av stöd.
j)
Bibehållandet av permanent betesmark i samband med tvärvillkor.
k)
En enhetlig grund för beräkningen av administrativa sanktioner inom ramen för tvärvillkoren.
l)
Villkor för tillämpning och beräkning av de administrativa sanktionerna inom ramen för tvärvillkoren.
m)
Ett tillägg till de regler som föreskrivs i förordning (EU) nr 1306/2013 för att säkerställa en smidig övergång från de upphävda reglerna till de nya reglerna.
Artikel 2
Definitioner
1. För tillämpningen av det integrerade system som avses i artikel 67.1 i förordning (EU) nr 1306/2013 ska de definitioner gälla som fastställs i artikel 4.1 i förordning (EU) nr 1307/2013 och i artikel 67.4 i förordning (EU) nr 1306/2013.
Dessutom gäller följande definitioner:
1. stödmottagare : en jordbrukare enligt definitionen i artikel 4.1 a i förordning (EU) nr 1307/2013 och som avses i artikel 9 i samma förordning, en stödmottagare som omfattas av tvärvillkor i den mening som avses i artikel 92 i förordning (EU) nr 1306/2013 och/eller en stödmottagare som får landsbygdsstöd enligt artikel 2.10 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 (9).
2. felaktighet :
a)
när det gäller kriterier för stödberättigande, åtaganden eller andra skyldigheter som rör villkoren för beviljande av stöd enligt artikel 67.2 i förordning (EU) nr 1306/2013 - varje form av bristande efterlevnad av dessa, eller
b)
när det gäller tvärvillkor, bristande efterlevnad av de föreskrivna verksamhetskraven enligt unionslagstiftningen, de nationella normer för god jordbrukshävd och goda miljöförhållanden som definierats av medlemsstaterna i enlighet med artikel 94 förordning (EU) nr 1306/2013 eller bestämmelserna om bibehållande av permanent betesmark som avses i artikel 93.3 i den förordningen.
3. ansökan om landsbygdsstöd : ansökan om stöd eller om att ingå i en åtgärd i enlighet med förordning (EU) nr 1305/2013.
4. stödanspråk : stödmottagarens ansökan om utbetalning från de nationella myndigheterna i enlighet med förordning (EU) nr 1305/2013.
5. annan deklaration : alla deklarationer eller handlingar, utom ansökningar om landsbygdsstöd och stödanspråk, som ska lämnas in eller innehas av en stödmottagare eller en tredje part för att uppfylla de specifika kraven för vissa landsbygdsutvecklingsåtgärder.
6. landsbygdsutvecklingsåtgärder inom det integrerade systemet : stödåtgärder som beviljas i enlighet med artikel 21.1 a och b och artiklarna 28-31, 33, 34 och 40 i förordning (EU) nr 1305/2013, och i tillämpliga fall, i enlighet med artikel 35.1 b och c i förordning (EU) nr 1303/2013, med undantag för de åtgärder som avses i artikel 28.9 i förordning (EU) nr 1305/2013 samt åtgärder enligt artikel 21.1 a och b i den förordningen vad gäller etableringskostnader.
7. systemet för identifiering och registrering av djur : det system för identifiering och registrering av nötkreatur som inrättas genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1760/2000 (10) och/eller det system för identifiering och registrering av får och getter som inrättas genom rådets förordning (EG) nr 21/2004 (11).
8. öronmärke : det öronmärke för att identifiera enskilda nötkreatur som avses i artiklarna 3 a och 4 i förordning (EG) nr 1760/2000 och/eller det öronmärke för att identifiera enskilda får och getter som avses i punkt A.3 i bilagan till förordning (EG) nr 21/2004.
9. elektronisk djurdatabas : den databas som avses i artiklarna 3 b och 5 i förordning (EG) nr 1760/2000 och/eller det centrala register eller den elektroniska databas som avses i artiklarna 3.1 d, 7 och 8 i förordning (EG) nr 21/2004.
10. djurpass : det pass för djur som avses i artiklarna 3 c och 6 i förordning (EG) nr 1760/2000.
11. register : i samband med djur - det register som förs av djurhållare i enlighet med artiklarna 3 d och 7 i förordning (EG) nr 1760/2000 och/eller det register som avses i artiklarna 3.1 b och 5 i förordning (EG) nr 21/2004.
12. identifieringskod : den identifieringskod som avses i artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1760/2000 och/eller de koder som avses i punkt A.2 i bilagan till förordning (EG) nr 21/2004.
13. djurbidragsordningen : frivilligt kopplat stöd enligt avdelning IV kapitel 1 i förordning (EU) nr 1307/2013, inom vilken det årliga stödet beviljas inom fastställda kvantitativa gränser och grundas på ett fastställt antal djur.
14. djurrelaterade stödåtgärder : landsbygdsutvecklingsåtgärder eller typer av insatser inom vilka stödet baseras på det deklarerade antalet djur eller det deklarerade antalet djurenheter.
15. ansökan om djurbidrag : ansökan om utbetalning av stöd, inom vilken det årliga stödet beviljas inom fastställda kvantitativa gränser och grundas på ett fastställt antal djur, inom ramen för det frivilligt kopplade stöd som föreskrivs i avdelning IV kapitel 1 i förordning (EU) nr 1307/2013.
16. deklarerade djur : djur som omfattas av en ansökan om djurbidrag inom ramen för djurbidragsordningen eller ett stödanspråk avseende en djurrelaterad stödåtgärd.
17. potentiellt stödberättigande djur : djur som på förhand potentiellt uppfyller kriterierna för stödberättigande inom djurbidragsordningen eller stöd inom en djurrelaterad stödåtgärd under det aktuella ansökningsåret.
18. fastställt djur :
a)
inom en djurbidragsordning - ett djur som uppfyller alla villkor som föreskrivs i reglerna om beviljande av stöd, eller
b)
inom en djurrelaterad stödåtgärd - ett djur som identifierats genom administrativa kontroller eller kontroller på plats,
19. djurhållare : varje fysisk eller juridisk person som ansvarar för djur, antingen permanent eller tillfälligt, även under transport eller på en marknad.
20. arealrelaterade stödordningar : arealbaserade direktstöd i den mening som avses i artikel 67.4 b i förordning (EU) nr 1306/2013, med undantag för särskilda åtgärder inom jordbruket i unionens yttersta randområden enligt kapitel IV i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 228/2013 (12) och särskilda åtgärder inom jordbruket till förmån för de mindre Egeiska öarna enligt kapitel IV i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 229/2013 (13).
21. arealrelaterade stödåtgärder : landsbygdsutvecklingsåtgärder eller typer av insatser inom vilka stödet baseras på den deklarerade arealens storlek.
22. användning : i samband med areal - hur en areal används vad beträffar typ av gröda enligt artikel 44.4 i förordning (EU) nr 1307/2013, typ av permanent gräsmark enligt artikel 4.1 h i samma förordning, permanent betesmark enligt artikel 45.2 a i samma förordning eller arealer med annan gräsmark än permanent gräsmark och permanent betesmark, eller marktäcke eller frånvaro av gröda.
23. fastställd areal :
a)
inom arealrelaterade stödordningar - den areal för vilken samtliga kriterier för stödberättigande eller andra skyldigheter i samband med villkoren för beviljande av stöd har uppfyllts, oavsett antalet stödrätter som stödmottagaren förfogar över, eller
b)
inom arealrelaterade stödåtgärder - den areal för lotter eller skiften som identifierats genom administrativa kontroller eller kontroller på plats,
24. geografiskt informationssystem (nedan kallat GIS): de metoder för datoriserade geografiska informationssystem som avses i artikel 70 i förordning (EU) nr 1306/2013.
25. referensskifte : ett geografiskt avgränsat område som registrerats med en unik identitet i det identifieringssystem för jordbruksskiften som avses i artikel 70 i förordning (EU) nr 1306/2013.
26. geografiskt material : kartor eller andra dokument som används för överföring av GIS-innehållet mellan dem som ansöker om stöd och medlemsstaterna.
2. I avdelning IV i denna förordning ska definitionerna i avdelning VI i förordning (EU) nr 1306/2013 gälla.
Dessutom ska med normer avses de normer som fastställts av medlemsstaterna i enlighet med artikel 94 i förordning (EU) nr 1306/2013 samt skyldigheterna avseende permanent betesmark enligt artikel 93.3 i den förordningen.
Artikel 3
Tillämpning av straffrättsliga påföljder
Tillämpningen av administrativa sanktioner och avslag på eller indragningar av stöd i enlighet med denna förordning ska inte påverka tillämpningen av straffrättsliga påföljder om sådana förskrivs i nationell lagstiftning.
Artikel 4
Force majeure och exceptionella omständigheter
1. Vad gäller direktstöd ska stödmottagaren, i de fall då force majeure eller exceptionella omständigheter har hindrat denna från att uppfylla kriterierna för stödberättigande eller andra skyldigheter, behålla rätten till stöd för den areal eller de djur som var stödberättigande vid tidpunkten då den händelse som utgjorde force majeure eller de exceptionella omständigheterna inträffade.
Vad gäller stödåtgärder för landsbygdsutveckling enligt artiklarna 28, 29, 33 och 34 i förordning (EU) nr 1305/2013 ska, i de fall då force majeure eller exceptionella omständigheter har hindrat stödmottagaren från att uppfylla åtagandet, respektive utbetalning dras in proportionellt för de år då den händelse som utgör force majeure eller de exceptionella omständigheterna inträffade. Indragningen ska endast avse de delar av åtagandet för vilka extrakostnader och inkomstbortfall inte förekom innan force majeure eller exceptionella omständigheter inträffade. Ingen indragning ska tillämpas avseende kriterierna för stödberättigande och andra skyldigheter, och inga administrativa sanktioner ska tillämpas.
När det gäller övriga stödåtgärder för landsbygdsutveckling får medlemsstaterna inte kräva återbetalning, helt eller delvis, av stöd i fall av force majeure eller exceptionella omständigheter. När det gäller fleråriga åtaganden eller utbetalningar ska återbetalning av det stöd som mottagits under tidigare år inte krävas och åtagandet eller utbetalningen ska fortsätta under de följande åren i enlighet med dess ursprungliga giltighetstid.
Om en felaktighet som avser tvärvillkoren beror på force majeure eller exceptionella omständigheter ska den administrativa sanktionen enligt artikel 91.1 i förordning (EU) nr 1306/2013 inte tillämpas.
2. Fall av force majeure och exceptionella omständigheter ska, tillsammans med för den behöriga myndigheten tillfredsställande bevis, skriftligen anmälas till myndigheten inom femton arbetsdagar från den dag då stödmottagaren eller rättsinnehavaren har möjlighet att göra det.
AVDELNING II
DET INTEGRERADE ADMINISTRATIONS- OCH KONTROLLSYSTEMET
KAPITEL I
SYSTEMKRAV
Artikel 5
Identifiering av jordbruksskiften
1. Det identifieringssystem för jordbruksskiften som avses i artikel 70 i förordning (EU) nr 1306/2013 ska bygga på referensskiften. Ett referensskifte ska innehålla en markenhet som motsvarar jordbruksareal enligt definitionen i artikel 4.1 e i förordning (EU) nr 1307/2013. I förekommande fall ska ett referensskifte även inkludera arealer som avses i artikel 32.2 b i förordning (EU) nr 1307/2013 och jordbruksmark som avses i artikel 28.2 i förordning (EU) nr 1305/2013.
Medlemsstaterna ska avgränsa referensskiftet på ett sådant sätt att det säkerställs att referensskiftet är mätbart, att det möjliggör en unik och otvetydig lokalisering av varje jordbruksskifte som årligen deklareras och att det i princip är stabilt över tiden.
2. Medlemsstaterna ska också säkerställa att de jordbruksskiften som deklareras kan identifieras på ett tillförlitligt sätt. De ska i synnerhet kräva att stödansökningar och stödanspråk förses med särskilda uppgifter eller åtföljs av de handlingar som den behöriga myndigheten fastställer och som gör det möjligt att lokalisera och mäta varje jordbruksskifte. För varje referensskifte ska medlemsstaterna
a)
fastställa en maximal stödberättigande areal för tillämpningen av de stödordningar som förtecknas i bilaga I till förordning (EU) nr 1307/2013,
b)
fastställa en maximal stödberättigande areal för tillämpningen av de arealrelaterade åtgärder som avses i artiklarna 28-31 i förordning (EU) nr 1305/2013,
c)
lokalisera och storleksbestämma de arealer med ekologiskt fokus som anges i artikel 46.1 i förordning (EU) nr 1307/2013 för vilka medlemsstaterna har beslutat att de ska betraktas som areal med ekologiskt fokus; för detta ändamål ska medlemsstaterna i förekommande fall tillämpa de omräknings- och/eller vägningsfaktorer som anges i bilaga X till förordning (EU) nr 1307/2013,
d)
fastställa om det är bestämmelserna för bergsområden, områden med väsentliga naturliga begränsningar och andra områden som påverkas av särskilda begränsningar i enlighet med artikel 32 i förordning (EU) nr 1305/2013, Natura 2000-områden, områden som omfattas av Europaparlamentets och rådet direktiv 2000/60/EG (14), jordbruksmark som godkänts för bomullsproduktion i enlighet med artikel 57 i förordning (EU) nr 1307/2013, arealer som naturligt hålls i ett skick som lämpar sig för bete eller odling enligt artikel 4.1 c iii i förordning (EU) nr 1307/2013, områden utvalda av medlemsstaterna för regionalt och/eller gemensamt genomförande av arealer med ekologiskt fokus i enlighet med artiklarna 46.5 och 46.6 i förordning (EU) nr 1307/2013, områden som har anmälts till kommissionen i enlighet med artikel 20 i förordning (EU) nr 1307/2013, områden täckta av miljömässigt känslig permanent gräsmark i områden som omfattas av rådets direktiv 92/43/EEG (15) eller Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/147/EG (16) och ytterligare känsliga områden som avses i artikel 45.1 i förordning (EU) nr 1307/2013 och/eller områden som valts ut av medlemsstaterna i enlighet med artikel 48 i samma förordning som ska tillämpas.
3. Medlemsstaterna ska se till att den maximala stödberättigande arealen per referensskifte som avses i punkt 2 a är korrekt kvantifierad inom en marginal på högst 2 %, varvid hänsyn ska tas till referensskiftets form och tillstånd.
4. För de åtgärder som avses i artiklarna 21.1 a, 30 och 34 i förordning (EU) nr 1305/2013 får medlemsstaterna inrätta alternativa ändamålsenliga system för att ge en unik identitet åt mark som berättigar till stöd om sådan mark är täckt av skog.
5. Det geografiska informationssystemet ska utformas på grundval av ett nationellt referenskoordinatsystem, såsom detta definieras i Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/2/EG (17), som möjliggör standardiserade mätningar och fastställande av unika identiteter för jordbruksskiften i hela den berörda medlemsstaten. Om olika koordinatsystem används ska de utesluta varandra och vart och ett av dem ska säkerställa samstämmigheten mellan information som avser en och samma plats.
Artikel 6
Kvalitetsbedömning av identifieringssystemet för jordbruksskiften
1. Varje år ska medlemsstaterna bedöma kvaliteten på identifieringssystemet för jordbruksskiften med avseende på ordningen för grundstöd och systemet för enhetlig arealersättning som avses i avdelning III kapitel 1 i förordning (EU) nr 1307/2013. Denna bedömning ska omfatta två konformitetsklasser.
Första konformitetsklassen ska omfatta följande aspekter för att bedöma kvaliteten på identifieringssystemet för jordbruksskiften:
a)
En korrekt kvantifiering av maximal stödberättigande areal.
b)
Andelen och fördelningen av referensskiften där den maximala stödberättigande arealen beaktar icke-stödberättigande arealer eller där den inte beaktar jordbruksareal.
c)
Förekomsten av referensskiften med kritiska brister.
Andra konformitetsklassen ska omfatta följande kvalitetsaspekter för att identifiera eventuella svagheter i identifieringssystemet för jordbruksskiften:
a)
Kategoriseringen av referensskiften där den maximala stödberättigande arealen beaktar icke stödberättigande arealer, där den inte beaktar jordbruksareal eller visar en kritisk brist.
b)
Förhållandet mellan deklarerad areal och maximal stödberättigande areal inom referensskiftena.
c)
Procentandelen referensskiften som har varit föremål för ändringar, ackumulerat under åren.
Om resultaten av kvalitetsbedömningen visar brister i systemet ska medlemsstaten vidta lämpliga avhjälpande åtgärder.
2. Medlemsstaterna ska genomföra den bedömning som avses i punkt 1 på grundval av ett urval av referensskiften som ska väljas ut och tillhandahållas av kommissionen. De ska använda uppgifter som gör det möjligt att bedöma den aktuella situationen på fältet.
3. En rapport om bedömningen och, i tillämpliga fall, om avhjälpande åtgärder och en tidsplan för deras genomförande ska skickas till kommissionen senast den 31 januari efter det berörda kalenderåret.
Artikel 7
Identifiering och registrering av stödrätter
1. Det system för identifiering och registrering av stödrätter som föreskrivs i artikel 71 i förordning (EU) nr 1306/2013 ska vara ett elektroniskt register på medlemsstatsnivå och ska, särskilt i samband med sådan samkörning som avses i punkt 1 i den artikeln, säkerställa en effektiv spårbarhet för stödrätter, särskilt med avseende på följande faktorer:
a)
Innehavare.
b)
Årliga värden.
c)
Datum för fastställande.
d)
Datum för senaste aktivering.
e)
Ursprung, särskilt när det gäller tilldelning, ursprungliga, nationella eller regionala reserver samt förvärv, hyra och arv.
f)
Vid tillämpning av artikel 21.3 i förordning (EU) nr 1307/2013, de rätter som behålls genom den bestämmelsen.
g)
Eventuella regionala begränsningar.
2. De medlemsstater som har mer än ett utbetalande organ får besluta att det elektroniska registret ska föras vid de utbetalande organen. I sådana fall ska den berörda medlemsstaten se till att de olika registren är kompatibla.
Artikel 8
Identifiering av stödmottagare
Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 72.3 i förordning (EU) nr 1306/2013 ska det samlade system för registrering av identiteten hos varje stödmottagare som avses i artikel 73 i den förordningen säkerställa en unik identifiering av alla stödansökningar och stödanspråk eller andra deklarationer som lämnas in av en och samma stödmottagare.
KAPITEL II
JORDBRUKSSKIFTEN MED LANDSKAPSELEMENT OCH TRÄD
Artikel 9
Fastställande av arealer där jordbruksskiftet innehåller landskapselement och träd
1. I de regioner där vissa landskapselement, särskilt häckar, diken och stenmurar, traditionellt är en del av goda jordbruksmetoder och gott markutnyttjande, får medlemsstaterna besluta att den motsvarande arealen ska anses ingå i den stödberättigande arealen för ett jordbruksskifte i den mening som avses i artikel 67.4 a i förordning (EU) nr 1306/2013, förutsatt att den inte överskrider en sammanlagd bredd som ska fastställas av den berörda medlemsstaten. Bredden ska motsvara den traditionella bredden i den berörda regionen, men får inte överstiga två meter.
Om en medlemsstat före den 9 december 2009, i enlighet med artikel 30.2 tredje stycket i kommissionens förordning (EG) nr 796/2004 (18), meddelade kommissionen en bredd på mer än två meter får den bredden emellertid fortfarande tillämpas.
Första och andra styckena ska inte tillämpas på permanent gräsmark med spridda landskapselement och träd om den berörda medlemsstaten har beslutat att tillämpa ett pro rata-system i enlighet med artikel 10.
2. Sådana landskapselement som omfattas av kraven och villkoren i bilaga II till förordning (EU) nr 1306/2013 och som utgör en del av den totala arealen för ett jordbruksskifte ska betraktas som en del av den stödberättigande arealen för det jordbruksskiftet.
3. Ett jordbruksskifte som innehåller spridda träd ska anses vara stödberättigande areal under förutsättning att följande villkor är uppfyllda:
a)
Jordbruksverksamhet kan utföras på ett liknande sätt som på skiften utan träd i samma område. och
b)
Antalet träd per hektar överstiger inte en maximal trädtäthet.
Den maximala trädtäthet som avses i första stycket b ska fastställas av medlemsstaterna och anmälas på grundval av traditionella odlingsmetoder, naturförhållanden och miljöskäl. Den får inte överstiga 100 träd per hektar. Den gränsen ska emellertid inte gälla för de åtgärder som anges i artiklarna 28 och 30 i förordning (EU) nr 1305/2013.
Denna punkt ska inte tillämpas på spridda fruktträd som ger upprepade skördar, spridda träd som kan betas i permanent gräsmark och permanent gräsmark med spridda landskapselement och träd om den berörda medlemsstaten har beslutat att tillämpa ett pro rata-system i enlighet med artikel 10.
Artikel 10
Pro rata-system för permanent gräsmark med landskapselement och träd
1. När det gäller permanent gräsmark med spridda icke stödberättigande element, t.ex. landskapselement och träd, får medlemsstaterna besluta att tillämpa ett pro rata-system för att fastställa den stödberättigande arealen inom referensskiftet.
Det pro rata-system som avses i första stycket ska omfatta olika kategorier av homogena landtäcketyper för vilka en fast nedsättningskoefficient baserad på den genomsnittliga procentandelen av icke stödberättigande areal ska tillämpas. Den kategori som motsvarar den lägsta procentandelen av icke stödberättigande areal får inte överstiga 10 % av icke stödberättigande areal och ingen nedsättningskoefficient ska tillämpas på den kategorin.
2. Sådana landskapselement som omfattas av kraven och villkoren i bilaga II till förordning (EU) nr 1306/2013 och som utgör en del av den totala arealen för ett jordbruksskifte ska betraktas som en del av den stödberättigande arealen.
3. Denna artikel ska inte tillämpas på permanent gräsmark med förekomst av fruktträd som ger upprepade skördar.
KAPITEL III
STÖDANSÖKNINGAR OCH STÖDANSPRÅK
Artikel 11
Den samlade ansökan
Den samlade ansökan ska minst omfatta ansökan om direktstöd enligt artikel 72.1 i förordning (EU) nr 1306/2013 när det gäller ordningen för grundstöd eller systemet för enhetlig arealersättning och andra arealrelaterade stödordningar.
Artikel 12
Avvikelse från sista dagen för inlämning
Om sista dagen för inlämning av en ansökan om direktstöd, en ansökan om landsbygdsstöd, stödanspråk eller andra styrkande handlingar, avtal och deklarationer, eller sista dagen för ändringar av en samlad ansökan eller ett stödanspråk, är en helgdag, lördag eller söndag ska, genom undantag från artikel 5.1 i rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1182/71 (19), sista dagen anses infalla första påföljande arbetsdag.
Första stycket ska även gälla för sista möjliga dag för försenad inlämning som avses i artikel 13.1 tredje stycket och sista möjliga dag för försenad inlämning som avses i artikel 14 andra stycket vad gäller inlämning av ansökningar av stödmottagare för tilldelning eller ökning av stödrätter.
Artikel 13
Försenad inlämning
1. Utom vid force majeure eller exceptionella omständigheter enligt artikel 4 ska inlämning av en stödansökan eller ett stödanspråk enligt denna förordning efter den sista dag för inlämning som kommissionen har fastställt på grundval av artikel 78 b i förordning (EU) nr 1306/2013 leda till en minskning med 1 % för varje arbetsdag av de belopp som stödmottagaren skulle ha haft rätt till om stödansökan eller stödanspråket lämnats i tid.
Utan att det påverkar eventuella särskilda åtgärder som vidtas av medlemsstaterna när det gäller kravet på att styrkande handlingar ska lämnas in i god tid för att möjliggöra planering och genomförande av effektiva kontroller, ska första stycket också gälla ansökningar om landsbygdsstöd, handlingar, avtal eller andra deklarationer som ska lämnas in till den behöriga myndigheten i de fall dessa ansökningar om landsbygdsstöd, handlingar, avtal eller deklarationer ligger till grund för berättigandet till stödet i fråga. I sådana fall ska minskningen göras på det stödbelopp som ska betalas ut.
Om förseningen uppgår till mer än 25 kalenderdagar ska ansökan eller anspråket inte godtas och inget stöd ska beviljas stödmottagaren.
2. Om en stödmottagare inom de stödordningar som föreskrivs i artiklarna 46 och 47 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 (20), som också omfattas av tvärvillkor i enlighet med artikel 92 i förordning (EU) nr 1306/2013, inte lämnar in den samlade ansökan före den sista dag som avses i punkt 1 första stycket i den här artikeln, ska en minskning med 1 % per arbetsdag tillämpas, utom vid force majeure eller exceptionella omständigheter enligt artikel 4. Minskningen ska vara högst 25 %. Den procentuella minskningen ska tillämpas på det totala stödbeloppet för åtgärder enligt artiklarna 46 och 47 i förordning (EU) nr 1308/2013 dividerat med tre för omstrukturering och omställning.
3. Utom vid force majeure eller exceptionella omständigheter enligt artikel 4 ska inlämning av en ändring av den samlade ansökan eller stödanspråket efter den sista dag för inlämning som kommissionen har fastställt på grundval av artikel 78 b i förordning (EU) nr 1306/2013 leda till en minskning med 1 % för varje arbetsdag av de belopp som avser den faktiska användningen av de berörda jordbruksskiftena.
Ändringar av en samlad ansökan eller ett stödanspråk ska godtas endast till och med den sista möjliga dag för att lämna in en försenad samlad ansökan eller ett försenat stödanspråk som anges i punkt 1 tredje stycket. Om den dagen infaller tidigare eller samma dag som sista dag för inlämning av en ändring av den samlade stödansökan eller stödanspråket enligt första stycket i denna punkt ska ändringar av den samlade ansökan eller stödanspråket inte godtas efter den dagen.
Artikel 14
Försenad inlämning av ansökan om stödrätter
Utom vid force majeure eller exceptionella omständigheter enligt artikel 4 ska inlämning av en ansökan om tilldelning av stödrätter eller, i tillämpliga fall, om ökning av stödrätternas värde efter den sista dag som kommissionen har fastställt för detta ändamål på grundval av artikel 78 b i förordning (EU) nr 1306/2013, under det aktuella året leda till en minskning med 3 % för varje arbetsdag av de belopp som ska betalas ut för stödrätterna eller, i tillämpliga fall, av ökningen av stödrätternas värde som stödmottagaren beviljas.
Om förseningen uppgår till mer än 25 kalenderdagar ska ansökan inte godtas och stödmottagaren ska inte tilldelas några stödrätter, och stödrätternas värde ska, i tillämpliga fall, inte ökas.
KAPITEL IV
BERÄKNING AV STÖD OCH ADMINISTRATIVA SANKTIONER SOM AVSER DIREKTSTÖDSORDNINGAR OCH LANDSBYGDSUTVECKLINGSÅTGÄRDER INOM RAMEN FÖR DET INTEGRERADE SYSTEMET
AVSNITT 1
Allmänna regler
Artikel 15
Undantag från tillämpningen av administrativa sanktioner
1. Administrativa sanktioner enligt detta kapitel ska inte tillämpas för den del av stödansökan eller stödanspråket för vilken stödmottagaren skriftligen informerar den behöriga myndigheten om att stödansökan eller stödanspråket innehåller fel eller har blivit fel efter inlämningen, under förutsättning att stödmottagaren inte har informerats om den behöriga myndighetens avsikt att genomföra en kontroll på plats och att myndigheten inte redan har informerat stödmottagaren om felaktigheter i stödansökan eller stödanspråket.
2. Den information som stödmottagaren lämnar enligt punkt 1 ska leda till att stödansökan eller stödanspråket anpassas till den faktiska situationen.
Artikel 16
Alla arealer har inte deklarerats
1. Om en stödmottagare för ett visst år inte deklarerar alla jordbruksskiften som är kopplade till de arealer som avses i artikel 72.1 i förordning (EU) nr 1306/2013 och skillnaden mellan, å ena sidan, den totala areal som deklareras i den samlade stödansökan och/eller stödanspråket och, å andra sidan, den areal som deklarerats plus de odeklarerade skiftenas totala areal är mer än 3 % av den deklarerade arealen ska det totala arealrelaterade direktstödet och/eller stödet enligt arealrelaterade stödåtgärder som ska betalas till den stödmottagaren för året i fråga minskas med upp till 3 % beroende på hur allvarligt utelämnandet är.
Den sanktion som beräknats i enlighet med första stycket ska minskas med beloppet för eventuella administrativa sanktioner som tillämpas i enlighet med artikel 28.2.
2. Om stödmottagaren omfattas av tvärvillkor i enlighet med artikel 92 i förordning (EU) nr 1306/2013 ska punkt 1 också tillämpas på utbetalningar kopplade till de ordningar som föreskrivs i artiklarna 46 och 47 i förordning (EU) nr 1308/2013. Den procentuella minskningen ska tillämpas på det totala stödbeloppet för åtgärder enligt artiklarna 46 och 47 i förordning (EU) nr 1308/2013 dividerat med tre för omstrukturering och omställning.
3. Punkt 1 ska inte tillämpas på stöd enligt ordningen för småbrukare som föreskrivs i avdelning V i förordning (EU) nr 1307/2013.
AVSNITT 2
AREALRELATERADE STÖDORDNINGAR, UTOM STÖDET FÖR JORDBRUKSMETODER MED GYNNSAM INVERKAN PÅ KLIMATET OCH MILJÖN, OCH AREALRELATERADE STÖDÅTGÄRDER
Artikel 17
Allmänna principer
1. I detta avsnitt ska åtskillnad göras mellan följande odlingsgrupper:
a)
Arealer som deklarerats för aktivering av stödrätter enligt ordningen för grundstöd eller för att beviljas enhetlig arealersättning.
b)
En grupp för var och en av de arealer som deklarerats inom någon annan arealrelaterad stödordning eller stödåtgärd där en annan stödsats tillämpas.
c)
Arealer som deklarerats under rubriken ”annan användning”.
2. Om en och samma areal ligger till grund för en stödansökan och/eller stödanspråket enligt mer än en arealrelaterad stödordning eller stödåtgärd ska arealen beaktas separat för varje berörd stödordning eller stödåtgärd.
Artikel 18
Beräkningsgrund för arealrelaterat stöd
1. I fråga om stödansökningar enligt ordningen för grundstöd, ordningen för småbrukare, ordningen för omfördelningsstöd, ordningen för områden med naturliga begränsningar och, i tillämpliga fall, ordningen för unga jordbrukare, och i de fall medlemsstaten tillämpar ordningen för grundstöd, gäller följande:
a)
Om antalet deklarerade stödrätter överstiger antalet stödrätter som stödmottagaren förfogar över ska antalet deklarerade stödrätter minskas till det antal stödrätter som stödmottagaren förfogar över.
b)
Om det finns en skillnad mellan antalet deklarerade stödrätter och den deklarerade arealen, ska den deklarerade arealen justeras till det lägre värdet.
Denna punkt ska inte tillämpas under det första året stödrätter tilldelas.
2. I fråga om stöd till unga jordbrukare där den berörda medlemsstaten väljer betalningsmetoden i artikel 50.6, 50.7 och 50.8 i förordning (EU) nr 1307/2013 ska, om den areal som deklarerats enligt ordningen för grundstöd eller systemet för enhetlig arealersättning överskrider den gräns som medlemsstaten fastställt i enlighet med artikel 50.9 i den förordningen, den deklarerade arealen minskas till den gränsen.
3. I fråga om omfördelningsstöd ska, om den areal som deklarerats enligt ordningen för grundstöd eller systemet för enhetlig arealersättning överskrider de gränser som medlemsstaten fastställt i enlighet med artikel 41.4 i förordning (EU) nr 1307/2013, den deklarerade arealen minskas till den gränsen.
4. I fråga om stöd för områden med naturliga begränsningar där den berörda medlemsstaten väljer betalningsmetoden i artikel 48.4 i förordning (EU) nr 1307/2013 ska, om den areal som deklarerats enligt ordningen för grundstöd eller systemet för enhetlig arealersättning överstiger det maximala antal hektar som medlemsstaten fastställt, den deklarerade arealen minskas till det antalet.
5. I fråga om stödansökningar och/eller stödanspråk enligt arealrelaterade stödordningar eller stödåtgärder ska, om det fastställs att arealen för en viss odlingsgrupp är större än den areal som deklarerats i stödansökan, den deklarerade arealen användas för beräkning av stödet.
6. I fråga om stödansökningar och/eller stödanspråk enligt arealrelaterade stödordningar eller stödåtgärder där den deklarerade arealen är större än den fastställda arealen för en viss odlingsgrupp enligt artikel 17.1 ska stödet beräknas på grundval av den areal som fastställts för odlingsgruppen i fråga, utan att det påverkar tillämpningen av administrativa sanktioner enligt artikel 19.
Utan att det påverkar artikel 60 i förordning (EU) nr 1306/2013 ska den fastställda arealen emellertid anses motsvara den deklarerade arealen om skillnaden mellan den totala areal som fastställts och den totala areal som deklarerats för stöd enligt de ordningar för direktstöd som föreskrivs i avdelningarna III, IV och V i förordning (EU) nr 1307/2013 eller den totala areal som deklarerats för stöd enligt en arealrelaterad stödordning inte överstiger 0,1 hektar. Endast för högt deklarerade arealer på odlingsgruppsnivå enligt vad som avses i artikel 17.1 ska beaktas vid denna beräkning.
Andra stycket ska inte tillämpas när skillnaden utgör mer än 20 % av den totala areal som deklarerats för stöd.
7. Vid beräkningen av stöd enligt ordningen för grundstöd ska genomsnittsvärdet för de olika stödrätterna i förhållande till respektive deklarerad areal beaktas.
Artikel 19
Administrativa sanktioner vid för höga deklarationer
1. Om, när det gäller en odlingsgrupp som avses i artikel 17.1, den areal som deklarerats enligt någon arealbaserad stödordning eller stödåtgärd överstiger den areal som fastställts i enlighet med artikel 18, ska stödet beräknas utifrån den areal som fastställts minus dubbla den skillnad som konstaterats, om skillnaden är större än antingen 3 % eller två hektar men inte större än 20 % av den fastställda arealen.
Om skillnaden överstiger 20 % av den fastställda arealen ska inget arealrelaterat stöd eller landsbygdsstöd beviljas för den berörda odlingsgruppen.
2. Om skillnaden överstiger 50 % ska inget arealrelaterat stöd eller landsbygdsstöd beviljas för den berörda odlingsgruppen. Dessutom ska stödmottagaren bli föremål för en ytterligare sanktion som är lika med det stödbelopp som motsvarar skillnaden mellan den deklarerade arealen och den areal som fastställts i enlighet med artikel 18.
3. Om det belopp som beräknas i enlighet med punkterna 1 och 2 inte kan avräknas helt under de tre kalenderår som följer på det kalenderår då felaktigheten upptäcktes, i enlighet med de regler som kommissionen har fastställt på grundval av artikel 57.2 i förordning (EU) nr 1306/2013, ska det utestående beloppet annulleras.
Artikel 20
Administrativa sanktioner beträffande det grödspecifika stödet för bomull
Om det kan fastställas att stödmottagaren inte uppfyller de skyldigheter som följer av artikel 61.1 och 61.2 i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 639/2014 (21) ska, utan att det påverkar de administrativa sanktioner som är tillämpliga enligt artikel 19 i den här förordningen, stödmottagaren förlora rätten till ökat stöd enligt artikel 60.2 i förordning (EU) nr 1307/2013. Dessutom ska stödet för bomull per stödberättigande hektar enligt artikel 57 i förordning (EU) nr 1307/2013 minskas med den ökning av beloppet som stödmottagaren annars skulle beviljats i enlighet med artikel 60.2 i den förordningen.
Artikel 21
Administrativa sanktioner, utom vid för höga deklarationer av arealer, avseende stöd för unga jordbrukare enligt avdelning III kapitel V i förordning (EU) nr 1307/2013
1. Om det kan fastställas att stödmottagaren inte uppfyller de skyldigheter som avses i artikel 50.2 i förordning (EU) nr 1307/2013 och artikel 49 i delegerad förordning (EU) nr 639/2014 ska, utan att det påverkar de administrativa sanktioner som är tillämpliga enligt artikel 19, stödet till unga jordbrukare inte betalas ut eller helt dras in. Om det kan fastställas att stödmottagaren lämnat oriktiga uppgifter för att visa att skyldigheterna är uppfyllda ska dessutom en sanktion tillämpas motsvarande 20 % av det belopp som stödmottagaren har erhållit, eller annars skulle ha erhållit, som stöd för unga jordbrukare enligt artikel 50.1 i förordning (EU) nr 1307/2013.
2. Om de felaktigt utbetalda beloppen och de administrativa sanktioner som avses punkt 1 inte kan avräknas helt under de tre kalenderår som följer på det kalenderår då felaktigheten upptäcktes, i enlighet med de regler som kommissionen har fastställt på grundval av artikel 57.2 i förordning (EU) nr 1306/2013, ska det utestående beloppet annulleras.
AVSNITT 3
Stöd för jordbruksmetoder med gynnsam inverkan på klimatet och miljön
Artikel 22
Allmänna principer
1. I detta avsnitt ska åtskillnad göras mellan följande odlingsgrupper:
a)
Varje grupp arealer som deklarerats som en viss gröda i den mening som avses i artikel 44.4 i förordning (EU) nr 1307/2013.
b)
Arealer som deklarerats som permanent gräsmark och som är miljömässigt känsliga i den mening som avses i artikel 45.1 i förordning (EU) nr 1307/2013.
c)
Andra arealer än dem som avses i b som deklarerats som permanent gräsmark. och
d)
Arealer som deklarerats som arealer med ekologiskt fokus i den mening som avses i artikel 46.1 i förordning (EU) nr 1307/2013.
2. Om en och samma areal deklareras för mer än en odlingsgrupp ska arealen beaktas separat för var och en av dessa odlingsgrupper.
Artikel 23
Beräkningsgrund för stöd för jordbruksmetoder med gynnsam inverkan på klimatet och miljön beträffande stödberättigande hektar som deklareras enligt ordningen för grundstöd eller systemet för enhetlig arealersättning
1. Om medlemsstaten tillämpar ordningen för grundstöd gäller följande:
a)
Om antalet deklarerade stödrätter överstiger antalet stödrätter som stödmottagaren förfogar över ska antalet deklarerade stödrätter minskas till det antal stödrätter som stödmottagaren förfogar över.
b)
Om det finns en skillnad mellan antalet deklarerade stödrätter och den deklarerade arealen, ska den deklarerade arealen justeras till det lägre värdet.
2. Om den areal som deklarerats i den samlade stödansökan för grundstöd eller enhetlig arealersättning överstiger den fastställda arealen ska, utan att det påverkar de administrativa sanktioner som är tillämpliga enligt artikel 28, den fastställda arealen användas för beräkning av förgröningsstöd för jordbruksmetoder med gynnsam inverkan på klimatet och miljön, nedan kallat förgröningsstöd.
Om den areal som fastställts enligt ordningen för grundstöd eller systemet för enhetlig arealersättning visar sig vara större än den areal som deklarerats i stödansökan, ska dock den deklarerade arealen användas vid beräkningen av förgröningsstöd.
Artikel 24
Minskning av förgröningsstöd vid felaktigheter som avser diversifiering av grödor
1. Om det enligt artikel 44 i förordning (EU) nr 1307/2013 krävs att huvudgrödan inte får uppta mer än 75 % av den totala arealen åkermark, men den areal som har fastställts för den huvudsakliga odlingsgruppen täcker mer än 75 %, ska den areal som används vid beräkningen av förgröningsstöd enligt artikel 23 i den här förordningen minskas med 50 % av den totala areal åkermark som fastställts multiplicerat med avvikelsegraden.
Den avvikelsegrad som avses i första stycket ska vara den andel som den areal för den huvudsakliga odlingsgruppen som går utöver 75 % av den fastställda totala arealen åkermark utgör av den totala areal som krävs för övriga odlingsgrupper.
2. Om det enligt artikel 44 i förordning (EU) nr 1307/2013 krävs att de två huvudgrödorna inte får uppta mer än 95 % av den totala areal åkermark som fastställts, men den areal som har fastställts för de två huvudsakliga odlingsgrupperna täcker mer än 95 %, ska den areal som används vid beräkningen av förgröningsstöd enligt artikel 23 i den här förordningen minskas med 50 % av den totala areal åkermark som fastställts multiplicerat med avvikelsegraden.
Den avvikelsegrad som avses i första stycket ska vara den andel som den areal för de två huvudsakliga odlingsgrupperna som går utöver 95 % av den fastställda totala arealen åkermark utgör av den totala areal som krävs för övriga odlingsgrupper.
3. Om det enligt artikel 44 i förordning (EU) nr 1307/2013 krävs att huvudgrödan inte får uppta mer än 75 % av den totala areal åkermark som fastställts och att de två huvudgrödorna inte ska täcka mer än 95 %, men den areal som har fastställts för den huvudsakliga odlingsgruppen täcker mer än 75 % och den areal som har fastställts för de två huvudsakliga odlingsgrupperna täcker mer än 95 %, ska den areal som används vid beräkningen av förgröningsstöd enligt artikel 23 i den här förordningen minskas med 50 % av den totala areal åkermark som fastställts multiplicerat med avvikelsegraden.
Den avvikelsegrad som avses i första stycket ska vara summan av de avvikelsegrader som har räknats fram enligt punkterna 1 och 2. Värdet för denna avvikelsegrad får dock inte överstiga 1.
4. Om det konstateras att en stödmottagare under tre års tid inte har uppfyllt kraven på diversifiering av grödor enligt denna artikel, ska den areal som används vid beräkningen av förgröningsstöd i enlighet med punkterna 1, 2 och 3 för de följande åren minskas med den totala åkerareal som fastställts multiplicerat med den tillämpliga avvikelsegraden.
Artikel 25
Minskning av förgröningsstöd vid felaktigheter som avser krav beträffande permanent gräsmark
1. Om en felaktighet som avser artikel 45.1 tredje stycket i förordning (EU) nr 1307/2013 har fastställts, ska den areal som används vid beräkningen av förgröningsstöd enligt artikel 23 i den här förordningen minskas med den areal som fastställts som icke-överensstämmande med kraven i artikel 45.1 tredje stycket i förordning (EU) nr 1307/2013.
2. Om en felaktighet som avser skyldigheterna enligt artikel 44 i delegerad förordning (EU) nr 639/2014 har fastställts, ska den areal som används vid beräkningen av förgröningsstöd enligt artikel 23 i den här förordningen minskas med den areal som fastställts som icke-överensstämmande med de skyldigheter som avses i artikel 44 i delegerad förordning (EU) nr 639/2014.
3. Felaktigheter ska anses vara ”fastställda” om de konstateras vid någon typ av kontroll som utförs i enlighet med artikel 74 i förordning (EU) nr 1306/2013 eller om den behöriga myndigheten eller det utbetalande organet uppmärksammats på dem på något annat sätt.
Artikel 26
Minskning av förgröningsstöd vid felaktigheter som avser krav beträffande arealer med ekologiskt fokus
1. Den areal med ekologiskt fokus som krävs enligt artikel 46.1 i förordning (EU) nr 1307/2013, nedan kallad föreskriven areal med ekologiskt fokus, ska beräknas utifrån den totala areal åkermark som fastställts och inbegripa, om så är tillämpligt enligt artikel 46.2 i förordning (EU) nr 1307/2013, de fastställda arealer som avses i artikel 46.2 första stycket c, d, g och h i den förordningen.
2. Om den föreskrivna arealen med ekologiskt fokus överstiger den areal med ekologiskt fokus som fastställts, med beaktande av viktningen för arealer med ekologiskt fokus enligt artikel 46.3 i förordning (EU) nr 1307/2013, ska den areal som används vid beräkningen av förgröningsstöd i enlighet med artikel 23 i den här förordningen minskas med 50 % av den totala areal åkermark som fastställts och inbegripa, om så är tillämpligt enligt artikel 46.2 i förordning (EU) nr 1307/2013, de fastställda arealer som avses i artikel 46.2 första stycket c, d, g och h i den förordningen, multiplicerat med avvikelsegraden.
Den avvikelsegrad som avses i första stycket ska vara den andel som skillnaden mellan den föreskrivna arealen med ekologiskt fokus och den fastställda arealen med ekologiskt fokus utgör av den föreskrivna arealen med ekologiskt fokus.
3. Om det konstateras att en stödmottagare under tre års tid inte har uppfyllt kraven på areal med ekologiskt fokus enligt denna artikel, ska den areal som används vid beräkningen av förgröningsstöd i enlighet med punkt 2 för de följande åren minskas med den totala areal åkermark som fastställts och inbegripa, om så är tillämpligt enligt artikel 46.2 i förordning (EU) nr 1307/2013, de fastställda arealer som avses i artikel 46.2 första stycket c, d, g och h i den förordningen, multiplicerat med avvikelsegraden.
Artikel 27
Maximal minskning av förgröningsstöd
1. Summan av de minskningar som beräknats i enlighet med artiklarna 24 och 26 uttryckt i hektar får inte överstiga det totala antalet hektar åkermark som fastställts inklusive, om så är tillämpligt enligt artikel 46.2 i förordning (EU) nr 1307/2013, de fastställda arealer som avses i artikel 46.2 första stycket c, d, g och h i den förordningen.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av administrativa sanktioner som är tillämpliga enligt artikel 28 får den totala minskning som beräknas i enlighet med artiklarna 24-26 inte överstiga det förgröningsstöd som beräknas i enlighet med artikel 23.
Artikel 28
Administrativa sanktioner vad gäller förgröningsstödet
1. Om den areal som ska användas vid beräkningen av förgröningsstöd enligt artikel 23 skiljer sig från den areal som ska användas vid beräkningen av förgröningsstöd genom tillämpning av artiklarna 24-27, ska förgröningsstödet beräknas som den senare arealen minskad med dubbla den skillnad som konstaterats, om denna skillnad är större än antingen 3 % eller två hektar, dock högst 20 % av den areal som ska användas vid beräkning av förgröningsstöd genom tillämpning av artiklarna 24-27.
Om skillnaden är större än 20 % ska inget stöd beviljas.
Om skillnaden är större än 50 % ska inget stöd beviljas. Dessutom ska stödmottagaren bli föremål för en ytterligare sanktion som är lika med det stödbelopp som motsvarar skillnaden mellan den areal som ska användas vid beräkning av förgröningsstöd enligt artikel 23 och den areal som ska användas vid beräkning av förgröningsstöd genom tillämpning av artiklarna 24-27.
2. Om stödmottagaren inte deklarerar hela sin areal åkermark och till följd av detta skulle varit undantagen från skyldigheterna i artiklarna 44, 45 och 46 i förordning (EU) nr 1307/2013, och/eller inte deklarerar all permanent gräsmark som är miljömässigt känslig enligt artikel 45.1 i den förordningen, och den icke deklarerade arealen är större än 0,1 hektar, ska den areal som används vid beräkning av förgröningsstöd genom tillämpning av artiklarna 24-27 i den här förordningen minskas med ytterligare 10 %.
3. I enlighet med artikel 77.6 i förordning (EU) nr 1306/2013 ska den administrativa sanktion som beräknas i enlighet med punkterna 1 och 2 i den här artikeln inte tillämpas under ansökningsåren 2015 och 2016. Den administrativa sanktion som beräknas i enlighet med punkterna 1 och 2 ska divideras med 5 och begränsas till 20 % av det belopp för förgröningsstöd som jordbrukaren i fråga skulle haft rätt till i enlighet med artikel 23 för ansökningsåret 2017, och ska divideras med 4 och begränsas till 25 % av samma belopp för ansökningsåret 2018 och därefter.
4. Om det administrativa sanktionsbelopp som beräknas i enlighet med punkterna 1, 2 och 3 inte kan avräknas helt under de tre kalenderår som följer på det kalenderår då felaktigheten upptäcktes, i enlighet med de regler som kommissionen har fastställt på grundval av artikel 57.2 i förordning (EU) nr 1306/2013, ska det utestående beloppet annulleras.
Artikel 29
Tillämpliga regler för likvärdiga metoder
Detta avsnitt ska gälla i tillämpliga delar för de likvärdiga metoder som avses i artikel 43.3 i förordning (EU) nr 1307/2013.
AVSNITT 4
Frivilligt kopplat stöd, på grundval av ansökningar om djurstöd enligt stödordningar för djurstöd, eller stöd till landsbygdsutveckling, på grundval av stödanspråk enligt djurrelaterade stödåtgärder
Artikel 30
Beräkningsgrund
1. Stöd får under inga omständigheter beviljas för ett större antal djur än vad som anges i stödansökan eller stödanspråket.
2. Djur som finns på jordbruksföretaget ska anses vara fastställda djur endast om de identifieras i stödansökan eller stödanspråket. Identifierade djur får ersättas utan att rätten till stöd går förlorad, såvida inte den behöriga myndigheten redan har informerat stödmottagaren om en felaktighet i stödansökan eller stödanspråket eller redan har meddelat stödmottagaren sin avsikt att genomföra en kontroll på plats. Om en medlemsstat inte använder sig av möjligheten att ha ett system utan ansökningar, i enlighet med de regler som kommissionen har fastställt på grundval av artikel 78 b i förordning (EU) nr 1306/2013, ska den med alla tillgängliga medel undanröja varje tvivel kring vilka djur som omfattas av stödmottagarens ansökningar eller anspråk.
3. Om det antal djur som deklarerats i stödansökan eller stödanspråket överstiger det antal som fastställts vid administrativa kontroller eller kontroller på plats, ska stödet beräknas på grundval av antalet djur som fastställts, utan att detta påverkar tillämpningen av artikel 31.
4. Om felaktigheter konstateras i samband med systemet för identifiering och registrering av nötkreatur, ska följande gälla:
a)
Ett nötkreatur som befinner sig på jordbruksföretaget och som förlorat ett av de två öronmärkena ska anses vara fastställt, förutsatt att det säkert kan identifieras individuellt genom de andra delar i systemet för identifiering och registrering av nötkreatur som anges i artikel 3 första stycket b, c och d i förordning (EG) nr 1760/2000.
b)
Om ett enda nötkreatur som befinner sig på jordbruksföretaget har förlorat två öronmärken ska djuret anses vara fastställt, förutsatt att det fortfarande kan identifieras genom registret, djurpasset, databasen eller andra metoder som anges i förordning (EG) nr 1760/2000 och att djurhållaren kan bevisa att han redan har vidtagit åtgärder för att avhjälpa situationen före anmälan om kontrollen på plats.
c)
Om de konstaterade felaktigheterna avser felaktiga registeruppgifter eller djurpass, ska det berörda djuret anses som ej fastställt bara om felen konstateras vid minst två kontroller under loppet av 24 månader. I alla övriga fall ska de berörda djuren anses som ej fastställda efter det första konstaterandet.
Uppgifterna i och anmälningarna till systemet för identifiering och registrering av nötkreatur får ändras när som helst om den behöriga myndigheten upptäcker uppenbara fel.
5. Får eller getter som befinner sig på jordbruksföretaget och som har förlorat ett öronmärke ska anses vara fastställda, förutsatt att djuren fortfarande kan identifieras genom ett första identifieringsmärke i enlighet med artikel 4.2 a i förordning (EG) nr 21/2004 och förutsatt att alla andra krav enligt systemet för identifiering och registrering av får och getter är uppfyllda.
Artikel 31
Administrativa sanktioner beträffande deklarerade djur enligt stödordningarna för djurstöd eller djurrelaterade stödåtgärder
1. Om det i fråga om en stödansökan enligt en stödordning för djurstöd eller ett stödanspråk enligt en djurrelaterad stödåtgärd konstateras en skillnad mellan antalet deklarerade djur och det antal som fastställts i enlighet med artikel 30.3, ska det totala stödbelopp som stödmottagaren är berättigad till enligt stödordningen eller stödåtgärden för det berörda ansökningsåret minskas med en procentsats som ska fastställas i enlighet med punkt 3 i den här artikeln, om högst tre djur berörs av felaktigheter.
2. Om felaktigheter konstateras för fler än tre djur ska det totala stödbelopp som stödmottagaren är berättigad till enligt den stödordning eller stödåtgärd som avses i punkt 1 för det berörda ansökningsåret minskas med
a)
den procentsats som ska fastställas i enlighet med punkt 3, om denna inte är större än 10 %,
b)
två gånger den procentsats som ska fastställas i enlighet med punkt 3, om denna är större än 10 %, dock högst 20 %.
Om den procentsats som fastställts i enlighet med punkt 3 överstiger 20 % ska inget stöd som stödmottagaren skulle ha varit berättigad till enligt artikel 30.3 beviljas enligt stödordningen eller stödåtgärden för det berörda ansökningsåret.
Om den procentsats som fastställts i enlighet med punkt 3 överstiger 50 % ska inget stöd som stödmottagaren skulle ha varit berättigad till enligt artikel 30.3 beviljas enligt stödordningen eller stödåtgärden för det berörda ansökningsåret. Dessutom ska stödmottagaren bli föremål för en ytterligare sanktion som är lika med det belopp som motsvarar skillnaden mellan det deklarerade antalet djur och det antal djur som fastställts i enlighet med artikel 30.3. Om det beloppet inte kan avräknas helt under de tre kalenderår som följer på det kalenderår då felaktigheten upptäcktes, i enlighet med de regler som kommissionen har fastställt på grundval av artikel 57.2 i förordning (EU) nr 1306/2013, ska det utestående beloppet annulleras.
3. För att fastställa de procentsatser som avses i punkterna 1 och 2 ska, då felaktigheter konstaterats, antalet djur som deklarerats enligt en stödordning för djurstöd eller en djurrelaterad stödåtgärd divideras med antalet fastställda djur enligt stödordningen eller stödåtgärden beträffande stödansökan eller stödanspråket för det aktuella ansökningsåret.
Om en medlemsstat använder sig av möjligheten att ha ett system utan ansökningar, i enlighet med de regler som kommissionen har fastställt på grundval av artikel 78 b i förordning (EU) nr 1306/2013, ska potentiellt stödberättigande djur som befinns ha identifierats eller registrerats felaktigt i systemet för identifiering och registrering av djur räknas som djur för vilka felaktigheter har konstaterats.
Artikel 32
Undantag från tillämpningen av administrativa sanktioner till följd av naturliga omständigheter
De administrativa sanktioner som avses i artikel 31 ska inte tillämpas i fall där stödmottagaren inte kan uppfylla kriterierna för stödberättigande, åtagandena eller andra skyldigheter till följd av naturliga omständigheter som drabbat besättningen, under förutsättning att stödmottagaren skriftligen underrättat den behöriga myndigheten inom tio arbetsdagar från upptäckten av minskningen av antalet djur.
Om inte annat följer av de faktiska omständigheter som måste beaktas i varje enskilt fall, kan den behöriga myndigheten godkänna naturliga omständigheter som drabbar en besättning och som innebär
a)
att djur dör på grund av sjukdom eller
b)
att djur dör på grund av olyckor för vilka stödmottagaren inte kan ställas till ansvar.
Artikel 33
Ytterligare sanktioner och åtgärder
1. Medlemsstaterna får föreskriva ytterligare nationella sanktioner tillämpliga på mellanhänder som är delaktiga i förfarandet för att erhålla stöd, i syfte att säkerställa att kontrollkraven uppfylls, inbegripet skyldigheten att anmäla vissa uppgifter.
2. Om underlag som tillhandahålls av andra instanser, organ eller organisationer än de behöriga myndigheterna i enlighet med de regler som kommissionen har fastställt på grundval av artikel 78 c i förordning (EU) nr 1306/2013 visar sig innehålla oriktiga uppgifter och detta är en följd av försummelse eller har skett med avsikt, ska den berörda medlemsstaten tillämpa lämpliga sanktioner i enlighet med nationell lagstiftning. När sådana felaktigheter konstateras för andra gången ska den instans, det organ eller den organisation som berörs under minst ett år fråntas rätten att utfärda underlag som kan användas för stödändamål.
Artikel 34
Ändringar och justeringar av uppgifter i databasen för nötkreatur
När det gäller deklarerade nötkreatur ska artikel 15 tillämpas på fel och ofullständigheter i uppgifter i databasen för nötkreatur som införs från och med den tidpunkt då stödansökan eller stödanspråket lämnas in.
AVDELNING III
SÄRSKILDA BESTÄMMELSER OM STÖDÅTGÄRDER FÖR LANDSBYGDSUTVECKLING
Artikel 35
Felaktigheter som avser andra kriterier för stödberättigande än arealstorlek eller antal djur, åtaganden eller andra skyldigheter
1. Det sökta stödet ska avslås eller helt dras in om kriterierna för stödberättigande inte är uppfyllda.
2. Det sökta stödet ska avslås eller dras in helt eller delvis om följande åtaganden eller andra skyldigheter inte är uppfyllda:
a)
åtaganden som fastställs i landsbygdsutvecklingsprogrammet, eller
b)
i förekommande fall, andra skyldigheter för insatsen som fastställs genom unionslagstiftning, nationell lagstiftning eller i landsbygdsutvecklingsprogrammet, särskilt offentlig upphandling, statligt stöd, andra obligatoriska normer och krav.
3. Vid beslut om graden av avslag på eller indragning av stöd efter felaktigheter som avser de åtaganden eller andra skyldigheter som anges i punkt 2 ska medlemsstaten ta hänsyn till felaktighetens allvar, omfattning, varaktighet och upprepning vad gäller villkoren för stöd enligt punkt 2.
Felaktighetens allvar ska i första hand bedömas utifrån omfattningen av de konsekvenser som den lett till, med hänsyn tagen till de mål för åtagandena eller skyldigheterna som inte uppfyllts.
Felaktighetens omfattning ska i första hand bedömas utifrån vilka effekter den fått på insatsen i dess helhet.
Varaktigheten ska i första hand bedömas utifrån hur länge följderna är kännbara eller vilka möjligheter som finns att åtgärda följderna på ett rimligt sätt.
Upprepningen ska avgöras av om liknande felaktigheter har konstaterats tidigare under de senaste fyra åren eller under hela programperioden 2014-2020 för samma stödmottagare och samma åtgärd eller typ av insats eller för en liknande åtgärd under programperioden 2007-2013.
4. När det gäller fleråriga åtaganden eller stöd ska indragningar baserade på kriterierna i punkt 3 även tillämpas på belopp som redan betalats ut för samma insats under de föregående åren.
5. Om den totala bedömningen baserad på kriterierna i punkt 3 leder till att en allvarlig felaktighet fastställs ska stödet avslås eller helt dras in. Stödmottagaren ska dessutom uteslutas från samma åtgärd eller typ av insats för det kalenderår då felaktigheten upptäcktes och för det följande kalenderåret.
6. Om det fastställs att stödmottagaren lämnat oriktiga uppgifter för att få stöd eller inte lämnat nödvändiga uppgifter på grund av försummelse ska stödet avslås eller helt dras in. Stödmottagaren ska dessutom uteslutas från samma åtgärd eller typ av insats för det kalenderår då felaktigheten upptäcktes och för det följande kalenderåret.
7. Om de indragningar och administrativa sanktioner som avses i punkterna 1, 2, 4, 5 och 6 inte kan avräknas helt under de tre kalenderår som följer på det kalenderår då felaktigheten upptäcktes, i enlighet med de regler som kommissionen har fastställt på grundval av artikel 57.2 i förordning (EU) nr 1306/2013, ska det utestående beloppet annulleras.
Artikel 36
Tillfällig indragning av stöd
Det utbetalande organet får tillfälligt dra in ett stöd som avser vissa utgifter om en felaktighet som leder till en administrativ sanktion upptäcks. Den tillfälliga indragningen ska hävas av det utbetalande organet så snart som mottagaren på ett för den behöriga myndigheten tillfredsställande sätt bevisar att situationen har åtgärdats. Tiden för den tillfälliga indragningen får inte överstiga tre månader. Medlemsstaterna får också fastställa kortare maximiperioder beroende på typ av insats och effekterna av felaktigheten i fråga.
Det utbetalande organet får tillfälligt dra in stöd endast om felaktigheten inte hindrar uppfyllandet av det allmänna syftet med den insats som berörs, och om det kan förväntas att stödmottagaren kan åtgärda situationen under den fastställda maximiperioden.
AVDELNING IV
KONTROLLSYSTEM OCH ADMINISTRATIVA SANKTIONER SOM RÖR TVÄRVILLKOR
KAPITEL I
BIBEHÅLLANDE AV PERMANENT BETESMARK
Artikel 37
Skyldigheter beträffande permanent betesmark
1. Om det fastställs att den andel som avses i artikel 3.3 i förordning (EG) nr 1122/2009 har minskat under 2014 på nationell eller regional nivå, får den berörda medlemsstaten införa en skyldighet för stödmottagare som ansöker om ett stöd inom ordningarna för direktstöd under 2015 att inte ställa om permanent betesmark utan förhandsgodkännande.
Om det fastställs att andelen minskat med mer än 5 % under 2014 ska den berörda medlemsstaten införa en sådan skyldighet.
Om förhandsgodkännande enligt första och andra stycket bara ges på villkor att en markareal avsätts till permanent betesmark ska den marken utan hinder av definitionen i artikel 2 andra stycket 2 i förordning (EG) nr 1122/2009 betraktas som permanent betesmark från och med den första omställningsdagen. Arealen ska användas för odling av gräs eller annat örtartat foder under fem år i rad från omställningsdagen.
2. Den skyldighet för stödmottagarna som anges i punkt 1 ska inte gälla i de fall då stödmottagarna ställt om mark till permanent betesmark i enlighet med rådets förordningar (EEG) nr 2078/92 (22), (EG) nr 1257/1999 (23) och (EG) nr 1698/2005.
3. Om det fastställs att den skyldighet som avses i artikel 3.2 i förordning (EG) nr 1122/2009 inte kan fullgöras under 2014 ska den berörda medlemsstaten, utöver de åtgärder som vidtas i enlighet med punkt 1 i denna artikel, på nationell och regional nivå, fastställa en skyldighet för de stödmottagare som ansöker om stöd inom ramen för ordningarna för direktstöd under 2015, att återställa mark till permanent betesmark.
Första stycket ska endast gälla för stödmottagare som förfogar över mark som ställts om från permanent betesmark till mark för annan användning.
Första stycket ska gälla för en markareal som ställts om till annan användning efter inledningen av den period på 24 månader som föregår den sista dagen för inlämning av samlade ansökningar i den berörda medlemsstaten i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EG) nr 1122/2009.
I dessa fall ska jordbrukarna återställa en procentandel av arealen i fråga till permanent betesmark eller anlägga motsvarande areal permanent betesmark. Procentandelen ska beräknas på grundval av den areal som jordbrukaren har ställt om och den areal som krävs för att återställa balansen.
Om arealen överfördes efter det att den hade ställts om till mark för annan användning, ska dock första stycket endast gälla om överföringen skedde efter den 6 maj 2004.
Arealer som återställts till eller anlagts som permanent betesmark ska, från och med den första dagen av återställandet eller anläggandet, betraktas som permanent betesmark genom undantag från artikel 2 andra stycket 2 i förordning (EG) nr 1122/2009. Marken ska användas för odling av gräs eller annat örtartat foder under fem år i rad från omställningsdagen.
4. Punkterna 1 och 3 ska endast gälla under 2015.
5. Medlemsstaterna ska under 2015 och 2016 genomföra kontroller för att säkerställa att punkterna 1 och 3 efterlevs.
KAPITEL II
BERÄKNING OCH TILLÄMPNING AV ADMINISTRATIVA SANKTIONER
Artikel 38
Allmänna regler om felaktigheter
1. Med upprepad felaktighet avses en felaktighet som rör samma krav eller norm och som fastställs mer än en gång under en period av tre kalenderår, förutsatt att stödmottagaren har uppmärksammats på den tidigare felaktigheten och, med hänsyn till omständigheterna, har haft möjlighet att åtgärda den tidigare felaktigheten. Vid fastställandet av huruvida en felaktighet är en upprepad felaktighet ska felaktigheter som fastställts i enlighet med förordning (EG) nr 1122/2009 beaktas, och särskilt ska GAEC 3, som anges i förteckningen i bilaga II till förordning (EU) nr 1306/2013, anses motsvara SMR 2 i bilaga II till förordning (EG) nr 73/2009 enligt dess lydelse per den 21 december 2013.
2. Felaktighetens omfattning ska fastställas bland annat med hänsyn till huruvida felaktigheten har långtgående verkningar eller bara berör jordbruksföretaget i fråga.
3. Felaktighetens allvar ska framför allt bero på hur stora följder felaktigheten har fått med hänsyn till syftet med kravet eller normen i fråga.
4. Felaktighetens varaktighet ska i första hand bedömas utifrån hur länge effekterna är kännbara eller vilka möjligheter det finns att komma till rätta med dem på ett rimligt sätt.
5. Vid tillämpningen av detta kapitel ska felaktigheter anses ”fastställda” om de upptäcks i samband med någon typ av kontroller som utförs i enlighet med den här förordningen eller efter att ha kommit till den behöriga kontrollmyndighetens eller, i tillämpliga fall, det utbetalande organets, kännedom på något annat sätt.
Artikel 39
Beräkning och tillämpning av administrativa sanktioner vid försummelse
1. En fastställd felaktighet som beror på stödmottagarens försummelse ska leda till en minskning. Minskningen ska som allmän regel vara 3 % av det totala belopp som uppstår genom stöd och årliga bidrag som avses i artikel 92 i förordning (EU) nr 1306/2013.
Det utbetalande organet får emellertid, på grundval av bedömningen av felaktighetens betydelse enligt de kriterier som anges i artikel 38.1-38.4, som den behöriga kontrollmyndigheten ska lämna i kontrollrapportens utvärderingsdel, besluta att antingen minska procentsatsen till 1 % eller höja den till 5 % av det totala belopp som avses i första stycket, eller i de fall då de bestämmelser som gäller för kravet eller normen i fråga lämnar utrymme för beslut om att inte gå vidare med den konstaterade felaktigheten eller om stödet beviljats enligt artikel 17.5 och 17.6 i förordning (EU) nr 1305/2013, besluta att inte göra några minskningar.
2. Om en medlemsstat beslutar att inte tillämpa en administrativ sanktion enligt artikel 97.3 i förordning (EU) nr 1306/2013 och stödmottagaren inte har åtgärdat situationen inom en tidsfrist som fastställs av den behöriga myndigheten, ska den administrativa sanktionen tillämpas.
Den tidsfrist som fastställs av den behöriga myndigheten får inte löpa ut efter utgången av det år som följer på det år då felaktigheten upptäcktes.
3. Om en medlemsstat använder sig av den möjlighet som anges i artikel 99.2 andra stycket i förordning (EU) nr 1306/2013 och stödmottagaren inte har åtgärdat situationen inom en tidsfrist som fastställs av den behöriga myndigheten, ska en minskning med minst 1 % i enlighet med punkt 1 i den här artikeln tillämpas retroaktivt avseende året för det första konstaterandet när systemet för tidig varning tillämpades, om det konstateras att felaktigheten inte har åtgärdats under en maximiperiod på tre på varandra följande kalenderår räknat från och med det året.
Den tidsfrist som fastställs av den behöriga myndigheten får inte löpa ut efter utgången av det år som följer på det år då felaktigheten upptäcktes.
En felaktighet som har åtgärdats av stödmottagaren inom den fastställda tidsfristen ska inte beaktas vid fastställandet av upprepad felaktighet enligt punkt 4.
4. Utan att det påverkar fall av avsiktlig felaktighet, ska den minskning som ska tillämpas för den första upprepningen av samma felaktighet enligt punkt 1 multipliceras med tre.
Vid ytterligare upprepningar ska resultatet av den minskning som fastställts för den föregående upprepningen multipliceras med tre varje gång. Minskningen får dock högst uppgå till 15 % av det totalbelopp som avses i punkt 1.
När den högsta procentsatsen 15 % har uppnåtts ska det utbetalande organet informera den berörda stödmottagaren om att om samma felaktighet fastställs igen, kommer stödmottagaren att anses ha handlat avsiktligt i den mening som avses i artikel 40.
Artikel 40
Beräkning och tillämpning av administrativa sanktioner vid avsiktlig felaktighet
Om den fastställda felaktigheten har varit avsiktlig från stödmottagarens sida ska minskningen av det totala belopp som avses i artikel 39.1 som allmän regel vara 20 % av det totala beloppet.
Det utbetalande organet får emellertid, på grundval av bedömningen av felaktighetens betydelse enligt de kriterier som anges i artikel 38.1-38.4 i denna avdelning, som den behöriga kontrollmyndigheten ska lämna i kontrollrapportens utvärderingsdel, besluta att minska procentsatsen till lägst 15 % eller att öka den upp till 100 % av det totala beloppet.
Artikel 41
Ackumulering av administrativa sanktioner
Om en felaktighet i den mening som avses i artikel 2.1 andra stycket 2 b också utgör en felaktighet i den mening som avses i artikel 2.1 andra stycket 2 a ska de administrativa sanktionerna tillämpas i enlighet med de regler som kommissionen har fastställt på grundval av artikel 77.8 a i förordning (EU) nr 1306/2013.
AVDELNING V
ÖVERGÅNGS- OCH SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 42
Övergångsregler om tvärvillkor
1. När det gäller tvärvillkor för stödmottagare inom åtgärder som genomförs i enlighet med förordning (EG) nr 1698/2005, ska de regler för kontrollsystemet och administrativa sanktioner som fastställs i den här förordningen och i de genomförandeförordningar som kommissionen antar på grundval av förordning (EU) nr 1306/2013 tillämpas.
2. För felaktigheter avseende tvärvillkor för vilka administrativa sanktioner inte har tillämpats eftersom de faller under den regel om stöd av mindre betydelse som avses i artikel 23.2 i förordning (EG) nr 73/2009 eller i artikel 51.2 i förordning (EG) nr 1698/2005, ska artikel 97.3 andra stycket i förordning (EU) nr 1306/2013 tillämpas i fråga om kontrollmyndighetens skyldighet att vidta de åtgärder som krävs för att kontrollera att stödmottagaren har åtgärdat den konstaterade felaktigheten.
Artikel 43
Upphävande
Förordningarna (EG) nr 1122/2009 och (EU) nr 65/2011 ska upphöra att gälla den 1 januari 2015.
Dessa förordningar dock fortsätta att tillämpas på
a)
ansökningar om direktstöd som lämnats in för bidragsperioder som inleds före den 1 januari 2015,
b)
stödanspråk som avser året 2014, och
c)
kontrollsystemet och administrativa sanktioner när det gäller tvärvillkor för jordbrukare enligt artiklarna 85t och 103z i rådets förordning (EG) nr 1234/2007 (24).
Artikel 44
Ikraftträdande och tillämpning
Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas på stödansökningar eller stödanspråk som avser ansökningsår eller bidragsperioder som börjar från och med den 1 januari 2015.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdat i Bryssel den 11 mars 2014.