PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 13. června 2013,
kterým se mění rozhodnutí 2011/30/EU o rovnocennosti systémů veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí některých třetích zemí, které se vztahují na auditory a auditorské subjekty, a o přechodném období pro auditorské činnosti auditorů a auditorských subjektů z některých třetích zemí v Evropské unii
(oznámeno pod číslem C(2013) 3491)
(Text s významem pro EHP)
(2013/288/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES ze dne 17. května 2006 o povinném auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek, o změně směrnic Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS a o zrušení směrnice Rady 84/253/EHS (1), a zejména na čl. 46 odst. 2 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle rozhodnutí Komise 2011/30/EU (2) mají auditoři a auditorské subjekty ze třetích zemí a území uvedených v příloze uvedeného rozhodnutí možnost nadále vykonávat svoje činnosti v Unii, pokud jde o zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek za finanční roky začínající v období od 2. července 2010 do 31. července 2012.
(2)
Komise posoudila systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty ze třetích zemí a území uvedených v příloze rozhodnutí 2011/30/EU. Toto posouzení bylo provedeno za pomoci Evropské skupiny orgánů pro dohled nad auditory. Systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty z uvedených třetích zemí a území byly posouzeny na základě kritérií stanovených v článcích 29, 30 a 32 směrnice 2006/43/ES, které upravují systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské společnosti členských států. Hlavním cílem spolupráce mezi systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahujícími se na auditory a auditorské subjekty v členských státech a třetích zemích by mělo být dosažení vzájemné důvěry v systémy dohledu druhé strany na základě rovnocennosti těchto systémů.
(3)
Z posouzení je patrné, že Abú Dhabí, Brazílie, Mezinárodní finanční centrum v Dubaji, Guernsey, Indonésie, Jersey, Malajsie, Ostrov Man, Thajsko a Tchaj-wan mají systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské subjekty, jejichž činnost podléhá obdobným pravidlům, jako jsou pravidla stanovená v článcích 29, 30 a 32 směrnice 2006/43/ES. Je proto třeba považovat systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské subjekty z uvedených třetích zemí za rovnocenné systémům veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské společnosti členských států.
(4)
Bermudy, Egypt, Kajmanské ostrovy, Mauricius, Nový Zéland, Rusko a Turecko zřídily nebo zřizují systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské subjekty. Informace o fungování a pravidlech, jimiž se tyto systémy řídí, však nejsou dostatečné k tomu, aby bylo možno posoudit rovnocennost. K provedení dalšího posouzení, které by umožnilo přijmout konečné rozhodnutí o rovnocennosti těchto systémů, je od uvedených třetích zemí a území nutno získat doplňkové informace, aby bylo možné jejich systémům lépe porozumět. Je proto třeba prodloužit přechodné období stanovené v rozhodnutí 2011/30/EU s ohledem na auditory a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem v uvedených třetích zemích a územích.
(5)
Auditoři a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem v Hongkongu, Indii a Izraeli, využívali přechodné období dané rozhodnutím 2011/30/EU. Od té doby nemají tyto třetí země nebo území nezávislý systém veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí. Nepředložily informace týkající se jejich auditorských regulačních systémů a systémů dohledu. Za této situace se zdá, že uvedené třetí země nebo území nepřijaly nezbytná opatření k tomu, aby jejich právní úpravu auditu Komise uznala za rovnocennou systémům veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahujícím se na auditory a auditorské subjekty v členských státech. Pokud jde o auditory a auditorské subjekty, kteří předkládají roční účetní závěrky nebo konsolidované účetní závěrky společností se sídlem v uvedených třetích zemích, přechodné období stanovené v rozhodnutí 2011/30/EU by proto nemělo být prodlouženo.
(6)
Na ochranu investorů by měli mít auditoři a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí, možnost vykonávat během přechodného období nadále auditorské činnosti v Unii, aniž by byli zaregistrováni podle článku 45 směrnice 2006/43/ES, pouze tehdy, když poskytnou požadované informace. Jestliže informace předloží, měli by mít uvedení auditoři a auditorské subjekty možnost nadále vykonávat svoje auditorské činnosti, pokud jde o zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek za finanční roky začínající v období od 1. srpna 2012 do 31. července 2015. Toto rozhodnutí by nemělo mít vliv na právo členských států uplatňovat ve vztahu k těmto auditorům a auditorským subjektům své systémy vyšetřování a sankcí.
(7)
Rozhodnutí 2011/30/EU by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(8)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 48 odst. 1 směrnice 2006/43/ES,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Rozhodnutí 2011/30/EU se mění takto:
1)
V článku 1 se doplňuje druhý pododstavec, který zní:
„Pokud jde o auditorské činnosti týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek za finanční roky počínající 1. srpnem 2012, považují se pro účely čl. 46 odst. 1 směrnice 2006/43/ES za rovnocenné systémům veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahujícím se na auditory a auditorské společnosti členských států systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty z těchto třetích zemí a území:
1)
Abú Dhabi
2)
Brazílie
3)
Mezinárodní finanční centrum v Dubaji
4)
Guernsey
5)
Indonésie
6)
Ostrov Man
7)
Jersey
8)
Malajsie
9)
Tchaj-wan
10)
Thajsko“.
2)
Článek 2 se mění takto:
a)
v návětí odstavce 1 se slova „v příloze“ nahrazují slovy „v příloze I“;
b)
odstavce 2, 3 a 4 se nahrazují tímto:
„2. Členské státy neuplatňují článek 45 směrnice 2006/43/ES, pokud jde o auditory a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích a územích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí, jak je uvedeno v čl. 45 odst. 1 zmíněné směrnice, a to za finanční roky začínající v období od 2. července 2010 do 31. července 2015, v případě, že příslušný auditor nebo auditorský subjekt poskytne příslušným orgánům členského státu všechny tyto informace:
a)
jméno a adresu příslušného auditora nebo auditorského subjektu a informace o jeho právní struktuře;
b)
v případě, že je auditor nebo auditorský subjekt součástí sítě, popis této sítě;
c)
auditorské normy a požadavky na nezávislost, které se vztahují na příslušný audit;
d)
popis vnitřního systému kontroly kvality daného auditorského subjektu;
e)
údaje o tom, zda a kdy byl u auditora nebo auditorského subjektu naposledy proveden přezkum zajištění kvality, a potřebné informace o výsledku tohoto přezkumu, pokud tuto informaci neposkytuje příslušný orgán třetí země. Jestliže potřebné informace o výsledku přezkumu zajištění kvality nejsou veřejné, považují příslušné orgány členských států tyto informace za důvěrné.
3. Členské státy zajistí, aby byla veřejnost informována o jménu a adrese auditorů a auditorských subjektů, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí, a o skutečnosti, že systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí uvedených zemí a území nejsou dosud uznány jako rovnocenné podle čl. 46 odst. 2 směrnice 2006/43/ES. Pro takové účely mohou příslušné orgány členských států uvedené v článku 45 směrnice 2006/43/ES zaregistrovat rovněž auditory a auditorské subjekty, kteří provádějí audity ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí.
4. Aniž je dotčen odstavec 2 mohou členské státy podrobit auditory a auditorské subjekty, kteří provádějí audity ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II, svým systémům vyšetřování a sankcí.“
c)
Doplňuje se nový odstavec 5, který zní:
„5. Odstavcem 2 nejsou dotčena opatření týkající se spolupráce v oblasti přezkumu zajištění kvality mezi příslušnými orgány členského státu a příslušnými orgány třetí země uvedené v příloze II za předpokladu, že každé takové opatření splňuje všechna níže uvedená kritéria:
a)
zahrnuje provedení přezkumu zajištění kvality na základě zásady rovného zacházení;
b)
bylo předem oznámeno Komisi;
c)
neomezuje žádné rozhodnutí Komise podle článku 47 směrnice 2006/43/ES.“
3)
Článek 4 se nahrazuje tímto:
„Článek 4
Bod 10) prvního odstavce článku 1 pozbývá platnosti dne 31. července 2013.“
4)
Příloha se nahrazuje přílohou I tohoto rozhodnutí.
5)
Doplňuje se nová příloha II ve znění přílohy II tohoto rozhodnutí.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 13. června 2013.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT
av den 13 juni 2013
om ändring av beslut 2011/30/EU om likvärdighet för vissa tredjeländers system för offentlig tillsyn, kvalitetssäkring, utredningar och påföljder för revisorer och revisionsföretag och om en övergångsperiod för den revisionsverksamhet som vissa revisorer och revisionsföretag från tredjeländer bedriver i Europeiska unionen
[delgivet med nr C(2013) 3491]
(Text av betydelse för EES)
(2013/288/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/43/EG av den 17 maj 2006 om lagstadgad revision av årsbokslut och sammanställd redovisning och om ändring av rådets direktiv 78/660/EEG och 83/349/EEG samt om upphävande av rådets direktiv 84/253/EEG (1), särskilt artikel 46.2 första stycket, och
av följande skäl:
(1)
Enligt kommissionens beslut 2011/30/EU (2) tilläts revisorer och revisionsföretag från de tredjeländer som förtecknas i bilagan till det beslutet fortsätta att bedriva verksamhet i Europeiska unionen vad avser årsbokslut eller sammanställd redovisning för bolag för räkenskapsår som inleds under perioden 2 juli 2010-31 juli 2012.
(2)
Kommissionen har genomfört bedömningar av de system för offentlig tillsyn, kvalitetssäkring, utredningar och påföljder för revisorer och revisionsföretag som tillämpas av de tredjeländer som förtecknas i bilagan till beslut 2011/30/EU. Dessa bedömningar gjordes med hjälp av Europeiska gruppen av tillsynsorgan för revisorer. De principer som styr systemen för offentlig tillsyn, kvalitetssäkring, utredningar och påföljder för revisorer och revisionsföretag i dessa tredjeländer och territorier bedömdes utifrån de kriterier som anges i artiklarna 29, 30 och 32 i direktiv 2006/43/EG och som styr systemen för offentlig tillsyn, kvalitetssäkring, utredningar och påföljder för revisorer och revisionsföretag i medlemsstaterna. Det övergripande målet med samarbetet mellan medlemsstaterna och tredjeländer om systemen för offentlig tillsyn, kvalitetssäkring, utredningar och påföljder för revisorer och revisionsföretag bör vara att skapa ömsesidigt förtroende för varandras tillsynssystem på grundval av deras likvärdighet.
(3)
Denna bedömning visar att Abu Dhabi, Brasilien, Det internationella finanscentrumet Dubai, Guernsey, Indonesien, Isle of Man, Jersey, Malaysia, Taiwan och Thailand har system för offentlig tillsyn, kvalitetssäkring, utredningar och påföljder för revisorer och revisionsföretag med liknande regler som de som anges i artiklarna 29, 30 och 32 i direktiv 2006/43/EG. Därför är det lämpligt att betrakta systemen för offentlig tillsyn, kvalitetssäkring, utredningar och påföljder för revisorer och revisionsföretag i dessa tredjeländer som likvärdiga med systemen för offentlig tillsyn, kvalitetssäkring, utredningar och påföljder för revisorer och revisionsföretag i medlemsstaterna.
(4)
Bermuda, Caymanöarna, Egypten, Mauritius, Nya Zeeland, Ryssland och Turkiet har infört eller håller på att införa system för offentlig tillsyn, kvalitetssäkring, utredningar och påföljder för revisorer och revisionsföretag. Det finns dock inte tillräckligt med information om hur dessa system fungerar för att göra en likvärdighetsbedömning. För att en bedömning ska kunna göras i syfte att fatta ett slutligt beslut om likvärdighet för dessa system måste mer information erhållas från dessa tredjeländer och territorier för att bättre förstå deras system. Det är därför lämpligt att förlänga den övergångsperiod som beviljats genom beslut 2011/30/EU när det gäller revisorer och revisionsföretag som avger revisionsberättelser beträffande årsbokslut eller sammanställd redovisning för bolag som är registrerade i dessa tredjeländer och territorier.
(5)
Revisorer och revisionsföretag som avger revisionsberättelser beträffande årsbokslut eller sammanställd redovisning för bolag som är registrerade i Hongkong, Indien och Israel omfattades av den övergångsperiod som beviljades genom beslut 2011/30/EU. De tredjeländerna eller territorierna har därefter inte infört ett oberoende system för offentlig tillsyn, kvalitetssäkring, utredningar och påföljder. De har inte lämnat någon information om sina system för revisionstillsyn. Mot denna bakgrund tycks dessa tredjeländer eller territorier inte ha vidtagit de åtgärder som krävs för att få sina revisionsregler erkända av kommissionen som likvärdiga med systemen för offentlig tillsyn, kvalitetssäkring, utredningar och påföljder för revisorer och revisionsföretag i medlemsstaterna. Därför bör den övergångsperiod som beviljats dem genom beslut 2011/30/EU när det gäller revisorer och revisionsföretag som avger revisionsberättelser beträffande årsbokslut eller sammanställd redovisning för bolag som är registrerade i dessa tredjeländer inte förlängas.
(6)
För att skydda investerarna bör revisorer och revisionsföretag som avger revisionsberättelser beträffande årsbokslut eller sammanställd redovisning för bolag som är registrerade i de tredjeländer som förtecknas i bilagan II till detta beslut endast kunna fortsätta att bedriva sin verksamhet i unionen under övergångsperioden utan att vara registrerade i enlighet med artikel 45 i direktiv 2006/43/EG på villkor att de lämnar erforderlig information. Om de lämnar denna information bör dessa revisorer och revisionsföretag kunna fortsätta att avge revisionsberättelser beträffande årsbokslut eller sammanställd redovisning för räkenskapsår som börjar under perioden 1 augusti 2012-31 juli 2015. Detta beslut bör inte inverka på medlemsstaternas rätt att tillämpa sina system för utredningar och påföljder på sådana revisorer och revisionsföretag.
(7)
Beslut 2011/30/EU bör därför ändras i enlighet med detta.
(8)
De åtgärder som fastställs i detta beslut är förenliga med yttrandet från den kommitté som har inrättats enligt artikel 48.1 i direktiv 2006/43/EG.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Beslut 2011/30/EU ska ändras på följande sätt:
1.
I artikel 1 ska följande läggas till som ett andra stycke:
”För de syften som avses i artikel 46.1 i direktiv 2006/43/EG ska systemen för offentlig tillsyn, kvalitetssäkring, utredningar och påföljder för revisorer och revisionsföretag i nedanstående tredjeländer och territorier betraktas som likvärdiga med medlemsstaternas system för offentlig tillsyn, kvalitetssäkring, utredningar och påföljder för revisorer och revisionsföretag vad gäller verksamheter som utförs av vissa revisorer och revisionsföretag beträffande årsbokslut eller sammanställd redovisning för räkenskapsår från och med den 1 augusti 2012:
1.
Abu Dhabi
2.
Brasilien
3.
Det internationella finanscentrumet Dubai
4.
Guernsey
5.
Indonesien
6.
Isle of Man
7.
Jersey
8.
Malaysia
9.
Taiwan
10.
Thailand”
2.
Artikel 2 ska ändras på följande sätt:
a)
I inledningsfrasen i punkt 1 ska orden ”Bilagan” ersättas med ”Bilaga I”.
b)
Punkterna 2, 3 och 4 ska ersättas med följande:
”2. En medlemsstat ska inte tillämpa artikel 45 i direktiv 2006/43/EG på revisorer och revisionsföretag som avger revisionsberättelser beträffande årsbokslut eller sammanställd redovisning för bolag som är registrerade i de tredjeländer och territorier som förtecknas i bilaga II till detta beslut, enligt artikel 45.1 i direktivet, på räkenskapsår som börjar under perioden 2 juli 2010-31 juli 2015 om revisorn eller revisionsföretaget i fråga lämnar samtliga nedanstående uppgifter till de behöriga myndigheterna i medlemsstaten:
a)
Revisorns eller revisionsföretagets namn och adress och information om dess juridiska struktur.
b)
En beskrivning av eventuella nätverk som revisorn eller revisionsföretaget tillhör.
c)
De revisionsregler och oberoendekrav som har tillämpats vid revisionen i fråga.
d)
En beskrivning av revisionsföretagets interna system för kvalitetskontroll.
e)
Uppgift om huruvida kvalitetssäkringskontroller av revisorn eller revisionsföretaget har utförts, när den senaste kontrollen gjordes, och, såvida dessa uppgifter inte tillhandahålls av tredjelandets behöriga myndighet, erforderlig information om resultatet av kontrollen. Om informationen om resultatet av den senaste kvalitetssäkringskontrollen inte är offentlig ska medlemsstaternas behöriga myndigheter behandla informationen konfidentiellt.
3. Medlemsstaterna ska offentliggöra namn och adress för de revisorer och revisionsföretag som avger revisionsberättelser beträffande årsbokslut eller sammanställd redovisning för bolag som är registrerade i de tredjeländer som förtecknas i bilaga II till detta beslut och det faktum att systemen för offentlig tillsyn, kvalitetssäkring, utredningar och påföljder i dessa länder och territorier ännu inte har erkänts som likvärdiga enligt artikel 46.2 i direktiv 2006/43/EG. I de syftena får de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna enligt artikel 45 i direktiv 2006/43/EG också registrera de revisorer och revisionsföretag som avger revisionsberättelser beträffande årsbokslut eller sammanställd redovisning för bolag som är registrerade i de tredjeländer som förtecknas i bilaga II till detta beslut.
4. Trots vad som sägs i punkt 2 får medlemsstaterna tillämpa sina system för utredningar och påföljder på de revisorer och revisionsföretag som avger revisionsberättelser beträffande årsbokslut eller sammanställd redovisning för bolag som är registrerade i de tredjeländer som förtecknas i bilaga II.”
c)
Följande punkt ska läggas till som punkt 5:
”5. Punkt 2 ska inte förhindra att överenskommelser om samarbete om kvalitetssäkringsförfaranden görs mellan de behöriga myndigheterna i en medlemsstat och de behöriga myndigheterna i ett tredjeland som förtecknas i bilaga II, under förutsättning att samtliga nedanstående kriterier är uppfyllda:
a)
Överenskommelsen gäller utförandet av kvalitetssäkringskontroller på grundval av likabehandling.
b)
Kommissionen har informerats i förväg.
c)
Överenskommelsen föregriper inte ett beslut av kommissionen i enlighet med artikel 47 i direktiv 2006/43/EG.”
3.
Artikel 4 ska ersättas med följande:
”Artikel 4
Punkt 10 i artikel 1.1 upphör att gälla den 31 juli 2013.”
4.
Bilagan ska ersättas med bilaga I till det här beslutet.
5.
Bilaga II ska införas i dess lydelse enligt bilaga II till detta beslut.
Artikel 2
Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Bryssel den 13 juni 2013.