SMĚRNICE KOMISE 2014/100/EU
ze dne 28. října 2014,
kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/59/ES, kterou se stanoví kontrolní a informační systém Společenství pro provoz plavidel
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/59/ES ze dne 27. června 2002, kterou se stanoví kontrolní a informační systém Společenství pro provoz plavidel a kterou se zrušuje směrnice Rady 93/75/EHS (1), a zejména na článek 27 odst. 2 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Konkurenceschopnost evropské námořní dopravy lze zlepšit účinnějším využíváním zdrojů a lepším využíváním elektronických informací.
(2)
V zájmu co největší efektivity a zamezení duplicitnímu úsilí je třeba vycházet ze stávajících vnitrostátních a unijních platforem, technických řešení a normalizace a také využívat přínosů již vynaložených investic.
(3)
Systém Unie pro výměnu informací na moři SafeSeaNet, zřízený podle směrnice 2002/59/ES, kromě zvyšování námořní bezpečnosti, bezpečnosti v přístavech a na moři, ochrany životního prostředí a připravenosti pro případy znečištění moří umožňuje v souladu s právními předpisy Unie výměnu doplňujících informací v zájmu větší efektivity námořní dopravy a přepravy.
(4)
Aby se uspořily náklady, zabránilo vzniku četných řídících skupin a využilo zkušeností řídící skupiny na vysoké úrovni, je třeba zásady řízení a úkoly systému upravit tak, aby pokrýval více oblastí spadajících do působnosti uvedené směrnice.
(5)
Podle směrnice 2002/59/ES jsou členské státy a Komise povinny vzájemně spolupracovat na rozvíjení a zdokonalování systému Unie pro výměnu informací na moři, a to na základě zkušeností s provozováním systému, jeho potenciálu a funkcí, tak aby jej vylepšily a zohlednily přitom vývoj informačních a komunikačních technologií.
(6)
Byly získány zkušenosti a došlo k technickému pokroku, zejména ve vývoji interoperabilního systému pro výměnu dat, který dokáže kombinovat informace ze systému SafeSeaNet s informacemi z ostatních monitorovacích a sledovacích systémů Unie (CleanSeaNet, datového centra Evropské unie pro identifikaci a sledování lodí na velké vzdálenosti (datové centrum EU LRIT) a Thetis) i z externích systémů (např. satelitního systému AIS) a tím podporovat integrované námořní služby. Vzniklo několik iniciativ týkajících se satelitního systému AIS, i ze strany členských států, což potvrzuje, že z přístupu k datům SAT-AIS plynou provozní výhody.
(7)
Systémy a aplikace hostované agenturou EMSA jsou schopné poskytnout úřadům členských států a subjektům Unie komplexní informace například o pozici lodí, nebezpečném nákladu, znečištění apod., ale také nabídnout podpůrné služby v oblastech, jako je pobřežní stráž, boj proti pirátství a vedení statistik, a to v souladu s přístupovými právy udělenými podle kontrolního dokumentu rozhraní a funkčnosti (IFCD), který byl zaveden a je spravován na základě článku 22a a přílohy III směrnice.
(8)
Řízení systému a jeho technologické zdokonalování se s členskými státy pravidelně projednává v rámci řídící skupiny na vysoké úrovni pro SafeSeaNet, která byla zřízena rozhodnutím Komise 2009/584/ES (2). Ve skupině se projednávají také provedená vylepšení, jejichž výsledkem je technická integrace různých systémů a aplikací, které byly vyvinuty. Díky těmto pokrokům a testování prostředí integrovaných námořních informací Evropskou agenturou pro námořní bezpečnost vznikly synergie, dokonalejší systémové prvky a služby.
(9)
Příloha III směrnice 2002/59/ES by proto měla být upravena tak, aby odrážela technický pokrok, kterého bylo dosaženo na základě zkušeností se systémem SafeSeaNet.
(10)
Příloha III směrnice o VTMIS, která se vztahuje na systém Unie pro výměnu informací na moři a odkazuje na další relevantní právní předpisy Unie, by měla být explicitnější a uvádět akty Unie, na jejichž základě se systém SafeSeaNet v současnosti používá, jako je směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/59/ES (3), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/35/ES (4), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/16/ES (5) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/65/EU (6); s ohledem na uvedené právní akty může používání systému SafeSeaNet dále usnadnit výměnu a sdílení informací a mělo by ještě více ulehčit používání systému, integrovaného informačního systému a platformy, a zajistit tak konvergenci a interoperabilitu námořních systémů a aplikací, včetně kosmických technologií.
(11)
Vývoj zohledněný v této směrnici může hrát zásadní roli také při vývoji společného prostředí pro sdílení informací (CISE) v námořní oblasti, procesu založeném na dobrovolné spolupráci v rámci Evropské unie, jehož cílem je posílit a podporovat sdílení důležitých informací mezi orgány vykonávajícími námořní dohled.
(12)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro námořní bezpečnost a zabránění znečištění z lodí (COSS),
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Příloha III směrnice 2002/59/ES se nahrazuje zněním přílohy této směrnice.
Článek 2
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 18. listopadu 2015. Jejich znění neprodleně sdělí Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 28. října 2014.
KOMMISSIONENS DIREKTIV 2014/100/EU
av den 28 oktober 2014
om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/59/EG om inrättande av ett övervaknings- och informationssystem för sjötrafik i gemenskapen
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/59/EG av den 27 juni 2002 om inrättande av ett övervaknings- och informationssystem för sjötrafik i gemenskapen och om upphävande av rådets direktiv 93/75/EEG (1), särskilt artikel 27.2, och
av följande skäl:
(1)
Konkurrenskraften hos de europeiska sjötransporterna kan främjas genom en effektivare resursanvändning och bättre utnyttjande av elektronisk information.
(2)
För att maximera effektiviteten och undvika dubbelarbete finns det ett behov av att bygga vidare på befintliga plattformar på nations- och unionsnivå, på tekniska lösningar och på standardisering, och därmed dra nytta även av redan gjorda investeringar.
(3)
Unionens system för informationsutbyte inom sjöfarten, SafeSeaNet, som inrättats i enlighet med direktiv 2002/59/EG, förbättrar sjöfartssäkerhet, hamn- och sjöfartsskydd, miljöskydd och beredskap mot föroreningar, men möjliggör också informationsutbyte i enlighet med unionslagstiftningen och i syfte att underlätta effektiv sjötrafik och sjötransport.
(4)
För att möjliggöra kostnadsbesparingar, undvika att skapa flera styrgrupper och ta vara på erfarenheterna från styrgruppen på hög nivå (HLSG) bör HLSG:s förvaltningsprinciper och arbetsuppgifter justeras till att omfatta ytterligare områden som omfattas av direktivet.
(5)
I direktiv 2002/59/EG krävs att medlemsstaterna och kommissionen ska samarbeta för att utveckla och uppdatera unionens system för informationsutbyte inom sjöfarten på grundval av driftserfarenheterna från systemet, dess potential och dess funktioner, och med sikte på att förbättra systemet med hänsyn tagen till den informations- och kommunikationstekniska utvecklingen.
(6)
Gjorda erfarenheter och tekniska framsteg, särskilt avseende utveckling av ett driftskompatibelt system för informationsutbyte som kan kombinera information från SafeSeaNet med information från andra unionssystem för övervakning och spårning (CleanSeaNet, Europeiska unionens datacentral för långdistansidentifiering och -spårning av fartyg (EU LRIT Data Centre) och Thetis), och även från externa system (t.ex. satellitbaserade automatiska identifieringssystem [AIS]), har gett möjlighet till fortsatt integrering av tjänster för sjöfarten. Flera initiativ till satellitbaserade automatiska identifieringssystem har inletts, även av medlemsstaterna, vilket bekräftar den operativa nyttan av att ha tillgång till information från sådana system.
(7)
Europeiska sjösäkerhetsbyråns system och tillämpningsprogram kan förse medlemsstaternas myndigheter och unionsorgan med omfattande information om fartygspositioner, farligt gods, föroreningar osv., samt tillhandahålla stödtjänster på områden som kustbevakning, piratbekämpning och statistik, i enlighet med de åtkomsträttigheter som tilldelats i överensstämmelse med det kontrolldokument för gränssnitt och funktioner (IFCD) som inrättats och upprätthålls i enlighet med artikel 22a i direktivet samt bilaga III till direktivet.
(8)
Förvaltningen av systemet och dess tekniska förbättringar diskuteras regelbundet med medlemsstaterna inom SafeSeaNets styrgrupp på hög nivå (HLSG) som inrättades genom kommissionens beslut 2009/584/EG (2). Genomförda förbättringar som lett till teknisk integrering av de olika utvecklade systemen och tillämpningsprogrammen diskuteras också inom denna grupp. Dessa framsteg och Europeiska sjösäkerhetsbyråns utprovning av en integrerad miljö för sjöfartsinformation har lett till synergieffekter och förbättrade funktioner och tjänster i systemen.
(9)
Bilaga III till direktiv 2002/59/EG bör därför ändras för att återspegla de tekniska framsteg som gjorts mot bakgrund av erfarenheterna från SafeSeaNet.
(10)
Bilaga III till direktivet som omfattar unionens system för informationsutbyte inom sjöfarten och hänvisar till annan relevant unionslagstiftning bör förtydligas genom att de avsedda unionsakterna anges, t.ex. Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/59/EG (3), Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/35/EG (4), Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/16/EG (5) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/65/EU (6). I fråga om nämnda rättsakter kan användningen av SafeSeaNet ytterligare underlätta utbyte och spridning av information, och användningen av systemet, det integrerade informationssystemet och en plattform för att säkerställa konvergens och driftskompatibilitet mellan system och tillämpningsprogram för sjöfarten, inklusive rymdbaserad teknik, bör underlättas ytterligare.
(11)
Den utveckling som återspeglas i detta direktiv kan också spela en central roll i utvecklingen av en gemensam miljö för informationsutbyte (Cise) för sjöfartsområdet, som är en frivillig samarbetsprocess i Europeiska unionen i syfte att ytterligare stärka och främja relevant informationsspridning mellan myndigheter som arbetar med övervakning till havs.
(12)
De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från kommittén för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (Coss).
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Bilaga III till direktiv 2002/59/EG ska ersättas med texten i bilagan till det här direktivet.
Artikel 2
1. Medlemsstaterna ska senast den 18 november 2015 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser.
När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
2. Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
Artikel 3
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 4
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Bryssel den 28 oktober 2014.