NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 418/2013
ze dne 3. května 2013
o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Zahájení
(1)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (2) („oznámení o zahájení řízení“) informovala dne 10. srpna 2012 Evropská komise (dále jen „Komise“) o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie (dále též „dotčená země“) do Evropské unie (dále jen „antidumpingové řízení“).
(2)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (3) Komise téhož dne informovala o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie, a zahájila zvláštní šetření (dále jen „antisubvenční řízení“).
(3)
Antidumpingové řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který podala dne 28. června 2012 Evropská federace průmyslu železa a oceli (Eurofer) („žadatel“) jménem výrobců představujících více než 50 % celkové výroby některých drátů z nerezavějící oceli v Evropské unii (dále jen „Unie“). Podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě, kterou tento dumping působí, jež byly považovány za dostačující pro zahájení šetření.
1.2 Strany dotčené řízením
(4)
Komise o zahájení šetření oficiálně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce, známé dovozce a uživatele a indické orgány.
(5)
Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení. Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají ke slyšení zvláštní důvody, byly vyslechnuty.
(6)
Vzhledem k vysokému počtu vyvážejících výrobců v dotčené zemi, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii účastnících se řízení a za účelem dokončení šetření v předepsaných lhůtách Komise v oznámení o zahájení řízení oznámila, že se rozhodla přiměřeně omezit počet vyvážejících výrobců v dotčené zemi, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii, kteří budou podrobeni šetření, a to prostřednictvím výběru vzorku v souladu s článkem 17 základního řízení.
1.2.1 Výběr vzorku vyvážejících výrobců
(7)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci v dotčené zemi požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby poskytli informace určené v oznámení o zahájení řízení.
(8)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo celkem osmnáct vyvážejících výrobců, z nichž někteří patří do stejné skupiny, a sedm z nich požádalo o individuální zjišťování v případě, že nebudou zařazeni do vzorku. Patnáct těchto spolupracujících společností nahlásilo vývoz drátů z nerezavějící oceli do Unie během období šetření. Vzorek byl proto vybrán na základě informací poskytnutých těmito patnácti vyvážejícími výrobci.
(9)
V souladu s článkem 17 základního nařízení vybrala Komise vzorek na základě největšího reprezentativního objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie, který lze ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřit. Vybraný vzorek sestával ze dvou samostatných společností a jedné skupiny složené ze čtyř společností ve spojení; společnosti ve vzorku společně představovaly více než 63 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie.
(10)
Podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení byli všichni známí dotčení vyvážející výrobci a orgány v dotčené zemi konzultováni ohledně výběru reprezentativního vzorku. K výběru vzorku nebyly podány žádné připomínky.
(11)
Jak bylo uvedeno v 9. bodě odůvodnění, vzorek byl omezen na přiměřený počet společností, který bylo možno ve stanovené lhůtě prošetřit. Společnosti, jež byly předmětem tohoto šetření, jsou uvedeny 19. bodě odůvodnění.
(12)
Jak bylo mimoto uvedeno v 8. bodě odůvodnění, bylo původně obdrženo sedm žádostí o individuální zjišťování. Z tohoto důvodu se usuzovalo, že by v této fázi individuální zjišťování znamenalo neúměrné zatížení a bránilo by včasnému dokončení šetření.
(13)
Žádosti vývozců, kteří ve stanovených lhůtách poskytli potřebné informace, však budou přezkoumány v dalším průběhu šetření.
1.2.2 Výběr vzorku výrobců v Unii
(14)
V oznámení o zahájení řízení Komise oznámila, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek původně sestával z pěti výrobců, o nichž bylo před zahájením šetření Komisi známo, že v Unii vyrábějí dráty z nerezavějící oceli. Komise vzorek vybrala na základě prodeje, objemu výroby a zeměpisné polohy. Zúčastněné strany byly v oznámení o zahájení řízení rovněž vyzvány, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. K navrhovanému vzorku nebyly obdrženy žádné připomínky. Analýza odpovědí na dotazník ukázala, že jeden vybraný výrobce v Unii má společnost ve spojení, která se rovněž zabývá výrobou a prodejem drátů z nerezavějící oceli. Tato společnost ve spojení byla proto rovněž zařazena do vzorku. Uvedených šest výrobců v Unii zařazených do vzorku představovalo 46,5 % celkové odhadované výroby v Unii. Má se za to, že vzorek je reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
1.2.3 Výběr vzorku dovozců
(15)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli všichni dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení poskytli informace.
(16)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo celkem devět dovozců, kteří nejsou ve spojení. Komise na základě nejvyššího objemu dovozu do Unie vybrala vzorek tří společností, které představovaly 23,8 % indického dovozu do Unie během období šetření. Dva výrobci zařazení do vzorku však neposkytli odpověď na dotazník. V této fázi šetření nebylo proto možno výběr vzorku použít a v dalším průběhu šetření budou dovozci znovu požádáni o spolupráci.
1.2.4 Odpovědi na dotazník a inspekce na místě
(17)
Dotazníky byly zaslány třem vyvážejícím výrobcům v Indii (jejich skupinám) zařazeným do vzorku a vyvážejícím výrobcům, kteří požádali o individuální zjišťování, šesti výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, třem dovozcům, kteří nejsou ve spojení a kteří byli zařazeni do vzorku, a devíti známým uživatelům.
(18)
Odpovědi na dotazník byly obdrženy od tří vyvážejících výrobců v Indii (jejich skupin) zařazených do vzorku a rovněž od dvou vyvážejících výrobců, kteří požádali o individuální zjišťování, šesti výrobců v Unii zařazených do vzorku, jednoho dovozce, který není ve spojení, a tří uživatelů.
(19)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které zúčastněné strany poskytly a které považovala za nezbytné k předběžnému stanovení dumpingu, újmy způsobené tímto dumpingem a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
Výrobci v Unii:
-
Hagener Feinstahl GmbH, Hagen, Německo
-
Inoxfil S.A., Igualada, Španělsko
-
Rodacciai SPA, Milán, Itálie
-
Trafilerie Brambilla SPA, Calziocorte, Itálie
-
skupina Ugitech:
-
Ugitech France S.A., Bourg en Bresse, Francie
-
Sprint Metal Edelstahl, Hemer, Německo
Vyvážející výrobci v Indii:
-
Raajratna Metal Industries, Ahmadábád, Gudžarát
-
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Tháné, Maháráštra
-
skupina Venus:
-
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Bombaj, Maháráštra
-
Precision Metals, Bombaj, Maháráštra
-
Hindustan Inox Ltd., Bombaj, Maháráštra
1.3 Období šetření a posuzované období
(20)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. dubna 2011 do 31. března 2012 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1 Dotčený výrobek
(21)
Dotčeným výrobkem jsou dráty z nerezavějící oceli obsahující:
-
2,5 % hmotnostních nebo více niklu, jiné než dráty obsahující 28 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 31 % hmotnostních niklu a 20 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 22 % hmotnostních chromu,
-
méně než 2,5 % hmotnostních niklu, jiné než dráty obsahující 13 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 25 % hmotnostních chromu a 3,5 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 6 % hmotnostních hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99, pocházející z Indie.
(22)
Jedna strana uvedla, že existují tzv. „vysoce technické“ typy výrobku, které se liší od ostatních typů dotčeného výrobku vyráběných v Indii, avšak rovněž v Unii. Tato strana rovněž tvrdila, že na rozdíl od většiny typů vyvážených z Indie do Unie nejsou tyto technické typy běžnými komoditami, nýbrž představují specifické typy výrobku vyráběné pro zvláštní užití v určitých jakostních třídách oceli a s určitými průměry, a stávající šetření by se na ně proto nemělo vztahovat.
(23)
V této fázi se zdá, že definice výrobku pokrývá i tyto technické typy a že tyto technické typy mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako ostatní typy dotčeného výrobku. Mimoto se zdá, že tyto typy vyrábějí rovněž výrobci v Unii, a proto tyto technické typy spadají do působnosti stávajícího šetření.
2.2 Obdobný výrobek
(24)
Šetření ukázalo, že dotčený výrobek a výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v Indii a výrobek vyráběný výrobním odvětvím Unie a prodávaný na trhu Unie mají stejné základní fyzické, chemické a technické vlastnosti a užití. Předběžně se proto tyto výrobky považují za obdobné ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
3. DUMPING
3.1 Úvod
(25)
Během inspekcí na místě v prostorách tří indických vyvážejících výrobců zařazených do vzorku a následné analýzy shromážděných informací bylo zjištěno, že všichni z nich poskytli některé informace, které nelze považovat za spolehlivé.
(26)
V případě jednoho vyvážejícího výrobce Komise zjistila, že náklady uvedené v jeho odpovědi na dotazník nebyly v souladu a nemohly být odsouhlaseny s náklady vykázanými v interním účetním systému výrobce.
(27)
Vyvážející výrobce tvrdil, že zjištěné rozdíly mezi náklady nahlášenými Komisi a náklady zjištěnými v interním účetním systému během inspekce na místě byly způsobeny chybami při evidenci transakcí a rozdíly v účetních metodách, zejména co se týká spotřeby surovin. Vyvážející výrobce uvedl, že údaje v interním účetním systému nejsou spolehlivé a pro účely šetření by se neměly použít. Ačkoli vyvážející výrobce používá stejný účetní systém po dobu několika let, tvrdil, že by Komise měla ve své analýze vycházet z nákladů uvedených v odpovědi na dotazník, a nikoli údajů o nákladech, které jsou obsaženy v interním účetním systému společnosti.
(28)
Je třeba podotknout, že ačkoli údaje obsažené v interním účetním systému byly v souladu s auditovanými finančními výkazy poskytnutými vyvážejícím výrobcem, během inspekce na místě nebylo možné provést odsouhlasení, a tudíž zjistit souvislost mezi nákladovými tabulkami vyhotovenými výslovně pro účely tohoto šetření a údaji obsaženými v interním účetním systému. V souladu s článkem 18 základního nařízení se proto usuzovalo, že by se pro účely tohoto antidumpingového šetření měly použít údaje zjištěné v účetním systému vyvážejícího výrobce.
(29)
Z tohoto důvodu Komise prozatímně upravila údaje o nákladech, které zmíněný vyvážející výrobce poskytl ve své odpovědi na dotazník, pomocí údajů dostupných v jeho interním účetním systému.
(30)
V případě druhého vyvážejícího výrobce Komise zjistila, že nákupy a spotřeba surovin nahlášené Komisi v odpovědi na dotazník nebyly doloženy údaji zjištěnými v systému výrobce pro řízení zásob. Zejména se ukázalo, že rozdělení podle jakostních tříd oceli se v těchto dvou zdrojích liší. Komise podotýká, že jakostní třída oceli je klíčovým faktorem při určování nákladů konečného produktu. Nespolehlivé informace o jakostní třídě oceli by mohly vážně zkreslit výpočty nákladů a prodejních cen jednotlivých typů výrobků, a mohly by proto být zavádějící.
(31)
Vyvážející výrobce však uvedl, že počítačové soubory obsahující údaje o nákupech surovin, které Komise získala během inspekce na místě, nebyly úplné, jelikož jiná oddělení ve společnosti uskutečnila dodatečné nákupy surovin, tyto nákupy však nebyly vykázány a zahrnuty v počítačových souborech získaných během inspekce na místě a přezkoumaných Komisí. Vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že zjištěné rozdíly v množství jednotlivých jakostních tříd oceli byly zapříčiněny skutečností, že některé jakostní třídy oceli se částečně překrývaly s jinými a že některé části výrobního procesu není možné sledovat na úrovni jednotlivých jakostních tříd oceli.
(32)
Komise však podotýká, že výše uvedená tvrzení společnosti týkající se dodatečných nákupů surovin nepostačují k vysvětlení zjištěných rozdílů na úrovni jednotlivých jakostních tříd oceli. Komise rovněž podotýká, že společnost tvrdila, že není možné přesné sledování podle jednotlivých jakostních tříd oceli ve všech fázích výrobního procesu. Toto tvrzení dále narušuje spolehlivost celého systému vykazování jakostních tříd oceli. Poskytnuté informace o jakostních třídách oceli je nutné považovat předběžně za zavádějící.
(33)
Komise se domnívá, že nahlášené rozdělení surovin podle jakostních tříd oceli není spolehlivé a nemělo by se prozatím brát v potaz a že by zjištění měla v souladu s článkem 18 základního nařízení vycházet z dostupných údajů. Kvůli nespolehlivosti celého systému vykazování nebylo možné učinit zjištění na základě nahlášených jakostních tříd oceli. Při výpočtu celkového dumpingového rozpětí u všech výrobků byla proto použita celková spotřeba veškerých surovin bez přihlédnutí k rozdělení podle jakostních tříd oceli.
(34)
V případě třetího vyvážejícího výrobce Komise během inspekce na místě zjistila, že toky surovin uvedené v odpovědi na dotazník nejsou v souladu s údaji obsaženými v účetním systému výrobce. Zdálo se, že se v těchto dvou zdrojích liší rozdělení podle jakostních tříd oceli.
(35)
Vyvážející výrobce sice připustil určité chyby ve své odpovědi na dotazník, tvrdil však, že rozdíly v celkovém množství surovin lze odsouhlasit s přihlédnutím ke změnám zásob. Společnost však také tvrdila, že částečně se překrývající jakostní třídy oceli znemožňují přesné odsouhlasení podle jednotlivých jakostních tříd oceli. Toto tvrzení dále narušuje spolehlivost celého systému vykazování jakostních tříd oceli. Poskytnuté informace o jakostních třídách oceli je nutno považovat za zavádějící.
(36)
Komise se domnívá, že nahlášené rozdělení surovin podle jakostních tříd oceli není spolehlivé a nemělo by se prozatím brát v potaz a že by zjištění měla v souladu s článkem 18 základního nařízení vycházet z dostupných údajů. Kvůli nespolehlivosti celého systému vykazování nebylo možné učinit zjištění na základě nahlášených jakostních tříd oceli. Při výpočtu celkového dumpingového rozpětí u všech výrobků byla proto použita celková spotřeba všech surovin bez přihlédnutí k rozdělení podle jakostních tříd oceli.
(37)
Každý vyvážející výrobce obdržel individuální dopis uvádějící konkrétní a podrobné důvody, kvůli nimž se usuzovalo, že některé údaje uvedené v odpovědi na dotazník nelze uznat. Vyvážející výrobci byli rovněž informováni o tom, že Komise hodlá prozatímní zjištění založit na dostupných údajích v souladu s článkem 18 základního nařízení.
(38)
Všem třem vyvážejícím výrobcům byla dána možnost se vyjádřit a požádat o slyšení a všichni tři byli vyslechnuti. Tito vyvážející výrobci podali rovněž písemné připomínky ohledně možného použití článku 18 základního nařízení. Navzdory vysvětlením získaným od společností nebylo možné objasnit uspokojivě výše popsané problémy, které vedly k nahrazení některých poskytnutých informací dostupnými údaji.
3.2 Běžná hodnota
(39)
Pro stanovení běžné hodnoty Komise nejprve u každého vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku zjišťovala, zda byl obdobný výrobek prodáván nezávislým zákazníkům na domácím trhu v reprezentativním objemu, tj. zda celkový objem tohoto prodeje představoval během období šetření nejméně 5 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Komise zjistila, že celkový prodej obdobného výrobku ze strany každého výrobce zařazeného do vzorku na domácím trhu byl reprezentativní.
(40)
Pro výrobce zařazené do vzorku s celkovým reprezentativním domácím prodejem poté Komise určila typy výrobků prodávané na domácím trhu, které jsou totožné nebo přímo srovnatelné s typy prodávanými na vývoz do Unie.
(41)
Jak je však objasněno v oddíle 3.1, u dvou vyvážejících výrobců bylo popsané srovnání provedeno na základě veškerých výrobků místo zvláštního srovnání podle jednotlivých typů výrobku.
(42)
U každého typu výrobku prodávaného výrobci zařazenými do vzorku na domácím trhu, u něhož bylo zjištěno, že je totožný nebo srovnatelný s typem výrobku prodávaným na vývoz do Unie, se zkoumalo, zda je domácí prodej dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Domácí prodej určitého typu výrobku se považoval za dostatečně reprezentativní, pokud celkový objem tohoto typu výrobku prodaný na domácím trhu nezávislým zákazníkům během období šetření představoval nejméně 5 % celkového objemu totožného nebo srovnatelného typu výrobku prodávaného na vývoz do Unie.
(43)
Komise následně přezkoumala, zda by se domácí prodej jednotlivých výrobců zařazených do vzorku mohl považovat za uskutečněný v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Toto ověření proběhlo stanovením podílu ziskového prodeje nezávislým zákazníkům na domácím trhu v období šetření.
(44)
Pokud objem prodeje určitého typu výrobku prodávaného za čistou prodejní cenu nejméně ve výši vypočítaných výrobních nákladů představoval více než 80 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku a pokud vážený průměr prodejní ceny dosahoval nejméně výše jednotkových výrobních nákladů, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, která byla vypočítána jako vážený průměr cen veškerého prodeje daného typu na domácím trhu během období šetření bez ohledu na to, zda byl tento prodej ziskový, či nikoli.
(45)
Pokud objem ziskového prodeje určitého typu výrobku představoval nejvýše 80 % celkového objemu prodeje daného typu nebo pokud vážený průměr ceny daného typu výrobku nedosahoval jednotkových výrobních nákladů, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, která byla vypočítána jako vážený průměr ceny pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku, který se uskutečnil v období šetření.
(46)
Pokud byly všechny typy výrobku prodány se ztrátou, usoudilo se, že nebyly prodány v běžném obchodním styku.
(47)
Pokud neexistoval žádný prodej obdobného výrobku v běžném obchodním styku nebo pokud nebyl tento typ výrobku prodáván na domácím trhu v reprezentativním množství, vypočítala Komise běžnou hodnotu v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení.
(48)
Běžná hodnota byla vypočítána připočtením vážených průměrných prodejních, správních a režijních nákladů a váženého průměru zisku dosaženého vyvážejícími výrobci při domácím prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku v období šetření k průměrným výrobním nákladům během období šetření, které byly v případě potřeby upraveny. V případě potřeby byly výrobní náklady a prodejní, správní a režijní náklady před použitím v testu týkajícím se běžného obchodního styku a při početním určování běžné hodnoty upraveny, jak je objasněno v oddíle 3.1.
(49)
Každá společnost obdrží své podrobné individuální výpočty použité k určení běžných hodnot a bude mít možnost se k nim vyjádřit.
3.3 Vývozní cena
(50)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku vyváželi do Unie buď přímo nezávislým zákazníkům, nebo prostřednictvím společností ve spojení.
(51)
Pokud byl dotčený výrobek vyvážen přímo pro nezávislé zákazníky v Unii, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení na základě vývozních cen skutečně zaplacených nebo vývozních cen, které je třeba zaplatit.
(52)
Jestliže se vývoz do Unie uskutečnil prostřednictvím společnosti ve spojení, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny, za kterou byl dovezený výrobek poprvé dále prodán nezávislým zákazníkům v Unii. V těchto případech byly provedeny úpravy u všech nákladů vzniklých v období mezi dovozem a dalším prodejem, včetně cel a daní a rovněž prodejních, správních a režijních nákladů a zisku. Byly použity vlastní prodejní, správní a režijní náklady dovozce ve spojení a přiměřené ziskové rozpětí bylo stanoveno na základě ziskového rozpětí dosaženého nezávislým dovozcem dotčeného výrobku.
3.4 Srovnání
(53)
Běžná hodnota a vývozní cena vyvážejících výrobců zařazených do vzorku byly srovnány na základě ceny ze závodu.
(54)
Za účelem zajištění spravedlivého porovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen.
(55)
Na tomto základě byly provedeny úpravy s ohledem na náklady na dopravu, námořní přepravu a pojištění, manipulaci, nakládku a vedlejší náklady, náklady spojené s balením, úvěry, slevami a provizemi, pokud bylo prokázáno, že ovlivňují srovnatelnost cen.
3.5 Dumpingová rozpětí
(56)
Jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 a 12, byla pro každou společnost zařazenou do vzorku vážená průměrná běžná hodnota stanovená pro obdobný výrobek srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou dotčeného výrobku.
(57)
V souladu s čl. 9 odst. 6 základního nařízení nebylo kvůli použití článku 18 základního nařízení na všechny tři vyvážející výrobce zařazené do vzorku možné stanovit u spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazení do vzorku, dumpingové rozpětí na základě průměrného dumpingového rozpětí pro společnosti zařazené do vzorku.
(58)
V tomto případě se považovalo za vhodné určit předběžně dumpingové rozpětí použitelné na spolupracující vyvážející výrobce nezařazené do vzorku na základě jejich vývozní ceny zjištěné podle dovozních statistik Eurostatu a průměrné běžné hodnoty stanovené pro indické výrobce zařazené do vzorku, jestliže průměrná běžná hodnota nebyla dotčena použitím článku 18 základního nařízení.
(59)
Na tomto základě bylo dumpingové rozpětí vypočítané pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku předběžně stanoveno na 28,0 %.
(60)
Co se týká všech ostatních vyvážejících výrobců v Indii, Komise nejprve stanovila úroveň spolupráce. Za tímto účelem se porovnal celkový objem vývozu uvedený v odpovědích na dotazník k výběru vzorku a celkový dovoz z Indie odvozený z dovozních statistik Eurostatu. Jelikož úroveň spolupráce byla vysoká, bylo zbytkové dumpingové rozpětí stanoveno na úrovni nejvyššího dumpingového rozpětí zjištěného u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku.
(61)
Na tomto základě byla celostátní úroveň dumpingu předběžně stanovena na 32,3 %.
(62)
Na základě toho činí prozatímní vážená průměrná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento ceny CIF na hranice Unie před proclením:
(v %)
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
Raajratna Metal Industries
32,3
Skupina Venus
30,4
Viraj Profiles
24,4
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
28,0
Všechny ostatní společnosti
32,3
4. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
4.1 Výrobní odvětví Unie
(63)
Obdobný výrobek vyrábělo 27 výrobců v Unii. Mělo se za to, že tito výrobci tvoří výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení a dále se na ně bude odkazovat jako na „výrobní odvětví Unie“.
4.2 Výroba v Unii
(64)
Ke zjištění celkové výroby v Unii v období šetření byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, například informace uvedené v podnětu, údaje získané od výrobců v Unii před zahájením šetření a posléze a odpovědi na dotazník poskytnuté výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
(65)
Je třeba uvést, že v definici výrobního odvětví Unie je zařazen rovněž výrobce v Unii, který je ve spojení s indickým vyvážejícím výrobcem a který vyjádřil nesouhlas se zahájením šetření.
(66)
Na tomto základě se celková výroba v Unii v období šetření odhadovala přibližně na 139 141 tun. Tento údaj zahrnuje výrobu všech výrobců v Unii, kteří se přihlásili, a odhadovaný objem výroby ostatních výrobců v Unii, kteří se při šetření nepřihlásili.
4.3 Výběr vzorků výrobců v Unii
(67)
Jak bylo uvedeno ve 14. bodě odůvodnění, do vzorku bylo zařazeno šest výrobců v Unii představujících 46,5 % odhadované celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
5. ÚJMA
5.1 Spotřeba v Unii
(68)
Spotřeba v Unii byla zjištěna na základě celkového objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie a celkového dovozu. Rok 2009 se vyznačoval nebývale vysokými cenami niklu, hlavní suroviny používané při výrobě dotčeného výrobku a obdobného výrobku, a celosvětovými negativními dopady finanční krize, což ve zmíněném roce společně vedlo k obzvláště nízké úrovni spotřeby v Unii. Situace na trhu se však zlepšila, jak ukazuje následující tabulka, a spotřeba v Unii mezi rokem 2009 a obdobím šetření vzrostla o 50 %.
2009
2010
2011
Období šetření
Spotřeba (v tunách)
131 436
187 280
196 476
197 327
Index (2009 = 100)
100
142
149
150
Zdroj:
Eurostat, podnět a odpovědi na dotazník
5.2 Dovoz z dotčené země do Unie
5.2.1 Objem dotčeného dovozu a jeho podíl na trhu
(69)
V posuzovaném období se dumpingový dovoz spolupracujících vyvážejících výrobců do Unie vyvíjel s ohledem na objem a podíl na trhu takto:
2009
2010
2011
Období šetření
Objem
16 847
29 053
36 720
35 398
Index (2009 = 100)
100
172
218
210
Podíl na trhu (v %)
12,8
15,5
18,7
17,9
Index (2009 = 100)
100
121
146
140
Zdroj:
Eurostat, podnět a odpovědi na dotazník
(70)
Objem dovozu z Indie v posuzovaném období výrazně vzrostl o 110 %. Nárůst byl obzvláště silný mezi rokem 2009 a 2010, kdy dovoz z Indie vzrostl o 72 %, přičemž spotřeba v Unii vzrostla o 42 %. Ačkoli se spotřeba mezi rokem 2010 a obdobím šetření zvýšila pouze o 5 %, objem dovozu z Indie v témže období dále významně vzrostl, a sice o 22 %.
(71)
Podíl dumpingového dovozu z Indie na trhu v posuzovaném období významně vzrostl, a sice o 40 %.
5.2.2 Ceny dovozu a cenové podbízení
(72)
Jak bylo objasněno ve 22. bodě odůvodnění, jedna strana vyjádřila obavy ohledně skutečnosti, že antidumpingový dotazník neumožňoval rozlišit určité typy dotčeného výrobku, které jsou podle jejího názoru odlišné.
(73)
Tato obava byla v dotazníku odstraněna rozšířením škály tzv. kontrolních čísel výrobku (PCN) tak, aby bylo při šetření možné jednoznačně identifikovat příslušné typy, zejména za účelem srovnání cen. V této fázi bylo při šetření zjištěno, že indičtí vyvážející výrobci vyváželi pouze omezené množství těchto vysoce technických typů. Podotýká se však, že změny PCN zajistily, že ceny určitých typů výrobku byly přímo srovnány s cenami podobných typů výrobku.
(74)
Následující tabulka udává průměrnou cenu dumpingového dovozu:
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrná cena (v EUR/t)
2 372
2 801
3 246
3 196
Index (2009 = 100)
100
118
137
135
Zdroj:
Eurostat a odpovědi na dotazník
(75)
Průměrná cena dovozu z Indie se v posuzovaném období zvýšila o 35 %, byla však nižší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie v témže období (viz 93. bod odůvodnění). To vysvětluje prudký nárůst objemu dovozu a významné zvýšení podílu indických vývozců na trhu v témže období, konkrétně o 40 %.
(76)
S cílem určit cenové podbízení během období šetření byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých typů výrobku výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované zákazníkům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dumpingového dovozu účtovanými indickými výrobci zařazenými do vzorku prvnímu nezávislému zákazníkovi na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o náklady po dovozu.
(77)
Výsledek srovnání vyjádřený jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření ukázal vážené průměrné rozpětí cenového podbízení u dumpingového dovozu z dotčené země na trhu Unie ve výši 15 %. Nižší ceny dumpingového dovozu v porovnání s cenami Unie v posuzovaném období objasňují významný nárůst objemu indického dovozu a vysoký podíl dovozu z Indie na trhu mezi rokem 2009 a obdobím šetření.
5.3 Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
5.3.1 Předběžné poznámky
(78)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení bylo v rámci zkoumání dopadu dumpingového dovozu z Indie na výrobní odvětví Unie provedeno posouzení veškerých hospodářských činitelů a ukazatelů, které ovlivňovaly situaci výrobního odvětví Unie v posuzovaném období.
(79)
Jak je uvedeno ve 14. bodě odůvodnění, pro posouzení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byl proveden výběr vzorku.
(80)
Za účelem analýzy újmy rozlišovala Komise mezi makroekonomickými a mikroekonomickými faktory újmy. V tomto ohledu je hospodářská situace výrobního odvětví Unie posouzena na základě a) makroekonomických ukazatelů, a to ukazatelů jako výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu a růst, zaměstnanost, produktivita, velikost skutečného dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu, pro něž byly údaje shromážděny na úrovni celého výrobního odvětví Unie, a na základě b) mikroekonomických ukazatelů, a to ukazatelů jako průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál, zásoby a náklady práce, pro něž byly údaje shromážděny na úrovni výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(81)
Je třeba uvést, že ke stanovení makroekonomických ukazatelů byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, včetně informací uvedených v podnětu, údajů získaných od výrobců v Unii před zahájením šetření a posléze a odpovědí na dotazník poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku, a zejména údaje týkající se výrobců v Unii, kteří nebyli zařazeni do vzorku.
(82)
Mikroekonomické ukazatele byly stanoveny na základě informací, které poskytli výrobci v Unii zařazení do vzorku ve svých odpovědích na dotazník.
5.3.2 Makroekonomické ukazatele
a) Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(83)
Tendence týkající se výroby v Unii, výrobní kapacity a využití kapacity se v posuzovaném období vyvíjely takto:
2009
2010
2011
Období šetření
Objem výroby (v tunách)
105 646
140 363
138 795
139 141
Index (2009 = 100)
100
133
131
132
Výrobní kapacita (v tunách)
244 236
246 324
245 922
246 599
Index (2009 = 100)
100
101
101
101
Využití kapacity (v %)
43
57
56
56
Index (2009 = 100)
100
132
130
130
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
(84)
Výroba v Unii v posuzovaném období vzrostla o 32 %, což do jisté míry odráželo pozitivní vývoj spotřeby. Mezi rokem 2010 a obdobím šetření však objem výroby stagnoval.
(85)
Zatímco se využití kapacity zlepšilo a v posuzovaném období vzrostlo o 13 procentních bodů, výrobní kapacita byla v posuzovaném období v zásadě stálá.
b) Objem prodeje, podíl na trhu a růst
(86)
Tendence týkající se objemů prodeje, podílu na trhu a růstu se v posuzovaném období vyvíjely takto:
2009
2010
2011
Období šetření
Objem prodeje (v tunách)
88 796
124 641
124 007
124 217
Index (2009 = 100)
100
140
140
140
Podíl na trhu (v %)
67,6
66,6
63,1
62,9
Index (2009 = 100)
100
98
93
93
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
(87)
Po značném nárůstu mezi rokem 2009 a 2010 v souvislosti se zvyšující se spotřebou objem prodeje zákazníkům, kteří nejsou ve spojení, oslabil, a netěžil z trvalého růstu poptávky (4,9 % mezi rokem 2010 a 2011). To se odráží rovněž ve stoupající tendenci u stavu zásob na konci roku, který v posuzovaném období vzrostl celkem o 41 %, jak je uvedeno ve 100. bodě odůvodnění.
(88)
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu se mimoto v posuzovaném období snížil o 4,7 procentního bodu, a to navzdory silnému růstu spotřeby o 50 %.
(89)
Jak je uvedeno v 68. bodě odůvodnění, spotřeba v Unii se mezi rokem 2009 a obdobím šetření zvýšila o 50 %, přičemž objem dumpingového dovozu v témže období významně vzrostl o 110 %, jak je zmíněno v 70. bodě odůvodnění. Růst trhu Unie mezi rokem 2009 a obdobím šetření byl proto částečně absorbován dumpingovým dovozem, zatímco prodej výrobního odvětví Unie v Unii v témže období vzrostl o 40 %. To prokazuje, že kvůli zvyšujícímu se podílu dumpingového dovozu na trhu nemohlo výrobní odvětví Unie plně využít růst spotřeby v Unii.
c) Zaměstnanost a produktivita
(90)
Navzdory složité finanční situaci popsané níže v 94.-99. bodě odůvodnění byla v posuzovaném období zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie poměrně stálá. Vzhledem k vyššímu objemu výroby (viz 84. bod odůvodnění), vzrostla v témže období produktivita, měřená jako objem výroby v tunách na jednoho zaměstnance za rok, o 30 %, což naznačuje, že výrobní odvětví Unie vyvíjelo značné úsilí o zvýšení efektivnosti.
2009
2010
2011
Období šetření
Počet zaměstnanců
1 726
1 687
1 729
1 747
Index (2009 = 100)
100
98
100
101
Produktivita (v jednotkách na zaměstnance)
61
83
80
80
Index (2009 = 100)
100
136
131
130
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
d) Velikost skutečného dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(91)
Výše uvedená dumpingová rozpětí u tří indických vyvážejících výrobců zařazených do vzorku jsou vyšší než nepatrná (viz 62. bod odůvodnění). Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem týkajícím se odvětví dotčeného výrobku, objemu, podílu na trhu a cen dumpingového dovozu z Indie nelze dopad skutečného dumpingového rozpětí na výrobní odvětví Unie považovat za zanedbatelný.
(92)
Připomíná se, že v roce 1999 byla na dotčený výrobek uložena dumpingová a antisubvenční opatření (4). Vzhledem k časovému odstupu mezi skončením platnosti opatření, která byla zavedena v roce 1999, a stávajícím šetřením však nejsou k dispozici žádné údaje, jež by umožnily posoudit účinky dřívějšího dumpingu. Šetření každopádně nepřineslo žádné důkazy, že výrobní odvětví dosud překonává účinky dřívějšího dumpingu.
5.3.3 Mikroekonomické ukazatele
a) Průměrné jednotkové prodejní ceny na trhu Unie a jednotkové výrobní náklady
(93)
Průměrné prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované zákazníkům v Unii, kteří nejsou ve spojení, v posuzovaném období vzrostly o 34 %. Tento nárůst odráží celkový růst nákladů na suroviny, k němuž v tomto výrobním odvětví došlo v témže období. V roce 2011 a během období šetření se výrobcům v Unii podařilo zvýšit ceny pouze mírně za účelem uhrazení rostoucích výrobních nákladů, což postačovalo k zachování ziskovosti v roce 2011 mírně nad 1 % a v období šetření na hranici rentability. Jak prokazují údaje obsažené ve výše uvedené tabulce, ani významné zvýšení prodejní ceny neumožnilo výrobnímu odvětví Unie dosáhnout přiměřené úrovně zisku.
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrná jednotková prodejní cena v Unii pro zákazníky, kteří nejsou ve spojení
2 988
3 833
4 185
4 018
Index (2009 = 100)
100
128
140
134
Jednotkové výrobní náklady (v EUR/t)
3 542
3 931
4 127
4 011
Index (2009 = 100)
100
111
117
113
Zdroj:
odpovědi na dotazník
b) Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(94)
V posuzovaném období se peněžní tok, investice a návratnost investic výrobců v Unii a jejich schopnost získávat kapitál vyvíjely takto:
2009
2010
2011
Období šetření
Ziskovost prodeje v Unii zákazníkům, kteří nejsou ve spojení (% obratu z prodeje)
-18,5
-2,6
1,4
0,2
Peněžní tok (v EUR)
-19 790 367
- 226 207
7 778 576
5 096 869
Investice (v EUR)
4 653 604
8 436 096
4 552 443
4 156 522
Index (2009 = 100)
100
181
98
89
Návratnost investic (%)
-68,8
-11,2
6,7
0,8
Zdroj:
odpovědi na dotazník
(95)
Ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku byla stanovena tak, že čistý zisk před zdaněním z prodeje obdobného výrobku zákazníkům, kteří nejsou ve spojení, byl vyjádřen jako procentní podíl z obratu z tohoto prodeje. V roce 2009 byli výrobci v Unii zařazení do vzorku ve ztrátě, v roce 2010 se však začali zotavovat v souladu se zvýšením spotřeby o 50 %, jak bylo popsáno v 68. bodě odůvodnění. I když se ziskovost mírně zvýšila, úrovně zisku ve výši 0,2 % značně zaostávaly za přiměřenou úrovní ziskovosti v odvětví oceli. Cílové ziskové rozpětí bylo předběžně stanoveno na 5 %, jelikož se usuzovalo, že odpovídá rozpětí, kterého by bylo možné přiměřeně dosáhnout ve výrobním odvětví tohoto typu v odvětví výrobku, který je předmětem šetření, za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu, při prodeji obdobného výrobku v Unii, jak uvedlo výrobní odvětví Unie. Toto 5% ziskové rozpětí před zdaněním se mimoto považovalo za odpovídající minimum v jiném šetření týkajícím se podobných výrobků v témže odvětví.
(96)
V období šetření se výrobcům v Unii zařazeným do vzorku podařilo dosáhnout hranice rentability; cenový tlak, který vyvíjel dumpingový dovoz, jim však znemožňoval přizpůsobit ceny nákladům, a tudíž dosáhnout uspokojivých výsledků. Tuto situaci vysvětluje rovněž skutečnost, že se výrobek, který je předmětem šetření, považoval za běžnou komoditu, a ceny jsou tudíž hlavním faktorem, jimž se řídí výběr zákazníků.
(97)
Peněžní tok, tj. schopnost výrobního odvětví samofinancovat své činnosti, který byl vypočítán na základě obchodních transakcí, byl až do roku 2010 záporný. Ačkoli se v roce 2011 zlepšil, mezi rokem 2011 a obdobím šetření klesl o 34 %.
(98)
Vývoj ziskovosti a peněžního toku v posuzovaném období omezil schopnost výrobců v Unii zařazených do vzorku investovat do své činnosti a narušil jejich rozvoj. V důsledku toho byla omezena schopnost výrobců v Unii získávat kapitál a financovat náklady. Ačkoli se výrobcům v Unii zařazeným do vzorku podařilo uskutečnit v roce 2010 určité investice související s obdobným výrobkem, tyto se poté snížily, zejména během období šetření, kdy v porovnání s úrovněmi v roce 2010 klesly o 51 %. Ačkoli návratnost investic, vyjádřená jako zisk v procentech čisté účetní hodnoty investic, byla v roce 2011 kladná, v období šetření se významně snížila o 5,9 procentního bodu a dosáhla nízké úrovně ve výši 0,8 %.
(99)
Na základě výše uvedených skutečností lze vyvodit závěr, že finanční výsledky výrobců v Unii zařazených do vzorku byly během období šetření poněkud nejisté.
c) Zásoby
(100)
Výše zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období zvýšila o 41 %; jejich nárůst se časově shoduje se ztrátou podílu na trhu, zejména během období šetření.
2009
2010
2011
Období šetření
Stav zásob na konci roku (v tunách)
4 395
5 289
5 469
6 214
Index (2009 = 100)
100
120
124
141
Zdroj:
odpovědi na dotazník
d) Náklady práce
(101)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období mírně zvýšily, nepředstavují proto rozhodující faktor nárůstu výrobních nákladů.
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrné náklady práce na zaměstnance (v EUR)
52 356
57 182
55 907
54 509
Index (2009 = 100)
100
109
107
104
Zdroj:
odpovědi na dotazník
5.4 Závěr ohledně újmy
(102)
Šetřením bylo prokázáno, že výrobní odvětví Unie nemělo plně prospěch z růstu spotřeby v posuzovaném období, a zejména v období šetření. Zpočátku, mezi rokem 2009 a 2010, se většina ukazatelů újmy týkajících se výrobního odvětví Unie do značné míry zlepšila, posléze však jejich hospodářská situace stagnovala, či se dokonce zhoršila.
(103)
V kontextu rostoucího trhu se některé ukazatele, například výroba a objem prodeje výrobního odvětví Unie, mezi rokem 2009 a 2010 významně zvýšily, od roku 2010 však zaznamenaly oslabení. K této situaci došlo navzdory trvalému růstu spotřeby.
(104)
Ukazatele újmy související s finančními výsledky výrobního odvětví Unie, jako je peněžní tok, investice a ziskovost, byly mimoto významně ovlivněny cenovým tlakem na trhu Unie, zejména v období šetření. Mezi rokem 2009 a 2010 nebylo výrobní odvětví Unie s to zvýšit dostatečně své ceny, aby mohlo uhradit výrobní náklady. Ziskovost se mezi rokem 2009 a 2011 zlepšovala a v roce 2011 dosáhlo výrobní odvětví mírného zisku ve výši 1,4 %, v období šetření se však ziskovost začala opět zhoršovat a dosáhla pouze hranice rentability. To znamená, že byla omezena rovněž schopnost výrobního odvětví Unie získat kapitál a zotavit se.
(105)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžně závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
6. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
6.1 Úvod
(106)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení Komise zkoumala, zda dumpingový dovoz z Indie způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, že ji lze označit za podstatnou. Byly přezkoumány i jiné známé činitele, které mohly vedle dumpingového dovozu způsobovat výrobnímu odvětví Unie újmu, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude přičítána dumpingovému dovozu.
6.2 Účinek dumpingového dovozu
(107)
Šetření prokázalo, že se spotřeba v Unii během posuzovaného období zvýšila o 50 % a že současně se objem dovozu pocházejícího z Indie více než zdvojnásobil. Nárůst dumpingového dovozu se na druhé straně časově shodoval s poklesem objemu prodeje výrobního odvětví Unie stranám, které nejsou ve spojení, mezi rokem 2010 a obdobím šetření.
(108)
Co se týká cenového tlaku na trhu Unie v posuzovaném období, bylo zjištěno, že průměrné ceny dovozu z Indie byly trvale nižší než průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Unie. V důsledku nižších cen v porovnání s cenami výrobního odvětví Unie v období šetření v průměru o 15 % vzrostl podíl indického dumpingového dovozu na trhu od roku 2009 do období šetření o 40 %, zatímco podíl výrobního odvětví Unie na trhu se snížil o 4,7 procentního bodu (z 67,6 % v roce 2009 na 62,9 % v období šetření). Úbytek podílu na trhu ukazuje, že se výrobnímu odvětví Unie podařilo využít vyšší spotřebu pouze v omezeném rozsahu.
(109)
Vzhledem k rostoucím výrobním nákladům se výrobní odvětví Unie pokoušelo zvýšit jednotkovou cenu účtovanou zákazníkům, kteří nejsou ve spojení, jak je uvedeno v 93. bodě odůvodnění. Kvůli cenovému tlaku, který vyvíjel rostoucí objem dumpingového indického dovozu, jak bylo uvedeno výše, nebylo zvýšení ceny dostatečné k uhrazení rostoucích nákladů, takže výrobní odvětví Unie nebylo s to dosáhnout uspokojivých úrovní zisku, jež lze považovat za nezbytné pro toto konkrétní výrobní odvětví.
(110)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje závěr, že prudký nárůst dumpingového dovozu z Indie s cenami, které byly trvale nižší než ceny výrobního odvětví Unie, hrál rozhodující úlohu v podstatné újmě, která byla výrobnímu odvětví Unie způsobena.
6.3 Účinek jiných činitelů
6.3.1 Dovoz ze třetích zemí
Země
2009
2010
2011
Období šetření
Čínská lidová republika (ČLR)
Objem (v tunách)
8 129
10 853
14 360
16 403
Index (2009 = 100)
100
134
177
202
Podíl na trhu (v %)
6,2
5,8
7,3
8,3
Index (2009 = 100)
100
94
118
134
Průměrná cena
1 914
2 607
2 835
2 508
Index (2009 = 100)
100
136
148
131
Švýcarsko
Objem (v tunách)
8 094
10 700
9 187
9 115
Index (2009 = 100)
100
132
113
113
Podíl na trhu (v %)
6,2
5,7
4,7
4,6
Index (2009 = 100)
100
93
75
75
Průměrná cena
3 423
4 063
4 475
4 360
Index (2009 = 100)
100
119
131
127
Korejská republika
Objem (v tunách)
4 900
6 775
6 355
6 266
Index (2009 = 100)
100
138
130
128
Podíl na trhu (v %)
3,7
3,6
3,2
3,2
Index (2009 = 100)
100
97
87
85
Průměrná cena
3 717
4 165
4 761
4 627
Index (2009 = 100)
100
112
128
124
Celkový dovoz ze všech třetích zemí kromě Indie
Objem (v tunách)
25 793
33 586
35 749
37 712
Index (2009 = 100)
100
130
139
146
Podíl na trhu (v %)
19,6
17,9
18,2
19,1
Index (2009 = 100)
100
91
93
97
Průměrná cena
3 609
4 214
4 748
4 483
Index (2009 = 100)
100
117
132
124
(111)
Kromě dumpingového dovozu z Indie, který představoval 48 % veškerého dovozu na trh Unie během období šetření, existovaly rovněž další zdroje dovozu, včetně Čínské lidové republiky, Koreje a Švýcarska, jež bylo nutné v rámci příčinné souvislosti přezkoumat.
(112)
Šetřením bylo prokázáno, že během posuzovaného období, a zejména v období šetření byly průměrné prodejní ceny korejských a švýcarských vyvážejících výrobců vyšší než prodejní ceny indických vyvážejících výrobců a prodejní ceny výrobního odvětví Unie. Jejich podíl na trhu se mimoto v období šetření snížil o 0,5 resp. 1,6 procentního bodu.
(113)
Průměrná cena dovozu z Čínské lidové republiky byla nižší než úroveň cen výrobního odvětví Unie a podíl této země na trhu vykazoval v posuzovaném období rostoucí tendenci. Šetření však prokázalo, že sortimentní skladba čínského dovozu je jiná a že čínské výrobky nesoutěží přímo s výrobky výrobního odvětví Unie nebo s výrobky pocházejícími z Indie. Usuzovalo se proto, že čínský vývoz nemohl mít významný dopad na hlavní typy výrobku prodávané výrobním odvětvím Unie na trhu Unie. Případný dopad dovozu z Číny na újmu, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, byl proto minimální.
(114)
Jeden vyvážející výrobce však uvedl, že by do tohoto šetření měl být zahrnut dovoz drátů z nerezavějící oceli z Čínské lidové republiky, Korejské republiky a Švýcarska.
(115)
Kromě výše uvedených skutečností a úvah je třeba uvést, že ve fázi zahájení řízení nebyly a dosud nejsou k dispozici žádné důkazy o dumpingu, újmě a příčinné souvislosti, které by odůvodňovaly zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu pocházejícího z výše zmíněných zemí. I kdyby existovaly důkazy odůvodňující šetření týkající se ostatního dovozu, rozdílné zacházení, které spočívá v zahájení antidumpingového řízení týkajícího se pouze indického dovozu, by se nepovažovalo za diskriminační. Tvrzení, že by tyto země měly být zahrnuty do šetření, proto není opodstatněné a mělo by být zamítnuto.
(116)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje závěr, že vývoz ze třetích zemí nepřispěl významně k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie.
6.3.2 Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(117)
Celkový vývoz dotčeného výrobku ze strany výrobního odvětví Unie představoval v období šetření 8,5 % celkové výroby. Tento obraz odráží situace ve vývozu zákazníkům, kteří nejsou ve spojení, ze strany výrobců v Unii zařazených do vzorku, jejichž vývoz v období šetření představoval 7 % výroby a ceny vývozu byly v témže období o 36 % vyšší než cena na trhu EU. Na základě těchto skutečností lze vyvodit závěr, že vývozní činnost výrobního odvětví Unie nemohla být možnou příčinou podstatné újmy.
6.3.3 Hospodářská krize a ceny surovin
(118)
Jak bylo uvedeno v 68. bodě odůvodnění, v roce 2009 byla spotřeba obzvláště nízká kvůli mimořádně vysoké ceně niklu a dopadům hospodářské krize. Tato situace jistě vysvětluje obzvláště špatnou finanční situaci výrobního odvětví Unie v roce 2009. Je však třeba uvést, že v situaci rostoucí spotřeby od roku 2010 je výkonnost levného dumpingového dovozu v protikladu s výkonností výrobního odvětví Unie.
(119)
Šetřením bylo prokázáno, že i během celkového hospodářského oživování se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo využít rostoucí spotřebu a v průběhu celého posuzovaného období přicházelo o podíly na trhu, zatímco dumpingový indický vývoz získal větší podíl na trhu.
(120)
Ačkoli hospodářská krize a zvýšení cen surovin mohly přispět k nedostatečné výkonnosti výrobního odvětví Unie, nelze celkově mít za to, že měly takový dopad, aby narušily příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou, která byla výrobnímu odvětví Unie způsobena v období šetření.
6.4 Závěr ohledně příčinné souvislosti
(121)
Bylo prokázáno, že v posuzovaném období došlo k významnému nárůstu objemu dumpingového dovozu pocházejícího z Indie a jeho podílu na trhu (o 110 % resp. 40 %). Také bylo zjištěno, že ceny tohoto dovozu byly trvale nižší než ceny účtované výrobním odvětvím Unie na trhu Unie, a to zejména v období šetření (v průměru o 15 %).
(122)
Uvedený růst objemu dumpingového dovozu z Indie a jeho podílu na trhu se časově shodoval se slabou finanční situací výrobního odvětví Unie, zejména od roku 2010. Navzdory rostoucí spotřebě nedokázalo výrobní odvětví Unie přenést v uspokojivé výši vyšší výrobní náklady na své zákazníky, a finanční ukazatele, jako je ziskovost, peněžní tok a investice, byly proto na nízkých úrovních.
(123)
Zkoumání ostatních známých činitelů, které mohly způsobit výrobnímu odvětví Unie újmu, ukázalo, že tyto činitele nejsou takové, aby narušily zjištěnou příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z Indie a újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie.
(124)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků dumpingového vývozu působících újmu, se předběžně vyvozuje závěr, že dumpingový dovoz z Indie způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
7. ZÁJEM UNIE
7.1 Obecné poznámky
(125)
V souladu s článkem 21 základního nařízení bylo zkoumáno, zda navzdory předběžnému zjištění dumpingu působícího újmu neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není přijetí opatření v zájmu Unie. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů.
7.2 Zájem výrobního odvětví Unie
(126)
Výrobní odvětví Unie tvoří 27 známých výrobců, kteří představují veškerou výrobu obdobného výrobku v Unii. Výrobci působí v různých členských státech Unie a v souvislosti s výrobou obdobného výrobku v období šetření přímo zaměstnávali více než 1 747 osob.
(127)
Jeden výrobce v Unii představující relativně malý podíl výroby v Unii, který měl společnost ve spojení v Indii, vyjádřil nesouhlas se zahájením šetření. Jak bylo uvedeno ve 22. bodě odůvodnění, tento výrobce rovněž tvrdil, že by neměly být zahrnuty vysoce technické výrobky a že uložení stejných opatření na tento typ výrobku není v zájmu Unie.
(128)
Jak bylo uvedeno v 72. bodě odůvodnění, tato obava byla v dotazníku odstraněna rozšířením PCN, jež v šetření jednoznačně určují tyto typy. V této fázi však bylo šetřením zjištěno, že se šetření vztahovalo na vysoce technické výrobky a že indičtí vyvážející výrobci vyváželi pouze omezené množství těchto typů výrobku. Obavy, které vyjádřil tento výrobce, se proto nepovažovaly za opodstatněné a jeho tvrzení bylo zamítnuto.
(129)
Bylo zjištěno, že dumpingový dovoz z Indie způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Připomíná se, že se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo využít plně rostoucí spotřebu a finanční situace výrobního odvětví Unie byla nejistá.
(130)
Předpokládá se, že uložením antidumpingových cel se na trhu Unie obnoví spravedlivé obchodní podmínky, které výrobnímu odvětví Unie umožní přizpůsobit ceny obdobného výrobku výrobním nákladům.
(131)
Lze rovněž očekávat, že uložení opatření výrobnímu odvětví Unie umožní získat zpět alespoň část podílu na trhu, o nějž přišlo v posuzovaném období, což bude mít kladný dopad na jeho ziskovost a celkovou finanční situaci. Uložení opatření výrobnímu odvětví umožní zachovat a dále zvýšit jeho úsilí o nákladovou efektivnost.
(132)
Pokud by opatření uložena nebyla, lze očekávat, že by došlo k dalšímu úbytku podílu na trhu a že by se ziskovost výrobního odvětví Unie zhoršila.
(133)
Vyvozuje se proto předběžný závěr, že by uložení antidumpingových opatření na dovoz pocházející z Indie bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
7.3 Zájem uživatelů
(134)
Dotazníky byly zaslány devíti uživatelům v Unii. Na dotazníky odpověděli pouze tři uživatelé představující přibližně 6 % celkového dovozu dotčeného výrobku z Indie během období šetření. Tito uživatelé působí v odvětví zpracování potravin, včetně komerčních kuchyní a zařízení společného stravování, v odvětví domácích spotřebičů a automobilovém průmyslu.
(135)
Nákupy z Indie tvořily v průměru přibližně 67 % jejich celkových nákupů dotčeného výrobku a Indie představovala výhradní zdroj dodávek pouze pro jednoho uživatele. V období šetření představoval průměrný procentní podíl obratu zahrnujícího dotčený výrobek 54 % jejich celkového obratu.
(136)
Šetřením bylo prokázáno, že v období šetření byla průměrná ziskovost všech spolupracujících uživatelů v odvětvích, která používají dotčený výrobek, vyšší než 9 % obratu.
(137)
Pravděpodobný vliv navrhovaných opatření byl posouzen na základě obdržených odpovědí uživatelů na dotazník a celkového trhu Unie pro dotčený výrobek a obdobný výrobek. Za předpokladu, že na trhu Unie nastane ta nejméně příznivá situace, tj. že zvýšení cen nebude možné přenést na distribuční řetězec a že uživatelé budou v Indii nadále pořizovat dřívější množství, by dopad cla na ziskovost uživatelů znamenal snížení přibližně o 1,2 procentního bodu.
(138)
Je nutno podotknout, že jeden uživatel zastával k šetření neutrální postoj, jelikož se domníval, že uložení opatření nebude mít žádný významný účinek na tržní ceny, poněvadž případné vyšší ceny by absorbovali distributoři.
(139)
Jiný uživatel vyjádřil obavy, že by případné uložení opatření postihlo rovněž určité typy výrobku, které se již v Unii nevyrábějí. Šetření však prokázalo, že se typy výrobku, které uvedl zmíněný uživatel, v Unii stále vyrábějí a že poptávka po těchto typech jakostních tříd nerezavějící oceli není významná. Mimoto je třeba zmínit, že v posuzovaném období nevyužívali výrobci v Unii plně svou výrobní kapacitu, a proto by v případě vyšší poptávky bylo možno výrobu odpovídajícím způsobem zvýšit.
(140)
Je nutno podotknout, že jelikož je dotčený výrobek standardizovaný, pokud jde o odvětví a užití, mohou uživatelé snadno změnit své zdroje dodávek, co se týká jakosti nebo ceny výrobku. Uložení opatření by nemělo vylučovat možnost dovozu dotčeného výrobku z jiných zemí a ani z Indie, jakmile budou odstraněny rušivé účinky způsobené dumpingem.
(141)
S přihlédnutím k výše uvedeným skutečnostem lze mít za to, že i když opatření uložená na indický dovoz budou mít na některé uživatele pravděpodobně nepříznivější dopad než na jiné, celkový dopad na uživatele bude omezený.
7.4 Zájem dovozců
(142)
Spolupráce ze strany dovozců, kteří nejsou ve spojení, byla omezená. Informace pro výběr vzorku poskytlo devět dovozců, spolupracoval však pouze jeden z nich. Na tuto společnost připadalo přibližně 7 % celkového dovozu z Indie během období šetření. Společnost vyjádřila nesouhlas s uložením opatření, jelikož Indie je jejím zdaleka nejdůležitějším dodavatelem. Ačkoli by uložení opatření mělo negativní dopad na její ziskovost v důsledku vyšších nákladů, měla by být dovážející společnost schopna přenést vyšší náklady alespoň částečně na své zákazníky.
(143)
Dovozci by mimoto mohli přejít na jiné zdroje, včetně výrobního odvětví Unie a ostatních vyvážejících zemí.
(144)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že uložení antidumpingových opatření nebude mít na zájem dovozců významný negativní dopad.
7.5 Závěr ohledně zájmu Unie
(145)
Vzhledem k výše uvedenému byl učiněn předběžný závěr, že na základě informací o zájmu Unie neexistují přesvědčivé důvody proti uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku z Indie.
(146)
Při posouzení celkového dopadu antidumpingových opatření na trh Unie se mimoto zdá, že kladné dopady, zejména na výrobní odvětví Unie, převažují nad možnými negativními dopady na ostatní omezenější skupiny.
8. NÁVRH PROZATÍMNÍCH ANTIDUMPINGOVÝCH OPATŘENÍ
(147)
Vzhledem k dosaženým závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie by měla být uložena prozatímní antidumpingová opatření, aby se předešlo vzniku další újmy, kterou výrobnímu odvětví Unie způsobuje dumpingový dovoz.
8.1 Úroveň pro odstranění újmy
(148)
Za účelem stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná dumpingová rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, která je působena výrobnímu odvětví Unie.
(149)
Při výpočtu výše cla nezbytného k odstranění účinků dumpingu působícího újmu se mělo za to, že by případná opatření měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého mohou přiměřeně dosáhnout výrobci ve výrobním odvětví tohoto typu za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu, při prodeji obdobného výrobku v Unii.
(150)
Úroveň pro odstranění újmy byla proto vypočtena na základě srovnání vážené průměrné ceny dumpingového dovozu stanovené pro účely výpočtu cenového podbízení v 77. bodě odůvodnění a ceny výrobního odvětví Unie za obdobný výrobek, která nepůsobí újmu. Cena nepůsobící újmu byla stanovena připočtením přiměřené úrovně zisku k výrobním nákladům. Cílové rozpětí zisku bylo prozatímně stanoveno ve výši 5 %, jak je uvedeno v 94. bodě odůvodnění.
(151)
Veškeré rozdíly zjištěné tímto porovnáním byly poté vyjádřeny jako procento průměrné celkové dovozní ceny CIF, viz 154. bod odůvodnění.
8.2 Prozatímní opatření
(152)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se má za to, že by se v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení měla na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie uložit prozatímní antidumpingová cla, a to na úrovni nižší z hodnot dumpingového rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla.
(153)
Co se týká souběžného antisubvenčního šetření, podle čl. 14 odst. 1 základního nařízení a čl. 24 odst. 1 druhého pododstavce nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (5), nesmí být na jeden výrobek uloženo současně antidumpingové i vyrovnávací clo, aby se napravila táž situace, která vzniká jak dumpingem, tak poskytnutím vývozní subvence. Všechny programy subvencování, jimiž se zabývá nařízení o uložení prozatímních antisubvenčních opatření (6), se týkají vývozních subvencí. Příslušné sazby prozatímního antidumpingového cla u dotčených spolupracujících výrobců jsou proto odpovídajícím způsobem upraveny.
(154)
Na základě výše uvedených skutečností byly sazby prozatímního antidumpingového cla stanoveny porovnáním rozpětí újmy, dumpingových rozpětí a sazeb vyrovnávacího cla. Navrhované antidumpingové clo proto činí:
(v %)
Společnost
Rozpětí újmy
Dumpingové rozpětí
Sazba vyrovnávacího cla
Prozatímní antidumpingové clo
Rajaraatna Metal Industries
17,2
32,3
4,3
12,9
Skupina Venus
26,1
30,4
3,2
22,9
Viraj Profiles
32,1
24,4
0,0
24,4
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
24,0
28,0
3,8
20,2
Všechny ostatní společnosti
32,1
32,3
4,3
27,8
(155)
Individuální sazby antidumpingového cla, stanovené pro jednotlivé společnosti a uvedené v tomto nařízení, byly stanoveny na základě zjištění současného šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby (na rozdíl od celostátního cla použitelného pro „všechny ostatní společnosti“) jsou proto použitelné výlučně na dovoz výrobků pocházejících z Indie a vyráběných těmito společnostmi, tedy uvedenými konkrétními právními subjekty. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, jejíž název a adresa nejsou výslovně uvedeny v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“.
(156)
Všechny žádosti o uplatňování těchto sazeb antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu právnické osoby nebo po zřízení nových výrobních nebo prodejních subjektů) musí být zaslány Komisi (7) se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činností společnosti, které se týkají výroby, domácích prodejů a prodejů na vývoz a které souvisejí např. s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(157)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, neměla by se výše cla pro všechny ostatní společnosti vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, nýbrž rovněž na výrobce, kteří během období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
9. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(158)
V zájmu řádného úředního postupu je nutno stanovit období, během kterého mohou zúčastněné strany, které se přihlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení, písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení. Rovněž je třeba uvést, že zjištění týkající se uložení cel, k nimž se dospělo pro účely tohoto nařízení, jsou prozatímní a za účelem uložení případného konečného cla mohou být znovu posouzena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní antidumpingové clo na dovoz drátů z nerezavějící oceli obsahujících:
-
2,5 % hmotnostních nebo více niklu, jiné než dráty obsahující 28 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 31 % hmotnostních niklu a 20 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 22 % hmotnostních chromu,
-
méně než 2,5 % hmotnostních niklu, jiné než dráty obsahující 13 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 25 % hmotnostních chromu a 3,5 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 6 % hmotnostních hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99, pocházejících z Indie.
2. Sazby prozatímního antidumpingového cla, které se použijí na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, jsou pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanoveny takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Raajratna, Metal Industries, Ahmadábád, Gudžarát
12,9
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Bombaj, Maháráštra
22,9
B776
Precision Metals, Bombaj, Maháráštra
22,9
B777
Hindustan Inox Ltd., Bombaj, Maháráštra
22,9
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Bombaj, Maháráštra
22,9
B779
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Tháné, Maháráštra
24,4
B780
Společnosti uvedené v příloze
20,2
B781
Všechny ostatní společnosti
27,8
B999
3. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Unii je podmíněno složením jistoty odpovídající výši prozatímního cla.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
1. Aniž je dotčen článek 20 nařízení (ES) č. 1225/2009, mohou zúčastněné strany ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost požádat o poskytnutí informací o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato, písemně sdělit svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí.
2. V souladu s čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 se dotčené strany mohou ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost vyjádřit k jeho uplatňování.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 tohoto nařízení se použije po dobu šesti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 3. května 2013.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 418/2013
av den 3 maj 2013
om införande av en preliminär antidumpningstull på import av viss tråd av rostfritt stål med ursprung i Indien
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING,
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artikel 7,
efter samråd med rådgivande kommittén, och
av följande skäl:
1. FÖRFARANDE
1.1 Inledande
(1)
Den 10 augusti 2012 inledde Europeiska kommissionen (nedan kallad kommissionen) genom ett tillkännagivande som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning (2) (nedan kallat tillkännagivandet om inledande) ett antidumpningsförfarande (nedan kallat antidumpningsförfarandet) beträffande import till Europeiska unionen av viss tråd av rostfritt stål med ursprung i Indien (nedan kallat det berörda landet).
(2)
Samma dag inledde kommissionen genom ett tillkännagivande som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning (3) ett antisubventionsförfarande beträffande import till unionen av viss tråd av rostfritt stål med ursprung i Indien och påbörjade en separat undersökning (nedan kallad antisubventionsförfarandet).
(3)
Antidumpningsförfarandet inleddes efter ett klagomål inlämnat den 28 juni 2012 av Confederation of Iron and Steel Industries (Eurofer) (nedan kallad klaganden) som företrädde tillverkare som svarar för mer än 50 % av den sammanlagda tillverkningen i unionen av viss tråd av rostfritt stål. Klagomålet innehöll prima facie-bevisning om dumpning av den aktuella produkten och om väsentlig skada det resulterat i, vilket ansågs tillräckligt för att motivera inledandet av en undersökning.
1.2 Parter som berörs av undersökningen
(4)
Kommissionen underrättade officiellt klaganden, andra kända unionstillverkare, kända exporterande tillverkare, kända importörer och användare samt de indiska myndigheterna om att undersökningen hade inletts.
(5)
De berörda parterna gavs tillfälle att inom den tidsfrist som angavs i tillkännagivandet om inledande skriftligen lämna synpunkter och begära att bli hörda. Alla berörda parter som begärde att bli hörda och som visade att det fanns särskilda skäl att höra dem, gavs tillfälle att bli hörda.
(6)
Med tanke på det stora antalet exporterande tillverkare i det berörda landet, icke-närstående importörer och unionstillverkare involverade i förfarandet och för att slutföra undersökningen inom den föreskrivna tidsfristen meddelade kommissionen i tillkännagivandet om inledande att den hade beslutat begränsa de exporterande tillverkarna i det berörda landet, icke-närstående importörer och unionstillverkare som skulle undersökas till ett rimligt antal genom ett urval i enlighet med artikel 17 i grundförordningen (denna process kallas också stickprovsförfarande).
1.2.1 Stickprovsförfarande avseende exporterande tillverkare
(7)
För att kommissionen skulle kunna besluta om ett stickprovsförfarande var nödvändigt och i så fall göra ett urval ombads alla exporterande tillverkare i det berörda landet att ge sig till känna och lämna de uppgifter som begärts i tillkännagivandet om inledande.
(8)
Sammanlagt 18 exporterande tillverkare, vissa tillhörande samma grupp, tillhandahöll den begärda informationen, samtyckte till att ingå i urvalet och 7 av dem begärde individuell undersökning om de inte skulle ingå i urvalet. 15 av dessa samarbetsvilliga företag uppgav att de hade exporterat tråd av rostfritt stål till unionen under undersökningsperioden. Urvalet gjordes därför på grundval av de uppgifter som lämnats av dessa 15 exporterande tillverkare.
(9)
I enlighet med artikel 17 i grundförordningen gjorde kommissionen ett urval på grundval av den största representativa exportvolym av den berörda produkten till unionen som rimligen kunde undersökas inom den tid som stod till förfogande. Urvalet bestod av två enskilda företag och en grupp av fyra närstående företag som tillsammans stod för över 63 % av den sammanlagda exportvolymen till unionen av den berörda produkten.
(10)
I enlighet med artikel 17.2 i grundförordningen gjordes urvalet av ett representativt stickprov i samråd med alla kända berörda exporterande tillverkare och myndigheterna i det berörda landet. Inga synpunkter på valet av stickprov lämnades.
(11)
Såsom anges i skäl 9 begränsades urvalet till ett rimligt antal företag som kunde undersökas inom den tid som stod till förfogande. De företag som omfattades av undersökningen anges i skäl 19.
(12)
Dessutom, såsom anges i skäl 8, mottogs till en början 7 begäranden om individuell undersökning. Därför ansågs det att individuella undersökningar i detta skede skulle bli orimligt betungande och skulle ha förhindrat att undersökningen avslutades i rätt tid.
(13)
Begäranden från exportörer som lämnade in nödvändiga uppgifter inom tidsfristerna kommer dock att granskas under återstoden av undersökningen.
1.2.2 Stickprovsförfarande avseende unionstillverkare
(14)
I tillkännagivandet om inledande meddelade kommissionen att den preliminärt hade gjort ett urval av unionstillverkare. Detta urval utgjordes till en början av fem tillverkare som var kända för kommissionen som tillverkare av tråd av rostfritt stål i unionen redan innan undersökningen inleddes. Kommissionen gjorde urvalet till stickprovet utifrån försäljning, tillverkningsvolym och geografiskt läge. Berörda parter ombads också i tillkännagivandet om inledande att lämna synpunkter på det preliminära urvalet. Inga synpunkter mottogs på det föreslagna urvalet. Analysen av svaren på frågeformuläret avslöjade att en utvald unionstillverkare hade ett närstående företag som också var involverat i tillverkningen och försäljningen av tråd av rostfritt stål. Därför inbegreps även det närstående företaget i urvalet. Därmed stod de sex unionstillverkarna i urvalet för 46,5 % av unionens beräknade totala tillverkningsvolym. Urvalet anses vara representativt för unionsindustrin.
1.2.3 Stickprovsförfarande avseende importörer
(15)
För att kommissionen skulle kunna besluta huruvida ett stickprovsförfarande krävdes och i så fall välja ett stickprov ombads alla icke-närstående importörer att ge sig till känna för kommissionen och lämna de uppgifter som anges i tillkännagivandet om inledande.
(16)
Sammanlagt nio icke-närstående importörer lämnade den begärda informationen och samtyckte till att ingå i urvalet. Kommissionen valde ut tre företag till urvalet som stod för 23,8 % av den indiska importen till unionen under undersökningsperioden baserat på den största importvolymen till unionen. Två av de importörer som valts ut till stickprovet lämnade dock inte in några svar på frågeformuläret. Därför kunde inget stickprovsförfarande tillämpas i denna fas av undersökningen och samarbete kommer på nytt att sökas från importörer under återstoden av undersökningen.
1.2.4 Svar på frågeformuläret och kontrollbesök
(17)
Frågeformulär skickades ut till de tre (grupperna) av exporterande tillverkare i Indien som ingick i urvalet och till de exporterande tillverkare som begärt individuell undersökning, till de sex unionstillverkarna i urvalet, till de tre icke-närstående importörer i urvalet och till nio kända användare.
(18)
Svaren på frågeformuläret mottogs från de tre (grupperna av) exporterande tillverkare i Indien samt från två av de exporterande tillverkare som begärt individuell undersökning, de sex unionstillverkarna i urvalet, en icke-närstående importör och tre användare.
(19)
Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som lämnats av berörda parter och som ansågs vara nödvändiga för ett preliminärt avgörande i fråga om dumpning, om den skada som vållats och om unionens intresse. Kontrollbesök gjordes på plats hos följande parter:
Unionstillverkare:
-
Hagener Feinstahl GmbH, Hagen, Tyskland
-
Inoxfil SA, Igualada, Spanien
-
Rodacciai SpA, Milano, Italien
-
Trafilerie Brambilla SpA, Calziocorte, Italien
-
Ugitech Group:
-
Ugitech France SA, Bourg en Bresse, Frankrike
-
Sprint Metal Edelstahl, Hemer, Tyskland
Exporterande tillverkare i Indien:
-
Raajratna Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat
-
Viraj Profiles Vpl. Ltd, Thane, Maharashtra
-
Venusgruppen:
-
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
-
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra
-
Hindustan Inox Ltd, Mumbai, Maharashtra
1.3 Undersökningsperiod och skadeundersökningsperiod
(20)
Undersökningen av dumpning och skada omfattade perioden från och med den 1 april 2011 till och med den 31 mars 2012 (nedan kallad undersökningsperioden eller UP i tabeller). Undersökningen av de faktorer som är relevanta för bedömningen av skada omfattade perioden från och med den 1 januari 2009 till och med undersökningsperiodens slut (nedan kallad skadeundersökningsperioden).
2. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT
2.1 Berörd produkt
(21)
Den berörda produkten är tråd av rostfritt stål som i viktprocent innehåller:
-
minst 2,5 viktprocent nickel, utom tråd innehållande minst 28 men högst 31 viktprocent nickel och minst 20 men högst 22 viktprocent krom,
-
mindre än 2,5 viktprocent nickel, utom tråd innehållande minst 13 men högst 25 viktprocent krom och minst 3,5 men högst 6 viktprocent aluminium,
som för närvarande klassificeras enligt KN-nr 7223 00 19 och 7223 00 99 och med ursprung i Indien.
(22)
En part hävdade att det fanns ”mycket tekniska” produkttyper som skiljer sig från övriga berörda produkttyper som tillverkas i Indien men även i unionen. Parten hävdade vidare att till skillnad från de flesta typer som exporteras från Indien till unionen är de tekniska typerna inte varor utan särskilda produkttyper för särskilda användningar i vissa stålsorter och vissa diametrar och bör inte omfattas av undersökningen.
(23)
I detta skede förefaller de tekniska typerna ingå i produktdefinitionen och ha likartade grundläggande fysikaliska, kemiska och tekniska egenskaper jämfört med övriga berörda typer av produkten. Vidare förefaller det som om dessa typer även tillverkas av unionstillverkare, och därför omfattas de tekniska typerna av undersökningen.
2.2 Likadan produkt
(24)
Undersökningen visade att den berörda produkten och den produkt som tillverkades och såldes på den inhemska marknaden i Indien, samt den produkt som tillverkades av unionsindustrin och såldes på unionsmarknaden, har samma grundläggande fysikaliska, kemiska och tekniska egenskaper och användningar. De anses därför preliminärt vara likadana produkter i den mening som avses i artikel 1.4 i grundförordningen.
3. DUMPNING
3.1 Inledning
(25)
Under kontrollbesöken hos de tre indiska exporterande tillverkare som ingick i urvalet och vid efterföljande analys av insamlade uppgifter konstaterades det att alla tillverkarna hade lämnat en del information som inte kunde anses tillförlitlig.
(26)
För en exporterande tillverkare hade kommissionen konstaterat att de kostnader som rapporterades i svaret i frågeformuläret inte var i linje med och inte kunde vara förenliga med de kostnader som rapporterats i tillverkarens interna redovisningssystem.
(27)
Den exporterande tillverkaren hävdade att de observerade skillnaderna mellan de kostnader som rapporterats till kommissionen och de kostnader som hittades i det interna redovisningssystemet under kontrollbesöket berodde på fel vid registreringen av transaktionerna och på skillnader i redovisningsmetoder, särskilt när det gäller förbrukningen av råmaterial. Den exporterande tillverkaren hävdade att data i det interna redovisningssystemet inte var tillförlitliga och inte bör användas för undersökningsändamål. Trots att den exporterande tillverkaren har använt samma redovisningssystem i flera år hävdas det att kommissionen borde basera sin analys på de kostnader som rapporterats i svaret på frågeformuläret, inte på de kostnadsdata som finns i företagets interna redovisningssystem.
(28)
Uppgifterna i det interna redovisningssystemet överensstämde med de reviderade redovisningsrapporter som tillhandahållits av den exporterande tillverkaren, men det bör påpekas att det under kontrollbesöken inte har gått att fastställa avstämningen och därmed kopplingen mellan de kostnadstabeller som tagits fram särskilt för den nuvarande undersökningen och de uppgifter som finns i det interna redovisningssystemet. I enlighet med artikel 18 i grundförordningen anses det därmed att endast den information som finns i den exporterande tillverkarens redovisningssystem bör användas för denna antidumpningsundersökning.
(29)
Av detta skäl justerade kommissionen tillfälligt kostnadsdata som tillhandahållits av ovannämnda exporterande tillverkare i dennes svar på frågeformuläret genom att använda fakta som fanns tillgängliga i det interna redovisningssystemet.
(30)
När det gällde en annan exporterande tillverkare fann kommissionen att de inköp och den förbrukning av råmaterial som rapporterades till kommissionen i tillverkarens svar på frågeformuläret inte stöddes av data från tillverkarens lagerhållningssystem. Bland annat föreföll fördelningen per stålsort skilja sig mellan de båda källorna. Kommissionen noterar att stålsorten är en avgörande faktor för fastställandet av slutproduktens pris. Otillförlitlig information om stålsorten skulle kunna leda till en kraftig snedvridning av beräkningarna av kostnader och försäljningspriser för enskilda produkttyper och skulle därför kunna vara missvisande.
(31)
Den exporterande tillverkaren hävdade dock att de datorfiler innehållande inköpen av råmaterial som kommissionen inhämtade vid kontrollbesöket var ofullständiga, eftersom ytterligare inköp av råmaterial hade gjorts av andra enheter inom företaget men inte rapporterats och inte ingick i datorfilerna som inhämtades under kontrollbesöket och granskats av kommissionen. Vidare hävdade den exporterande tillverkaren att de observerade skillnaderna i kvantiteterna av stålsorter berodde på att vissa stålsorter delvis överlappade med varandra och att vissa delar av tillverkningsprocessen inte var spårbara avseende enskilda stålsorter.
(32)
Kommissionen konstaterar dock att ovannämnda påståenden från företagets sida gällande ytterligare inköp av råmaterial inte räcker för att förklara de skillnader som observerades för enskilda stålsorter. Kommissionen konstaterar också att företaget har påstått att det inte går att göra en noggrann spårning av enskilda stålsorter i alla skeden av tillverkningsprocessen. Detta argument undergräver ytterligare tillförlitligheten av rapporteringssystemet som helhet. De uppgifter som tillhandahålls om stålsorter måste preliminärt betraktas som missvisande.
(33)
Kommissionen anser att den rapporterade fördelningen av råmaterial efter stålsort inte är tillförlitlig och bör bortses från preliminärt samt att avgörandena i enlighet med artikel 18 i grundförordningen bör fattas på grundval av de fakta som finns tillgängliga. Eftersom rapporteringssystemet som helhet var otillförlitligt gick det inte att bygga avgörandena på några av de rapporterade stålsorterna. Därför användes den totala förbrukningen av alla råmaterial som helhet, utan att fördelningen efter stålsort beaktades, vid beräkning av en total dumpningsmarginal för alla produkter.
(34)
Även när det gällde en tredje exporterande tillverkare fann kommissionen vid kontrollbesöket att flödena av råmaterial som rapporterats i svaren på frågeformuläret inte överensstämde med data i tillverkarens redovisningssystem. Fördelningen per stålsort föreföll skilja sig mellan de båda källorna.
(35)
Den exporterande tillverkaren erkände att det förekom vissa fel i svaren på frågeformuläret men hävdade att skillnaderna i de totala kvantiteterna råmaterial kunde fås att stämma överens genom att förändringar i lagerhållningen beaktades. Företaget hävdade dock också att delvis överlappande stålsorter gjorde det omöjligt att få till stånd en exakt överensstämmelse för varje enskild stålsort. Detta argument undergräver ytterligare tillförlitligheten av rapporteringssystemet som helhet. De uppgifter som tillhandahålls om stålsorter måste betraktas som missvisande.
(36)
Kommissionen anser att den rapporterade fördelningen av råmaterial efter stålsort inte är tillförlitlig och bör bortses från preliminärt samt att avgörandena i enlighet med artikel 18 i grundförordningen bör fattas på grundval av de fakta som finns tillgängliga. Eftersom rapporteringssystemet som helhet var otillförlitligt gick det inte att bygga några avgöranden på någon av de rapporterade stålsorterna. Därför användes den totala förbrukningen av alla råmaterial som helhet, utan att fördelningen efter stålsort beaktades, vid beräkning av en total dumpningsmarginal för alla produkter.
(37)
Varje exporterande tillverkare fick ett individuellt brev med en beskrivning av de särskilda och detaljerade skälen till att det ansågs att vissa av de data som tillhandahölls i svaren på frågeformuläret inte kunde godtas. Företaget underrättades också om att kommissionen avsåg att i enlighet med artikel 18 i grundförordningen fatta preliminära avgöranden på grundval av tillgängliga uppgifter.
(38)
Alla de tre exporterande tillverkarna fick möjlighet att lämna synpunkter och begärde att bli hörda, vilket beviljades. De tillhandahöll också skriftligen sina observationer när det gällde den möjliga tillämpningen av artikel 18 i grundförordningen. De förklaringar som erhölls från företagen gav inte en tillfredsställande förklaring när det gällde alla punkter som beskrivits ovan, vilket ledde till att vissa data ersattes med bästa tillgängliga fakta.
3.2 Normalvärde
(39)
För bestämning av normalvärdet granskade kommissionen först för varje exporterande tillverkare som ingick i urvalet huruvida den totala inhemska försäljningsvolymen av den likadana produkten till oberoende kunder var representativ, dvs. huruvida den totala volymen av sådan försäljning motsvarade minst 5 % av den totala exportförsäljningsvolymen av den berörda produkten till unionen under undersökningsperioden i enlighet med artikel 2.2 i grundförordningen. Kommissionen konstaterade att den sammanlagda försäljningen för var och en av tillverkarna i urvalet av den likadana produkten på hemmamarknaden var representativ.
(40)
Kommissionen fastställde därefter för tillverkarna som ingick i urvalet vilka produkttyper de företag som sammantaget hade en inhemsk representativ försäljning sålde på den inhemska marknaden och som var identiska eller direkt jämförbara med de produkttyper som såldes på export till unionen.
(41)
Såsom förklaras i avsnitt 3.1 gjordes dock för två av de exporterande tillverkarna de häri beskrivna jämförelserna på grundval av den totala volymen av alla produkter i stället för att enskilda produkttyper jämfördes separat.
(42)
För varje produkttyp som varje tillverkare som ingick i urvalet sålde på hemmamarknaden och som konstaterades vara identisk eller jämförbar med den produkttyp som såldes på export till unionen, granskades det huruvida försäljningen på hemmamarknaden var tillräckligt representativ i den mening som avses i artikel 2.2 i grundförordningen. Inhemsk försäljning av en särskild produkttyp ansågs vara tillräckligt representativ när den totala volymen av den produkt som säljs på den inhemska marknaden till oberoende kunder under undersökningsperioden stod för minst 5 % av den totala volymen av den identiska eller jämförbara produkt som säljs på export till unionen.
(43)
Kommissionen undersökte därefter i enlighet med artikel 2.4 i grundförordningen huruvida den inhemska försäljningen för varje tillverkare som ingick i urvalet kunde anses ha skett vid normal handel. Detta gjordes genom att man fastställde andelen lönsam försäljning till oberoende kunder på hemmamarknaden under undersökningsperioden.
(44)
I de fall där försäljningsvolymen för en produkttyp som såldes till ett nettopris som motsvarade eller översteg den beräknade tillverkningskostnaden utgjorde mer än 80 % av den sammanlagda försäljningsvolymen för den typen, och där det vägda genomsnittliga försäljningspriset för den typen var detsamma som eller översteg tillverkningskostnaden, grundades normalvärdet på det faktiska priset vid inhemsk försäljning, beräknat som det vägda genomsnittet av priserna vid all inhemsk försäljning av den typen under undersökningsperioden, oavsett om denna försäljning varit lönsam eller inte.
(45)
I de fall där volymen av den lönsamma försäljningen av produkttypen utgjorde högst 80 % av den sammanlagda försäljningsvolymen för den typen, eller där det vägda genomsnittliga priset för den produkttypen var lägre än tillverkningskostnaden per enhet, grundades normalvärdet på det faktiska priset på hemmamarknaden, beräknat som det vägda genomsnittspriset av endast den lönsamma försäljningen av denna typ på hemmamarknaden under undersökningsperioden.
(46)
När alla produkttyperna såldes med förlust ansågs det att de inte såldes vid normal handel.
(47)
Om ingen försäljning av en likadan produkt förekommit vid normal handel eller om en produkttyp inte sålts i representativa volymer på hemmamarknaden använde kommissionen ett konstruerat normalvärde i enlighet med artikel 2.3 och 2.6 i grundförordningen.
(48)
Normalvärdet konstruerades genom att den vägda genomsnittliga försäljningen, försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt den vägda genomsnittliga vinsten för den inhemska försäljningen av den likadana produkten vid normal handel under undersökningsperioden för de exporterande tillverkare som ingick i urvalet adderades till deras genomsnittliga tillverkningskostnad under undersökningsperioden, vid behov justerad. Vid behov, bland annat såsom förklaras i avsnitt 3.1, justerades tillverkningskostnaden och försäljnings- och administrationskostnaderna och andra allmänna kostnader innan de användes i det vanliga handelstestet och för att konstruera normalvärdet.
(49)
Varje företag får sina egna detaljerade beräkningar som använts för att fastställa deras normalvärden och får möjlighet att lämna synpunkter.
3.3 Exportpris
(50)
De exporterande tillverkare som ingick i urvalet exporterade till unionen antingen direkt till oberoende kunder eller via närstående företag.
(51)
När den berörda produkten exporterades direkt till oberoende kunder i unionen, fastställdes exportpriset i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen, på grundval av de exportpriser som faktiskt betalades eller skulle betalas.
(52)
När exportförsäljningen till unionen skedde genom ett närstående företag, fastställdes exportpriset enligt artikel 2.9 i grundförordningen på grundval av det pris till vilket den importerade produkten första gången säljs vidare till oberoende köpare i unionen. I sådana fall gjordes justeringar för alla kostnader som tillkommit mellan importen och återförsäljningen, inbegripet såväl tullar och skatter som försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt för vinst. Den närstående importörens egna försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader användes, och en rimlig vinstmarginal fastställdes på grundval av den vinstmarginal som uppnåtts av en oberoende importör av den berörda produkten.
3.4 Jämförelse
(53)
Normalvärde och exportpris för de exporterande tillverkare som ingick i urvalet jämfördes utifrån priset fritt fabrik.
(54)
För att garantera en rättvis jämförelse mellan normalvärdet och exportpriset togs vederbörlig hänsyn till olikheter som påverkade priserna och prisernas jämförbarhet genom en justering i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen.
(55)
På denna grund gjordes justeringar för kostnader för transport, sjötransport och försäkring, hantering, lastning och därmed sammanhängande kostnader, förpackningskostnader, kreditkostnader, rabatter och provisioner, där dessa visats påverka prisernas jämförbarhet.
3.5 Dumpningsmarginaler
(56)
För varje företag jämfördes det vägda genomsnittliga normalvärdet för den likadana produkten med det vägda genomsnittliga exportpriset för den berörda produkten, i enlighet med artikel 2.11 och 2.12 i grundförordningen.
(57)
I linje med bestämmelserna i artikel 9.6 i grundförordningen, på grund av tillämpningen av artikel 18 i grundförordningen på alla de tre exporterande tillverkare som ingick i urvalet kunde dumpningsmarginalen för de samarbetsvilliga exporterande tillverkare som inte ingick i urvalet inte fastställas på grundval av den vägda genomsnittliga dumpningsmarginalen för företagen i urvalet.
(58)
I detta fall ansågs det lämpligt att preliminärt använda den dumpningsmarginal som var tillämplig på de samarbetsvilliga exporterande tillverkare som inte ingick i urvalet baserat på deras exportpris, fastställt på grundval av importstatistik från Eurostat, och det genomsnittliga normalvärde som fastställts för de indiska tillverkare som ingick i urvalet, så länge det genomsnittliga normalvärdet inte hade påverkats av tillämpningen av artikel 18 i grundförordningen.
(59)
På grundval av detta fastställdes preliminärt den beräknade dumpningsmarginalen för de samarbetsvilliga företag som inte ingick i urvalet till 28,0 %.
(60)
För alla andra exporterande tillverkare i Indien fastställde kommissionen först hur pass omfattande samarbetet hade varit. För detta ändamål gjordes en jämförelse mellan de totala exportkvantiteter som angetts i svaren från företagen i urvalet och den totala importen från Indien enligt importstatistik från Eurostat. Eftersom graden av samarbete var hög fastställdes den övriga dumpningsmarginalen till samma nivå som den högsta dumpningsmarginal som fastställts för de exporterande tillverkare som ingick i urvalet.
(61)
På denna grundval fastställdes den landsomfattande dumpningsmarginalen preliminärt till 32,3 %.
(62)
På grundval av detta är de preliminära vägda genomsnittliga dumpningsmarginalerna, uttryckta i procent av priset cif vid unionens gräns, före tull, följande:
(i %)
Företag
Preliminär dumpningsmarginal
Raajratna Metal Industries
32,3
Venusgruppen
30,4
Viraj Profiles
24,4
Samarbetsvilliga företag som inte ingick i urvalet
28,0
Alla övriga företag
32,3
4. UNIONSINDUSTRIN
4.1 Unionsindustrin
(63)
Den likadana produkten tillverkades av 27 unionstillverkare. De anses utgöra unionsindustrin i den mening som avses i artiklarna 4.1 och 5.4 i grundförordningen och kommer hädanefter att kallas unionsindustrin.
4.2 Tillverkningen i unionen
(64)
All tillgänglig information om unionsindustrin, såsom information som anfördes i klagomålet, uppgifter som inhämtats från unionstillverkarna innan undersökningen inleddes och senare samt de kontrollerade svaren på frågeformuläret från unionstillverkarna i urvalet, användes för att fastställa unionens sammanlagda tillverkning under undersökningsperioden.
(65)
Det bör nämnas att även en unionstillverkare som var närstående en indisk exporterande tillverkare och motsatte sig inledandet av undersökningen innefattades i definitionen av unionsindustrin.
(66)
På grundval av detta beräknades det att unionens sammanlagda tillverkning uppgick till omkring 139 141 ton under undersökningsperioden. I denna siffra ingår tillverkningen hos alla unionstillverkare som gav sig till känna och den beräknade tillverkningen hos övriga unionstillverkare som inte gav sig till känna under undersökningen.
4.3 Stickprovsförfarande avseende unionstillverkare
(67)
Såsom anges i skäl 14 ingick sex unionstillverkare i urvalet, vilket representerade 46,5 % av den beräknade totala tillverkningen i unionen av den likadana produkten.
5. SKADA
5.1 Förbrukning i unionen
(68)
Förbrukningen i unionen fastställdes på grundval av unionsindustrins totala försäljningsvolym på unionsmarknaden och den totala importen. År 2009 kännetecknades av oöverträffat höga priser på nickel, det huvudsakliga råmaterial som används för att tillverka den berörda produkten och den likadana produkten, och de globala negativa effekterna av finanskrisen, vilket i kombination ledde till en särskilt låg förbrukning i unionen det året. Marknadssituationen förbättrades dock, vilket framgår av tabellen nedan, och förbrukningen i unionen ökade med 50 % mellan 2009 och undersökningsperioden.
2009
2010
2011
UP
Förbrukning (ton)
131 436
187 280
196 476
197 327
Index (2009 = 100)
100
142
149
150
Källa:
Eurostat, klagomålet och svar på frågeformulär.
5.2 Import till unionen från det berörda landet
5.2.1 Den berörda importens volym och marknadsandel
(69)
Under skadeundersökningsperioden befanns den dumpade importen till unionen från de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna ha utvecklats på följande sätt när det gäller volym och marknadsandel:
2009
2010
2011
UP
Volym
16 847
29 053
36 720
35 398
Index (2009 = 100)
100
172
218
210
Marknadsandel (%)
12,8
15,5
18,7
17,9
Index (2009 = 100)
100
121
146
140
Källa:
Eurostat, klagomålet och svar på frågeformulär.
(70)
Importvolymen från Indien ökade betydligt, med 110 %, under skadeundersökningsperioden. Ökningen var särskilt markant mellan 2009 och 2010, när importen från Indien ökade med 72 % och unionens förbrukning ökade med 42 %. Medan förbrukningen ökade med endast 5 % mellan 2010 och undersökningsperioden fortsatte dock importvolymen från Indien att öka markant med 22 % under samma period.
(71)
Marknadsandelen för dumpad import från Indien har ökat markant med 40 % under skadeundersökningsperioden.
5.2.2 Importpriser och prisunderskridande
(72)
Såsom förklaras ovan i skäl 22 uttryckte en part betänkligheter på grund av att det i antidumpningsfrågeformuläret inte gick att skilja mellan vissa typer av den berörda produkten som enligt partens mening var olika.
(73)
Hänsyn togs till dessa betänkligheter genom att frågeformuläret ändrades så att de så kallade produktkontrollnumren (PCN) utökades för att det skulle gå att tydligt identifiera de relevanta typerna i undersökningen, särskilt för prisjämförelsen. I detta skede visade undersökningen att de indiska exporterande tillverkarna endast exporterade begränsade kvantiteter av dessa mycket tekniska typer. Det påpekas dock ändå att ändringarna avseende PCN säkerställde att priserna på vissa produkttyper jämfördes direkt med priserna på motsvarande produkttyper.
(74)
Tabellen nedan visar det genomsnittliga priset för dumpad import:
2009
2010
2011
UP
Genomsnittspris (euro/ton)
2 372
2 801
3 246
3 196
Index (2009 = 100)
100
118
137
135
Källa:
Eurostat och svar på frågeformuläret.
(75)
Det genomsnittliga importpriset från Indien ökade med 35 % under skadeundersökningsperioden men förblev lägre än unionsindustrins försäljningspris under samma period (se skäl 93). Detta förklarar den plötsliga ökningen av importvolymen och den markanta ökningen med 40 % av indiska exportörers marknadsandel under samma period.
(76)
I syfte att fastställa prisunderskridandet under undersökningsperioden jämfördes det vägda genomsnittliga försäljningspriset per produkttyp som unionstillverkarna som ingick i urvalet tog ut av icke-närstående kunder på unionsmarknaden, justerat till nivån fritt fabrik, med motsvarande vägda genomsnittliga importpriser per produkttyp för dumpad import från de indiska tillverkare som ingick i urvalet till den första oberoende kunden på unionsmarknaden, fastställda till cif-nivån, med lämpliga justeringar för kostnader som uppstår efter import.
(77)
Resultatet av jämförelsen, uttryckt i procent av omsättningen under undersökningsperioden för de unionstillverkare som ingick i urvalet visade på en vägd genomsnittlig underskridandemarginal på 15 % för den dumpade importen från det berörda landet på unionsmarknaden. De lägre priserna på den dumpade importen jämfört med unionspriserna under skadeundersökningsperioden förklarar den markanta ökningen av importvolymen från Indien och av marknadsandelen för importen från Indien mellan 2009 och undersökningsperioden.
5.3 Unionsindustrins ekonomiska situation
5.3.1 Inledande anmärkningar
(78)
I enlighet med artikel 3.5 i grundförordningen omfattade granskningen av inverkan av den dumpade importen från Indien på unionsindustrin en bedömning av alla ekonomiska indikatorer som var av betydelse för unionsindustrins tillstånd under skadeundersökningsperioden.
(79)
Som nämndes i skäl 14 användes ett stickprovsförfarande för undersökningen av den eventuella skada som unionsindustrin lidit.
(80)
För skadeanalysen skilde kommissionen mellan makroekonomiska och mikroekonomiska indikatorer. I detta avseende bedömdes unionsindustrins ekonomiska situation på grundval av a) makroekonomiska indikatorer, dvs. indikatorer som tillverkning, produktionskapacitet, kapacitetsutnyttjande, försäljningsvolym, marknadsandel och tillväxt, sysselsättning, produktivitet, den faktiska dumpningsmarginalens storlek och återhämtningen från tidigare dumpning, för vilka uppgifter inhämtades för hela unionsindustrin och på grundval av b) mikroekonomiska indikatorer som genomsnittliga priser per enhet, kostnad per enhet, lönsamhet, kassaflöde, investeringar, räntabilitet och kapitalanskaffningsförmåga, lager- och arbetskostnader, för vilka uppgifter inhämtades för de unionstillverkare som ingick i urvalet.
(81)
Det är värt att notera att all tillgänglig information om unionsindustrin, inklusive information som anfördes i klagomålet, uppgifter som inhämtats från unionstillverkarna innan undersökningen inleddes och senare samt svaren på frågeformuläret från unionstillverkarna i urvalet, användes för att fastställa de makroekonomiska indikatorerna, bland annat data gällande de unionstillverkare som inte ingick i urvalet.
(82)
De mikroekonomiska indikatorerna fastställdes på grundval av information som unionstillverkare som ingick i urvalet lämnade i sina svar på frågeformuläret.
5.3.2 Makroekonomiska indikatorer
a) Tillverkning, produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande
(83)
Trenderna för unionens tillverkning, produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:
2009
2010
2011
UP
Produktionsvolym (ton)
105 646
140 363
138 795
139 141
Index (2009 = 100)
100
133
131
132
Produktionskapacitet (ton)
244 236
246 324
245 922
246 599
Index (2009 = 100)
100
101
101
101
Kapacitetsutnyttjande (%)
43
57
56
56
Index (2009 = 100)
100
132
130
130
Källa:
Klagomål, svar på frågeformuläret.
(84)
Unionstillverkningen ökade med 32 % under skadeundersökningsperioden, vilket i viss mån återspeglade den positiva utvecklingen av förbrukningen. Produktionsvolymen stagnerade däremot mellan 2010 och undersökningsperioden.
(85)
Medan kapacitetsutnyttjandet förbättrades och ökade med 13 procentenheter under skadeundersökningsperioden förblev produktionskapaciteten i grunden stabil under skadeundersökningsperioden.
b) Försäljningsvolym, marknadsandelar och marknadstillväxt
(86)
Trenderna när det gäller försäljningsvolym, marknadsandel och tillväxt utvecklades enligt följande under skadeundersökningsperioden:
2009
2010
2011
UP
Försäljningsvolym (i ton)
88 796
124 641
124 007
124 217
Index (2009 = 100)
100
140
140
140
Marknadsandel (%)
67,6
66,6
63,1
62,9
Index (2009 = 100)
100
98
93
93
Källa:
Klagomål, svar på frågeformuläret.
(87)
Efter en betydande ökning mellan 2009 och 2010, mot bakgrund av en ökande förbrukning, minskade försäljningsvolymen till icke-närstående kunder och påverkades inte positivt av den fortsatta ökningen av efterfrågan (4,9 % mellan 2010 och 2011). Detta återspeglar också den uppåtgående trenden för utgående lager, som ökade med 41 procent under skadeundersökningsperioden, vilket framgår av skäl 100.
(88)
Dessutom minskade unionsindustrins marknadsandel med 4,7 procentenheter under skadeundersökningsperioden, trots den stadiga ökningen med 50 % av förbrukningen.
(89)
Såsom framgår av skäl 68 växte förbrukningen i unionen med 50 % mellan 2009 och undersökningsperioden, medan volymen av dumpad import ökade markant med 110 % under samma period, vilket framgår av skäl 70. Unionsmarknadens tillväxt mellan 2009 och undersökningsperioden absorberades därför delvis av dumpad import, medan unionsindustrins försäljning i unionen endast ökade med 40 % under samma period. Detta visar att unionsindustrin inte kunde dra full fördel av tillväxten av förbrukningen i unionen på grund av den ökande marknadsandelen för dumpad import.
c) Sysselsättning och produktivitet
(90)
Trots den svåra ekonomiska situation som beskrivs i skäl 94-99 förblev sysselsättningen i unionsindustrin relativt stabil under skadeundersökningsperioden. Med tanke på den ökade produktionsvolymen (se skäl 84) ökade produktiviteten mätt som produktion i ton per anställd per år med 30 % under samma period, vilket tyder på att unionsindustrin gjorde betydande insatser för att öka sin effektivitet.
2009
2010
2011
UP
Antal anställda
1 726
1 687
1 729
1 747
Index (2009 = 100)
100
98
100
101
Produktivitet (enhet/anställd)
61
83
80
80
Index (2009 = 100)
100
136
131
130
Källa:
Klagomål, svar på frågeformuläret.
d) Dumpningsmarginalens storlek och återhämtning från tidigare dumpning
(91)
Dumpningsmarginalerna för tre av de indiska exporterande tillverkare som ingick i urvalet ligger över miniminivån (se skäl 62). Med hänsyn till den berörda produktens sektor, volymen, marknadsandelen och priserna när det gäller den dumpade importen från Indien som diskuteras ovan kan verkningarna för unionsindustrin av den faktiska dumpningsmarginalen inte anses vara försumbara.
(92)
Det erinras om att antidumpningsåtgärder och antisubventionsåtgärder infördes på den berörda produkten 1999 (4). På grund av tidsintervallet från det att de åtgärder som infördes 1999 upphörde till den nuvarande undersökningen finns inga uppgifter tillgängliga för att bedöma effekten av den tidigare dumpningen. Undersökningen gav i vilket fall inga bevis för att industrin fortfarande håller på att återhämta sig från tidigare dumpningsåtgärder.
5.3.3 Mikroekonomiska indikatorer
a) Genomsnittligt försäljningspris per enhet på unionsmarknaden och tillverkningskostnad
(93)
De genomsnittliga försäljningspriserna för unionstillverkarna i urvalet till icke-närstående kunder i unionen ökade med 34 % under skadeundersökningsperioden. Ökningen återspeglar den allmänna ökningen av kostnaden för råmaterial som industrin upplevde under samma period. År 2011 och under undersökningsperioden kunde unionstillverkarna endast i måttlig omfattning höja priserna för att täcka den ökande tillverkningskostnaden, bara tillräckligt för att hålla lönsamheten strax över 1 % år 2011 och gå jämnt upp under undersökningsperioden. Såsom framgår av siffrorna i tabellen kunde inte ens en markant ökning av försäljningspriset göra det möjligt för unionsindustrin att uppnå en rimlig vinstnivå.
2009
2010
2011
UP
Genomsnittligt försäljningspris per enhet i unionen till icke-närstående kunder
2 988
3 833
4 185
4 018
Index (2009 = 100)
100
128
140
134
Produktionskostnad per enhet (euro/ton)
3 542
3 931
4 127
4 011
Index (2009 = 100)
100
111
117
113
Källa:
Svar på frågeformulär.
b) Lönsamhet, kassaflöde, investeringar, räntabilitet och kapitalanskaffningsförmåga
(94)
Under skadeundersökningsperioden utvecklades unionstillverkarnas kassaflöde, investeringar, räntabilitet och kapitalanskaffningsförmåga på följande sätt:
2009
2010
2011
UP
Lönsamhet vid försäljning i unionen till icke-närstående kunder (% av omsättningen)
-18,5
-2,6
1,4
0,2
Kassaflöde (i euro)
-19 790 367
- 226 207
7 778 576
5 096 869
Investeringar (euro)
4 653 604
8 436 096
4 552 443
4 156 522
Index (2009 = 100)
100
181
98
89
Räntabilitet (%)
-68,8
-11,2
6,7
0,8
Källa:
Svar på frågeformulär.
(95)
Lönsamheten för unionstillverkarna i urvalet fastställdes genom att nettovinsten före skatt vid försäljningen av den likadana produkten till icke-närstående kunder uttrycktes i procent av relevant omsättning. År 2009 gjorde unionstillverkarna i urvalet förluster men började 2010 återhämta sig, i linje med den ökning av förbrukningen med 50 % som beskrivs i skäl 68. Även om lönsamheten ökade något låg dock vinstnivåerna på 0,2 % fortfarande långt under en rimlig vinstnivå inom stålsektorn. Målvinstmarginalen hade faktiskt preliminärt satts till 5 %, eftersom detta enligt unionsindustrins angivelser ansågs motsvara den marginal som rimligen skulle kunna uppnås av en industri av denna typ inom sektorn för den undersökta produkten under normala konkurrensförhållanden, dvs. utan dumpad import, på försäljning av den likadana produkten i unionen. Vidare är värdet 5 % en vinstmarginal före skatt som ansetts vara ett lämpligt minimivärde i andra undersökningar av liknande produkter inom samma sektor.
(96)
Under undersökningsperioden lyckades unionstillverkarna i urvalet få sin verksamhet att gå jämnt upp, men prispressen från dumpad import hindrade dem från att anpassa priserna till kostnaderna och därmed uppnå tillfredsställande resultat. Denna situation förklaras också av att den undersökta produkten anses vara en vara och att priserna därför anses vara den huvudfaktor som avgöra kundernas val.
(97)
Kassaflödet, vilket representerar industrins förmåga att själv finansiera sin verksamhet och som beräknades på grundval av driften, var negativt fram till 2010. Det förbättrades visserligen 2011 men minskade med 34 % mellan 2011 och undersökningsperioden.
(98)
Utvecklingen av lönsamheten och kassaflödet under skadeundersökningsperioden begränsade förmågan för de unionstillverkare som ingick i urvalet att investera i sin verksamhet och undergrävde deras utvecklingsmöjligheter. Som en följd av detta begränsades unionstillverkarnas förmåga att anskaffa kapital och finansiera kostnader. Trots att unionstillverkarna i urvalet lyckades göra vissa investeringar avseende den likadana produkten 2010 minskade de därefter, särskilt under undersökningsperioden, när deras investeringar minskade med 51 % jämfört med 2010 års nivå. Även om räntabiliteten uttryckt som vinsten som procentandel av investeringarnas bokförda nettovärde blev positiv 2011 gällde dessutom att den sjönk markant, med 5,9 procentenheter, under undersökningsperioden, ned till en låg nivå på 0,8 %.
(99)
I ljuset av det ovanstående kan slutsatsen dras att det ekonomiska resultatet för unionstillverkarna i urvalet förblev något bräckligt under undersökningsperioden.
c) Lager
(100)
Lagren ökade för unionstillverkarna i urvalet med 41 % under skadeundersökningsperioden, och ökningen sammanföll med en minskad marknadsandel, särskilt under undersökningsperioden.
2009
2010
2011
UP
Utgående lager (i ton)
4 395
5 289
5 469
6 214
Index (2009 = 100)
100
120
124
141
Källa:
Svar på frågeformulär.
d) Arbetskraftskostnader
(101)
De genomsnittliga arbetskraftskostnaderna för unionstillverkarna i urvalet ökade måttligt under skadeundersökningsperioden och de utgör därför inte någon avgörande faktor för den ökade produktionskostnaden.
2009
2010
2011
UP
Genomsnittliga lönekostnader per anställd (i euro)
52 356
57 182
55 907
54 509
Index (2009 = 100)
100
109
107
104
Källa:
Svar på frågeformulär.
5.4 Slutsats om skada
(102)
Undersökningen visade att unionsindustrin inte fullt ut kunde dra nytta av den ökade förbrukningen under skadeundersökningsperioden och särskilt under undersökningsperioden. Inledningsvis, mellan 2009 och 2010, förbättrades de flesta av skadeindikatorerna för unionsindustrin till stor del men därefter stagnerade industrins ekonomiska situation eller till och med försämrades.
(103)
Mot bakgrund av en blomstrande marknad ökade faktiskt vissa indikatorer, såsom tillverkning och försäljningsvolym, för unionsindustrin markant mellan 2009 och 2010, men därefter registrerades en inbromsning från 2010 och framåt. Denna situation inträffade trots en fortsatt ökning av förbrukningen.
(104)
Dessutom påverkades de skadefaktorer som är förknippade med unionsindustrins ekonomiska resultat, såsom kassaflöde, investeringar och lönsamhet, allvarligt av prispressen på unionsmarknaden, särskilt under undersökningsperioden. Unionsindustrin kunde inte öka sina priser tillräckligt för att täcka sina produktionskostnader mellan 2009 och 2010. Lönsamheten förbättrades mellan 2009 och 2011 med en liten vinst på 1,4 % år 2011, men lönsamheten började försämras igen under undersökningsperioden, när den endast gick jämnt upp. Detta innebär att unionsindustrins kapitalanskaffningsförmåga och möjligheter att investera undergrävdes.
(105)
Mot bakgrund av ovanstående drar kommissionen preliminärt slutsatsen att unionsindustrin lidit väsentlig skada i den mening som avses i artikel 3.5 i grundförordningen.
6. ORSAKSSAMBAND
6.1 Inledning
(106)
I enlighet med artikel 3.6 och 3.7 i grundförordningen undersökte kommissionen huruvida den dumpade importen från Indien hade vållat unionsindustrin skada i så stor omfattning att skadan skulle kunna anses som väsentlig. Andra kända faktorer, utöver den dumpade importen, vilka eventuellt skadade unionsindustrin samtidigt med denna, undersöktes också för att kontrollera att den eventuella skada som vållats av andra faktorer inte tillskrevs den dumpade importen.
6.2 Verkningar av den dumpade importen
(107)
Undersökningen visade att förbrukningen i unionen ökade med 50 % under skadeundersökningsperioden och att volymen av import med ursprung i Indien samtidigt mer än fördubblades. Å andra sidan sammanföll ökningen av dumpad import med en inbromsning av unionsindustrins försäljningsvolym till icke-närstående parter mellan 2010 och undersökningsperioden.
(108)
När det gäller prispressen på unionsmarknaden under skadeundersökningsperioden konstaterades det att de genomsnittliga importpriserna från Indien konstant var lägre än unionsindustrins genomsnittliga försäljningspriser. Genom att den indiska importen underskred unionsindustrins priser med i genomsnitt 15 % under undersökningsperioden ökade dess marknadsandel mellan 2009 och undersökningsperioden med 40 %, medan unionsindustrins marknadsandel minskade med 4,7 procentenheter (från 67,6 % år 2009 till 62,9 % under undersökningsperioden). Den minskade marknadsandelen visar att unionsindustrin endast i begränsad omfattning kunde dra nytta av den ökade förbrukningen.
(109)
Med tanke på de ökande produktionskostnaderna försökte unionsindustrin höja priset per enhet för icke-närstående kunder, såsom visas i skäl 93. Såsom anges ovan räckte dock inte prishöjningen för att täcka de växande kostnaderna, på grund av prispressen från den ökande volymen dumpad indisk import, och därmed kunde unionsindustrin inte nå en tillfredsställande vinstnivå som skulle kunna anses nödvändig för denna särskilda industri.
(110)
Mot bakgrund av ovanstående dras slutsatsen att ökningen av den dumpade importen från Indien till priser som konstant underskred unionsindustrins har haft en avgörande roll för den väsentliga skada unionsindustrin har lidit.
6.3 Verkningar av andra faktorer
6.3.1 Import från tredjeländer
Land
2009
2010
2011
UP
Kina
Volym (ton)
8 129
10 853
14 360
16 403
Index (2009 = 100)
100
134
177
202
Marknadsandel (%)
6,2
5,8
7,3
8,3
Index (2009 = 100)
100
94
118
134
Genomsnittspris
1 914
2 607
2 835
2 508
Index (2009 = 100)
100
136
148
131
Schweiz
Volym (ton)
8 094
10 700
9 187
9 115
Index (2009 = 100)
100
132
113
113
Marknadsandel (%)
6,2
5,7
4,7
4,6
Index (2009 = 100)
100
93
75
75
Genomsnittspris
3 423
4 063
4 475
4 360
Index (2009 = 100)
100
119
131
127
Sydkorea
Volym (ton)
4 900
6 775
6 355
6 266
Index (2009 = 100)
100
138
130
128
Marknadsandel (%)
3,7
3,6
3,2
3,2
Index (2009 = 100)
100
97
87
85
Genomsnittspris
3 717
4 165
4 761
4 627
Index (2009 = 100)
100
112
128
124
Totalt alla tredjeländer undantaget Indien
Volym (ton)
25 793
33 586
35 749
37 712
Index (2009 = 100)
100
130
139
146
Marknadsandel (%)
19,6
17,9
18,2
19,1
Index (2009 = 100)
100
91
93
97
Genomsnittspris
3 609
4 214
4 748
4 483
Index (2009 = 100)
100
117
132
124
(111)
Utöver den dumpade importen från Indien, som utgjorde 48 % av all import till unionsmarknaden under undersökningsperioden, fanns det andra importkällor, bland annat Kina, Korea och Schweiz, som behövde granskas med avseende på orsakssambandet.
(112)
Undersökningen visade att det genomsnittliga försäljningspriset för koreanska och schweiziska exporterande tillverkare förblev högre än de indiska exporterande tillverkarnas och unionsindustrins försäljningspris under skadeundersökningsperioden och särskilt under undersökningsperioden. Vidare minskade deras marknadsandelar med 0,5 respektive 1,6 procentenheter under undersökningsperioden.
(113)
Det genomsnittliga priset från Kina låg under unionsindustrins prisnivå och Kinas marknadsandel visade en ökande trend under skadeundersökningsperioden. Undersökningen visade dock att produktblandningen för den kinesiska importen är en annan och att de kinesiska produkterna inte direkt konkurrerar med unionsindustrin eller dem av indiskt ursprung. Det ansågs därför inte att den kinesiska exporten kunde ha haft någon väsentlig effekt på de kärnprodukttyper som säljs av unionsindustrin på unionsmarknaden. Därför kan det eventuella bidraget från importen från Kina på den skada som vållats unionsindustrin endast ha varit obetydligt.
(114)
En exporterande tillverkare hävdade trots detta att importen av tråd av rostfritt stål från Kina, Korea och Schweiz borde ha innefattats i denna undersökning.
(115)
Utöver de fakta och överväganden som tas upp ovan bör det påpekas att det från inledningsskedet och hittills inte har funnits några bevis för dumpning, skadevållande eller något annat orsakssamband som skulle ha motiverat inledande av ett antidumpningsförfarande rörande import med ursprung i ovannämnda länder. Även om det skulle ha funnits bevis som motiverade en undersökning av annan import gäller vidare att en skillnad i behandling som består i att ett antidumpningsförfarande inleds endast mot indisk import inte skulle betraktas som diskriminerande. Påståendet att dessa länder borde ha ingått i undersökningens räckvidd är därför grundlöst och bör avvisas.
(116)
Mot bakgrund av ovanstående dras slutsatsen att exporten från tredjeländer inte bidrog i någon påtaglig grad till den väsentliga skada som unionsindustrin led.
6.3.2 Unionsindustrins exportresultat
(117)
Unionsindustrins totala export av den berörda produkten utgjorde 8,5 % av den totala produktionen under undersökningsperioden. Denna bild återspeglas av exporten till icke-närstående kunder från unionstillverkarna i urvalet, vars export utgjorde 7 % av produktionen under undersökningsperioden, och priserna var 36 % högre än dem på EU-marknaden under samma period. Baserat på detta kan slutsatsen dras att unionsindustrins exportverksamhet inte är en möjlig orsak till den väsentliga skadan.
6.3.3 Den ekonomiska krisen och priserna på råmaterial
(118)
Såsom nämns i skäl 68 var förbrukningen särskilt låg 2009 på grund av de exceptionellt höga priserna på nickel och effekterna av den ekonomiska krisen. Denna situation förklarar tveklöst den särskilt dåliga ekonomiska situationen för unionsindustrin 2009, men det förtjänar att noteras att resultaten för den dumpade lågprisimporten kontrasterar mot unionsindustrins situation i läget med ökande förbrukning från 2010 och framåt.
(119)
Undersökningen visade att unionsindustrin inte heller under den allmänna ekonomiska återhämtningen kunde dra nytta av den ökande förbrukningen och att den förlorade marknadsandelar under skadeundersökningsperioden, medan den dumpade indiska exporten ökade sin marknadsandel.
(120)
Även om den ekonomiska krisen och de höjda priserna på råmaterial kan ha bidragit till unionsindustrins dåliga resultat totalt sett, kan dess inverkan därför inte anses bryta orsakssambandet mellan den dumpade importen och den väsentliga skada som unionsindustrin lidit under undersökningsperioden.
6.4 Slutsats om orsakssambandet
(121)
Undersökningen har visat att en betydande ökning ägde rum i volymen och marknadsandelen för den dumpade importen med ursprung i Indien under skadeundersökningsperioden (med 110 % respektive 40 %). Det konstaterades dessutom att denna import ständigt underskred unionsindustrins priser på unionsmarknaden, framför allt under undersökningsperioden (med i genomsnitt 15 %).
(122)
Denna ökning av volym och marknadsandel för den dumpade importen från Indien sammanföll med den långsamma utvecklingen av unionsindustrins ekonomiska situation, särskilt från och med 2010. Trots återhämtningen av förbrukningen kunde unionsindustrin inte överföra den ökade produktionskostnaden på sina kunder i någon tillfredsställande grad, och därmed förblev ekonomiska indikatorer som lönsamhet, kassaflöde och investeringar på en låg nivå.
(123)
Undersökningen av andra kända faktorer som skulle kunna ha orsakat skada för unionsindustrin visade att dessa faktorer inte bryter orsakssambandet som fastställts mellan den dumpade importen från Indien och skadan som unionsindustrin lidit.
(124)
På grundval av denna analys, i vilken det har redogjorts för verkningarna av alla kända faktorer som har betydelse för unionsindustrins situation och gjorts en avgränsning av den dumpade importens skadevållande verkningar, dras preliminärt slutsatsen att den dumpade importen från Indien har vållat unionsindustrin väsentlig skada i den mening som avses i artikel 3.6 i grundförordningen.
7. UNIONENS INTRESSE
7.1 Allmänna överväganden
(125)
I enlighet med artikel 21 i grundförordningen undersökte kommissionen om det, trots den preliminära slutsatsen om skadlig dumpning, fanns tvingande skäl som skulle kunna leda till slutsatsen att det inte ligger i unionens intresse att vidta åtgärder i detta fall. Analysen av unionens intresse gjordes på grundval av en bedömning av alla de olika parternas intressen, inbegripet unionsindustrins, importörernas och användarnas intresse.
7.2 Unionsindustrins intresse
(126)
Unionsindustrin utgörs av 27 kända tillverkare som representerar hela unionens tillverkning av den liknande produkten. Tillverkarna finns i olika medlemsstater i unionen och sysselsätter direkt 1 747 personer i samband med den likadana produkten under undersökningsperioden.
(127)
En unionstillverkare, som representerade en relativt liten andel av unionstillverkningen och hade ett närstående företag i Indien, motsatte sig inledandet av undersökningen. Såsom nämns i skäl 22 hävdade tillverkaren också att de mycket tekniska produkterna inte skulle omfattas och att det inte låg i unionens intresse att införa samma åtgärder på denna produkttyp.
(128)
Såsom nämns i skäl 72 togs hänsyn till detta i frågeformuläret genom att PCN-numren utökades, vilket ger en tydlig identifiering av dessa typer i undersökningen. I detta skede visade undersökningen dock att mycket tekniska produkter omfattades och att de indiska exporterande tillverkarna endast exporterade begränsade kvantiteter av dessa produkttyper. Därmed ansågs de betänkligheter som uttrycktes av denna tillverkare sakna grund och påståendet avvisades.
(129)
Det har fastställts att den dumpade importen från Indien har vållat unionsindustrin väsentlig skada. Det erinras om att unionsindustrin inte kunde dra full nytta av den ökande förbrukningen och att unionsindustrins ekonomiska situation förblev bräcklig.
(130)
Införandet av antidumpningstullar förväntas innebära att rättvisa handelsvillkor återupprättas på unionsmarknaden, så att unionsindustrin kan anpassa sina priser på den likadana produkten till produktionskostnaden.
(131)
Införandet av åtgärder kan också förväntas göra det möjligt för unionsindustrin att åtminstone delvis återvinna de marknadsandelar som den förlorade under skadeundersökningsperioden, med en positiv inverkan på den ekonomiska situationen och lönsamheten. Införandet av åtgärder skulle göra det möjligt för industrin att upprätthålla och vidareutveckla sina insatser för att vara kostnadseffektiva.
(132)
Om inga åtgärder införs kan unionsindustrin förväntas förlora ytterligare marknadsandelar och dess lönsamhet skulle försämras.
(133)
Den preliminära slutsatsen är därför att det skulle ligga i unionsindustrins intresse att åtgärder införs för import med ursprung i Indien.
7.3 Användarnas intresse
(134)
Kommissionen skickade frågeformulär till nio användare i unionen. Endast tre svarade på frågeformulären, vilket representerar ca 6 % av den totala importen från Indien av den berörda produkten under undersökningsperioden. Dessa användare finns inom sektorer som rör livsmedelsberedning, bland annat inom kommersiella kök och catering, hushållsapparater och bilindustrin.
(135)
I genomsnitt stod inköp från Indien för ca 67 % av de totala inköpen av den berörda produkten, och Indien utgör den enda leveranskällan endast för en användare. Under undersökningsperioden representerade den genomsnittliga procentandel av omsättning som innefattade den berörda produkten 54 % av deras totala omsättning.
(136)
Undersökningen visade att den genomsnittliga lönsamheten under undersökningsperioden för alla samarbetsvilliga användare inom sektorer som använder den berörda produkten var över 9 % av omsättningen.
(137)
Den sannolika effekten av de föreslagna åtgärderna bedömdes på grundval av svaren på frågeformuläret från användarna och hela unionsmarknaden för den berörda produkten och den likadana produkten. Om man utgår från ett värsta scenario för unionsmarknaden, dvs. att ingen prishöjning kan överföras på distributionskedjan och att användarna skulle fortsätta köpa från Indien i de tidigare volymerna, skulle tullens inverkan på användarnas lönsamhet innebära en minskning med ca 1,2 procentenheter.
(138)
Det ska noteras att en användare hade en neutral position när det gällde undersökningen eftersom den användaren anser att ett införande av åtgärder inte kommer att ha någon påtaglig inverkan på marknadspriserna eftersom en eventuell prisökning kommer att absorberas av distributörerna.
(139)
En annan användare uttryckte oro för att åtgärderna om de införs skulle drabba även vissa produkttyper som inte längre tillverkas i unionen. Undersökningen visade dock att de produkttyper denna användare hänvisar till fortfarande tillverkas i unionen och att efterfrågan på dessa sorter av rostfritt stål saknar betydelse. Vidare bör det noteras att unionstillverkarna inte tillverkade på full kapacitet under skadeundersökningsperioden, och om efterfrågan ökar kan därför även tillverkningen ökas i motsvarande grad.
(140)
Det ska påpekas att eftersom den berörda produkten är standardiserad när det gäller sektor och användning, kan användarna lätt byta sina leveranskällor när det gäller produktkvalitet eller pris. Införandet av åtgärder bör inte utesluta möjligheten att importera den berörda produkten från andra länder och även från Indien när dumpningens snedvridande effekter på handeln har eliminerats.
(141)
Med hänsyn till ovanstående anses den totala inverkan på användare vara begränsad, även om vissa användare sannolikt påverkas mer negativt än andra av åtgärder som gäller import från Indien.
7.4 Importörernas intresse
(142)
Ett begränsat samarbete erhölls från icke-närstående importörer. Nio importörer tillhandahöll urvalsinformation men endast en var samarbetsvillig. Detta företag stod för ca 7 % av den totala importen från Indien under undersökningsperioden. Företaget motsätter sig att åtgärder införs eftersom Indien med stor marginal är företagets viktigaste leverantör. Även om införandet av åtgärder skulle inverka negativt på företagets lönsamhet på grund av de högre kostnaderna skulle det importerande företaget ha möjlighet att överföra åtminstone en del kostnadsökningen på sina kunder.
(143)
Vidare skulle importörerna kunna byta till en annan källa, inbegripet unionsindustrin och andra exporterande länder.
(144)
Mot denna bakgrund dras den preliminära slutsatsen att införandet av antidumpningsåtgärder inte kommer att ha några betydande negativa verkningar på importörernas intresse.
7.5 Slutsats om unionens intresse
(145)
Mot bakgrund av ovanstående dras preliminärt slutsatsen att det totalt sett, på grundval av de tillgängliga uppgifterna om unionens intresse, inte finns några tvingande skäl som talar emot införandet av åtgärder mot import av den berörda produkten från Indien.
(146)
Vidare gäller att sammantaget, och vid en bedömning av antidumpningsåtgärdernas totala inverkan på unionsmarknaden, kommer av allt att döma de positiva verkningarna för unionsindustrin att uppväga de eventuella negativa verkningarna för andra intressegrupper.
8. FÖRSLAG TILL PRELIMINÄRA ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER
(147)
Mot bakgrund av slutsatserna beträffande dumpning, skada, orsakssamband och unionens intresse bör preliminära antidumpningsåtgärder införas i syfte att förhindra att unionsindustrin vållas ytterligare skada genom dumpad import.
8.1 Nivå för undanröjande av skada
(148)
Vid fastställandet av nivån på tullen togs hänsyn till de dumpningsmarginaler som konstaterats och det tullbelopp som var nödvändigt för att undanröja den skada som unionsindustrin lidit.
(149)
Vid beräkning av det tullbelopp som är nödvändigt för att undanröja verkningarna av den skadevållande dumpningen, ansågs det att åtgärderna borde göra det möjligt för unionsindustrin att täcka sina produktionskostnader och uppnå en vinst före skatt som en industri av denna typ inom sektorn rimligen skulle kunna uppnå vid försäljning av den likadana produkten i unionen under normala konkurrensförhållanden, dvs. om det inte hade förekommit någon dumpad import.
(150)
Därför beräknades nivån för undanröjande av skada på grundval av en jämförelse mellan det vägda genomsnittspriset för den dumpade importen, fastställt vid beräkningarna av prisunderskridande i skäl 77, med unionsindustrins icke-skadevållande pris för den likadana produkten. Det icke-skadevållande priset fastställdes genom att en rimlig vinstnivå adderades till produktionskostnaden. Målvinstmarginalen sattes preliminärt till 5 %, såsom anges i skäl 95.
(151)
Den eventuella skillnad som jämförelsen resulterade i uttrycktes sedan i procent av det genomsnittliga totala importpriset cif, se skäl 154.
8.2 Preliminära åtgärder
(152)
Mot denna bakgrund anser kommissionen att en preliminär antidumpningstull bör införas på import av viss tråd av rostfritt stål med ursprung i Indien och att den, i enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen och regeln om lägsta tull, bör fastställas till en nivå motsvarande den lägre av dumpnings- och skademarginalerna.
(153)
När det gäller den parallella antisubventionsundersökningen i enlighet med artikel 14.1 i grundförordningen och artikel 24.1 andra stycket i rådets förordning (EG) nr 597/2009 av den 11 juni 2009 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (5), får ingen produkt beläggas med både antidumpnings- och utjämningstull i syfte att råda bot på en och samma situation som uppstått till följd av dumpning eller exportsubvention. Alla subventionssystem som tas upp i den preliminära antisubventionsförordningen (6) gäller exportsubvention. De relevanta preliminära antidumpningstullsatserna för berörda samarbetsvilliga tillverkare justeras därför i enlighet med detta.
(154)
Mot denna bakgrund har de preliminära antidumpningstullarnas storlek fastställts på grundval av en jämförelse mellan skademarginalerna, dumpningsmarginalerna och nivån på utjämningstullarna. Följande antidumpningstullar bör därför införas:
(i %)
Företag
Skademarginal
Dumpningsmarginal
Utjämningstullsats
Preliminär antidumpningstullsats
Rajaraatna Metal Industries
17,2
32,3
4,3
12,9
Venusgruppen
26,1
30,4
3,2
22,9
Viraj Profiles
32,1
24,4
0,0
24,4
Samarbetsvilliga företag som inte ingick i urvalet
24,0
28,0
3,8
20,2
Alla övriga företag
32,1
32,3
4,3
27,8
(155)
Storleken på de individuella företagsspecifika antidumpningstullar som fastställs i denna förordning har beräknats på grundval av resultaten i den aktuella undersökningen. Därför speglar de den situation som konstaterats under undersökningen i fråga om dessa företag. Dessa tullsatser (i motsats till den landsomfattande tull som gäller för ”Alla övriga företag”) gäller alltså enbart för import av berörda produkter med ursprung i Indien som tillverkats av de företag, dvs. de specifika rättsliga enheter, som nämns. Importerade berörda produkter som tillverkats av ett annat företag som inte uttryckligen nämns i denna förordnings normativa del med namn och adress, inbegripet enheter som är de uttryckligen nämnda företagen närstående, kan inte omfattas av dessa tullsatser utan ska omfattas av den tullsats som är tillämplig på ”alla övriga företag”.
(156)
Eventuella ansökningar om tillämpning av dessa antidumpningstullar för enskilda företag (till exempel efter en förändring av den juridiska personens namn eller inrättande av en ny tillverknings- eller försäljningsenhet) bör skyndsamt lämnas till kommissionen (7) med all relevant information, framför allt eventuella ändringar av den del av företagets verksamhet avseende tillverkning, försäljning på hemmamarknaden och exportförsäljning som är förknippad med exempelvis namnändringen eller ändringen av tillverknings- eller försäljningsenhet. Förordningen kommer därefter vid behov att ändras i enlighet med detta genom en uppdatering av förteckningen över de företag som omfattas av individuella tullsatser.
(157)
I syfte att säkerställa en korrekt tillämpning av antidumpningstullen bör nivån för den övriga tullen inte tillämpas enbart på de icke-samarbetsvilliga exporterande tillverkarna, utan också på de tillverkare som inte hade någon export till unionen under undersökningsperioden.
9. SLUTBESTÄMMELSE
(158)
Enligt god förvaltningspraxis bör en period fastställas inom vilken de berörda parter som gav sig till känna inom den tidsfrist som fastställdes i tillkännagivandet om inledande skriftligen kan lämna sina synpunkter och begära att bli hörda. Det bör också påpekas att alla undersökningsresultat i denna förordning rörande införandet av antidumpningstullar är preliminära och kan komma att behöva omprövas inför ett slutgiltigt avgörande.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. En preliminär antidumpningstull införs härmed på import av tråd av rostfritt stål som i viktprocent innehåller:
-
minst 2,5 viktprocent nickel, utom tråd innehållande minst 28 men högst 31 viktprocent nickel och minst 20 men högst 22 viktprocent krom,
-
mindre än 2,5 viktprocent nickel, utom tråd innehållande minst 13 men högst 25 viktprocent krom och minst 3,5 men högst 6 viktprocent aluminium,
som för närvarande klassificeras enligt KN-nr 7223 00 19 och 7223 00 99 och med ursprung i Indien.
2. Följande preliminära antidumpningstullsatser ska tillämpas på nettopriset fritt unionens gräns, före tull, för den produkt som beskrivs i punkt 1 och som tillverkats av nedanstående företag:
Företag
Tull (%)
Taric-tilläggsnummer
Raajratna, Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat
12,9
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
22,9
B776
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra
22,9
B777
Hindustan Inox Ltd, Mumbai, Maharashtra
22,9
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
22,9
B779
Viraj Profiles Vpl. Ltd, Thane, Maharashtra
24,4
B780
Företag som förtecknas i bilagan
20,2
B781
Alla övriga företag
27,8
B999
3. Övergång till fri omsättning i unionen av den produkt som avses i punkt 1 ska förutsätta att det lämnas en säkerhet som motsvarar nivån på den preliminära tullen.
4. Om inget annat anges, ska gällande bestämmelser om tullar tillämpas.
Artikel 2
1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 20 i förordning (EG) nr 1225/2009, får berörda parter inom en månad efter den här förordningens ikraftträdande begära att bli underrättade om de viktigaste omständigheter och överväganden som ligger till grund för förordningens antagande, lämna skriftliga synpunkter och begära att bli hörda av kommissionen.
2. Berörda parter får i enlighet med artikel 21.4 i förordning (EG) nr 1225/2009 lämna synpunkter på tillämpningen av den här förordningen inom en månad efter dess ikraftträdande.
Artikel 3
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 1 i denna förordning ska tillämpas i sex månader.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 3 maj 2013.