NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2015/477
ze dne 11. března 2015
o opatřeních, která může Unie přijmout ve vztahu ke kombinovanému účinku antidumpingových nebo antisubvenčních opatření s ochrannými opatřeními
(kodifikované znění)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
po konzultaci s Evropským hospodářským a sociálním výborem,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES) č. 452/2003 (2) bylo podstatně změněno (3). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by uvedené nařízení mělo být kodifikováno.
(2)
Nařízením Rady (ES) č. 1225/2009 (4) byla stanovena společná pravidla o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Unie.
(3)
Nařízením Rady (ES) č. 597/2009 (5) byla stanovena obecná pravidla o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Unie.
(4)
Nařízením Rady (ES) č. 260/2009 (6) a nařízením Rady (ES) č. 625/2009 (7) byla stanovena společná pravidla k přijímání ochranných opatření proti dovozu z některých zemí, které nejsou členy Unie. Ochranná opatření mohou mít podobu celních opatření uplatňovaných buď na všechny dovozy, nebo na dovozy přesahující předem stanovené množství. Tato ochranná opatření znamenají, že zboží je způsobilé ke vstupu na trh Unie po zaplacení příslušných cel.
(5)
Dovoz některého zboží může být podmíněn jak antidumpingovými nebo antisubvenčními opatřeními na jedné straně, tak ochrannými celními opatřeními na straně druhé. Cílem prvních opatření je odstranit pokřivení trhu vytvořená nekalými obchodními praktikami, cílem druhých je pak poskytnout ochranu před značným zvýšením dovozů.
(6)
Kombinace antidumpingových nebo antisubvenčních opatření s ochrannými celními opatřeními vůči jednomu a tomu samému výrobku by však mohla mít větší účinek, než který byl zamýšlen nebo je žádoucí ve smyslu politiky a cílů Unie v oblasti ochrany obchodu. Takováto kombinace opatření by obzvláště mohla představovat nežádoucí tíživé břemeno pro některé vyvážející výrobce usilující o vývoz do Unie, což by mohlo mít za následek zabránění jejich přístupu na trh Unie.
(7)
Z toho vyplývá, že vyvážející výrobci usilující o vývoz do Unie by neměli být zatíženi nežádoucími tíživými břemeny a měli by mít i nadále přístup na trh Unie.
(8)
Je tedy žádoucí zajistit, aby cíle ochranných celních opatření a antidumpingových nebo antisubvenčních opatření mohly být splněny, aniž by uvedeným vyvážejícím výrobcům bylo bráněno v přístupu na trh Unie. Měla by tedy být přijata zvláštní ustanovení, která Komisi umožní, bude-li to považovat za vhodné, přijmout opatření s cílem zajistit, aby kombinace antidumpingových nebo antisubvenčních opatření a ochranných celních opatření vůči stejnému výrobku neměla takovýto účinek.
(9)
Ačkoliv je možné předvídat, že antidumpingová i antisubvenčních opatření mohou být současně použitelná na stejný výrobek, není vždy možné předem stanovit přesný okamžik, kdy k tomu může dojít. Komise by tedy měla mít možnost přijmout pro takovou situaci opatření, která všem dotyčným hospodářským subjektům zajistí dostatečnou předvídatelnost a právní jistotu.
(10)
Komise může považovat za vhodné změnit, pozastavit nebo zrušit antidumpingová nebo antisubvenčních opatření nebo přiznat osvobození od jakýchkoli antidumpingových nebo vyrovnávacích cel nebo jejich částí, která by byla jinak splatná, nebo přijmout jakákoli jiná zvláštní opatření. Každé pozastavení nebo změna antidumpingových nebo antisubvenčních opatření nebo osvobození od nich by měly být poskytnuty pouze na omezenou dobu.
(11)
Opatření přijatá podle tohoto nařízení by měla být použitelná ode dne jejich vstupu v platnost, pokud v něm není stanoveno jinak, a neměla by tedy sloužit jako základ pro navrácení cel vybraných před uvedeným dnem.
(12)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k uplatňování tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (8),
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Pokud se Komise domnívá, že by kombinace antidumpingových nebo antisubvenčních opatření s ochrannými celními opatřeními vůči stejným dovozům mohla vést k větším dopadům, než jaké jsou z hlediska politiky Unie v oblasti ochrany obchodu žádoucí, může přezkumným postupem podle čl. 3 odst. 2 přijmout jedno nebo více z následujících opatření, která považuje za vhodná:
a)
opatření ke změně, pozastavení nebo zrušení existujících antidumpingových nebo antisubvenčních opatření;
b)
opatření k osvobození dovozů nebo jejich části od antidumpingových nebo vyrovnávacích cel, která by byla jinak splatná;
c)
jakékoli jiné zvláštní opatření považované za daných okolností za vhodné.
2. Každá změna, pozastavení nebo osvobození podle odstavce 1 platí pouze po časově omezenou dobu a použije se, pouze pokud platí příslušná ochranná opatření.
Článek 2
Každé opatření přijaté podle tohoto nařízení se použije ode dne jeho vstupu v platnost. Nezakládá právo na vrácení cel vybraných před uvedeným dnem, pokud v daném opatření není stanoveno jinak.
Článek 3
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený čl. 15 odst. 1 nařízení (ES) č. 1225/2009. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 4
Nařízení (ES) č. 452/2003 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. března 2015.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2015/477
av den 11 mars 2015
om åtgärder som unionen får vidta vid samtidig tillämpning av antidumpnings- eller antisubventionsåtgärder och skyddsåtgärder
(kodifiering)
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 207.2,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
efter att ha hört Europeiska ekonomiska och sociala kommittén,
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (1), och
av följande skäl:
(1)
Rådets förordning (EG) nr 452/2003 (2) har ändrats på väsentliga punkter (3). För att skapa klarhet och överskådlighet bör den förordningen kodifieras.
(2)
Genom rådets förordning (EG) nr (EG) nr 1225/2009 (4) fastställdes gemensamma regler för skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i unionen.
(3)
Genom rådets förordning (EG) nr 597/2009 (5) fastställdes gemensamma regler om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i unionen.
(4)
Genom rådets förordningar (EG) nr 260/2009 (6) och (EG) nr 625/2009 (7) fastställdes gemensamma bestämmelser om införande av skyddsåtgärder mot import från vissa länder som inte är medlemmar i unionen. Skyddsåtgärderna kan utgöras av tulltaxeåtgärder som är tillämpliga antingen på all import eller på den import som överstiger en viss fastställd mängd. Dessa skyddsåtgärder innebär att varorna får föras in på unionsmarknaden om de tillämpliga tullarna betalas.
(5)
Importen av vissa varor kan omfattas av både antidumpnings- och antisubventionsåtgärder å ena sidan, och skyddsåtgärder i form av tullar å andra sidan. Syftet med de förstnämnda åtgärderna är att avhjälpa de snedvridningar som uppkommit på marknaden genom illojala handelsmetoder, medan syftet med skyddsåtgärderna är att tillhandahålla stöd mot kraftigt ökad import.
(6)
Om antidumpnings- eller antisubventionsåtgärder och skyddsåtgärder i form av tullar tillämpas samtidigt på samma produkt kan emellertid verkningarna bli mer omfattande än vad som avsetts eller vad som är önskvärt vad beträffar unionens politik och mål för att skydda handeln. En sådan samtidig tillämpning av åtgärder kan i synnerhet komma att påföra vissa exporterande tillverkare som vill exportera till unionen en oönskat tung börda, som kan leda till att de vägras tillträde till unionsmarknaden.
(7)
Följaktligen bör inte exporterande tillverkare som vill exportera till unionen påföras en sådan börda och de bör ha fortsatt tillträde till unionsmarknaden.
(8)
Därför bör man se till att syftet med skyddsåtgärder i form av tullar och antidumpnings- eller antisubventionsåtgärder kan uppnås utan att de exporterande tillverkarna i fråga vägras tillträde till unionsmarknaden. Av denna anledning bör särskilda bestämmelser gälla som gör det möjligt för kommissionen att, när den anser att det behövs, vidta åtgärder för att se till att antidumpnings- eller antisubventionsåtgärder och skyddsåtgärder i form av tullar som tillämpas på samma produkt inte har en sådan verkan.
(9)
Även om det kan vara möjligt att förutsäga att skyddstullen och antidumpnings- eller antisubventionsåtgärderna kan komma att börja tillämpas samtidigt på samma produkt, är det inte alltid möjligt att i förväg exakt bestämma när detta sker. Kommissionen bör därför kunna vidta åtgärder med tanke på en sådan situation, och dessa åtgärder bör kunna vidtas så att samtliga berörda aktörer garanteras tillräcklig förutsägbarhet och rättslig säkerhet.
(10)
Kommissionen kan komma att anse det vara ändamålsenligt att ändra, avskaffa eller tillfälligt upphäva antidumpnings- eller antisubventionsåtgärder eller att helt eller delvis bevilja befrielse från antidumpnings- eller utjämningstullar som annars skulle tas ut eller att besluta om andra särskilda åtgärder. Tillfälligt upphävande eller ändring av samt befrielse från antidumpnings- eller antisubventionsåtgärder bör beviljas endast för en begränsad tid.
(11)
Alla åtgärder som vidtas enligt denna förordning bör börja tillämpas samma dag som de träder i kraft, om inte annat föreskrivs, och de bör således inte utgöra grund för återbetalning av tullar som tagits ut före den dagen.
(12)
För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av den här förordningen bör kommissionen ges genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (8).
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Om kommissionen anser att antidumpnings- eller antisubventionsåtgärder och skyddsåtgärder i form av tullar som samtidigt tillämpas på samma import kan få mer omfattande verkningar än vad som är önskvärt vad beträffar unionens politik för att skydda handeln, får kommissionen i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 3.2 anta de av följande åtgärder som den anser ändamålsenliga:
a)
Åtgärder för att ändra, avskaffa eller tillfälligt upphäva gällande antidumpnings- eller antisubventionsåtgärder.
b)
Åtgärder för att helt eller delvis befria importen från antidumpnings- eller utjämningstullar som annars skulle tas ut.
c)
Andra särskilda åtgärder som anses ändamålsenliga under de rådande omständigheterna.
2. Ändringar, tillfälliga upphävanden eller befrielser enligt punkt 1 ska begränsas tidsmässigt och tillämpas endast medan de berörda skyddsåtgärderna är i kraft.
Artikel 2
Alla åtgärder om vilka beslut fattas enligt denna förordning ska tillämpas från och med den dag de träder i kraft. De ska inte utgöra grund för återbetalning av tullar som tagits ut före den dagen, om inte annat föreskrivs.
Artikel 3
1. Kommissionen ska biträdas av den kommitté som inrättats genom artikel 15.1 i förordning (EG) nr 1225/2009. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.
2. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
Artikel 4
Förordning (EG) nr 452/2003 ska upphöra att gälla.
Hänvisningar till den upphävda förordningen ska anses som hänvisningar till den här förordningen och ska läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga II.
Artikel 5
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Strasbourg den 11 mars 2015.