PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 26. září 2012
o mimořádných opatřeních proti šíření háďátka Bursaphelenchus xylophilus (Steiner et Buhrer) Nickle et al. (háďátka borovicového) na území Unie
(oznámeno pod číslem C(2012) 6543)
(2012/535/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2000/29/ES ze dne 8. května 2000 o ochranných opatřeních proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do Společenství a proti jejich rozšiřování na území Společenství (1), a zejména na čl. 16 odst. 3 čtvrtou větu uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutím Komise 2006/133/ES (2) se po členských státech žádá dočasné přijetí doplňujících opatření proti šíření háďátka borovicového z oblastí Portugalska, mimo oblastí, ve kterých se nevyskytuje. Ohniska výskytu háďátka borovicového ve Španělsku a opakující se případy, kdy jiné členské státy zadržely borové dřevo, dřevěný obalový materiál a kůru napadené háďátkem borovicovým dodané z Portugalska, ukazují, že vzrostlo riziko možného šíření háďátka borovicového z oblastí v Portugalsku, ve kterých se vyskytuje. Hospodářský, sociální a environmentální dopad rozšíření háďátka borovicového v Unii by byl nepřijatelně velký. Je proto žádoucí rozšířit oblast působnosti opatření týkajících se háďátka borovicového na všechny členské státy.
(2)
Aby se zabránilo zavlékání a šíření háďátka borovicového, měly by členské státy provádět každoroční průzkumy výskytu háďátka borovicového v oblastech, v nichž jeho výskyt není znám, a měly by přijmout pohotovostní plány pro případ, že bude výskyt háďátka borovicového zjištěn.
(3)
V případě zjištění výskytu háďátka borovicového v oblasti, kde jeho výskyt dříve nebyl znám, by členské státy měly vymezit oblasti, v nichž je třeba provést eradikační opatření. Tato opatření by měla zahrnovat preventivní kácení náchylných rostlin v zamořené zóně a v zóně o poloměru 500 m obklopující rostliny napadené háďátkem borovicovým a posílení úředního dozoru zaměřeného na výskyt háďátka borovicového v celé vymezené oblasti.
(4)
Pokud členský stát dojde k závěru, že by vykácení náchylných rostlin v okruhu až do 500 m od rostlin napadených háďátkem borovicovým bylo nepřiměřené, například v případě, že součástí postižené zóny jsou oblasti chráněné v souladu se směrnicí Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (3) a směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně volně žijících ptáků (4), měly by být k dispozici alternativní možnosti řízení rizika, zahrnující omezení kácení náchylných rostlin. V takovém případě by měla být přijata alternativní ochranná opatření, jež zajistí obdobnou míru snížení rizika šíření háďátka borovicového.
(5)
Hlavním cílem opatření proti háďátku borovicovému by měla být jeho eradikace, přičemž izolace výskytu háďátka borovicového je povolena pouze v oblastech, kde eradikace není proveditelná. Aby bylo zajištěno dosažení eradikace všude tam, kde je to možné, měly by členské státy provádět eradikační opatření nejméně po dobu čtyř let. Pokud však eradikace možná není, mělo by být členským státům v určitých případech povoleno uplatňovat opatření k izolaci výskytu háďátka borovicového ještě před uplynutím tohoto čtyřletého období.
(6)
O eradikačních opatřeních nebo opatřeních k izolaci výskytu háďátka borovicového, která členské státy přijaly nebo se rozhodly přijmout, by měly informovat Komisi a ostatní členské státy.
(7)
O přijatých eradikačních opatřeních a opatřeních k izolaci výskytu háďátka borovicového by měly být informovány příslušné hospodářské subjekty a veřejnost.
(8)
Přemísťování náchylných rostlin a náchylného dřeva a kůry v rámci vymezených oblastí a mimo tyto oblasti by mělo podléhat určitým omezením. Členské státy by měly kontrolovat, zda jsou tyto zákazy a omezení dodržovány, a v případě potřeby přijímat opatření k nápravě.
(9)
Pokud omezení týkající se přemísťování náchylného dřeva a kůry zahrnují požadavky na jejich ošetření, měly by členské státy oprávnit zařízení, jež jsou dostatečně vybavená k provádění takového ošetření a vydávání rostlinolékařských pasů nebo označování ošetřeného náchylného dřeva nebo kůry, a provádět nad nimi dohled. Měla by být stanovena pravidla pro opravňování takových zařízení a dohled nad nimi. Měla by také být stanovena pravidla pro opravňování výrobců dřevěného obalového materiálu provádějících takové označování a pro dohled nad nimi.
(10)
Informace o těchto oprávněných zařízeních by měly být zpřístupněny členským státům a hospodářským subjektům. Komise by proto měla sestavit a vést seznam oprávněných zpracovatelských zařízení a oprávněných výrobců dřevěného obalového materiálu.
(11)
Rozhodnutí 2006/133/ES by proto mělo být zrušeno.
(12)
Toto rozhodnutí by mělo být po třech letech přezkoumáno s ohledem na odborný a vědecký pokrok.
(13)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého rostlinolékařského výboru,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se použijí tyto definice:
a)
„náchylnými rostlinami“ se rozumí rostliny (kromě plodů a semen) Abies Mill., Cedrus Trew, Larix Mill., Picea A. Dietr., Pinus L., Pseudotsuga Carr. a Tsuga Carr.;
b)
„náchylným dřevem“ se rozumí dřevo jehličnanů (Coniferales), s výjimkou řeziva a kulatiny Taxus L. a Thuja L.;
c)
„náchylnou kůrou“ se rozumí kůra jehličnanů (Coniferales);
d)
„místem produkce“ se rozumí jakékoli prostory provozované/provozy fungující jako jedna produkční jednotka. Mohou zahrnovat stanoviště produkce, v nichž se z fytosanitárních důvodů hospodaří odděleně;
e)
„přenašečem“ se rozumí brouci náležející k rodu Monochamus Megerle in Dejean, 1821;
f)
„letovým obdobím přenašeče“ se rozumí období od 1. dubna do 31. října, vyjma případů, kdy je odborně či vědecky zdůvodněna odlišná doba trvání letového období přenašeče, se zohledněním bezpečnostního hraničního období čtyř týdnů navíc na začátku a na konci předpokládaného letového období;
g)
„dřevěným obalovým materiálem“ se rozumí dřevo nebo dřevěné produkty používané na podporu, ochranu nebo přepravu komodit, ve formě obalových beden, bedniček, přepravek, bubnů a podobných obalů, palet, skříňových palet a jiných přepravních podložek, nástavných rámů palet a prokladů, ať už jsou nebo nejsou právě používány při přepravě předmětů. Toto ustanovení se nevztahuje na zpracované dřevo vyrobené pomocí lepidla, tepla nebo tlaku či jejich kombinace a obalový materiál sestávající pouze ze dřeva o tloušťce nepřesahující 6 mm.
Článek 2
Průzkumy v oblastech, ve kterých není znám výskyt háďátka borovicového
1. Členské státy každoročně provádějí průzkumy výskytu háďátka borovicového Bursaphelenchus xylophilus (Steiner et Buhrer) Nickle et al. (dále jen „háďátko“) v náchylných rostlinách, náchylném dřevu a kůře a v přenašeči a zjišťují, zda existuje jakýkoliv důkaz o výskytu háďátka na jejich území v oblastech, ve kterých dříve výskyt háďátka nebyl znám.
Tyto průzkumy sestávají z odběru vzorků náchylných rostlin, náchylného dřeva a kůry a přenašečů a jejich laboratorního testování. Počet vzorků se stanoví podle uznávaných vědeckých a odborných zásad.
2. Členské státy sdělí Komisi popis průzkumů uvedených v odstavci 1, kde uvedou počet míst průzkumu, oblasti, ve kterých má být průzkum proveden, a počet vzorků, jež budou každoročně podrobeny laboratornímu testování. V popisu se uvede, na jakých vědeckých a odborných zásadách jsou tyto průzkumy založeny.
Tento popis se sdělí Komisi do 1. března roku, v němž mají být průzkumy provedeny.
3. Výsledky průzkumů uvedených v odstavci 1 sdělí každý členský stát Komisi a ostatním členským státům do 1. března roku následujícího po roce, ve kterém byly průzkumy provedeny.
Článek 3
Laboratorní testování
Laboratorní testování náchylných rostlin, náchylného dřeva a kůry a přenašečů na přítomnost háďátka se provádí podle diagnostického protokolu pro háďátko Bursaphelenchus xylophilus uvedeného ve standardu EPPO PM7/4(2) (5). Metody uvedené v tomto standardu mohou být doplněny nebo nahrazeny vědecky ověřenými metodami molekulární diagnostiky, jež jsou prokazatelně přinejmenším stejně citlivé a spolehlivé jako metody uvedené ve standardu EPPO.
Článek 4
Pohotovostní plány
1. Každý členský stát do 31. prosince 2013 stanoví plán činností, jež mají být provedeny na jeho území v souladu s články 5 až 16 v případě potvrzeného výskytu háďátka nebo podezření na jeho výskyt (dále jen „pohotovostní plán“).
2. Pohotovostní plán stanoví:
a)
úkoly a odpovědnosti zapojených subjektů a ústředního orgánu při těchto činnostech;
b)
pravidla komunikace o těchto činnostech mezi zapojenými subjekty, ústředním orgánem, příslušným soukromým sektorem a veřejností;
c)
pravidla laboratorního testování a
d)
pravidla školení pracovníků subjektů zapojených do těchto činností.
3. Členské státy zajistí hodnocení a přezkoumání svých pohotovostních plánů.
4. Členské státy informují o svých pohotovostních plánech Komisi, jestliže o to požádá.
Článek 5
Vymezené oblasti
1. Pokud výsledky každoročního průzkumu stanoveného v čl. 2 odst. 1 prokážou výskyt háďátka v náchylné rostlině v části území členského státu, ve které dříve nebyl znám, nebo pokud je výskyt háďátka prokázán jiným způsobem, vymezí členský stát bezodkladně oblast v souladu s odstavcem 2 (dále jen „vymezená oblast“).
Pokud je zjištěn výskyt háďátka v přenašeči nebo v dodávce náchylného dřeva, náchylné kůry nebo v dřevěném obalovém materiálu, provede příslušný členský stát šetření v blízkosti místa, kde byl přenašeč odchycen nebo kde se náchylné dřevo, náchylná kůra nebo dřevěný obalový materiál v době zjištění nacházely. Pokud výsledky šetření prokážou výskyt háďátka v náchylné rostlině, použije se rovněž ustanovení prvního pododstavce.
2. Vymezená oblast sestává ze zóny, ve které byl zjištěn výskyt háďátka (dále jen „zamořená zóna“), a ze zóny obklopující zamořenou zónu (dále jen „nárazníková zóna“). Nárazníková zóna je široká nejméně 20 km.
Jsou-li použita eradikační opatření v souladu s článkem 6, může příslušný členský stát rozhodnout, že nárazníkovou zónu zúží, a to pod podmínkou, že toto zúžení nenaruší eradikaci, přičemž šířka zúžené zóny nesmí být menší než 6 km.
3. Pokud je zjištěn výskyt háďátka v nárazníkové zóně, bezodkladně se s ohledem na toto zjištění stanoví v souladu s odstavcem 1 nová vymezená oblast.
Pokud stávající vymezená oblast podléhá eradikačním opatřením podle článku 6, může být s ohledem na toto zjištění upravena, místo co by se stanovila nová vymezená oblast.
Jakýkoli důkaz o výskytu háďátka v nárazníkové zóně se okamžitě oznámí Komisi a ostatním členským státům.
4. Je-li na území členského státu zjištěn výskyt háďátka a vymezená oblast by zasahovala na území jednoho nebo více dalších členských států, stanoví tento další členský stát nebo tyto další členské státy v souladu s odstavcem 1 vymezenou oblast nebo vymezené oblasti, jež doplní nárazníkovou zónu o nárazníkovou zónu nebo nárazníkové zóny, jejichž šíře odpovídá šíři nárazníkové zóny v členském státě, ve kterém byl výskyt zjištěn.
5. Členské státy uvědomí Komisi a ostatní členské státy o vymezené oblasti na svém území do jednoho měsíce ode dne, kdy byl v příslušné oblasti zjištěn výskyt háďátka.
Toto sdělení obsahuje popis vymezených oblastí, jejich polohu a názvy správních jednotek, jichž se vymezení týká, spolu s mapou, na které je vyznačena poloha každé vymezené oblasti, každé zamořené zóny a nárazníkové zóny.
Členské státy uvědomí Komisi a ostatní členské státy o úpravách vymezených oblastí na svém území do jednoho měsíce od takové úpravy.
6. Pokud každoroční průzkumy náchylných rostlin a přenašeče stanovené v příloze I bodě 6 prokážou, že v příslušné vymezené oblasti nebyl po předchozí čtyři roky zjištěn výskyt háďátka, může příslušný členský stát rozhodnout, že tato oblast přestává být vymezenou oblastí. Členský stát může v situaci uvedené v příloze I bodě 5 rozhodnout, že daná oblast přestává být vymezenou oblastí, je-li nepřítomnost háďátka potvrzena odběrem vzorků a testováním uvedenými v bodě 7 uvedené přílohy.
O tomto rozhodnutí informuje členský stát Komisi a ostatní členské státy do jednoho měsíce od jeho přijetí.
7. Komise vypracuje seznam vymezených oblastí a předá ho členským státům.
Seznam je aktualizován na základě sdělení obdržených Komisí podle odstavců 5 a 6.
Článek 6
Eradikace
1. Členské státy přijmou opatření k eradikaci háďátka ve vymezených oblastech na svém území stanovená v příloze I.
Háďátko je považováno za eradikované, pokud každoroční průzkumy náchylných rostlin a přenašeče stanovené v příloze I bodě 6 prokážou, že v příslušné vymezené oblasti nebyl za předchozí čtyři roky zjištěn výskyt háďátka, nebo je-li nepřítomnost háďátka potvrzena odběrem vzorků a testováním uvedenými v příloze I bodě 7 třetím pododstavci.
2. Členské státy zajistí, že opatření uvedená v odstavci 1 budou prováděna odborně kvalifikovanými pracovníky příslušných úředních subjektů nebo kterýmikoli jinými odborně kvalifikovanými osobami pod dohledem příslušných úředních subjektů.
Článek 7
Izolace výskytu
1. Pokud každoroční průzkumy náchylných rostlin a přenašeče stanovené v příloze I bodě 6 prokážou výskyt háďátka ve vymezené oblasti po dobu nejméně čtyř po sobě jdoucích let a získané zkušenosti ukazují, že v dané situaci není možné háďátko eradikovat, může příslušný členský stát namísto toho rozhodnout, že zajistí izolaci výskytu háďátka v této oblasti.
Příslušný členský stát však může o izolaci výskytu namísto eradikace háďátka rozhodnout před uplynutím tohoto období v případech, kdy průměr zamořené zóny přesahuje 20 km, výskyt háďátka je prokázán v celé zamořené zóně a dosavadní zkušenosti ukazují, že jeho eradikace není v této oblasti v dané situaci možná.
Přijmou se opatření k izolaci výskytu stanovená v příloze II.
2. Pokud se členský stát v souladu s odstavcem 1 rozhodne použít opatření k izolaci výskytu namísto eradikačních opatření, informuje o tomto rozhodnutí Komisi s vysvětlením důvodů rozhodnutí.
Použije-li se ustanovení odstavce 1 druhého pododstavce, provede Komise v tomto členském státě šetření, aby bylo ověřeno, zda jsou podmínky stanovené v uvedeném pododstavci splněny.
3. Vymezená oblast podléhající opatřením k izolaci výskytu v souladu s odstavcem 1 se jako taková označí v seznamu uvedeném v čl. 5 odst. 7. Členské státy mohou použít opatření k izolaci výskytu pouze ve vymezených oblastech, jež byly v tomto seznamu vyznačeny jako oblasti podléhající opatřením k izolaci výskytu háďátka.
4. Členské státy zajistí, aby opatření uvedená v odstavci 1 byla prováděna odborně kvalifikovanými pracovníky příslušných úředních subjektů nebo kterýmikoli jinými odborně kvalifikovanými osobami pod dohledem příslušných úředních subjektů.
Článek 8
Informování hospodářských subjektů a veřejnosti
Jsou-li použita eradikační opatření v souladu s článkem 6 nebo opatření k izolaci výskytu háďátka v souladu s článkem 7, informují příslušné členské státy o těchto opatřeních příslušné hospodářské subjekty a veřejnost.
Článek 9
Informování o vnitrostátních opatřeních
1. Do jednoho měsíce od oznámení výskytu háďátka v části svého území, ve které jeho výskyt nebyl dříve znám, poskytnutého podle čl. 16 odst. 1 prvního pododstavce směrnice 2000/29/ES, sdělí členské státy Komisi a ostatním členským státům, jaká opatření přijaly a jaká opatření se rozhodly přijmout k eradikaci háďátka v souladu s článkem 6.
2. Přijme-li členský stát opatření k eradikaci háďátka podle článku 6, sdělení o opatřeních uvedené v odstavci 1 bude obsahovat opatření týkající se kácení, odběru vzorků, testování, odstranění a likvidace náchylných rostlin, stanovená v příloze I bodech 2, 3, 4, 5, 7, 8 a 9 a plán a organizaci průzkumů včetně počtu prohlídek, vzorků, jež mají být odebrány, a laboratorních testů, jež mají být provedeny, jak stanoví příloha I bod 6.
Přijme-li členský stát opatření k izolaci výskytu háďátka podle článku 7, sdělení o opatřeních uvedené v odstavci 1 bude obsahovat opatření týkající se kácení, odběru vzorků, testování, odstranění a likvidace náchylných rostlin a plán a organizaci průzkumů včetně počtu prohlídek, vzorků, jež mají být odebrány, a laboratorních testů, jež mají být provedeny, jak stanoví příloha II body 2 a 3.
Toto sdělení o opatřeních zahrnuje také popis opatření k informování příslušných hospodářských subjektů a veřejnosti podle článku 8 a kontrol, jež mají být provedeny podle čl. 11 odst. 1.
3. Členské státy každoročně do 1. března podají Komisi a ostatním členským státům zprávu o výsledcích opatření za předchozí rok, přijatých podle článků 6 a 7.
Tato zpráva obsahuje počet nálezů výskytu háďátka a jejich polohu včetně map, počet rostlin ve špatném zdravotním stavu a rostlin odumřelých, jež byly identifikovány, skáceny a podrobeny odběru vzorků a testování, a výsledky těchto testů.
4. Členské státy do 1. března každého roku následujícího po oznámení uvedeném v odstavci 1 sdělí Komisi a ostatním členským státům, jaká opatření se rozhodly přijmout v tomto roce k eradikaci háďátka podle článku 6.
5. Pokud se členský stát rozhodne izolovat výskyt háďátka ve vymezené oblasti podle čl. 7 odst. 1, okamžitě předá Komisi a ostatním členským státům příslušným způsobem přepracovanou verzi sdělení o opatřeních, poskytnutého podle odstavce 1.
Podléhá-li vymezená oblast opatřením k izolaci výskytu háďátka podle článku 7, může toto sdělení o opatřeních zahrnovat období až 5 let. Pokud sdělení zahrnuje období delší než jeden rok, předloží příslušné členské státy Komisi a ostatním členským státům přepracovanou verzi tohoto sdělení do 31. října roku, ve kterém platnost sdělení vyprší.
Pokud bylo rozhodnuto o významných změnách opatření k izolaci výskytu, uvedené sdělení o opatřeních se přepracuje a bezodkladně předloží Komisi a ostatním členským státům.
Článek 10
Přemísťování náchylných rostlin a náchylného dřeva a kůry v rámci Unie
1. Náchylné rostliny a náchylné dřevo a kůra mohou být přemísťovány z vymezených oblastí do jiných než vymezených oblastí a ze zamořených zón do nárazníkových zón, pouze pokud jsou splněny podmínky stanovené v příloze III oddíle 1.
2. Náchylné rostliny a náchylné dřevo a kůra mohou být přemísťovány v rámci zamořených zón podléhajících eradikačním opatřením, pouze pokud jsou splněny podmínky stanovené v příloze III oddíle 2.
3. Členské státy mohou omezit přemísťování náchylných rostlin a náchylného dřeva a kůry v rámci zamořených zón podléhajících opatřením k izolaci výskytu háďátka.
Článek 11
Kontroly při přemísťování z vymezených oblastí do jiných než vymezených oblastí a ze zamořených zón do nárazníkových zón
1. Členské státy provádějí časté namátkové kontroly náchylných rostlin a náchylného dřeva a kůry přemísťovaných z vymezených oblastí, jež se nacházejí na jejich území, do jiných než vymezených oblastí a ze zamořených zón, jež se nacházejí na jejich území, do nárazníkových zón.
Při konkrétním rozhodování o tom, kde mají být kontroly prováděny, vycházejí členské státy z rizika, že rostliny nebo dřevo a kůra, jež mají být kontrolovány, obsahují živá háďátka, přičemž berou v úvahu původ dodávek, stupeň náchylnosti příslušných rostlin a dřeva a kůry a to, nakolik hospodářský subjekt odpovědný za přemísťování v minulosti dodržoval toto rozhodnutí a rozhodnutí 2006/133/ES.
Kontroly náchylných rostlin a náchylného dřeva a kůry se provádějí na následujících místech:
a)
v místech, kde přecházejí ze zamořených zón do nárazníkových zón;
b)
v místech, kde přecházejí z nárazníkových zón do nevymezených oblastí;
c)
v místě určení v nárazníkové zóně a
d)
v místě původu v zamořené zóně, jako jsou pily, odkud jsou přemísťovány mimo zamořenou zónu.
Členské státy mohou rozhodnout, že budou provádět i další kontroly v jiných místech, než která jsou uvedena v písmenech a) až d).
Tyto kontroly zahrnují kontrolu dokumentace z hlediska dodržení požadavků stanovených v příloze III oddíle 1, kontrolu totožnosti a v případě nedodržení nebo podezření na nedodržení těchto požadavků i rostlinolékařskou kontrolu, jež zahrnuje testování na přítomnost háďátka.
2. Členské státy provádějí namátkové kontroly náchylných rostlin a náchylného dřeva a kůry přemísťovaných z vymezených oblastí, jež se nacházejí mimo jejich území, do jiných než vymezených oblastí na svém území.
Tyto kontroly zahrnují kontrolu dokumentace z hlediska dodržení požadavků stanovených v příloze III oddíle 1, kontrolu totožnosti i rostlinolékařskou kontrolu, jež zahrnuje testování na přítomnost háďátka.
3. Výsledky kontrol uvedených v odstavci 1 se oznámí Komisi a ostatním členským státům každý měsíc a výsledky kontrol uvedených v odstavci 2 se jim oznámí jednou ročně do 1. března.
Pokud tyto kontroly prokážou přítomnost háďátka v náchylných rostlinách nebo v náchylném dřevu nebo kůře, dotyčný členský stát tento nález okamžitě oznámí Komisi a ostatním členským státům.
Článek 12
Opatření v případě nedodržení článku 10
Pokud kontroly uvedené v článku 11 prokážou, že ustanovení přílohy III oddílu 1 nebo oddílu 2 nebyla dodržena, členský stát, který tyto kontroly provedl, okamžitě podrobí materiál, který nesplňuje požadavky, některému z těchto opatření:
a)
zničení;
b)
přemístění pod úředním dohledem do zpracovatelského zařízení výslovně k tomu oprávněného, kde jsou náchylné dřevo a kůra podrobeny tepelnému ošetření tak, aby se v kterékoliv jejich části dosáhlo minimální teploty 56 °C po dobu alespoň 30 minut, a aby bylo zajištěno, že budou prosté živých háďátek a živých přenašečů;
c)
pokud materiál, který nesplňuje požadavky, je dřevěným obalovým materiálem právě používaným při přepravě předmětů, a aniž jsou dotčena ustanovení přílohy III, vrácení pod úředním dohledem do místa odeslání nebo do místa poblíž místa, kde byl materiál zadržen, k přebalení těchto předmětů a zničení tohoto dřevěného obalového materiálu, přičemž je nutno vyloučit jakékoli riziko šíření háďátka.
Článek 13
Opravňování zpracovatelských zařízení
1. Členské státy, na jejichž území se nachází vymezená oblast, oprávní dostatečně vybavená zpracovatelská zařízení k provádění jednoho nebo více z následujících úkolů stanovených v příloze III:
a)
ošetřování náchylného dřeva a kůry, jak je stanoveno v oddíle 1 bodě 2 písm. a) a oddíle 2 bodě 2 prvním pododstavci písm. c) uvedené přílohy;
b)
vydávání rostlinolékařských pasů podle směrnice Komise 92/105/EHS (6) pro náchylné dřevo a kůru ošetřené příslušným zpracovatelským zařízením v souladu s písmenem a) tohoto odstavce, jak je stanoveno v oddíle 1 bodě 2 písm. b) přílohy III a oddíle 2 bodě 2 druhém pododstavci písm. b) uvedené přílohy;
c)
ošetřování dřevěného obalového materiálu, jak je stanoveno v oddíle 1 bodě 3 písm. a) uvedené přílohy a oddíle 2 bodě 3 uvedené přílohy a
d)
označování dřevěného obalového materiálu ošetřeného příslušným zpracovatelským zařízením v souladu s písmenem c) způsobem stanoveným v oddíle 1 bodě 3 písm. b) přílohy III a v oddíle 2 bodě 3 uvedené přílohy, v souladu s přílohou II mezinárodního standardu FAO pro fytosanitární opatření č. 15.
Tato zařízení jsou dále uváděna jako „oprávněná zpracovatelská zařízení“.
2. Oprávněná zpracovatelská zařízení zajistí dohledatelnost ošetřeného náchylného dřeva, kůry a dřevěného obalového materiálu.
Článek 14
Opravňování k označování
1. Členské státy, na jejichž území se nachází vymezená oblast, pověří dostatečně vybavené výrobce dřevěného obalového materiálu, aby v souladu s přílohou II mezinárodního standardu FAO pro fytosanitární opatření č. 15 označovali dřevěný obalový materiál, jejž vyrábějí ze dřeva ošetřeného oprávněným zpracovatelským zařízením a opatřeného rostlinolékařským pasem podle směrnice 92/105/EHS.
Tito výrobci jsou dále uváděni jako „oprávnění výrobci dřevěného obalového materiálu“.
2. Jedině oprávnění výrobci dřevěného obalového materiálu mohou používat k výrobě dřevěného obalového materiálu dřevo ze zpracovatelských zařízení, výslovně pro tento účel oprávněných, opatřené rostlinolékařským pasem podle směrnice 92/105/EHS, a zajistí, aby bylo možné zpětně dohledat, ze kterého oprávněného zpracovatelského zařízení takto použité dřevo pochází.
Článek 15
Dohled nad oprávněnými zpracovatelskými zařízeními a oprávněnými výrobci dřevěného obalového materiálu
Členské státy provádějí dohled nad oprávněnými zpracovatelskými zařízeními a oprávněnými výrobci dřevěného obalového materiálu, aby se zajistilo, že správně plní úkoly stanovené v jejich oprávnění.
Členské státy zajistí, aby byl tento dohled prováděn odborně kvalifikovanými pracovníky příslušných úředních subjektů nebo kterýmikoli jinými odborně kvalifikovanými osobami pod dohledem příslušných úředních subjektů.
Článek 16
Zrušení oprávnění oprávněných zpracovatelských zařízení a oprávněných výrobců dřevěného obalového materiálu
1. Pokud členský stát, který udělil oprávnění, zjistí, že se v náchylném dřevu, kůře nebo dřevěném obalovém materiálu ošetřeném oprávněným zpracovatelským zařízením vyskytuje háďátko, okamžitě toto oprávnění zruší.
Pokud členský stát, který udělil oprávnění, zjistí, že se v náchylném dřevěném obalovém materiálu označeném oprávněným výrobcem dřevěného obalového materiálu vyskytuje háďátko, okamžitě toto oprávnění zruší.
2. Aniž jsou dotčena ustanovení odstavce 1, pokud členský stát, který udělil oprávnění, zjistí, že oprávněné zpracovatelské zařízení nebo oprávněný výrobce dřevěného obalového materiálu neplní správně své úkoly stanovené v příslušném oprávnění, přijme nezbytná opatření, jež zajistí dodržování ustanovení článků 13 a 14.
Článek 17
Seznam oprávněných zpracovatelských zařízení a oprávněných výrobců dřevěného obalového materiálu
1. Členské státy informují Komisi o vydání oprávnění zpracovatelskému zařízení v souladu s článkem 13 nebo výrobci dřevěného obalového materiálu v souladu s článkem 14 a o zrušení takových oprávnění.
2. Komise sestaví seznam oprávněných zpracovatelských zařízení a oprávněných výrobců dřevěného obalového materiálu a předá tento seznam členským státům. Část A tohoto seznamu obsahuje oprávněná zpracovatelská zařízení. Část B tohoto seznamu obsahuje oprávněné výrobce dřevěného obalového materiálu. Seznam je aktualizován na základě informací obdržených od členských států.
Článek 18
Zrušení
Rozhodnutí 2006/133/ES se zrušuje.
Článek 19
Přezkum
Toto rozhodnutí bude přezkoumáno nejpozději do 31. července 2015.
Článek 20
Použitelnost
Ustanovení přílohy III oddílu 1 bodu 2 písm. a) druhé věty a přílohy III oddílu 2 bodu 2 písm. c) druhé věty se použijí od 1. ledna 2013.
Článek 21
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 26. září 2012.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT
av den 26 september 2012
om nödåtgärder för att förhindra spridningen av Bursaphelenchus xylophilus (Steiner et Buhrer) Nickle et al. (tallvedsnematoden) inom unionen
[delgivet med nr C(2012) 6543]
(2012/535/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets direktiv 2000/29/EG av den 8 maj 2000 om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till gemenskapen och mot att de sprids inom gemenskapen (1), särskilt artikel 16.3 fjärde meningen, och
av följande skäl:
(1)
I kommissionens beslut 2006/133/EG (2) krävs att medlemsstaterna tillfälligt vidtar ytterligare åtgärder mot spridningen av tallvedsnematoden när det gäller andra områden i Portugal än sådana där det är känt att den inte förekommer. Utbrott av tallvedsnematoden i Spanien och upprepade upptäckter av angripet trä, angripen bark och angripet träemballage från Portugal i andra medlemsstater visar att det finns en ökad risk för att tallvedsnematoden sprider sig utanför de områden i Portugal där det är känt att den förekommer. Det skulle få oacceptabelt stora ekonomiska, sociala och miljömässiga konsekvenser om tallvedsnematoden spred sig över hela unionen. Åtgärderna mot tallvedsnematoden bör därför utvidgas till att omfatta samtliga medlemsstater.
(2)
För att förhindra introduktion och spridning av tallvedsnematoden bör medlemsstaterna göra årliga inventeringar för att kontrollera eventuell förekomst av tallvedsnematoden i områden där någon förekomst inte tidigare påvisats och anta beredskapsplaner för den händelse att förekomst av tallvedsnematoden påvisas.
(3)
Om tallvedsnematoden skulle påträffas i ett område där förekomst inte tidigare varit känd bör medlemsstaten avgränsa de områden där utrotningsåtgärder ska tillämpas. Sådana åtgärder bör omfatta fällning av mottagliga växter som en försiktighetsåtgärd inom det angripna området och inom ett område med en radie på 500 m runt de plantor som är angripna av tallvedsnematoden, parallellt med intensifierad övervakning av förekomst av tallvedsnematoden i hela det avgränsade området.
(4)
Om en medlemsstat anser att det vore orimligt att fälla alla mottagliga växter upp till 500 m från de plantor som är angripna av tallvedsnematoden, t.ex. när området i fråga omfattar områden som är skyddade i enlighet med rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (3) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/147/EG av den 30 november 2009 om bevarande av vilda fåglar (4), bör det finnas alternativa riskhanteringslösningar som innebär avverkning av mottagliga växter i mindre skala. I sådana fall bör det finnas alternativa skyddsåtgärder för att garantera en likvärdig begränsning av risken för att tallvedsnematoden sprids.
(5)
Huvudsyftet med åtgärder mot tallvedsnematoden bör vara utrotning, medan inneslutning endast bör tillåtas i områden där utrotning inte är genomförbart. För att säkerställa att tallvedsnematoden utrotas överallt där så är möjligt bör medlemsstaterna vidta utrotningsåtgärder under minst fyra år. Där utrotning inte är möjligt bör medlemsstaterna emellertid i vissa fall få vidta inneslutningsåtgärder redan innan fyraårsperioden löpt ut.
(6)
Medlemsstaterna bör underrätta kommissionen och övriga medlemsstater om de åtgärder de vidtagit eller avser att vidta för att utrota eller innesluta tallvedsnematoden.
(7)
Berörda aktörer och allmänheten bör informeras om de utrotningsåtgärder och inneslutningsåtgärder som vidtagits.
(8)
Förflyttning av mottagliga växter, mottagligt trä och mottaglig bark inom avgränsade områden och från dessa områden bör begränsas. Medlemsstaterna bör kontrollera om dessa förbud och begränsningar följs och vid behov införa korrigerande åtgärder.
(9)
Om begränsningarna av förflyttning av mottagligt trä och mottaglig bark omfattar krav på behandling av sådant trä och sådan bark bör medlemsstaterna godkänna och övervaka anläggningar som är utrustade för att kunna genomföra sådan behandling och utfärda växtpass för eller märka det mottagliga trä eller den mottagliga bark som behandlats. Det bör fastställas bestämmelser om godkännande och övervakning av sådana anläggningar. Det bör även fastställas bestämmelser om godkännande och övervakning av träemballagetillverkare som använder sådan märkning.
(10)
Medlemsstaterna och berörda aktörer bör ha tillgång till information om sådana godkända anläggningar. Kommissionen bör därför upprätta och regelbundet uppdatera en förteckning över godkända behandlingsanläggningar och godkända träemballagetillverkare.
(11)
Beslut 2006/133/EG bör därför upphävas.
(12)
Detta beslut bör ses över efter tre år för att ta hänsyn till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen.
(13)
De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för växtskydd.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Definitioner
I detta beslut gäller följande definitioner:
a) mottagliga växter: växter av släktena Abies Mill., Cedrus Trew, Larix Mill., Picea A. Dietr., Pinus L., Pseudotsuga Carr. och Tsuga Carr., utom frukter och fröer av dessa.
b) mottagligt trä: trä av barrträd (Coniferales), utom sågat virke och stockar av Taxus L. och Thuja L.
c) mottaglig bark: bark av barrträd (Coniferales).
d) produktionsplats: anläggning som drivs som en enskild produktionsenhet. Detta kan omfatta produktionsanläggningar som av växtskyddsskäl drivs separat.
e) vektor: skalbaggar av släktet Monochamus Megerle in Dejean, 1821.
f) vektorns flygsäsong: tiden mellan den 1 april och 31 oktober, utom då det finns tekniska eller vetenskapliga belägg för att vektorns flygsäsong skulle vara av annan längd, med en säkerhetsmarginal på ytterligare fyra veckor i början och i slutet av den förväntade flygsäsongen.
g) träemballage: trä eller träprodukter som används för att stötta, skydda eller innehålla en vara, i form av packlådor, boxar, häckar, tunnor och liknande förpackningar, lastpallar, pallboxar och liknade anordningar, pallkragar och stödjevirke (dunnage), oavsett om det används vid transport av varor eller ej. Trä som bearbetats med lim, värme eller tryck eller en kombination av dessa och emballage som helt består av trä med en tjocklek på högst 6 mm omfattas inte.
Artikel 2
Inventeringar i områden där förekomst av tallvedsnematoden inte tidigare påvisats
1. Medlemsstaterna ska årligen göra inventeringar för att kontrollera eventuell förekomst av Bursaphelenchus xylophilus (Steiner et Buhrer) Nickle et al. (tallvedsnematoden) på mottagliga växter, mottagligt trä och mottaglig bark samt på vektorn, och fastställa om det inom deras respektive territorier finns några belägg för att tallvedsnematoden förekommer inom områden där förekomst inte tidigare påvisats.
Dessa inventeringar ska bestå av insamling och laboratorietestning av prover av mottagliga växter, mottagligt trä och mottaglig bark samt vektorer. Antalet prover ska fastställas på grundval av välgrundade vetenskapliga och tekniska principer.
2. Medlemsstaterna ska ge kommissionen en beskrivning av de inventeringar som avses i punkt 1 med antalet inventeringsplatser, de områden som ska inventeras och antalet prover som ska laboratorietestas varje år. I beskrivningen ska det anges vilka vetenskapliga och tekniska principer som inventeringarna grundar sig på.
Beskrivningen ska lämnas till kommissionen senast den 1 mars det år som inventeringarna ska utföras.
3. Varje medlemsstat ska underrätta kommissionen och övriga medlemsstater om resultaten av de inventeringar som avses i punkt 1 senast den 1 mars året efter det år då inventeringarna utfördes.
Artikel 3
Laboratorietestning
Laboratorietestning av förekomst av tallvedsnematoden hos mottagliga växter, mottagligt trä, mottaglig bark samt vektorer ska genomföras i enlighet med diagnosprotokollet för Bursaphelenchus xylophilus i EPPO-standarden PM7/4(2) (5). Metoderna i den standarden får kompletteras med eller ersättas av vetenskapligt validerade molekylära diagnosmetoder som visat sig vara minst lika känsliga och tillförlitliga som metoderna i EPPO-standarden.
Artikel 4
Beredskapsplaner
1. Senast den 31 december 2013 ska varje medlemsstat utarbeta en plan (nedan kallad beredskapsplanen) med de åtgärder som i enlighet med artiklarna 5-16 ska vidtas på medlemsstatens territorium i händelse av bekräftad eller misstänkt förekomst av tallvedsnematoden.
2. Beredskapsplanen ska innehålla
a)
uppgifter om de berörda organens och den ansvariga myndighetens roller och ansvarsområden i samband med åtgärderna,
b)
bestämmelser om kommunikationen om åtgärderna mellan de berörda organen, den ansvariga myndigheten, den berörda privata sektorn och allmänheten,
c)
bestämmelser om laboratorietestning, och
d)
bestämmelser om utbildning av personalen hos de organ som berörs av åtgärderna.
3. Medlemsstaterna ska se till att deras respektive beredskapsplaner utvärderas och ses över.
4. Medlemsstaterna ska på kommissionens begäran översända sina beredskapsplaner till kommissionen.
Artikel 5
Avgränsade områden
1. Om resultaten av den årliga inventering som avses i artikel 2.1 visar att tallvedsnematoden förekommer hos en mottaglig växt inom en del av en medlemsstats territorium där förekomst inte tidigare påvisats, eller om det finns andra belägg för sådan förekomst, ska medlemsstaten utan dröjsmål enligt punkt 2 avgränsa ett område (nedan kallat det avgränsade området).
Om förekomst av tallvedsnematoden påvisas hos vektorn eller i en sändning mottagligt trä, mottaglig bark eller i träemballage ska den berörda medlemsstaten göra en undersökning i närheten av den plats där vektorn påträffades eller där det mottagliga träet, den mottagliga barken eller träemballaget fanns när fyndet gjordes. Om undersökningen visar att tallvedsnematoden förekommer hos en mottaglig växt ska första stycket också tillämpas.
2. Det avgränsade området ska bestå av ett område där förekomst av tallvedsnematoden påvisats (nedan kallat det angripna området) och ett område runt det angripna området (nedan kallat buffertzonen). Buffertzonen ska vara minst 20 km bred.
Om utrotningsåtgärder tillämpas i enlighet med artikel 6 får den berörda medlemsstaten besluta att minska buffertzonens bredd till minst 6 km under förutsättning att en sådan minskning inte äventyrar utrotningen.
3. Om förekomst av tallvedsnematoden påvisas i en buffertzon ska ett nytt avgränsat område utan dröjsmål upprättas i enlighet med punkt 1 för att ta hänsyn till fyndet.
Alternativt får det befintliga avgränsade området ändras med hänsyn till fyndet om utrotningsåtgärder vidtas på området i enlighet med artikel 6.
Eventuell förekomst av tallvedsnematoden som påvisats i en buffertzon ska omgående anmälas till kommissionen och övriga medlemsstater.
4. Om förekomst av tallvedsnematoden påvisas på en medlemsstats territorium och det avgränsade området skulle komma att täcka en del av en eller flera andra medlemsstaters territorium, ska den eller de andra medlemsstaterna i enlighet med punkt 1 upprätta ett eller flera avgränsade områden som kompletterar buffertzonen med en eller flera buffertzoner med samma bredd som buffertzonen i den medlemsstat där fyndet gjordes.
5. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen och övriga medlemsstater om de avgränsade områdena inom sina respektive territorier inom en månad från det datum då tallvedsnematoden påträffades i området i fråga.
Underrättelsen ska innehålla en beskrivning av de avgränsade områdena, deras läge och namnen på de administrativa enheter som berörs av avgränsningen, och en karta där alla avgränsade områden, angripna områden och buffertzoner är utmärkta.
Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen och övriga medlemsstater om ändringar av de avgränsade områdena inom sina respektive territorier inom en månad från att ändringen gjordes.
6. Om det vid de årliga inventeringarna av de mottagliga växterna och vektorn enligt punkt 6 i bilaga I inte påvisats någon förekomst av tallvedsnematoden i det avgränsade området i fråga under de fyra föregående åren, får medlemsstaten besluta att området inte längre ska vara avgränsat. En medlemsstat som befinner sig i den situation som beskrivs i punkt 5 i bilaga I får besluta att området inte längre ska vara avgränsat om det vid den provtagning och testning som avses i punkt 7 i samma bilaga bekräftas att det inte finns någon förekomst av tallvedsnematoden.
Den ska underrätta kommissionen och övriga medlemsstater om beslutet inom en månad.
7. Kommissionen ska upprätta en förteckning över avgränsade områden och översända förteckningen till medlemsstaterna.
Förteckningen ska uppdateras i enlighet med de underrättelser som kommissionen fått i enlighet med punkterna 5 och 6.
Artikel 6
Utrotning
1. Medlemsstaterna ska vidta åtgärder i enlighet med bilaga I för att utrota tallvedsnematod som förekommer inom avgränsade områden på deras respektive territorier.
Tallvedsnematoden ska anses utrotad när det vid de årliga inventeringarna av de mottagliga växterna och vektorn enligt punkt 6 i bilaga I inte påvisats någon förekomst av tallvedsnematoden i det avgränsade området i fråga under de fyra föregående åren, eller om det vid den provtagning och testning som avses i punkt 7 tredje stycket i bilaga I bekräftas att det inte finns någon förekomst av tallvedsnematoden.
2. Medlemsstaterna ska se till att de åtgärder som avses i punkt 1 vidtas av tekniskt kvalificerad personal vid de ansvariga officiella organen eller av andra tekniskt kvalificerade personer som står under de ansvariga officiella organens tillsyn.
Artikel 7
Inneslutning
1. Om det vid de årliga inventeringarna av de mottagliga växterna och vektorn enligt punkt 6 i bilaga I påvisats förekomst av tallvedsnematoden inom ett avgränsat område under åtminstone fyra år i rad och de samlade erfarenheterna visar att det i det läget är omöjligt att utrota tallvedsnematoden, får den berörda medlemsstaten i stället besluta att innesluta tallvedsnematoden i det området.
Den berörda medlemsstaten får emellertid innan fyraårsperioden löpt ut besluta att, i stället för att utrota tallvedsnematoden, innesluta den om det angripna området är större än 20 km i diameter, det finns belägg för att tallvedsnematoden förekommer inom hela det angripna området och de samlade erfarenheterna visar att det i det läget är omöjligt att utrota tallvedsnematoden i det området.
Inneslutningsåtgärder ska vidtas i enlighet med bestämmelserna i bilaga II.
2. Om en medlemsstat i enlighet med punkt 1 beslutar att vidta inneslutningsåtgärder i stället för utrotningsåtgärder ska den underrätta kommissionen och motivera sitt beslut.
Om andra stycket i punkt 1 tillämpas ska kommissionen göra undersökningar i den medlemsstaten för att kontrollera om villkoren i det stycket är uppfyllda.
3. Avgränsade områden där inneslutningsåtgärder vidtas i enlighet med punkt 1 ska anges som sådana i den förteckning som avses i artikel 5.7. Medlemsstater får endast vidta inneslutningsåtgärder i avgränsade områden som i förteckningen har angetts som områden där tallvedsnematoden innesluts.
4. Medlemsstaterna ska se till att de åtgärder som avses i punkt 1 vidtas av tekniskt kvalificerad personal vid de ansvariga officiella organen eller av andra tekniskt kvalificerade personer som står under de ansvariga officiella organens tillsyn.
Artikel 8
Information till berörda aktörer och allmänheten
Om utrotningsåtgärder enligt artikel 6 eller inneslutningsåtgärder enligt artikel 7 vidtas ska den berörda medlemsstaten se till att åtgärder vidtas för att informera berörda aktörer och allmänheten.
Artikel 9
Kommunikation om nationella åtgärder
1. Medlemsstaterna ska inom en månad från den anmälan som föreskrivs i artikel 16.1 första stycket i direktiv 2000/29/EG om att tallvedsnematoden förekommer på en del av deras territorium där förekomsten tidigare varit okänd meddela kommissionen och övriga medlemsstater vilka åtgärder de har vidtagit och vilka åtgärder de har beslutat att vidta för att utrota tallvedsnematoden i enlighet med artikel 6.
2. Om en medlemsstat vidtar åtgärder för att utrota tallvedsnematoden i enlighet med artikel 6, ska det meddelande om åtgärder som avses i punkt 1 innehålla uppgifter om åtgärder för fällning, provtagning, testning, avlägsnande och säker hantering av mottagliga växter, i enlighet med punkterna 2, 3, 4, 5, 7, 8 och 9 i bilaga I, samt om inventeringarnas utformning och upplägg, med antalet kontroller, prover och laboratorietester i enlighet med punkt 6 i bilaga I.
Om en medlemsstat vidtar åtgärder för att innesluta tallvedsnematoden i enlighet med artikel 7, ska det meddelande av åtgärder som avses i punkt 1 innehålla uppgifter om åtgärder för fällning, provtagning, testning, avlägsnande och säker hantering av mottagliga växter samt om inventeringarnas utformning och upplägg, med antalet kontroller, prover och laboratorietester i enlighet med punkterna 2 och 3 i bilaga II.
Meddelandet om åtgärder ska även innehålla en beskrivning av de åtgärder som ska vidtas för att informera de berörda aktörerna och allmänheten i enlighet med artikel 8 och av de kontroller som ska göras enligt artikel 11.1.
3. Medlemsstaterna ska senast den 1 mars varje år lämna en rapport till kommissionen och övriga medlemsstater om resultaten av de åtgärder som under det föregående året vidtagits i enlighet med artiklarna 6 och 7.
Rapporten ska innehålla uppgifter om antalet förekomster av tallvedsnematoden som påvisats och platserna för dessa, med kartor, antalet växter med nedsatt vitalitet och döda växter som påträffats, fällts, provtagits och testats, samt resultatet av dessa tester.
4. Medlemsstaterna ska senast den 1 mars varje år och efter den anmälan som avses i punkt 1 meddela kommissionen och övriga medlemsstater vilka åtgärder de har beslutat att vidta under det året för att utrota tallvedsnematoden i enlighet med artikel 6.
5. Om en medlemsstat beslutar att innesluta tallvedsnematoden inom ett avgränsat område i enlighet med artikel 7.1 ska den till kommissionen och övriga medlemsstater omedelbart lämna en reviderad version av det meddelande om åtgärder som avses i punkt 1.
Meddelandet om åtgärder får omfatta en period på upp till fem år om det gäller ett avgränsat område där inneslutningsåtgärder vidtagits i enlighet med artikel 7. Om meddelandet omfattar mer än ett år ska den berörda medlemsstaten förse kommissionen och övriga medlemsstater med en reviderad version av meddelandet om åtgärder senast den 31 oktober det år det löper ut.
Om det beslutas om väsentliga ändringar av inneslutningsåtgärderna ska meddelandet om åtgärder ses över och utan dröjsmål lämnas till kommissionen och övriga medlemsstater.
Artikel 10
Förflyttning av mottagliga växter, mottagligt trä och mottaglig bark inom unionen
1. Mottagliga växter, mottagligt trä och mottaglig bark får endast förflyttas från avgränsade områden till andra områden än avgränsade områden och från angripna områden till buffertzoner om villkoren i avsnitt 1 i bilaga III är uppfyllda.
2. Mottagliga växter, mottagligt trä och mottaglig bark får endast förflyttas inom angripna områden där utrotningsåtgärder vidtas om villkoren i avsnitt 2 i bilaga III är uppfyllda.
3. Medlemsstaterna får begränsa förflyttningen av mottagliga växter, mottagligt trä och mottaglig bark inom angripna områden där inneslutningsåtgärder vidtas.
Artikel 11
Kontroller av förflyttningar från avgränsade områden till andra områden än avgränsade områden och från angripna områden till buffertzoner
1. Medlemsstaterna ska göra regelbundna stickprovskontroller på mottagliga växter, mottagligt trä och mottaglig bark som förflyttas från avgränsade områden på det egna territoriet till andra områden än avgränsade områden och från angripna områden på det egna territoriet till buffertzoner.
När medlemsstaterna i ett visst fall beslutar var kontrollerna ska göras, ska beslutet baseras på hur stor risken är att de växter eller det trä och den bark som ska kontrolleras bär på levande tallvedsnematoder, med tanke på varifrån sändningarna kommer, hur mottagliga växterna, träet och barken i fråga är och hur väl den operatör som ansvarar för förflyttningen tidigare följt bestämmelserna i detta beslut och beslut 2006/133/EG.
Kontroller av mottagliga växter, mottagligt trä och mottaglig bark ska göras
a)
på de platser där de förflyttas från angripna områden till buffertzoner,
b)
på de platser där de förflyttas från buffertzoner till områden som inte är avgränsade,
c)
på destinationsplatsen inom buffertzonen, och
d)
på ursprungsplatsen i det angripna området, t.ex. sågverk, varifrån de förflyttas från det angripna området.
Medlemsstaterna får besluta att göra ytterligare kontroller på andra platser än de som nämns i a-d.
Dessa kontroller ska omfatta en dokumentkontroll med avseende på kraven i avsnitt 1 i bilaga III, en identitetskontroll och, om kraven inte följts eller det finns misstanke om att de inte följts, en växtskyddskontroll med test av förekomst av tallvedsnematoden.
2. Medlemsstaterna ska göra stickprovskontroller på mottagliga växter, mottagligt trä och mottaglig bark som förflyttas från avgränsade områden utanför det egna territoriet till områden på det egna territoriet som inte är avgränsade.
Dessa kontroller ska omfatta en dokumentkontroll för att avgöra om kraven i avsnitt 1 i bilaga III är uppfyllda, en identitetskontroll och en växtskyddskontroll med tester av förekomst av tallvedsnematoden.
3. Resultaten av kontrollerna i punkt 1 ska meddelas till kommissionen och övriga medlemsstater varje månad, och kontrollerna i punkt 2 senast den 1 mars varje år.
Om dessa kontroller visar förekomst av tallvedsnematoden hos mottagliga växter, mottagligt trä eller mottaglig bark ska medlemsstaten omedelbart underrätta kommissionen och övriga medlemsstater om fyndet.
Artikel 12
Åtgärder om artikel 10 inte följs
Om de kontroller som avses i artikel 11 visar att villkoren i avsnitt 1 eller 2 i bilaga III inte är uppfyllda ska den medlemsstat som gjorde kontrollerna omedelbart vidta någon av följande åtgärder med avseende på det material som inte uppfyller villkoren:
a)
Destruktion.
b)
Förflyttning under officiell övervakning till en behandlingsanläggning som godkänts särskilt för detta ändamål, där materialet får värmebehandlas så att en minimitemperatur på 56 °C uppnås i hela genomskärningen av det mottagliga träet och den mottagliga barken under minst 30 minuter, så att det garanterat blir fritt från levande tallvedsnematoder och levande vektorer.
c)
Om det material som inte uppfyller villkoren består av träemballage som används för själva varutransporten ska det, utan att det påverkar tillämpningen av bilaga III, under officiell övervakning skickas tillbaka till den plats varifrån det avsänts eller en plats i närheten av den plats där materialet kvarhålls, så att varorna kan ompackas och träemballaget i fråga destrueras, så att man undviker risk för att tallvedsnematoden sprids.
Artikel 13
Godkännande av behandlingsanläggningar
1. Medlemsstater på vars territorium det finns ett avgränsat område ska godkänna behandlingsanläggningar som är utrustade för att kunna genomföra en eller flera av följande uppgifter, i enlighet med bilaga III:
a)
Behandling av mottagligt trä och mottaglig bark i enlighet med avsnitt 1 punkt 2 a i bilaga III och avsnitt 2 punkt 2 första stycket c i samma bilaga.
b)
Utfärdande av sådana växtpass som avses i kommissionens direktiv 92/105/EEG (6) för mottagligt trä och mottaglig bark som behandlats i enlighet med led a vid behandlingsanläggningen i fråga, i enlighet med avsnitt 1 punkt 2 b i bilaga III och avsnitt 2 punkt 2 andra stycket b i samma bilaga.
c)
Behandling av träemballage i enlighet med avsnitt 1 punkt 3 a i bilaga III och avsnitt 2 punkt 3 i samma bilaga.
d)
Märkning av träemballage som i enlighet med bilaga II till FAO:s internationella standard för fytosanitära åtgärder nr 15 behandlats vid behandlingsanläggningen i fråga enligt led c, i enlighet med avsnitt 1 punkt 3 b i bilaga III och avsnitt 2 punkt 3 i samma bilaga.
Dessa anläggningar kallas nedan godkända behandlingsanläggningar.
2. Godkända behandlingsanläggningar ska se till att det mottagliga trä, den mottagliga bark och det träemballage som behandlats är spårbart.
Artikel 14
Märkningstillstånd
1. Medlemsstater på vars territorium det finns ett avgränsat område ska godkänna träemballagetillverkare som har den utrustning som krävs för att i enlighet med bilaga II till FAO:s internationella standard för fytosanitära åtgärder nr 15 märka det träemballage som de tillverkar av trä som behandlats vid en godkänd behandlingsanläggning och som åtföljs av det växtpass som avses i direktiv 92/105/EEG.
Sådana tillverkare kallas nedan godkända träemballagetillverkare.
2. Godkända träemballagetillverkare ska vid tillverkningen av träemballage uteslutande använda trä från behandlingsanläggningar som godkänts särskilt för detta ändamål och som åtföljs av det växtpass som avses i direktiv 92/105/EEG, och ska se till att det trä som används för ändamålet kan spåras tillbaka till dessa behandlingsanläggningar.
Artikel 15
Övervakning av godkända behandlingsanläggningar och godkända träemballagetillverkare
Medlemsstaterna ska övervaka de godkända behandlingsanläggningarna och de godkända träemballagetillverkarna för att säkerställa att de utför sina uppgifter enligt godkännandet.
Medlemsstaterna ska se till att övervakningen sker genom tekniskt kvalificerad personal vid de ansvariga officiella organen eller genom andra tekniskt kvalificerade personer som står under de ansvariga officiella organens tillsyn.
Artikel 16
Återkallande av godkännande för godkända behandlingsanläggningar och godkända träemballagetillverkare
1. Om en medlemsstat upptäcker förekomst av tallvedsnematoden i mottagligt trä, mottaglig bark eller träemballage som behandlats av en behandlingsanläggning som medlemsstaten godkänt ska den omedelbart återkalla godkännandet.
Om en medlemsstat upptäcker förekomst av tallvedsnematoden i mottagligt träemballage som märkts av en träemballagetillverkare som medlemsstaten godkänt ska den omedelbart återkalla godkännandet.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 1 ska en medlemsstat som beviljat godkännandet och som upptäcker att en godkänd behandlingsanläggning eller en godkänd träemballagetillverkare inte utför sina uppgifter enligt godkännandet vidta de åtgärder som krävs för att se till att artiklarna 13 och 14 följs.
Artikel 17
Förteckning över godkända behandlingsanläggningar och godkända träemballagetillverkare
1. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen när de godkänner en behandlingsanläggning i enlighet med artikel 13 eller en träemballagetillverkare i enlighet med artikel 14 samt när de återkallar ett sådant godkännande.
2. Kommissionen ska upprätta en förteckning över godkända behandlingsanläggningar och godkända träemballagetillverkare och översända förteckningen till medlemsstaterna. Del A i förteckningen ska innehålla godkända behandlingsanläggningar. Del B i förteckningen ska innehålla godkända träemballagetillverkare. Förteckningen ska uppdateras på grundval av de upplysningar som medlemsstaterna lämnar.
Artikel 18
Upphävande
Beslut 2006/133/EG ska upphöra att gälla.
Artikel 19
Översyn
Detta beslut ska ses över senast den 31 juli 2015.
Artikel 20
Tillämpningsdatum
Avsnitt 1 punkt 2 a andra meningen och avsnitt 2 punkt 2 c andra meningen i bilaga III ska tillämpas från och med den 1 januari 2013.
Artikel 21
Adressater
Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Bryssel den 26 september 2012.