NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 1333/2014
ze dne 26. listopadu 2014
o statistice peněžních trhů
(ECB/2014/48)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 5 tohoto statutu,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2533/98 ze dne 23. listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální bankou (1), a zejména na čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na stanovisko Evropské komise (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropský systém centrálních bank (ESCB) vyžaduje pro plnění svých úkolů vypracovávání statistiky transakcí peněžního trhu, zejména o zajištěných, nezajištěných a určitých derivátových transakcích peněžního trhu, jak je dále uvedeno v tomto nařízení, které uzavírají měnové finanční instituce s výjimkou centrálních bank a fondů peněžního trhu s jinými měnovými finančními institucemi a které uzavírají měnové finanční instituce s jinými finančními institucemi, vládními institucemi nebo nefinančními podniky, avšak s výjimkou transakcí v rámci skupiny.
(2)
Hlavním účelem shromažďování této statistiky je poskytnout Evropské centrální bance (ECB) komplexní, podrobné a harmonizované statistické informace o peněžních trzích v eurozóně. Údaje odvozené z transakcí shromažďovaných ve vztahu ke shora uvedeným segmentům trhu poskytují informace o transmisním mechanismu rozhodnutí měnové politiky. Jsou proto statistickým souborem, který je nezbytný pro účely měnové politiky v eurozóně.
(3)
Shromažďování statistických údajů je rovněž nezbytné s cílem umožnit ECB, aby poskytovala analytickou a statistickou podporu jednotnému mechanismu dohledu v souladu s nařízením Rady (EU) č. 1024/2013 (3). V tomto rámci je shromažďování statistických údajů nezbytné rovněž pro podporu úkolů ECB v oblasti finanční stability.
(4)
Pokud národní centrální banka rozhodne, že nebude shromažďovat údaje vyžadované na základě tohoto nařízení, měla by o tom informovat ECB, přičemž ECB převezme úkol shromažďovat údaje přímo od zpravodajských jednotek.
(5)
ECB je povinna v souladu se Smlouvami a za podmínek stanovených ve statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“) přijímat nařízení v rozsahu nezbytném pro plnění úkolů ESCB vymezených ve statutu ESCB a v některých případech stanovených předpisy Rady na základě čl. 129 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie.
(6)
S cílem minimalizovat zpravodajskou zátěž měnových finančních institucí a současně zajistit dostupnost včasné a vysoce kvalitní statistiky bude ECB zpočátku vyžadovat, aby údaje vykazovaly největší měnové finanční instituce eurozóny, určené podle velikosti jejich celkových hlavních rozvahových aktiv ve srovnání s celkovými hlavními rozvahovými aktivy za všechny měnové finanční instituce eurozóny. Od 1. ledna 2017 může Rada guvernérů ECB rozšířit počet vykazujících měnových finančních institucí tak, že zohlední rovněž další kritéria, kterými jsou například význam činnosti měnové finanční instituce na peněžních trzích a její význam pro stabilitu a fungování finančního systému. S cílem zajistit minimální úroveň geografického zastoupení ECB zajistí, aby v každém členském státě, jehož měnou je euro (dále jen „členský stát eurozóny“), byly alespoň tři zpravodajské měnové finanční instituce. Na základě národních statistické zpravodajské povinnosti mohou národní centrální banky údaje shromažďovat i od měnových finančních institucí, které nepatří do skutečného souboru zpravodajských jednotek; v tomto případě se údaje budou vykazovat a ověřovat podle tohoto nařízení.
(7)
S cílem ještě více minimalizovat zpravodajskou zátěž měnových finančních institucí tím, že jim nebude uložena dvojí zpravodajská povinnost, při současném zajištění dostupnosti včasné a vysoce kvalitní statistiky by ECB měla být oprávněna měnovým finančním institucím udělit výjimku z povinnosti vykazovat údaje o transakcích týkajících se financování cenných papírů nebo derivátových smluv, pokud tyto údaje již byly vykázány registru obchodních údajů a pokud má ECB k včasným a standardizovaným údajům účinný přístup v souladu s požadavky vymezenými v tomto nařízení.
(8)
Podle čl. 5 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 2533/98 může ECB přijímat nařízení k vymezení a ukládání statistické zpravodajské povinnosti skutečnému souboru zpravodajských jednotek členských států eurozóny. Čl. 6 odst. 4 stanoví, že ECB může přijímat nařízení upravující podmínky, za kterých lze uplatnit právo ověřovat statistické informace nebo provádět jejich nucené shromažďování.
(9)
Článek 4 nařízení (ES) č. 2533/98 stanoví, že členské státy si musí samy řídit organizaci v oblasti statistiky a plně spolupracovat s ESCB, aby zajistily plnění povinností vyplývajících z článku 5 statutu ESCB.
(10)
Pokud údaje shromažďované na základě tohoto nařízení obsahují důvěrné statistické informace, uplatní se pravidla ochrany a využití těchto informací obsažená v článcích 8 a 8c nařízení (ES) č. 2533/98.
(11)
Podle čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 2533/98 má ECB pravomoc uložit sankce zpravodajským jednotkám, které neplní statistickou zpravodajskou povinnost stanovenou nařízeními nebo rozhodnutími ECB.
(12)
Uznává se, že nařízení přijatá ECB podle článku 34.1 statutu ESCB nezakládají práva ani neukládají povinnosti členským státům, jejichž měnou není euro (dále jen „členské státy mimo eurozónu“), nicméně článek 5 se vztahuje na členské státy eurozóny i na členské státy mimo eurozónu. Nařízení (ES) č. 2533/98 poukazuje na to, že z článku 5 statutu ESCB spolu s článkem 4 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii vyplývá povinnost přijmout a provést na vnitrostátní úrovni veškerá opatření, která členské státy mimo eurozónu považují za vhodná pro shromažďování statistických informací nezbytných ke splnění statistické zpravodajské povinnosti vůči ECB a pro včasnou přípravu v oblasti statistiky na to, aby se mohly stát členskými státy eurozóny.
(13)
Zpravodajskou povinností na základě tohoto nařízení není dotčena zpravodajská povinnost stanovená v jiných právních aktech a nástrojích ECB, která může alespoň částečně pokrývat vykazování podle jednotlivých transakcí nebo agregované vykazování statistických informací o peněžních trzích,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení:
1.
„zpravodajské jednotky“ a „rezident“ mají stejný význam jako v článku 1 nařízení (ES) č. 2533/98;
2.
„měnová finanční instituce“ má stejný význam jako v článku 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1071/2013 (ECB/2013/33) (4) a nestanoví-li některé ustanovení tohoto nařízení jinak, zahrnuje všechny pobočky měnové finanční instituce nacházející se v Unii a ESVO;
3.
„ostatním finančním zprostředkovatelem“ se rozumí ostatní finanční zprostředkovatelé kromě pojišťovacích společností a penzijních fondů ve smyslu revidovaného Evropského systému účtů (dále jen „ESA 2010“), který je stanoven v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 549/2013 (5);
4.
„pojišťovacími společnostmi“ se rozumí všechny finanční instituce a kvazikorporace, které se převážně zabývají finančním zprostředkováním v důsledku sdílení rizik, hlavně ve formě přímého pojištění nebo ve formě zajištění, jak je uvedeno v ESA 2010;
5.
„penzijními fondy“ se rozumí všechny finanční instituce a kvazikorporace, které se převážně zabývají finančním zprostředkováním v důsledku sdílení sociálních rizik a potřeb pojištěnců (sociální pojištění), jak je uvedeno v ESA 2010;
6.
„nefinančními podniky“ se rozumí sektor nefinančních podniků, jak je vymezen v ESA 2010;
7.
„vládními institucemi“ se rozumí institucionální jednotky, které jsou netržními výrobci, jejichž produkce je určena pro individuální a kolektivní spotřebu a které jsou financovány z povinných plateb jednotek patřících do jiných sektorů, a rovněž institucionální jednotky, které se převážně zabývají přerozdělováním národního důchodu a bohatství, jak je uvedeno v ESA 2010;
8.
„celkovými hlavními rozvahovými aktivy“ se rozumí celková aktiva minus ostatní aktiva ve smyslu nařízení (EU) č. 1071/2013 (ECB/2013/33);
9.
„statistikou peněžního trhu“ se rozumí statistika týkající se zajištěných, nezajištěných a derivátových transakcí s nástroji peněžního trhu, které spolu v příslušném vykazovaném období uzavírají měnové finanční instituce a které uzavírají měnové finanční instituce s ostatními finančními zprostředkovateli, pojišťovacími společnostmi, penzijními fondy, centrálními bankami, vládními institucemi a nefinančními podniky, avšak s výjimkou transakcí v rámci skupiny;
10.
„nástrojem peněžního trhu“ se rozumí jakýkoli nástroj uvedený v příloze I, II a III;
11.
„fondem peněžního trhu“ se rozumí subjekt kolektivního investování, který musí mít povolení působit jako subjekt kolektivního investování do převoditelných cenných papírů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES (6), nebo se jedná o alternativní investiční fond podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU (7), investuje do krátkodobých aktiv a jako zvláštní nebo kumulativní cíle má nabízení výnosů v souladu se sazbami peněžního trhu nebo zachování hodnoty investice;
12.
„centrální bankou“ se rozumí centrální banka bez ohledu na to, kde se nachází;
13.
„národní centrální bankou“ se rozumí národní centrální banky členských států Unie;
14.
„referenčním souborem zpravodajských jednotek“ se rozumí měnové finanční instituce, které jsou rezidenty eurozóny (kromě centrálních bank a fondů peněžního trhu) a které přijímají vklady v eurech a/nebo vydávají jakékoli jiné dluhové nástroje a/nebo poskytují úvěry v eurech, jak je uvedeno v přílohách I, II nebo III, od jiných měnových finančních institucí nebo jiným měnovým finančním institucím a/nebo od ostatních finančních zprostředkovatelů, pojišťovacích společností, penzijních fondů, vládních institucí, centrálních bank pro investiční účely či nefinančních podniků nebo těmto subjektům;
15.
„skupinou“ se rozumí skupina podniků, která mimo jiné zahrnuje bankovní skupinu, jež se skládá z mateřského podniku a jeho dceřiných společností, jejichž účetní závěrky jsou konsolidovány pro účely směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU (8);
16.
„pobočkou“ se rozumí provozovna, která je právně závislou částí instituce a která přímo provádí všechny nebo některé transakce tvořící podstatu činnosti instituce;
17.
„pobočkou v Unii a ESVO“ se rozumí pobočka, která se nachází a je zapsána v rejstříku v členském státě Unie nebo v zemi ESVO;
18.
„Evropským sdružením volného obchodu“ se rozumí mezivládní organizace založená za účelem podpory volného obchodu a ekonomické integrace ve prospěch svých členských států;
19.
„transakcí v rámci skupiny“ se rozumí transakce s nástroji peněžního trhu, kterou zpravodajská jednotka uzavřela s jiným podnikem, jenž je zcela zahrnut ve stejné konsolidované účetní závěrce. Podniky, které jsou stranami transakce, se považují za zcela zahrnuté do „téže konsolidace“, pokud jsou oba buď:
a)
zahrnuty do konsolidace v souladu se směrnicí 2013/34/EU nebo mezinárodních standardů finančního výkaznictví (IFRS) přijatých podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 (9), nebo pokud se jedná o skupinu, jejíž mateřský podnik má své ústředí ve třetí zemi, v souladu s obecně přijímanými účetními zásadami této třetí země, které jsou určeny jako rovnocenné s IFRS v souladu s nařízením Komise (ES) č. 1569/2007 (10) (nebo účetními standardy třetí země, jejichž užívání je povoleno v souladu s článkem 4 uvedeného nařízení); nebo
b)
podléhají stejnému konsolidovanému dohledu v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (11), nebo pokud se jedná o skupinu, jejíž mateřský podnik má své ústředí ve třetí zemi, stejnému konsolidovanému dohledu ze strany příslušného orgánu třetí země, který byl ověřen jako rovnocenný dohledu upravenému zásadami stanovenými v článku 127 směrnice 2013/36/EU;
20.
„obchodním dnem“ se ve vztahu ke dni, který je uveden ve smlouvě nebo v potvrzení o transakci s nástrojem peněžního trhu, rozumí den, v němž jsou obchodní banky a devizové trhy otevřeny pro všeobecný obchod (včetně obchodování s příslušným nástrojem peněžního trhu) a provádějí vypořádání plateb ve stejné měně jako platební závazek, který je splatný v tento den nebo který je vypočten odkazem na tento den. V případě transakce s nástrojem peněžního trhu, jež se řídí standardní rámcovou smlouvou vydanou Evropskou bankovní federací (European Banking Federation - EBF), Sdružením pro úvěrový trh (Loan Market Association - LMA), Mezinárodním sdružením pro swapy a deriváty (International Swaps and Derivatives Association, Inc. - ISDA) nebo jinými předními evropskými nebo mezinárodními tržními sdruženími, se formou odkazu použije definice uvedená nebo zakotvená v takové smlouvě. Ve vztahu k vypořádání transakce s nástrojem peněžního trhu, jež má být vypořádána prostřednictvím určeného vypořádacího systému, se tímto dnem rozumí den, kdy je tento vypořádací systém otevřen pro vypořádání této transakce;
21.
„dnem zúčtování v TARGET2“ se rozumí den, kdy je otevřen TARGET2 (transevropský expresní automatizovaný systém zúčtování plateb v reálném čase);
22.
„repem“ se rozumí dohoda, na jejímž základě mohou smluvní strany uzavírat transakce, v nichž se jedna strana („prodávající“) zaváže druhé smluvní straně („kupujícímu“) v blízký budoucí den proti zaplacení kupní ceny kupujícím prodávajícímu prodat určitá „aktiva“ („cenné papíry“, „komodity“ nebo „jiná finanční aktiva“) se současným závazkem kupujícího prodávajícímu tato aktiva znovu prodat v pevně stanovený budoucí den nebo na požádání proti zaplacení ceny zpětného odkupu prodávajícím kupujícímu. Tato transakce může být repo obchodem nebo dohodou o operacích typu „buy/sell back“. „Repo“ může rovněž znamenat dohodu o zástavě aktiv a udělení obecného práva na opětovné užívání výměnou za poskytnutí hotovostního úvěru v blízký budoucí den a splacení úvěru a úroků ve vzdálený budoucí den oproti vrácení aktiv. Repo obchody mohou být prováděny s předem definovaným dnem splatnosti (repo obchody „s pevně stanoveným datem“) nebo bez předem definovaného dne splatnosti, což oběma stranám ponechává možnost každý den se dohodnout na prodloužení nebo ukončení této dohody („otevřené“ repo obchody);
23.
„třístranným repem“ se rozumí repo obchod, v němž za výběr a správu zajištění po dobu životnosti transakce odpovídá třetí osoba;
24.
„měnovým swapem“ se rozumí swapová transakce, v níž jedna strana prodává druhé straně určitou částku určité měny proti zaplacení dohodnuté částky určité jiné měny na základě sjednaného směnného kurzu (který je znám jako spotový směnný kurz) s dohodou prodanou měnu v budoucí den (známý jako den splatnosti) odkoupit oproti prodeji měny původně nakoupené za rozdílný směnný kurz (známý jako forwardový směnný kurz);
25.
„jednodenním indexovým swapem“ („Overnight index swap - OIS“) se rozumí úrokový swap, jehož pravidelná proměnlivá úroková sazba se rovná geometrickému průměru jednodenní sazby (nebo sazby jednodenního indexu) po určité období. Konečná platba se vypočte jako rozdíl mezi pevnou úrokovou sazbou a složenou jednodenní sazbou zaznamenanou v průběhu životnosti OIS a uplatněnou na nominální hodnotu transakce. Jelikož se toto nařízení soustředí pouze na OIS v eurech, bude jednodenní sazbou EONIA;
26.
„Rámcem Basel III LCR“ se rozumí ukazatel krytí likvidity (Liquidity Coverage Ratio - LCR), který navrhl Basilejský výbor a který dne 7. ledna 2013 schválila skupina guvernérů a vedoucích orgánů dohledu, která je orgánem dohledu Basilejského výboru pro bankovní dohled, jako minimální globální regulatorní standard pro opatření krátkodobé likvidity v bankovním sektoru.
Článek 2
Skutečný soubor zpravodajských jednotek
1. Skutečný soubor zpravodajských jednotek sestává z měnových finančních institucí, které jsou rezidenty eurozóny, které pocházejí z referenčního souboru zpravodajských jednotek, které Rada guvernérů určila jako zpravodajské jednotky podle odstavce 2, případně 3, nebo z měnových finančních institucí určených jako zpravodajské jednotky podle odstavce 4 na základě kritérií v daném odstavci uvedených, a které byly o své zpravodajské povinnosti vyrozuměny podle odstavce 5 (dále jen „zpravodajské jednotky“).
2. Po vstupu tohoto nařízení v platnost může Rada guvernérů rozhodnout, že měnová finanční instituce je zpravodajskou jednotkou, pokud má celková hlavní rozvahová aktiva větší než 0,35 % celkových hlavních rozvahových aktiv všech měnových finančních institucí eurozóny na základě nejaktuálnějších údajů, které má ECB k dispozici, tj.:
a)
údaje ke konci prosince kalendářního roku, který předchází oznámení podle odstavce 5; nebo
b)
nejsou-li údaje podle písmene a) k dispozici, údaje ke konci prosince předchozího roku.
Pro účely tohoto rozhodnutí se do výpočtu celkových hlavních rozvahových aktiv příslušné měnové finanční instituce nezahrnují pobočky mimo hostitelský stát příslušné měnové finanční instituce.
3. Od 1. ledna 2017 může Rada guvernérů rozhodnout o klasifikaci jiné měnové finanční instituce jako zpravodajské jednotky na základě velikosti jejích celkových hlavních rozvahových aktiv ve srovnání s celkovými hlavními rozvahovými aktivy všech měnových finančních institucí eurozóny, významu činnosti měnové finanční instituce při obchodování nástrojů peněžního trhu a jejího významu pro stabilitu a fungování finančního systému eurozóny a/nebo jednotlivých členských států.
4. Od 1. ledna 2017 může Rada guvernérů rovněž rozhodnout, že pro každý členský stát eurozóny budou jako zpravodajské jednotky určeny alespoň tři měnové finanční instituce. Budou-li tedy na základě rozhodnutí Rady guvernérů přijatých podle odstavce 2 nebo 3 vybrány méně než tři měnové finanční instituce v určitém členském státě eurozóny, bude skutečný soubor zpravodajských jednotek zahrnovat rovněž jiné měnové finanční instituce z tohoto členského státu eurozóny, které příslušná národní centrální banka považuje za reprezentativní (dále jen „reprezentativní zpravodajské jednotky“), tak aby pro tento členský stát eurozóny byly jako zpravodajské jednotky určeny minimálně tři zpravodajské jednotky.
Reprezentativní zpravodajské jednotky se vyberou z největších úvěrových institucí, které jsou rezidenty v dotčeném členském státě eurozóny, na základě celkových hlavních rozvahových aktiv těchto institucí, pokud národní centrální banky nenavrhnou alternativní kritéria a ECB je písemně nepotvrdí.
5. ECB nebo příslušná národní centrální banka dotčené měnové finanční instituce vyrozumí o rozhodnutí Rady guvernérů přijatém podle odstavců 2, 3 nebo 4 a o jejich povinnostech na základě tohoto nařízení. Toto oznámení se zasílá písemně alespoň čtyři měsíce před zahájením prvního vykazování.
6. Bez ohledu na rozhodnutí Rady guvernérů přijatá podle odstavců 2, 3 nebo 4 mohou národní centrální banky na základě národní statistické zpravodajské povinnosti shromažďovat statistiku peněžního trhu rovněž od měnových finančních institucí, které jsou rezidenty v jejich členském státě a které nejsou zpravodajskými jednotkami podle odstavců 2, 3 nebo 4 (dále jen „dodatečné zpravodajské jednotky“). Pokud národní centrální banka tímto způsobem určí dodatečné zpravodajské jednotky, neprodleně je o tom vyrozumí.
Článek 3
Statistická zpravodajská povinnost
1. Pro účely pravidelného sestavování statistiky peněžního trhu vykazují zpravodajské jednotky národní centrální bance členského státu, v němž jsou rezidenty, na konsolidovaném základě včetně všech svých poboček, které se nacházejí v Unii a ESVO, denní statistické informace o nástrojích peněžního trhu. Požadované statistické informace jsou uvedeny v příloze I, II a III. Statistické informace, které obdrží od zpravodajských jednotek, národní centrální banka předá ECB v souladu s čl. 4 odst. 2 tohoto nařízení.
2. Národní centrální banky vymezí a provedou zpravodajské postupy, kterými se mají zpravodajské jednotky řídit ve vztahu k nástrojům peněžního trhu. Tyto zpravodajské postupy zajistí, aby byly poskytovány požadované statistické informace, a umožňují přesnou kontrolu plnění minimálních standardů pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a revize uvedených v příloze IV.
3. Bez ohledu na zpravodajskou povinnost uvedenou v odstavci 1 může národní centrální banka rozhodnout, že zpravodajské jednotky vybrané podle čl. 2 odst. 2, 3 a 4, které jsou rezidenty členského státu národní centrální banky, vykazují statistické informace uvedené v přílohách I, II a III ECB. Národní centrální banka přiměřeně informuje ECB a zpravodajské jednotky, načež ECB vymezí a provede zpravodajské postupy, kterými se mají řídit zpravodajské jednotky, a převezme úkol požadované údaje shromažďovat přímo od zpravodajských jednotek.
4. Pokud národní centrální banka vybrala dodatečné zpravodajské jednotky a vyrozuměla je, jak je uvedeno v čl. 2 odst. 6, vykazují tyto jednotky národní centrální bance denní statistické informace o nástrojích peněžního trhu. Statistické informace, které obdrží od dodatečných zpravodajských jednotek, národní centrální banka na žádost ECB předá ECB v souladu s čl. 4 odst. 2 tohoto nařízení.
5. Národní centrální banky vymezí a provedou zpravodajské postupy, kterými se mají řídit dodatečné zpravodajské jednotky, v souladu s národní statistickou zpravodajskou povinností. Národní centrální banky zajistí, aby vnitrostátní zpravodajské postupy vyžadovaly, aby dodatečné zpravodajské jednotky splňovaly požadavky, které jsou rovnocenné požadavkům obsaženým v článcích 6 až 8, čl. 10 odst. 3 a článcích 11 a 12 tohoto nařízení. Národní centrální banky zabezpečí, aby tyto zpravodajské postupy poskytovaly požadované statistické informace a umožňovaly přesnou kontrolu plnění minimálních standardů pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a revize uvedených v příloze IV.
Článek 4
Lhůty
1. Pokud národní centrální banka podle čl. 3 odst. 3 rozhodne, že zpravodajské jednotky budou statistické informace uvedené v přílohách I, II a III vykazovat přímo ECB, předávají zpravodajské jednotky tyto informace ECB takto:
a)
Údaje shromážděné od zpravodajských jednotek vybraných podle č. 2 odst. 2 se ECB předávají jednou denně mezi 6:00 h v den obchodu a 19:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po dni obchodu.
b)
Údaje shromážděné od zpravodajských jednotek vybraných podle č. 2 odst. 3 a 4 se ECB předávají jednou denně mezi 6:00 h v den obchodu a 13:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po dni obchodu.
c)
Údaje, pro které má národní centrální banka výjimku podle článku 5, se ECB předávají jednou týdně mezi 6:00 h v den obchodu a 13:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po konci týdne, k němuž se údaje vztahují.
2. Ve všech ostatních případech s výjimkou odstavce 1 předávají národní centrální banky ECB denní statistické informace o peněžním trhu podle příloh I, II a III, které obdržely od zpravodajských jednotek, takto:
a)
Údaje shromážděné od zpravodajských jednotek vybraných podle č. 2 odst. 2 se ECB předávají jednou denně před 7:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po dni obchodu.
b)
Údaje shromážděné od zpravodajských jednotek vybraných podle č. 2 odst. 3 a 4 se ECB předávají jednou denně před 13:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po dni obchodu.
c)
Údaje shromážděné od dodatečných zpravodajských jednotek vybraných podle čl. 2 odst. 6 se ECB předávají jednou denně před 13:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po dni obchodu, jednou týdně před 13:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po konci týdne, ke kterému se údaje vztahují, nebo jednou měsíčně před 13:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po konci měsíce, ke kterému se údaje vztahují. Národní centrální banky rozhodnou o periodicitě vykazování a neprodleně o tom vyrozumí ECB. Národní centrální banky mohou periodicitu vykazování každoročně přezkoumávat.
d)
Údaje, pro které má národní centrální banka výjimku podle článku 5, se ECB předávají jednou týdně před 13:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po konci týdne, k němuž se údaje vztahují.
3. Národní centrální banky rozhodují o tom, dokdy musí od zpravodajských jednotek obdržet údaje, aby byly schopny splnit lhůty pro vykazování, které musí dodržet podle odstavce 2, a přiměřeně o tom vyrozumí zpravodajské jednotky.
4. Připadá-li termín uvedený v odstavci 1 nebo 2 na den, kdy je systém TARGET2 uzavřen, prodlužuje se termín do následujícího provozního dne systému TARGET2, jak je oznámeno na internetových stránkách ECB.
Článek 5
Výjimka
Pokud byly zpravodajské jednotky vybrány podle čl. 2 odst. 3 nebo 4, může národní centrální banka rozhodnout, že zpravodajské jednotky mohou denní statistiku peněžního trhu národní centrální bance předávat jednou týdně před 13:00 h (SEČ) v první den zúčtování v TARGET2 následující po konci týdne, k němuž se údaje vztahují, pokud z provozních důvodů nemohou splnit požadavek na denní periodicitu vykazování. ECB může k uplatňování výjimky ze strany národních centrálních bank uložit podmínky.
Článek 6
Fúze, rozdělení, reorganizace a insolvence
1. V případě fúze, rozdělení, vyčlenění nebo jakékoli jiné reorganizace, která by mohla ovlivnit splnění statistické zpravodajské povinnosti, informuje dotčená zpravodajská jednotka ECB a příslušnou národní centrální banku, jakmile je záměr takovou operaci provést veřejně znám, a v přiměřené lhůtě před jejím uskutečněním, o postupech, které plánuje použít ke splnění statistické zpravodajské povinnosti stanovené tímto nařízením. Zpravodajská jednotka vyrozumí rovněž ECB a příslušnou národní centrální banku do 14 dnů od dokončení této operace.
2. Dojde-li k fúzi zpravodajské jednotky sloučením s jinou jednotkou ve smyslu směrnice Evropského Parlamentu a Rady 2011/35/EU (12) a jedním z fúzujících subjektů byla zpravodajská jednotka, ve vykazování podle tohoto nařízení pokračuje sloučený subjekt.
3. Dojde-li k fúzi zpravodajské jednotky splynutím s jinou jednotkou ve smyslu směrnice 2011/35/EU a jedním z fúzujících subjektů byla zpravodajská jednotka, vykazování podle tohoto nařízení provádí výsledný subjekt, pokud splňuje definici zpravodajské jednotky.
4. Dojde-li k rozdělení zpravodajské jednotky na dvě či více jednotek, a to formou rozdělení mezi stávající společnosti nebo se založením nových společností ve smyslu šesté směrnice Rady 82/891/EHS (13), a jedním z nových subjektů je zpravodajská jednotka, provádí vykazování podle tohoto nařízení nový subjekt. Rozdělení zahrnuje rovněž vyčlenění, při němž zpravodajská jednotka převede veškerá svá aktiva a pasiva či jejich část na novou společnost výměnou za akcie nové společnosti.
5. Ocitne-li se zpravodajská jednotka v úpadku, ztratí svou bankovní licenci nebo jinak přestane vyvíjet bankovní činnost, což potvrdí příslušný orgán dohledu, není nadále povinna provádět vykazování podle tohoto nařízení.
6. Pro účely odstavce 5 se má za to, že zpravodajská jednotka je v úpadku, nastane-li jedna či více těchto skutečností:
a)
učiní všeobecné postoupení ve prospěch věřitelů nebo pro účely uzavření reorganizace, soudní dohody nebo vyrovnání s věřiteli;
b)
písemně uzná, že není schopna platit své dluhy ve lhůtě splatnosti;
c)
podá návrh na jmenování svěřenského správce, insolvenčního správce, správce majetku, likvidátora nebo obdobného úředníka v této zpravodajské jednotce nebo nad celým majetkem této jednotky nebo jeho podstatnou částí, nebo s tímto jmenováním souhlasí nebo jej tiše akceptuje;
d)
předložení insolvenčního návrhu ve vztahu k této jednotce (s výjimkou návrhu protistrany, pokud se týká povinnosti zpravodajské jednotky vůči této protistraně) k soudu či podání tohoto návrhu k jinému příslušnému orgánu nebo instituci;
e)
nastane-li její likvidace nebo se ocitne v úpadku (nebo vstoupí do jiného obdobného řízení) nebo tato jednotka či jiný veřejný orgán nebo jiný subjekt či osoba podá návrh na její reorganizaci, soudní dohodu, vyrovnání, dobrovolné vyrovnání, nucenou správu, likvidaci, zánik či obdobné podpůrné opatření na základě stávajícího či budoucího právního či správního předpisu, přičemž tento návrh (s výjimkou návrhu na likvidaci nebo jiné obdobné řízení, kdy se neuplatní třicetidenní lhůta) nebyl odložen ani zamítnut ve lhůtě 30 dnů od jeho podání;
f)
jmenování svěřenského správce, insolvenčního správce, správce majetku, likvidátora nebo obdobného úředníka v této zpravodajské jednotce nebo nad celým majetkem této jednotky nebo jeho podstatnou částí; nebo
g)
svolání jakékoli schůze věřitelů pro účely zvážení dobrovolné dohody (nebo jiného obdobného řízení).
Článek 7
Ustanovení o důvěrnosti
1. Při přijímání a nakládání s údaji podle tohoto nařízení, jež obsahují důvěrné informace, včetně sdílení těchto údajů s jinými národními centrálními bankami eurozóny, ECB a národní centrální banky uplatňují pravidla ochrany a využití důvěrných statistických informací stanovená v článcích 8 a 8c nařízení (ES) č. 2533/98.
2. S výhradou odstavce 1 se důvěrné informace obsažené ve statistických údajích, které ECB nebo národní centrální banka shromažďuje podle tohoto nařízení, nesmí předávat jinému orgánu nebo jiné třetí osobě s výjimkou ECB a národních centrálních bank eurozóny či je s těmito subjekty sdílet, pokud dotčená zpravodajská jednotka ECB nebo dotčené národní centrální bance předem neudělila výslovný písemný souhlas a pokud ECB, případně příslušná národní centrální banka s touto zpravodajskou jednotkou nepodepsala náležitou dohodu o zachovávání důvěrnosti.
Článek 8
Ověřování a nucené shromažďování
ECB a případně národní centrální banky mají právo ověřovat a v případě nutnosti vynuceně shromažďovat informace, které zpravodajské jednotky poskytují v souladu se statistickou zpravodajskou povinností vymezenou v článku 3 a v přílohách I, II a III tohoto nařízení. Toto právo lze vykonat zejména tehdy, pokud zpravodajská jednotka nesplňuje standardy pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a revize uvedené v příloze IV. Uplatňuje se rovněž článek 6 nařízení (ES) č. 2533/98.
Článek 9
Zjednodušený postup provádění změn
S přihlédnutím ke stanoviskům Výboru pro statistiku ESCB je Výkonná rada ECB oprávněna provádět technické změny příloh tohoto nařízení za předpokladu, že takové změny nezmění základní koncepční rámec, ani neovlivní zpravodajské zatížení zpravodajských jednotek. Výkonná rada o takové změně bez zbytečného odkladu informuje Radu guvernérů.
Článek 10
První vykazování
1. V případě zpravodajských jednotek vybraných podle čl. 2 odst. 2 se podle tohoto nařízení (s výhradou přechodných ustanovení obsažených v článku 12) poprvé vykazují údaje za 1. duben 2016.
2. V případě zpravodajských jednotek vybraných podle čl. 2 odst. 3 a 4 se podle tohoto nařízení poprvé vykazuje v den, který ECB nebo příslušná národní centrální banka zpravodajské jednotce sdělí podle čl. 2 odst. 5, v každém případě však nejdříve 12 měsíců po přijetí rozhodnutí Rady guvernérů podle čl. 2 odst. 3 nebo 4.
3. Dochází-li k výběru reprezentativních zpravodajských jednotek podle čl. 2 odst. 4, může reprezentativní zpravodajská jednotka ECB nebo příslušnou národní centrální banku písemně požádat o dočasné odložení prvního dne vykazování, přičemž uvede důvody takového odkladu. První den vykazování lze odložit po dobu až šesti měsíců s tím, že tuto dobu lze prodloužit o dalších až šest měsíců. ECB nebo příslušná národní centrální banka mohou souhlasit s odložením prvního dne vykazování pro reprezentativní zpravodajskou jednotku, která o odklad požádala, považují-li tento odklad za důvodný. Pokud reprezentativní zpravodajská jednotka v první den vykazování nemá k vykázání žádné údaje nebo pouze údaje, které ECB i národní centrální banka nepovažují za reprezentativní, může národní centrální banka souhlasit s tím, že na tuto jednotku se první den vykazování neuplatňuje. Tuto výjimku může národní centrální banka udělit pouze ve spolupráci s ECB, mají-li ECB i národní centrální banka za to, že žádost je důvodná a neohrožuje reprezentativnost zpravodajského výběrového souboru.
4. V případě měnových finančních institucí, které byly vybrány jako dodatečné zpravodajské jednotky podle čl. 2 odst. 6, se podle tohoto nařízení poprvé vykazuje v den, který národní centrální banka dodatečné zpravodajské jednotce sdělí podle čl. 2 odst. 6.
Článek 11
Ustanovení o pravidelném přezkumu
ECB přezkoumá fungování tohoto nařízení 12 měsíců po prvním vykazování a vydá o tom zprávu. Podle doporučení obsažených v této zprávě může ECB zvýšit nebo snížit počet zpravodajských jednotek a/nebo statistickou zpravodajskou povinnost. Po tomto úvodním přezkumu se každé dva roky bude provádět pravidelná aktualizace skutečného souboru zpravodajských jednotek.
Článek 12
Přechodné ustanovení
V období od 1. dubna 2016 do 1. července 2016 bude zpravodajským jednotkám dovoleno ECB nebo příslušné národní centrální bance vykazovat statistiku peněžního trhu za některé, a nikoli všechny relevantní dny. ECB nebo příslušná národní centrální banka může určit dny, za které bude vykazování vyžadováno.
Článek 13
Závěrečná ustanovení
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 26. listopadu 2014.
EUROPEISKA CENTRALBANKENS FÖRORDNING (EU) nr 1333/2014
av den 26 november 2014
om penningmarknadsstatistik
(ECB/2014/48)
ECB-RÅDET HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken, särskilt artikel 5,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2533/98 av den 23 november 1998 om Europeiska centralbankens insamling av statistiska uppgifter (1), särskilt artiklarna 5.1 och 6.4,
med beaktande av Europeiska kommissionens yttrande (2), och
av följande skäl:
(1)
För att kunna utföra sina uppgifter är Europeiska centralbankssystemet (ECBS) beroende av att det i enlighet med denna förordning framställs statistik om penningmarknadstransaktioner, närmare bestämt om penningmarknadstransaktioner med och utan säkerhet samt om penningmarknadstransaktioner med vissa derivat, vilka har genomförts av monetära finansinstitut (MFI) utom centralbanker och penningmarknadsfonder (PMF) med andra monetära finansinstitut samt mellan MFI och andra finansinstitut, offentlig förvaltning eller icke-finansiella bolag; detta ska dock ej inbegripa koncerninterna transaktioner.
(2)
Huvudsyftet med att samla in sådan statistik är att förse Europeiska centralbanken (ECB) med omfattande, detaljerade och samordnade statistiska uppgifter om penningmarknader i euroområdet. Utifrån de transaktioner som samlas in för ovannämnda marknadssegment kan uppgifter tas fram som ger information om besluten inom den penningpolitiska överföringsmekanismen. De utgör därför en nödvändig uppsättning statistik för penningpolitiska ändamål i euroområdet.
(3)
Insamlingen av statistik är också nödvändig för att ECB ska kunna ge analys- och statistikstöd till den gemensamma tillsynsmekanismen (SSM) i enlighet med rådets förordning (EU) nr 1024/2013 (3). Inom ramen för detta behöver statistik även samlas in som stöd för ECB:s uppgifter när det gäller den finansiella stabiliteten.
(4)
Om en nationell centralbank beslutar att inte samla in de uppgifter som krävs enligt denna förordning, bör denna centralbank underrätta ECB om detta och uppgiften att samla in uppgifter direkt från uppgiftslämnarna övergår i så fall till ECB.
(5)
ECB ska, i enlighet med fördragen och på de villkor som anges i stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken (nedan kallad ECBS-stadgan), utfärda förordningar i den utsträckning som behövs för att genomföra ECBS uppgifter såsom dessa anges i ECBS-stadgan, och i vissa fall enligt vad som framgår av sådana bestämmelser som antagits av rådet med stöd av artikel 129.4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.
(6)
För att begränsa rapporteringsbördan för de monetära finansinstituten och samtidigt säkerställa tillgången till statistik som är aktuell och håller hög kvalitet kommer ECB inledningsvis att begära att uppgifter ska lämnas av de största monetära finansinstituten i euroområdet, beräknat utifrån storleken på deras samlade huvudtillgångar i balansräkningen jämfört med de samlade huvudtillgångarna i balansräkningen för samtliga monetära finansinstitut i euroområdet. Från och med den 1 januari 2017 får ECB-rådet utöka antalet rapporterande monetära finansinstitut genom att även beakta andra kriterier, såsom omfattningen av de monetära finansinstitutens verksamhet på penningmarknaderna och dess betydelse för ett stabilt och välfungerande finansiellt system. ECB kommer att se till att det finns minst tre rapporterande monetära finansinstitut per medlemsstat som har euron som valuta (nedan kallad medlemsstat i euroområdet) för att säkerställa att den geografiska representationen håller en viss miniminivå. Med stöd av sina nationella statistikrapporteringskrav får de nationella centralbankerna även samla in uppgifter från monetära finansinstitut som inte ingår i den faktiska rapporterande populationen; dessa uppgifter ska i så fall rapporteras och kontrolleras i enlighet med denna förordning.
(7)
För att ytterligare begränsa rapporteringsbördan för de monetära finansinstituten genom att förhindra att de omfattas av dubbla rapporteringskrav och samtidigt säkerställa tillgången till statistik som är aktuell och håller hög kvalitet bör ECB låta dem undantas från rapporteringen av uppgifter om transaktioner för värdepappersfinansiering eller derivatavtal när dessa uppgifter redan har rapporterats till ett transaktionsregister, förutsatt att ECB har effektiv tillgång till uppgifter som är aktuella och håller hög kvalitet i enlighet med kraven i denna förordning.
(8)
Enligt artikel 5.1 i rådets förordning (EG) nr 2533/98 får ECB anta förordningar som gäller utformning och genomförande av de rapporteringskrav rörande statistiska uppgifter som den ålägger den faktiska rapporterande populationen i medlemsstaterna i euroområdet. I artikel 6.4 fastställs att ECB får utfärda förordningar som specificerar villkoren för att rätten att verifiera eller inhämta statistiska uppgifter ska få utövas.
(9)
Enligt artikel 4 i förordning (EG) nr 2533/98 ska medlemsstaterna organisera sig på statistikområdet och helt och fullt samarbeta med ECBS för att garantera att förpliktelserna enligt artikel 5 i ECBS-stadgan fullgörs.
(10)
Om de uppgifter som samlas in inom ramen för denna förordning innehåller konfidentiella statistiska uppgifter, ska de tillämpliga standarderna för att skydda och använda sådana uppgifter vara de som fastställs i artikel 8 och 8c i förordning (EG) nr 2533/98.
(11)
Enligt artikel 7.1 i förordning (EG) nr 2533/98 får ECB använda sanktioner mot sådana uppgiftslämnare som inte uppfyller de rapporteringskrav i fråga om statistiska uppgifter som framgår av ECB:s förordningar eller beslut.
(12)
Även om det erkänns att de förordningar som ECB antar i enlighet med artikel 34.1 i ECBS-stadgan inte medför några rättigheter eller skyldigheter för de medlemsstater som inte har euron som valuta (nedan kallade medlemsstater utanför euroområdet) är artikel 5 i ECBS-stadgan tillämplig för medlemsstater såväl i som utanför euroområdet. I förordning (EG) nr 2533/98 konstateras att artikel 5 i ECBS-stadgan, tillsammans med artikel 4.3 i fördraget om Europeiska unionen, medför en skyldighet att på nationell nivå utforma och genomföra alla de åtgärder som medlemsstaterna utanför euroområdet anser lämpliga för att samla in de statistiska uppgifter som behövs för att uppfylla ECB:s statistikrapporteringskrav och för att i tid fullborda förberedelserna på statistikområdet för att de ska bli medlemsstater i euroområdet.
(13)
Rapporteringskraven enligt denna förordning ska inte påverka de rapporteringskrav som fastställs i ECB:s övriga rättsakter och rättsliga instrument, som åtminstone till viss del även kan omfatta rapportering transaktion för transaktion eller aggregerad rapportering av statistik om penningmarknaderna.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Definitioner
I denna förordning gäller följande definitioner:
1. uppgiftslämnare och som har sin hemvist : den betydelse som framgår av artikel 1 i förordning (EG) nr 2533/98.
2. monetärt finansinstitut (MFI) : den betydelse som framgår av artikel 1 i Europeiska centralbankens förordning (EU) nr 1071/2013 (ECB/2013/33) (4) och ska anses innefatta det monetära finansinstitutets samtliga filialer som är belägna i EU och Efta, om inget annat uttryckligen anges i en bestämmelse i denna förordning.
3. andra finansförmedlare (OFI) : andra finansförmedlare, utom försäkringsbolag och pensionsinstitut i enlighet med det reviderade Europeiska nationalräkenskapssystemet (nedan kallat ENS 2010) som fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 549/2013 (5).
4. Försäkringsbolag : alla finansiella bolag och kvasibolag som främst ägnar sig åt finansiell förmedling som en följd av riskspridning, huvudsakligen i form av direkt försäkring eller återförsäkring enligt ENS 2010.
5. Pensionsinstitut : alla finansiella bolag och kvasibolag som främst ägnar sig åt finansiell förmedling som en följd av spridning av sociala risker och de försäkrade personernas behov (social försäkring) enligt ENS 2010.
6. icke-finansiella bolag : den icke-finansiella bolagssektorn som fastställs i ENS 2010.
7. offentlig förvaltning : institutionella enheter som är icke-marknadsproducenter och vars produktion är avsedd för individuell och kollektiv konsumtion och finansierad med obligatoriska betalningar av enheter som hör till andra sektorer, och institutionella enheter som främst ägnar sig åt omfördelning av inkomst och förmögenhet enligt ENS 2010.
8. samlade huvudtillgångar i balansräkningen : samlade tillgångar minus övriga tillgångar enligt definitionen av dessa begrepp i förordning (EU) nr 1071/2013 (ECB/2013/33).
9. Penningmarknadsstatistik : statistik avseende transaktioner med och utan säkerhet samt derivattransaktioner i penningmarknadsinstrument som har genomförts mellan monetära finansinstitut samt mellan monetära finansinstitut och andra finansförmedlare, försäkringsbolag, pensionsinstitut, centralbanker, offentlig förvaltning och icke-finansiella bolag, men exklusive koncerninterna transaktioner under den relevanta rapporteringsperioden.
10. Penningmarknadsinstrument : något av de instrument som anges i bilagorna I, II och III.
11. Penningmarknadsfond : företag för kollektiva investeringar för vilka det krävs auktorisering som fondföretag enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/65/EG (6) eller som är AIF-fonder enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/61/EU (7), investerar i kortfristiga tillgångar och har som uttalat eller kumulativt mål att erbjuda en avkastning i linje med penningmarknadsräntan eller behålla värdet på investeringen.
12. Centralbank : varje centralbank oavsett var den är belägen.
13. nationell centralbank : de nationella centralbankerna i EU:s medlemsstater.
14. referenspopulation av uppgiftslämnare : monetära finansinstitut med hemvist i euroområdet utom centralbanker och penningmarknadsfonder som mottar eurodenominerad inlåning och/eller utfärdar andra skuldinstrument och/eller beviljar eurodenominerad utlåning enligt bilagorna I, II eller III från/till andra monetära finansinstitut och/eller från/till andra finansförmedlare, försäkringsbolag, pensionsinstitut, offentlig förvaltning, centralbanker för investeringsändamål eller icke-finansiella bolag.
15. Grupp : en grupp av företag, inklusive men inte begränsat till en bankgrupp som består av ett moderbolag och dess dotterbolag vars finansiella rapporter konsolideras för Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/34/EU (8).
16. Filial : ett driftställe som utgör en rättsligt beroende del av ett institut och som självständigt utför alla eller vissa av de transaktioner som är hänförliga till institutets verksamhet.
17. EU- och Eftafilial : filial som är belägen och inregistrerad i en EU-medlemsstat eller ett Eftaland.
18. Europeiska frihandelssammanslutningen (Efta) : mellanstatlig organisation som har till syfte att främja frihandel och ekonomisk integration till gagn för medlemsstaterna.
19. koncernintern transaktion : en transaktion i penningmarknadsinstrument som en uppgiftslämnare genomför med ett annat företag som utan förbehåll ingår i samma konsoliderade balansräkning. Företagen som är parter till transaktionen anses ingå utan förbehåll i ”samma konsolidering” om de båda antingen
a)
ingår i en konsolidering enligt direktiv 2013/34/EU eller IFRS-standarder (International Financial Reporting Standards) antagna enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1606/2002 (9) eller, om det rör sig om en grupp där moderbolaget har sitt huvudkontor i ett tredjeland, enligt god redovisningssed i detta tredjeland som får anses vara likvärdig med IFRS i enlighet med kommissionens förordning (EG) nr 1569/2007 (10) (eller ett tredjelands redovisningsstandarder som får användas enligt artikel 4 i den förordningen), eller
b)
omfattas av samma gruppbaserade tillsyn enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU (11) eller, om det rör sig om en grupp där moderbolaget har sitt huvudkontor i ett tredjeland, omfattas av samma gruppbaserade tillsyn utförd av en behörig myndighet i ett tredjeland som har fastställts vara likvärdig enligt principerna i artikel 127 i direktiv 2013/36/EU.
20. Affärsdag : dag som anges i ett avtal eller i en bekräftelse för en transaktion i ett penningmarknadsinstrument och som avser den dag då affärsbanker och valutamarknader är öppna för allmän affärsverksamhet (inklusive handel i det relevanta penningmarknadsinstrumentet) och avvecklar betalningar i samma valuta som det betalningsåtagande som ska betalas eller beräknas med hänvisning till samma dag. Om transaktionen i ett penningmarknadsinstrument regleras genom ett standardiserat ramavtal som har utfärdats av Europeiska bankförbundet (EBF), Loan Market Association (LMA), International Swaps and Derivatives Association, Inc. (ISDA) eller andra ledande europeiska eller internationella marknadssammanslutningar, ska den definition som anges där eller som införlivas i avtalet genom hänvisning användas. När det gäller avveckling av en transaktion i ett penningmarknadsinstrument som ska avvecklas genom ett utvalt avvecklingssystem avser affärsdag en dag då detta avvecklingssystem är öppet för att avveckla en sådan transaktion.
21. Target2-avvecklingsdag : varje dag då Target2 (det transeuropeiska automatiserade systemet för bruttoavveckling av betalningar i realtid) är öppet.
22. Återköpsavtal : ett avtal som innebär att avtalsparterna kan inleda transaktioner där den ena parten (”säljaren”) åtar sig att sälja vissa ”tillgångar” (”värdepapper”, ”råvaror” eller ”övriga finansiella tillgångar”) till den andra parten (”köparen”) på en närliggande dag i utbyte mot att köparen betalar inköpspriset till säljaren och köparen samtidigt åtar sig att återsälja tillgångarna till säljaren en viss dag i framtiden eller på begäran mot att säljaren betalar återköpspriset till köparen. Varje sådan transaktion kan vara en återköpstransaktion eller en köpe- och återförsäljningstransaktion. ”Återköpsavtal” kan även innebära ett avtal om pantsättning av tillgångar och ge en allmän rätt till återutnyttjande i utbyte mot lån av kontanter på en närliggande dag samt återbetalning av lånet med ränta vid en tidpunkt i framtiden i utbyte mot avkastningen på tillgångarna. Återköpstransaktionerna kan genomföras med förutbestämd förfallodag (återköpstransaktioner med ”fast löptid”) eller utan förutbestämd förfallodag, vilket varje dag ger båda parterna möjlighet att välja att överföra eller avsluta avtalet (”öppna” återköpstransaktioner).
23. Trepartsrepa : återköpstransaktion där en tredje part ansvarar för att välja ut och förvalta säkerheten under transaktionens löptid.
24. Valutaswap : swaptransaktion där en part säljer ett bestämt belopp av en bestämd valuta mot betalning av ett överenskommet belopp av en bestämd annan valuta som baseras på en överenskommen valutakurs (dvs. avistaväxelkursen eller spotväxelkursen) till den andra parten med en överenskommelse om att återköpa den sålda valutan vid en tidpunkt i framtiden (dvs. förfallodagen) i utbyte mot att den valuta som ursprungligen köptes säljs till en annan växelkurs (dvs. terminsväxelkursen).
25. OIS-swap (overnight index swap) : en ränteswap där den rörliga räntan för perioden motsvarar det geometriska genomsnittet av en dagslåneränta (eller ett dagslåneindex) för en viss löptid. Slutbetalning beräknas som mellanskillnaden mellan den fasta ränta och den effektiva dagslåneränta som har registrerats under OIS-swappens löptid, tillämpat på transaktionens nominella belopp. Eftersom denna förordning endast inriktas på eurodenominerade OIS-swappar, kommer Eonia att användas som dagslåneränta.
26. Basel III-regelverket om likviditetstäckningskvoten : likviditetstäckningskvot som föreslagits av Baselkommittén och den 7 januari 2013 godkändes av den grupp med centralbanks- och tillsynschefer som utgör tillsynsorgan för Baselkommittén för banktillsyn; utgör en global minimitillsynsstandard för kortfristiga likviditetsåtgärder inom banksektorn.
Artikel 2
Faktisk rapporterande population
1. Den faktiska rapporterande populationen ska bestå av monetära finansinstitut med hemvist i euroområdet som kommer från referenspopulationen av uppgiftslämnare och som av ECB-rådet har identifierats som uppgiftslämnare enligt punkt 2 eller 3, i tillämpliga fall, eller av monetära finansinstitut som har identifierats som uppgiftslämnare enligt punkt 4 på grundval av de kriterier som anges där och som har underrättats om sina rapporteringsskyldigheter enligt punkt 5 (nedan kallade uppgiftslämnare).
2. När denna förordning har trätt i kraft kan ECB-rådet besluta att ett monetärt finansinstitut är uppgiftslämnare om det monetära finansinstitutet har samlade huvudtillgångar i balansräkningen som överstiger 0,35 % av de samlade huvudtillgångarna i balansräkningen för samtliga monetära finansinstitut i euroområdet enligt de senaste uppgifter som ECB har tillgång till, dvs.
a)
uppgifter per den 31 december det kalenderår som föregår den underrättelse som föreskrivs enligt punkt 5, eller
b)
om det inte finns några tillgängliga uppgifter enligt punkt a, uppgifter per den 31 december föregående år.
Inom ramen för detta beslut ska de samlade huvudtillgångarna i balansräkningen för respektive monetära finansinstitut beräknas utan de filialer som är belägna utanför värdlandet för respektive monetära finansinstitut.
3. Från och med den 1 januari 2017 får ECB-rådet besluta att klassificera varje annat monetärt finansinstitut som uppgiftslämnare utifrån storleken på deras samlade huvudtillgångar i balansräkningen i förhållande till de samlade huvudtillgångarna i balansräkningen för samtliga monetära finansinstitut i euroområdet, omfattningen av de monetära finansinstitutens verksamhet på handeln med penningmarknadsinstrument och dess betydelse för ett stabilt och välfungerande finansiellt system i euroområdet och/eller enskilda medlemsstater.
4. Från och med den 1 januari 2017 får ECB-rådet även besluta att minst tre monetära finansinstitut ska identifieras som uppgiftslämnare för varje medlemsstat i euroområdet. Detta innebär att om ECB-rådet enligt punkt 2 eller 3 beslutar att färre än tre monetära finansinstitut ska väljas ut i en viss medlemsstat i euroområdet, ska den faktiska rapporterande populationen även omfatta andra monetära finansinstitut från samma medlemsstat i euroområdet som den berörda nationella centralbanken har bedömt vara representativa (nedan kallade representativa uppgiftslämnare), så att minst tre uppgiftslämnare identifieras som uppgiftslämnare för den medlemsstaten i euroområdet.
De representativa uppgiftslämnarna ska väljas ut bland de största kreditinstituten med hemvist i den berörda medlemsstaten i euroområdet, på grundval av institutens samlade huvudtillgångar i balansräkningen, om inte de nationella centralbankerna har föreslagit alternativa kriterier som skriftligen har godkänts av ECB.
5. ECB eller berörd nationell centralbank ska underrätta de berörda monetära finansinstituten om varje beslut som ECB-rådet har fattat enligt punkt 2, 3 eller 4 och om deras skyldigheter enligt denna förordning. Denna underrättelse ska sändas skriftligen minst fyra månader innan den första rapporteringen påbörjas.
6. Trots ECB-rådets beslut enligt punkt 2, 3 eller 4 får de nationella centralbankerna på grundval av sina nationella statistikrapporteringskrav även samla in penningmarknadsstatistik från monetära finansinstitut med hemvist i respektive medlemsstat som inte är uppgiftslämnare enligt punkt 2, 3 eller 4 (nedan kallade ytterligare uppgiftslämnare). En nationell centralbank ska omedelbart underrätta ytterligare uppgiftslämnare som har fastställts på detta sätt.
Artikel 3
Statistikrapporteringskrav
1. För att penningmarknadsstatistik ska kunna produceras regelbundet ska uppgiftslämnarna dagligen, på konsoliderad basis, rapportera statistik om penningmarknadsinstrument, som även inbegriper alla deras filialer belägna i EU och Efta, till den nationella centralbank i den medlemsstat där de har sin hemvist. De statistiska uppgifter som ska lämnas specificeras i bilagorna I, II och III. Den nationella centralbanken ska överföra de statistiska uppgifter som den får från uppgiftslämnarna till ECB i enlighet med artikel 4.2 i denna förordning.
2. De nationella centralbankerna ska fastställa och genomföra de rapporteringsförfaranden som ska följas av uppgiftslämnarna i fråga om penningmarknadsinstrument. Dessa rapporteringsförfaranden ska säkerställa att de begärda statistiska uppgifterna rapporteras och att det är möjligt att kontrollera huruvida minimistandarderna enligt bilaga IV för överföring, noggrannhet, begreppsmässig överensstämmelse och revidering har följts.
3. Utan att detta påverkar skyldigheten att lämna uppgifter enligt punkt 1 får en nationell centralbank besluta att uppgiftslämnare som har valts ut enligt artikel 2.2, 2.3 och 2.4 och som har sin hemvist i samma medlemsstat som den nationella centralbanken ska rapportera de statistiska uppgifter som specificeras i bilagorna I, II och III till ECB. Den nationella centralbanken ska underrätta ECB och uppgiftslämnarna i enlighet med detta, och ECB ska i så fall fastställa och genomföra de rapporteringsförfaranden som ska följas av uppgiftslämnarna samt överta uppgiften att samla in uppgifter direkt från uppgiftslämnarna.
4. Om en nationell centralbank har valt ut ytterligare uppgiftslämnare och underrättat dem i enlighet med artikel 2.6, ska de dagligen rapportera statistik om penningmarknadsinstrument till den nationella centralbanken. På ECB:s begäran ska den nationella centralbanken överföra de statistiska uppgifter som den får från de ytterligare uppgiftslämnarna till ECB i enlighet med artikel 4.2 i denna förordning.
5. De nationella centralbankerna ska fastställa och genomföra de rapporteringsförfaranden som ska följas av de ytterligare uppgiftslämnarna i enlighet med sina nationella statistikrapporteringskrav. De nationella centralbankerna ska säkerställa att det i de nationella rapporteringsförfarandena fastställs att de ytterligare uppgiftslämnarna ska uppfylla krav som är likvärdiga med artiklarna 6-8, 10.3, 11 och 12 i denna förordning. De nationella centralbankerna ska säkerställa att dessa förfaranden medför att de begärda statistiska uppgifterna rapporteras och att det är möjligt att kontrollera huruvida minimistandarderna enligt bilaga IV för överföring, noggrannhet, begreppsmässig överensstämmelse och revidering har följts.
Artikel 4
Tidsfrister
1. Om en nationell centralbank i enlighet med artikel 3.3 beslutar att uppgiftslämnare ska rapportera de statistiska uppgifter som specificeras i bilagorna I, II och III direkt till ECB, ska uppgiftslämnarna överföra dessa uppgifter till ECB enligt följande:
a)
Uppgifter som har samlats in från de uppgiftslämnare som valts ut enligt artikel 2.2 ska överföras till ECB en gång per dag mellan 18.00 på affärsdagen och 7.00 centraleuropeisk tid på den första Target2-avvecklingsdagen efter affärsdagen.
b)
Uppgifter som har samlats in från de uppgiftslämnare som valts ut enligt artikel 2.3 och 2.4 ska överföras till ECB en gång per dag mellan 18.00 på affärsdagen och 13.00 centraleuropeisk tid på den första Target2-avvecklingsdagen efter affärsdagen.
c)
Uppgifter för vilka den nationella centralbanken har ett undantag enligt artikel 5 ska överföras till ECB en gång per vecka mellan 18.00 på affärsdagen och 13.00 centraleuropeisk tid på den första Target2-avvecklingsdagen efter utgången av den vecka som uppgifterna avser.
2. I samtliga andra fall än de som anges i punkt 1 ska de nationella centralbankerna till ECB överföra den dagliga penningmarknadsstatistik som specificeras i bilagorna I, II och III och som de får från uppgiftslämnarna enligt följande:
a)
Uppgifter som har samlats in från de uppgiftslämnare som valts ut enligt artikel 2.2 ska överföras till ECB en gång per dag före 7.00 centraleuropeisk tid på den första Target2-avvecklingsdagen efter affärsdagen.
b)
Uppgifter som har samlats in från de uppgiftslämnare som valts ut enligt artikel 2.3 och 2.4 ska överföras till ECB en gång per dag före 13.00 centraleuropeisk tid på den första Target2-avvecklingsdagen efter affärsdagen.
c)
Uppgifter som har samlats in från de ytterligare uppgiftslämnare som valts ut enligt artikel 2.6 ska överföras till ECB en gång per dag före 13.00 centraleuropeisk tid på den första Target2-avvecklingsdagen efter affärsdagen, en gång per vecka före 13.00 centraleuropeisk tid på den första Target2-avvecklingsdagen efter utgången av den vecka som uppgifterna avser eller en gång per månad före 13.00 centraleuropeisk tid på den första Target2-avvecklingsdagen efter utgången av den månad som uppgifterna avser. De nationella centralbankerna ska besluta om rapporteringsfrekvens och omedelbart underrätta ECB om detta. De nationella centralbankerna får göra en årlig översyn av rapporteringsfrekvensen.
d)
Uppgifter för vilka den nationella centralbanken har ett undantag enligt artikel 5 ska överföras till ECB en gång per vecka före 13.00 centraleuropeisk tid på den första Target2-avvecklingsdagen efter utgången av den vecka som uppgifterna avser.
3. De nationella centralbankerna ska besluta när de behöver få uppgifter från uppgiftslämnarna för att kunna hålla sina rapporteringsfrister enligt punkt 2 och ska underrätta uppgiftslämnarna om detta.
4. När en tidsfrist som avses i punkt 1 eller 2 infaller på dagar då Target2 håller stängt, ska tidsfristen förlängas till följande öppethållandedag för Target2, i enlighet med vad som meddelas på ECB:s webbsajt.
Artikel 5
Undantag
Om uppgiftslämnarna har valts ut enligt artikel 2.3 eller 2.4 och det finns operativa skäl till att de inte kan uppfylla kravet på daglig rapportering, kan en nationell centralbank besluta att dessa uppgiftslämnare får överföra daglig penningmarknadsstatistik till den nationella centralbanken en gång per vecka före 13.00 centraleuropeisk tid på den första Target2-avvecklingsdagen efter utgången av den vecka som uppgifterna avser. ECB får införa villkor för hur de nationella centralbankerna tillämpar detta undantag.
Artikel 6
Fusioner, uppdelningar, rekonstruktioner och insolvens
1. Vid en fusion, uppdelning, spin-off eller någon annan rekonstruktion som kan påverka uppgiftslämnarens fullgörande av sina skyldigheter på statistikområdet, ska denne - så snart avsikten att genomföra en sådan åtgärd har offentliggjorts och i god tid innan den får verkan - underrätta ECB och den berörda nationella centralbanken om de förfaranden som planeras för att uppfylla statistikrapporteringskraven enligt denna förordning. Uppgiftslämnaren ska även underrätta ECB och den berörda nationella centralbanken inom 14 dagar efter det att en sådan åtgärd har slutförts.
2. Om en uppgiftslämnare fusioneras med en annan enhet genom förvärv enligt definitionen i Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/35/EU (12) och en av de fusionerande enheterna har varit uppgiftslämnare, ska den fusionerade enheten fortsätta rapporteringen enligt denna förordning.
3. Om en uppgiftslämnare fusioneras med en annan enhet genom bildande av ett nytt bolag enligt definitionen i direktiv 2011/35/EU och en av de fusionerande enheterna har varit uppgiftslämnare, ska den resulterande enheten rapportera enligt denna förordning om den motsvarar definitionen för uppgiftslämnare.
4. Om en uppgiftslämnare delas upp i två eller flera enheter genom antingen förvärv eller bildande av nya bolag enligt definitionen i rådets sjätte direktiv 82/891/EEG (13) och en av de nya enheterna är uppgiftslämnare, ska den nya enheten rapportera enligt denna förordning. Uppdelning omfattar även en spin-off där en uppgiftslämnare överför alla eller delar av sina tillgångar och skulder till ett nytt bolag i utbyte mot aktier i det nya bolaget.
5. Om en uppgiftslämnare blir insolvent, förlorar sitt banktillstånd eller på annat sätt upphör att bedriva bankverksamhet, vilket har bekräftats av den behöriga tillsynsmyndigheten, ska denna uppgiftslämnare inte längre omfattas av rapporteringsskyldigheten enligt denna förordning.
6. Vid tillämpning av punkt 5 ska en uppgiftslämnare anses vara insolvent om en eller flera av följande händelser inträffar:
a)
Uppgiftslämnaren gör en allmän överlåtelse till förmån för fordringsägarna eller ingår en rekonstruktion, ett ackord eller en uppgörelse med fordringsägarna.
b)
Uppgiftslämnaren bekräftar skriftligen sin oförmåga att betala sina skulder när de förfaller till betalning.
c)
Uppgiftslämnaren ansöker om, samtycker till eller godkänner passivt att en förvaltare, konkursförvaltare, likvidator eller motsvarande utses för dennes räkning eller för samtliga eller väsentliga delar av dennes egendom.
d)
Det har gjorts en framställan vid domstol alternativt har lämnats en framställan till ett annat behörigt organ eller en annan behörig myndighet i fråga om uppgiftslämnarens insolvens (som inte utgör en motparts framställan om uppgiftslämnarens åtagande gentemot motparten).
e)
Uppgiftslämnaren likvideras eller blir insolvent (eller går in i motsvarande förfarande) eller om uppgiftslämnaren eller någon offentlig myndighet eller annan enhet eller person ansöker om dennes rekonstruktion, ackord, frivillig uppgörelse, förvaltning, likvidation, upplösning eller liknande undsättning enligt någon nu gällande eller framtida lag eller författning, förutsatt att en sådan framställan inte har skjutits upp eller avslagits inom 30 dagar efter framställan (utom i de fall då framställan gäller likvidation eller något liknande förfarande där 30-dagarsperioden inte ska gälla).
f)
En förvaltare, konkursförvaltare, likvidator eller motsvarande har utsetts för uppgiftslämnaren eller för alla eller väsentliga delar av dennes egendom.
g)
Det har kallats till ett möte med uppgiftslämnarens fordringsägare för att överväga en frivillig uppgörelse (eller något motsvarande förfarande).
Artikel 7
Konfidentialitetsbestämmelser
1. När ECB och de nationella centralbankerna i enlighet med denna förordning tar emot och hanterar uppgifter som innehåller konfidentiell information, vilket också inbegriper spridning av sådana uppgifter till andra nationella centralbanker i euroområdet, ska de tillämpa de standarder för skydd och användning av konfidentiella statistiska uppgifter som fastställs i artikel 8 och 8c i förordning (EG) nr 2533/98.
2. Om inte annat följer av punkt 1 får konfidentiell information i de statistiska uppgifter som samlas in av ECB eller en nationell centralbank enligt denna förordning inte överföras eller på annat sätt spridas till någon annan myndighet eller tredje part än ECB och de nationella centralbankerna i euroområdet, om inte den berörda uppgiftslämnaren på förhand har lämnat sitt uttryckliga skriftliga godkännande till ECB eller om ECB eller, i förekommande fall, den berörda nationella centralbanken har undertecknat ett lämpligt konfidentialitetsavtal med denna uppgiftslämnare.
Artikel 8
Kontroll och obligatorisk insamling
Rätten att kontrollera och obligatoriskt samla in de uppgifter som uppgiftslämnarna ska lämna i enlighet med statistikrapporteringskraven i artikel 3 och bilagorna I, II och III till denna förordning ska utövas av ECB och, i förekommande fall, de nationella centralbankerna. Denna rätt kan särskilt utövas då en uppgiftslämnare inte uppfyller de minimistandarder för överföring, noggrannhet, begreppsmässig överensstämmelse och revidering som anges i bilaga IV. Även artikel 6 i förordning (EG) nr 2533/98 ska gälla.
Artikel 9
Förenklat ändringsförfarande
ECB:s direktion har rätt att, med beaktande av de synpunkter som ECBS statistikkommitté framför, göra sådana tekniska ändringar i bilagorna till den här förordningen som varken ändrar den underliggande begreppsramen eller påverkar rapporteringsbördan för uppgiftslämnarna. Direktionen ska omedelbart informera ECB-rådet om alla sådana ändringar.
Artikel 10
Första rapportering
1. För de uppgiftslämnare som har valts enligt artikel 2.2 ska den första rapporteringen enligt denna förordning inledas med uppgifter för den 1 april 2016, om inte annat följer av övergångsbestämmelserna i artikel 12.
2. För de uppgiftslämnare som har valts enligt artikel 2.3 och 2.4 ska den första rapporteringen enligt denna förordning inledas den dag som ECB eller berörd nationell centralbank har meddelat uppgiftslämnaren i enlighet med artikel 2.5 och under alla omständigheter tidigast 12 månader efter det att ECB-rådets beslut har antagits enligt artikel 2.3 eller 2.4.
3. När representativa uppgiftslämnare har valts enligt artikel 2.4 får en representativ uppgiftslämnare dessutom lämna en skriftlig begäran till ECB eller berörd nationell centralbank om en tillfällig senareläggning av den första rapporteringsdagen och i denna begäran ange orsaken till fördröjningen. Den begärda senareläggningen får beviljas för upp till sex månader med ytterligare möjlighet till förlängning på upp till sex månader. ECB eller berörd nationell centralbank får godkänna att den första rapporteringsdagen senareläggs för de representativa uppgiftslämnare som begär detta om en sådan fördröjning anses vara motiverad. Om de representativa uppgiftslämnarna inte har några uppgifter att rapportera eller om de enligt såväl ECB:s som den nationella centralbankens bedömning inte kommer att kunna rapportera uppgifter som är representativa den första rapporteringsdagen, kan den nationella centralbanken godkänna att dessa uppgiftslämnare ska uteslutas den första rapporteringsdagen. Ett sådant undantag får endast beviljas av den nationella centralbanken i samverkan med ECB om såväl ECB som den nationella centralbanken bedömer att denna begäran är befogad och inte riskerar att inverka negativt på rapporteringsurvalets representativitet.
4. För monetära finansinstitut som har valts ut som ytterligare uppgiftslämnare enligt artikel 2.6 ska den första rapporteringen enligt denna förordning inledas den dag som den nationella centralbanken har meddelat den ytterligare uppgiftslämnaren i enlighet med artikel 2.6.
Artikel 11
Klausul om regelbunden översyn
ECB ska se över hur denna förordning fungerar 12 månader efter den första rapporteringen och utfärda en rapport om detta. I enlighet med rekommendationerna i rapporten kan ECB öka eller minska antalet uppgiftslämnare och/eller statistikrapporteringskrav. Efter denna inledande översyn ska regelbundna uppdateringar av den faktiska rapporterande populationen genomföras vartannat år.
Artikel 12
Övergångsbestämmelse
Under perioden 1 april 2016-1 juli 2016 ska uppgiftslämnare tillåtas rapportera penningmarknadsstatistik för vissa men inte samtliga relevanta dagar till ECB eller den berörda nationella centralbanken. ECB eller den berörda nationella centralbanken får specificera för vilka dagar som rapportering krävs.
Artikel 13
Slutbestämmelser
Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2015.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater i enlighet med fördragen.
Utfärdad i Frankfurt am Main den 26 november 2014.