ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 472/2014/EU
ze dne 16. dubna 2014
o Evropském roku pro rozvoj (2015)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 209 a čl. 210 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ze dne 10. prosince 2013 (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Hlavním cílem politiky rozvojové spolupráce je zmírňování chudoby a v konečném důsledku její vymýcení, jak je stanoveno v článku 21 Smlouvy o Evropské unii a v článku 208 Smlouvy o fungování Evropské unie. Celosvětový boj proti chudobě pomůže rovněž vybudovat stabilnější, mírumilovnější a spravedlivější svět s větší mírou prosperity, který by odrážel vzájemnou závislost bohatších a chudších zemí.
(2)
Jak je uvedeno v usnesení Evropského parlamentu ze dne 23. října 2012 nazvaném „Agenda pro změnu: budoucnost rozvojové politiky EU“, podstatou rozvojové spolupráce je rovněž podpora všech stránek lidského rozvoje a naplňování potřeb lidí ve všech směrech, včetně kulturního rozměru.
(3)
Unie poskytuje pomoc v oblasti rozvojové spolupráce od roku 1957 a je nyní největším dárcem oficiální rozvojové pomoci na světě.
(4)
Lisabonská smlouva pevně ukotvila rozvojovou politiku v rámci vnější činnosti Unie, aby podpořila zájem Unie na vytvoření stabilního a prosperujícího světa. Rozvojová politika pomáhá řešit také další globální výzvy a přispívá k plnění strategie Evropa 2020, uvedené ve sdělení Komise ze dne 3. března 2010 nazvaném „Evropa 2020 Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“.
(5)
Unie zaujímá vedoucí postavení při vytváření a provádění koncepce soudržnosti politik ve prospěch rozvoje, která je zaměřena na posílení součinnosti mezi politikami, jež se pomoci bezprostředně netýkají, a rozvojovými cíli, s cílem zajistit, aby politiky Unie podporovaly potřeby rozvojových zemí související s rozvojem nebo přinejmenším aby nebyly v rozporu s cílem vymýtit chudobu.
(6)
V roce 2000 se mezinárodní společenství zavázalo, že do roku 2015 uskuteční konkrétní kroky v boji proti chudobě, a to přijetím rozvojových cílů tisíciletí, jež byly schváleny Unií a členskými státy.
(7)
Ve společném prohlášení Rady a zástupců vlád členských států, zasedajících v Radě, Evropského parlamentu a Komise o rozvojové politice Evropské unie: „Evropský konsenzus“ (3), který i nadále tvoří nejkomplexnější základ rozvojové spolupráce Unie, se Unie vyzývá, aby pomáhala posilovat úlohu nových členských států jakožto nových dárců.
(8)
Náš svět prošel v posledních letech obrovskými změnami, včetně výrazných globálních posunů v hospodářské a politické rovnováze. Na světovou scénu vstoupili noví aktéři, včetně soukromých a jiných nestátních subjektů. I když většina celosvětového hrubého domácího produktu připadá na rozvinuté a rychle se rozvíjející ekonomiky, rychle se rozvíjející země se stávají nejdůležitější hybnou silou celosvětového růstu a již nyní mají výrazný vliv na světovou ekonomiku.
(9)
Životně důležitá je v rychle se měnícím světě kontinuita podpory rozvojové spolupráce. Přibližně 1,3 miliardy lidí stále ještě žije v extrémní příjmové chudobě a potřeby pro lidský rozvoj mnoha dalších nejsou dosud uspokojeny. Téměř všude na světě se prohloubily nerovnosti v rámci jednotlivých zemí. Přirozené životní prostředí se ocitá pod stále vyšším tlakem a důsledky změny klimatu obzvláště těžce dopadají na rozvojové země. Tyto problémy jsou univerzální a vzájemně spolu souvisejí, proto je musí řešit všechny země společně.
(10)
Byly zahájeny diskuse o rámci na období po roce 2015: v návaznosti na sdělení Komise ze dne 13. října 2011 nazvané „Zvýšení dopadu rozvojové politiky EU: Agenda pro změnu“ a na závěry Rady ze dne 14. května 2012 týkající se Agendy pro změnu, která již vedly k zásadní změně orientace rozvojové politiky Unie, Komise vyjádřila svůj názor ve sdělení ze dne 27. února 2013 nazvaném „Důstojný život pro všechny: skoncovat s chudobou a umožnit světu udržitelnou budoucnost“, a ve svých závěrech ze dne 25. června 2013 Rada přijala „Souhrnný rámec na období po roce 2015“, jejichž cílem je vyřešit nedostatky stávajícího rámce pro rozvoj a stanovit společný postup pro vytvoření zastřešujícího mezinárodního rámce, jenž by řešil tematiku vymýcení chudoby společně s problémy týkajícími se udržitelnosti.
(11)
Rok 2015 by měl být symbolickým a zároveň rozhodujícím rokem, neboť je posledním rokem pro dosažení společně dohodnutých rozvojových cílů tisíciletí, a nabízí tedy jedinečnou příležitost zhodnotit mezinárodní závazky. Rok 2015 bude rovněž rokem, ve kterém by měla být přijata zásadní mezinárodní rozhodnutí o rámci pro rozvoj, který má v příštích desetiletích nahradit rámec pro rozvojové cíle tisíciletí.
(12)
Rok 2015 je vhodným rokem k předložení výsledků rozvojové politiky Unie, kterých bylo dosaženo v návaznosti na uplatnění zásad stanovených ve sdělení Komise o Agendě pro změnu.
(13)
Rok 2015 bude také rokem, během kterého se v členských státech uskuteční důležité mezinárodní události, jako je Světová výstava „Nasytit planetu - energie pro život“ v Miláně, jež budou představovat zvláštní příležitost k diskuzi o celosvětové rozvojové politice a k uskutečnění rozsáhlého informování veřejnosti o udržitelném rozvoji a s ním spojených otázkách.
(14)
Ve svém usnesení o Agendě o změně vyzval Evropský parlament Komisi, aby vyhlásila rok 2015 Evropským rokem pro rozvoj, a vyjádřil naději, že takové opatření zvýší viditelnost rozvojové spolupráce.
(15)
Rok 2015 by měl tedy být vyhlášen Evropským rokem pro rozvoj (dále jen „evropský rok“) s cílem zvýšit povědomí veřejnosti o stávající orientaci rozvojové politiky Unie. Je třeba přinést informace o tom, jak může Unie hledící za své hranice pomoci se zajištěním celosvětové udržitelnosti. V tomto kontextu je třeba více hovořit o celosvětové vzájemné závislosti a o tom, že rozvoj je víc než pouhá pomoc.
(16)
Klíčem k zajištění úspěšného dopadu činnosti Unie v oblasti rozvoje je míra podpory veřejnosti, politické podpory a účinného a účelného vynakládání veřejných prostředků za účelem dosažení výsledků v oblasti rozvoje. Evropský rok by proto měl být příležitostí ke zvyšování informovanosti, mimo jiné i prostřednictvím veřejné politické diskuze a vzdělávání o otázkách rozvoje, podnětem k větší aktivitě v této oblasti a k výměně osvědčených postupů mezi členskými státy, místními a regionálními orgány, občanskou společností, soukromým sektorem, sociálními partnery a mezinárodními subjekty a organizacemi, které se zabývají problematikou rozvoje. Měl by pomoci soustředit politickou pozornost na tuto problematiku a mobilizovat všechny zúčastněné strany, aby se prosadila a podpořila další opatření a iniciativy na úrovni Unie a členských států ve spolupráci s příjemci rozvojové pomoci a jejich zástupci.
(17)
V rámci evropského roku by se měla zvýšit informovanost o všech formách diskriminace na základě pohlaví, kterým čelí ženy a dívky v různých regionech, zejména pokud jde o přístup ke vzdělání, k pracovním příležitostem a k systémům zdravotnictví a o nucené sňatky, sexuální vykořisťování, mrzačení pohlavních orgánů a jiné podobné praktiky.
(18)
Ze zvláštního průzkumu Eurobarometr č. 392 zveřejněného v říjnu 2012 a nazvaného „Globální solidarita: Evropané a rozvojová pomoc“ vyplynulo, že pomoc lidem v partnerských zemích se u občanů Unie těší silné podpoře ve výši 85 %. Jak se uvádí v tomto průzkumu, navzdory současné hospodářské situaci se více než šest občanů z deseti domnívá, že by mělo dojít ke zvýšení pomoci poskytované osobám v partnerských zemích. Zároveň z tohoto průzkumu jasně vyplynulo, že lidé toho o rozvojové spolupráci Unie mnoho nevědí; toto zjištění implikuje potřebu lepší komunikace s lidmi.
(19)
Účinná koordinace aktivit všech partnerů působících na úrovni Unie a na celostátní, regionální a místní úrovni je condicio sine qua non skutečně účinného evropského roku. Při prosazování rozvojové politiky Unie hrají v tomto případě obzvláště důležitou roli místní a regionální partneři.
(20)
Různorodé vnitrostátní socioekonomické a kulturní kontexty a citlivé otázky vyžadují, aby se činnosti v rámci evropského roku decentralizovaly na vnitrostátní úroveň, a to v souladu s článkem 58 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (4). Stanovení priorit na vnitrostátní úrovni by však mělo být koordinováno spolu s Komisí s cílem zajistit soulad se strategickými cíli evropského roku. Pro zajištění synergického působení a úspěšný průběh evropského roku je důležitá v prvé řadě pečlivá koordinace činnosti Komise a členských států.
(21)
Účast na financovaných činnostech evropského roku by měla být kromě členských států umožněna i kandidátským zemím, na něž se vztahuje předvstupní strategie, a to v souladu se všeobecnými zásadami a podmínkami pro účast těchto zemí na programech Unie, jež jsou stanoveny v příslušných rámcových dohodách a v rozhodnutích Rady přidružení. Je třeba podporovat koordinaci s vnitrostátními opatřeními, zejména s vnitrostátními programy pro rozvojové vzdělávání a zvyšování informovanosti. Míra a forma zapojení do evropského roku by měla být na zvážení každého členského státu.
(22)
Měla by být zajištěna soudržnost a doplňkovost s dalšími právními předpisy a akcemi Unie, zejména s nástrojem pro rozvojovou spolupráci zřízeným nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 233/2014 (5), včetně programu pro rozvojové vzdělávání a zvyšování informovanosti, s Evropským rozvojovým fondem, evropským nástrojem sousedství zřízeným nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 232/2014 (6) a s dalšími nástroji Unie pro financování vnější činnosti, které mají význam pro rozvojovou politiku.
(23)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny prostřednictvím přiměřených opatření v celém výdajovém cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případně správních a finančních sankcí v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012.
(24)
Aby bylo možné optimalizovat účinnost a účelnost akcí plánovaných na evropský rok, je důležité, aby byl soubor přípravných akcí proveden v roce 2014.
(25)
Komise již přijala nejrůznější opatření na podporu politik rozvoje a ke zvýšení informovanosti občanů o rozvojové spolupráci. Pro účely evropského roku by se tato stávající opatření měla využívat co nejvíce.
(26)
Primární odpovědnost za zvyšování povědomí občanů o problematice rozvoje leží na členských státech. Akce na úrovni Unie doplňuje iniciativy přijímané na celostátní, regionální a místní úrovni, jak je zdůrazněno v politickém prohlášení nazvaném „Partnerství pro komunikaci o Evropě“, které dne 22. října 2008 podepsal Evropský parlament, Rada a Komise.
(27)
Jelikož cílů tohoto rozhodnutí nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, vzhledem k potřebě mnohostranných partnerství, nadnárodní výměny informací, zvyšování povědomí o této problematice napříč Unií a šíření osvědčených postupů, ale spíše jich, z důvodu rozsahu evropského roku, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Předmět
Rok 2015 se vyhlašuje „Evropským rokem pro rozvoj“ (dále jen „evropský rok“).
Motto evropského roku zní „Náš svět, naše důstojnost, naše budoucnost“.
Článek 2
Cíle
Cílem evropského roku je:
a)
informovat občany Unie o rozvojové spolupráci Unie a členských států a zdůraznit přitom výsledky, jichž Unie jakožto globální aktér spolu s členskými státy dosáhla a v jejichž dosahování bude v souladu s nejnovějšími jednáními o zastřešujícím rámci na období po roce 2015 pokračovat;
b)
podporovat přímé zapojení, kritické myšlení a aktivní zájem občanů Unie a zúčastněných stran o rozvojovou spolupráci, mimo jiné i o vytváření a provádění politik a
c)
zvýšit informovanost o přínosech rozvojové spolupráce Unie nejen z hlediska příjemců rozvojové pomoci Unie, ale také občanů Unie, a dospět k širšímu pochopení provázanosti politik v oblasti rozvoje, a podpořit mezi občany v Evropě a občany v rozvojových zemích smysl pro společnou odpovědnost, solidaritu a příležitosti v měnícím se a stále více vzájemně provázaném světě.
Článek 3
Opatření
1. Opatření přijatá k dosažení cílů evropského roku zahrnují tato opatření, která mohou být organizována na úrovni Unie a na celostátní, regionální nebo místní úrovni, jak je uvedeno v příloze tohoto rozhodnutí, a v souladu s čl. 6 odst. 5 v partnerských zemích:
a)
sdělovací kampaně za účelem šíření klíčových sdělení zaměřené na širokou veřejnost i na konkrétnější cílové skupiny, zejména na mladé lidi a další klíčové cílové skupiny, a to i prostřednictvím sociálních médií;
b)
pořádání konferencí, akcí a iniciativ ve spolupráci se všemi příslušnými zúčastněnými stranami s cílem podpořit aktivní účast a diskusi a zvýšit informovanost na všech úrovních;
c)
konkrétní opatření v členských státech zaměřená na podporu cílů evropského roku, zejména prostřednictvím vzdělávání o otázkách rozvoje, výměny informací a sdílení zkušeností a osvědčených postupů mezi celostátními, regionálními, místními správami a jinými organizacemi, a
d)
provádění studií a průzkumů a šíření jejich výsledků.
2. Komise může označit další opatření jako přínosná pro cíle evropského roku a umožnit, aby odkazy na evropský rok a jeho motto mohly být použity k propagaci těchto opatření za podmínky, že budou přispívat k dosažení těchto cílů.
Článek 4
Koordinace s členskými státy
1. Komise vyzve členské státy, aby každý z nich jmenoval svého národního koordinátora pověřeného organizací účasti tohoto členského státu na evropském roce. Členské státy informují o takovém jmenování Komisi.
2. Národní koordinátoři v úzké spolupráci s Komisí konzultují a spolupracují s celou řadou příslušných zúčastněných stran, včetně občanské společnosti a soukromého sektoru, vnitrostátních parlamentů, sociálních partnerů a případně vnitrostátních agentur, a to na federální nebo nižší správní úrovni, včetně regionálních a místních orgánů, případně s příslušnými přidruženými zámořskými zeměmi a územími, nebo s kontaktními místy pro příslušné programy Unie.
3. Komise vyzve členské státy, aby jí do 1. září 2014 předložily svůj pracovní program, v němž budou uvedeny podrobnosti o vnitrostátních činnostech plánovaných na evropský rok v souladu s cíli evropského roku a s podrobnostmi o opatřeních uvedenými v příloze.
4. Před schválením pracovních programů Komise ověří, jak je stanoveno v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (7), že navrhovaná opatření jsou v souladu s cíli evropského roku.
Článek 5
Účast
Činností v rámci evropského roku, které mají být financovány z rozpočtu Unie, se mohou účastnit členské státy a kandidátské země, na něž se vztahuje předvstupní strategie, v souladu se všeobecnými zásadami a podmínkami pro účast těchto zemí na programech Unie, jež jsou stanoveny v příslušných rámcových dohodách a v rozhodnutích Rady přidružení.
Článek 6
Koordinace na úrovni Unie a provádění
1. Komise provádí toto rozhodnutí na úrovni Unie, zejména prostřednictvím přijetí nezbytných rozhodnutí o financování v souladu s nařízeními zřizujícími nástroje pro financování vnější činnosti, která se týkají dotčených akcí, tedy nástroj pro rozvojovou spolupráci, evropský nástroj pro demokracii a lidská práva ve světě zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 235/2014 (8), evropský nástroj sousedství, nástroj přispívající ke stabilitě a míru zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 230/2014 (9), nástroj předvstupní pomoci zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 231/2014 (10) a nástroj partnerství pro spolupráci se třetími zeměmi zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 234/2014 (11) (dále jen „nástroje pro financování vnější činnosti“).
2. Komise spolu s Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ) úzce spolupracuje s Evropským parlamentem, Radou a členskými státy, Evropským hospodářským a sociálním výborem, Výborem regionů a s orgány a sdruženími působícími na úrovni Unie v oblasti problematiky rozvoje.
3. Komise uspořádá zasedání národních koordinátorů s cílem koordinovat provádění evropského roku a vyměňovat informace o jeho provádění na úrovni Unie a členských států. Komise může pozvat zástupce občanské společnosti a regionálních a místních orgánů a členy Evropského parlamentu, aby se těchto zasedání účastnili jako pozorovatelé.
4. Komise uspořádá zasedání všech příslušných zúčastněných stran zapojených do rozvojové spolupráce Unie, které jí budou nápomocny při provádění evropského roku na úrovni Unie. Na tato zasedání jsou zváni národní koordinátoři.
5. Komise zajistí, aby se téma evropského roku stalo prioritou sdělovacích činností jejích zastoupení v členských státech a delegací EU v partnerských zemích. Pokud jde o jejich účast na činnostech souvisejících s evropským rokem, a to bez ohledu na to, zda probíhají v Unii, nebo ve třetích zemích, je podpora rozvojovým partnerům ve třetích zemích poskytována prostřednictvím delegací EU a zámořské země a území jsou podporovány příslušnou institucionální cestou.
6. ESVČ a delegace EU učiní z evropského roku nedílnou součást své současné informační a sdělovací činnosti.
Článek 7
Soudržnost a doplňkovost
V souladu s nařízeními zřizujícími nástroje pro financování vnější činnosti, která se týkají dotčených akcí, Komise zajistí, aby opatření stanovená v tomto rozhodnutí byla v souladu s ostatními unijními, celostátními a regionálními opatřeními, která přispívají k dosažení cílů evropského roku, a aby v plné míře doplňovala stávající unijní, celostátní a regionální opatření.
Článek 8
Zvláštní ustanovení o finanční a nefinanční podpoře
1. Celounijní opatření uvedená v části A přílohy vedou k zadávání veřejných zakázek nebo udělování grantů financovaných Unií v souladu s hlavou V a VI nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
2. Celounijní opatření uvedená v části B přílohy mohou být spolufinancována Unií.
3. Komise může postupem uvedeným v části C přílohy poskytnout spolufinancování každému národnímu koordinátorovi.
4. Je-li to vhodné, mohou být stávající programy, které přispívají k podpoře rozvoje, použity k podpoře evropského roku, a to aniž jsou dotčeny jejich cíle a rozpočty. Ve vnitrostátních pracovních programech lze rovněž zohlednit mimořádné úsilí členských států při řízení akcí a činnosti v oblasti mezinárodního rozvoje.
5. Komise může poskytnout nefinanční podporu činnostem prováděným veřejnými a soukromými organizacemi, které jsou v souladu s čl. 3 odst. 2.
6. Aby byla opatření způsobilá pro financování podle tohoto rozhodnutí, musejí účinně využívat veřejné zdroje, musejí přinášet přidanou hodnotu a musejí být orientována na výsledky.
Článek 9
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby byly při provádění akcí financovaných podle tohoto rozhodnutí finanční zájmy Unie chráněny preventivními opatřeními proti podvodům, korupci a jinému protiprávnímu jednání, účinnými kontrolami a inspekcemi, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími správními a finančními sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět audit na základě kontroly veškerých dokladů a kontrol a inspekcí na místě u všech příjemců grantů, zhotovitelů, dodavatelů, poskytovatelů a subdodavatelů, kteří obdrželi finanční prostředky Unie na základě tohoto rozhodnutí.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) je oprávněn provádět vyšetřování včetně kontrol a inspekcí na místě v souladu s ustanoveními a postupy stanovenými v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (12) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (13) s cílem zjistit, zda nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie, pokud jde o grantovou dohodu, rozhodnutí o grantu nebo smlouvu, které jsou financovány podle tohoto rozhodnutí.
Článek 10
Podávání zpráv a hodnocení
Do 31. prosince 2016 předloží Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů zprávu o provádění, výsledcích a celkovém hodnocení opatření stanovených v tomto rozhodnutí, aby bylo možné zvážit vhodné návazné kroky.
Článek 11
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ve Štrasburku dne 16. dubna 2014.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT nr 472/2014/EU
av den 16 april 2014
om Europaåret för utvecklingssamarbete (2015)
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 209 och 210.2,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande den 10 december 2013 (1),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och
av följande skäl:
(1)
Det främsta målet för politiken i fråga om utvecklingssamarbete är att minska och på lång sikt utrota fattigdomen i enlighet med artikel 21 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) och artikel 208 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Kampen mot den globala fattigdomen bidrar också till att bygga upp en stabilare, fredligare, mer välmående och mer jämlik värld som återspeglar de rikare och fattigare ländernas beroende av varandra.
(2)
Såsom angavs i Europaparlamentets resolution av den 23 oktober 2012 med titeln En agenda för förändring: framtiden för EU:s utvecklingspolitik, består utvecklingssamarbete även i att främja mänsklig utveckling och tillgodose människors behov i alla avseenden, inbegripet kulturella aspekter.
(3)
Unionen har tillhandahållit stöd till utvecklingssamarbete sedan 1957 och är nu den största givaren av offentligt utvecklingsbistånd i världen.
(4)
Lissabonfördraget har gett utvecklingspolitiken en fast förankring inom ramen för unionens yttre åtgärder till stöd för unionens intresse av välstånd och stabilitet i hela världen. Utvecklingspolitiken bidrar också till att tackla andra globala utmaningar och till Europa 2020-strategin, som anges i kommissionens meddelande av den 3 mars 2010 med titeln Europa 2020 - En strategi för smart och hållbar tillväxt för alla.
(5)
Unionen har varit ledande i utformningen och genomförandet av begreppet konsekvens i utvecklingspolitiken, som syftar till att stärka synergieffekterna mellan unionens politik på andra områden och utvecklingsmålen, så att unionens politik stöder utvecklingsbehoven i utvecklingsländer eller åtminstone inte strider mot målet att utrota fattigdomen.
(6)
År 2000 åtog sig världssamfundet att vidta konkreta åtgärder senast 2015 för att bekämpa fattigdomen, genom antagandet av millennieutvecklingsmålen, vilka godkändes av unionen och medlemsstaterna.
(7)
I den gemensamma förklaringen från rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, Europaparlamentet och kommissionen om Europeiska unionens utvecklingspolitik: Det europeiska samförståndet (3), som fortfarande är den mest heltäckande grunden för unionens utvecklingssamarbete, uppmanas unionen att hjälpa till att stärka de nya medlemsstaternas roll som nya givare.
(8)
Världen har genomgått stora förändringar under de senaste åren, inklusive betydande förskjutningar av den globala ekonomiska och politiska balansen. Nya aktörer, inbegripet privata och andra icke-statliga aktörer, har gjort sitt inträde på den globala arenan. Industri- och tillväxtländer svarar för den största delen av den globala bruttonationalprodukten, men tillväxtländerna har nu blivit den viktigaste drivkraften bakom den globala tillväxten och har redan en betydande inverkan på världsekonomin.
(9)
Fortsatt stöd för utvecklingssamarbete är av avgörande betydelse i en snabbt föränderlig värld. Omkring 1,3 miljarder människor lever fortfarande i extrem inkomstfattigdom och mångfalt fler får fortfarande inte humanitära utvecklingsbehov tillgodosedda. Ojämlikheten inom länder har ökat i de flesta delar av världen. Naturmiljön utsätts för allt mer stress, och utvecklingsländerna drabbas särskilt hårt av effekterna av klimatförändringen. Dessa utmaningar är universella och kopplade till varandra och måste tas upp i alla länder i samverkan.
(10)
Diskussionerna om ramverket efter 2015 har inletts: på grundval av kommissionens meddelande av den 13 oktober 2011 med titeln Att göra EU:s utvecklingspolitik mer effektiv: en agenda för förändring och rådets slutsatser av den 14 maj 2012 beträffande agendan för förändring, vilka redan har lett till en genomgripande omställning av unionens utvecklingspolitik, har kommissionen lagt fram sina synpunkter i sitt meddelande av den 27 februari 2013 med titeln Ett anständigt liv för alla: Att avskaffa fattigdomen och ge världen en hållbar framtid och rådet har i sina slutsatser av den 25 juni 2013 antagit Den övergripande agendan för tiden efter 2015, i syfte att råda bot på bristerna i den nuvarande ramen för utvecklingssamarbetet och utarbeta en gemensam strategi för att sammanföra fattigdomsbekämpning och strategier för hållbar utveckling i ett övergripande internationellt ramverk.
(11)
År 2015 bör ha stort symbolvärde och stor effekt, eftersom det är det sista året för att uppnå de gemensamt överenskomna millennieutvecklingsmålen och det därmed innebär ett unikt tillfälle att se över de internationella åtagandena. År 2015 kommer också att vara det år då viktiga internationella beslut ska fattas om den utvecklingsram som ska ersätta millennieutvecklingsmålen under de närmaste årtiondena.
(12)
År 2015 är det år då det är lämpligt att lägga fram resultaten av unionens utvecklingspolitik efter genomförandet av principerna i kommissionens meddelande om en agenda för förändring.
(13)
År 2015 arrangeras även viktiga internationella evenemang i medlemsstaterna, såsom världsutställningen Feeding the Planet: Energy for Life i Milano, som kommer att utgöra ett speciellt tillfälle att diskutera global utvecklingspolitik och lämna omfattande information till allmänheten om hållbar utveckling och andra frågor i anknytning till detta.
(14)
I sin resolution om en agenda för förändring uppmanade Europaparlamentet kommissionen att göra 2015 till Europaåret för utvecklingssamarbete och uttryckte sin förhoppning om att detta skulle kunna höja profilen för utvecklingssamarbetet.
(15)
År 2015 bör därför ges benämningen Europaåret för utvecklingssamarbete (nedan kallat Europaåret) för att tillhandahålla ett tillfälle att öka allmänhetens medvetenhet om den gällande inriktningen för unionens utvecklingspolitik. Information behövs om hur en utåtriktad union kan bidra till att säkerställa global hållbarhet. Detta inbegriper att öka medvetenheten om det ömsesidiga beroendet på global nivå och att visa att utveckling är mer än bara bistånd.
(16)
Nyckeln till verkningsfulla åtgärder för utveckling från unionens sida är i hur hög grad åtgärderna har ett brett folkligt och politiskt stöd och utgör bevis för en effektiv användning av offentliga medel för att uppnå utvecklingsresultat. Europaåret bör därför fungera som en katalysator för att öka medvetenheten, inbegripet genom offentlig politisk debatt och utbildning om utvecklingsfrågor, intensifiera arbetet och utbyta bästa metoder mellan medlemsstater, lokala och regionala myndigheter, det civila samhället, den privata sektorn, arbetsmarknadens parter och internationella organ och organisationer som arbetar med utvecklingsfrågor. Det bör också bidra till att fokusera den politiska uppmärksamheten och mobilisera alla berörda parter för att föra fram och främja ytterligare åtgärder och initiativ på unionsnivå och medlemsstatsnivå, i samarbete med stödmottagarna för utvecklingsbistånd och deras företrädare.
(17)
Europaåret bör öka medvetenheten om alla former av könsdiskriminering mot kvinnor och flickor i många regioner, särskilt när det gäller tillgång till utbildning, arbete och hälso- och sjukvårdssystem samt tvångsäktenskap, sexuellt utnyttjande, könsstympning och annat missbruk.
(18)
Den särskilda Eurobarometerundersökningen 392 med titeln Solidarity that spans the globe: Europeans and development aid, som offentliggjordes i oktober 2012, visade att 85 % av unionens medborgare var positivt inställda till att hjälpa människor i partnerländerna. Såsom framgick av den rapporten anser mer än sex av tio medborgare, trots det rådande ekonomiska klimatet, att stödet till befolkningsgrupper i partnerländerna bör ökas. Samtidigt visade rapporten tydligt att kunskapen om unionens utvecklingssamarbete brister, vilket i sin tur visar att bättre kommunikation behövs.
(19)
Effektiv samordning mellan alla parter som bidrar på unionsnivå och nationell, regional och lokal nivå är en förutsättning för att Europaåret ska bli verkningsfullt. Lokala och regionala partner har i detta fall en särskild roll att spela när det gäller att främja unionens utvecklingspolitik.
(20)
Eftersom det socioekonomiska och kulturella sammanhanget och känsligheten skiljer sig åt mellan länder måste en del av verksamheten inom ramen för Europaåret decentraliseras till nationell nivå, i enlighet med artikel 58 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (4). Fastställandet av politiska prioriteringar på nationell nivå bör dock samordnas med kommissionen, för att säkerställa att prioriteringarna överensstämmer med de strategiska målen för Europaåret. En nära samordning mellan kommissionens och medlemsstaternas verksamhet är av yttersta vikt för att skapa synergier och se till att Europaåret blir en framgång.
(21)
Utöver medlemsstaterna bör deltagande i de aktiviteter som ska finansieras inom ramen för Europaåret vara öppet för de kandidatländer som omfattas av en föranslutningsstrategi, i enlighet med de allmänna principer och allmänna villkor för dessa länders deltagande i unionsprogram som fastställs i respektive ramavtal och beslut av associeringsrådet. Samordning med nationella åtgärder, särskilt med nationella program för utbildning och information om utvecklingsfrågor (Dear), bör uppmuntras. Det bör vara upp till varje medlemsstat att bestämma i vilken utsträckning och i vilken form den vill medverka i Europaåret.
(22)
Samstämmighet och komplementaritet med annan unionslagstiftning och andra unionsåtgärder bör säkerställas, särskilt med finansieringsinstrumentet för utvecklingssamarbete som upprättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 233/2014 (5), inbegripet Dear-programmet, Europeiska utvecklingsfonden, det europeiska grannskapsinstrumentet som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 232/2014 (6) och övriga unionsinstrument för finansiering av yttre åtgärder i de fall dessa är relevanta för utvecklingspolitiken.
(23)
Unionens ekonomiska intressen bör skyddas genom proportionella åtgärder under hela utgiftscykeln, inbegripet förebyggande, upptäckt och utredning av oriktigheter, krav på återbetalning av belopp som förlorats, betalats ut på felaktiga grunder eller använts felaktigt samt i tillämpliga fall administrativa och ekonomiska sanktioner i enlighet med förordning (EU, Euratom) nr 966/2012.
(24)
I syfte att optimera effektiviteten och ändamålsenligheten i de verksamheter som planeras för Europaåret är det viktigt att vissa förberedande åtgärder genomförs 2014.
(25)
Kommissionen har redan vidtagit flera olika åtgärder för att främja utvecklingspolitik och informera allmänheten om sitt utvecklingssamarbete. De befintliga åtgärderna bör utnyttjas i så stor utsträckning som möjligt för Europaåret.
(26)
Huvudansvaret för att öka allmänhetens medvetenhet om utvecklingsfrågor ligger hos medlemsstaterna. Åtgärder på unionsnivå kompletterar och understöder åtgärder som vidtas på nationell, regional och lokal nivå, i enlighet med det politiska uttalande med titeln Samarbete för kommunikation om Europa som Europaparlamentet, rådet och kommissionen undertecknade den 22 oktober 2008.
(27)
Eftersom målen för detta beslut inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna på grund av behovet av multilaterala partnerskap, gränsöverskridande informationsutbyte och unionsomfattande folkbildningskampanjer och spridning av god praxis utan snarare, på grund av den omfattning som Europaåret kommer att få, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i EU-fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen som anges i samma artikel går detta beslut inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte
2015 ska benämnas Europaåret för utvecklingssamarbete (nedan kallat Europaåret).
Mottot för Europaåret ska vara Vår värld, vår värdighet, vår framtid.
Artikel 2
Mål
Europaårets mål ska vara att
a)
informera unionsmedborgarna om unionens och medlemsstaternas utvecklingssamarbete och på så sätt belysa de resultat som unionen tillsammans med medlemsstaterna i egenskap av global aktör har uppnått och kommer att fortsätta att uppnå, i enlighet med de senaste diskussionerna om det övergripande ramverket för tiden efter 2015,
b)
främja unionsmedborgarnas och berörda parters direkta deltagande i, kritiska tänkande om och aktiva intresse för utvecklingssamarbete, vilket även omfattar utformningen och genomförandet av politiken,
c)
öka medvetenheten om fördelarna med unionens utvecklingssamarbete, inte bara för mottagarna av unionens utvecklingsbistånd utan även för unionsmedborgarna, och för att få till stånd en bredare förståelse för en konsekvent politik för utveckling, samt att bland medborgare i Europa och utvecklingsländerna sprida en känsla av gemensamt ansvar, solidaritet och möjligheter i en föränderlig värld där det ömsesidiga beroendet ökar allt mer.
Artikel 3
Åtgärder
1. De åtgärder som vidtas för att uppnå Europaårets mål ska omfatta följande åtgärder, som kan genomföras på unionsnivå eller nationell, regional eller lokal nivå i enlighet med vad som anges i bilagan, och i partnerländer, i enlighet med artikel 6.5:
a)
PR-kampanjer för att sprida de viktigaste budskapen som riktar sig till allmänheten eller till särskilda målgrupper, särskilt ungdomar och andra viktiga målgrupper, till exempel genom sociala medier.
b)
Anordnande av konferenser, evenemang och initiativ med alla berörda parter för att främja ett aktivt deltagande och debatt och för att öka medvetenheten på alla nivåer.
c)
Konkreta åtgärder i medlemsstaterna för att främja Europaårets mål, framför allt genom utbildning om utvecklingsfrågor, informationsutbyte och utbyte av erfarenheter och goda metoder mellan nationella, regionala och lokala myndigheter och andra organisationer.
d)
Genomförande av studier och undersökningar och spridning av deras resultat.
2. Kommissionen får identifiera andra åtgärder som är i linje med Europaårets mål och tillåta att hänvisningar till Europaåret och till mottot används vid marknadsföringen av dessa åtgärder, förutsatt att de bidrar till att uppnå de målen.
Artikel 4
Samordning med medlemsstaterna
1. Kommissionen ska anmoda medlemsstaterna att utse en nationell samordnare som ska ansvara för att organisera medlemsstatens medverkan i Europaåret. Medlemsstaterna ska informera kommissionen om en sådan utnämning.
2. De nationella samordnarna ska, i nära samordning med kommissionen, samråda och samarbeta med ett brett urval av berörda parter, bland annat det civila samhället och den privata sektorn, de nationella parlamenten, arbetsmarknadens parter och, i tillämpliga fall, de nationella programkontoren, förbundsstaten eller myndighetsnivåer under den nationella nivån, inbegripet de regionala och lokala myndigheterna och, i tillämpliga fall, associerade utomeuropeiska länder och territorier eller kontaktpunkterna för relevanta unionsprogram.
3. Kommissionen ska anmoda medlemsstaterna att senast den 1 september 2014 översända sina arbetsprogram, som i detalj ska ange de nationella verksamheter som planeras för Europaåret, i enlighet med Europaårets mål och den detaljerade beskrivningen av åtgärderna som anges i bilagan.
4. Innan den godkänner arbetsprogrammen ska kommissionen i enlighet med förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 och kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1268/2012 (7) kontrollera att de verksamheter som bedrivs överensstämmer med de Europaårets mål.
Artikel 5
Deltagande
Deltagande i Europaårets verksamhet som ska finansieras genom unionens budget ska vara öppet för medlemsstater och kandidatländer som omfattas av en strategi inför anslutningen, i enlighet med de allmänna principer och allmänna villkor för dessa länders deltagande i unionsprogram som fastställs i respektive ramavtal och associeringsrådens beslut.
Artikel 6
Samordning på unionsnivå och genomförande
1. Kommissionen ska genomföra detta beslut på unionsnivå, särskilt genom att anta nödvändiga finansieringsbeslut i enlighet med förordningarna om inrättande av de instrument för finansiering av yttre åtgärder som är relevanta för de berörda åtgärderna, nämligen instrumentet för utvecklingssamarbete, det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter, som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 235/2014 (8), det europeiska grannskapsinstrumentet, instrumentet som bidrar till stabilitet och fred, som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 230/2014 (9), instrumentet för stöd inför anslutningen, som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 231/2014 (10), och partnerskapsinstrumentet för samarbete med tredjeländer, som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 234/2014 (11) (nedan kallade instrumenten för finansiering av yttre åtgärder).
2. Kommissionen ska tillsammans med Europeiska utrikestjänsten (nedan kallad utrikestjänsten) samarbeta nära med Europaparlamentet, rådet och medlemsstaterna, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén, Regionkommittén och organ och sammanslutningar som arbetar med utvecklingsfrågor på unionsnivå.
3. Kommissionen ska sammankalla möten för de nationella samordnarna för att samordna genomförandet av Europaåret och utbyta information om genomförandet på unionsnivå och nationell nivå. Kommissionen får bjuda in företrädare för det civila samhället och regionala och lokala myndigheter samt Europaparlamentets ledamöter att delta i dessa möten i egenskap av observatörer.
4. Kommissionen ska sammankalla möten med alla relevanta berörda parter som är verksamma inom unionens utvecklingssamarbete för att bistå kommissionen i genomförandet av Europaåret på unionsnivå. De nationella samordnarna ska bjudas in till dessa möten.
5. Kommissionen ska prioritera Europaåret i kommunikationsverksamheten för sina representationer i medlemsstaterna och unionens delegationer i partnerländerna. För att kunna delta i verksamheter i samband med Europaåret, oberoende av om verksamheten äger rum i unionen eller i tredjeländer, ska utvecklingspartner i tredjeländer få stöd av unionens delegationer medan utomeuropeiska länder och territorier ska få stöd genom lämpliga institutionella kanaler.
6. Utrikestjänsten och unionens delegationer ska integrera Europaåret i sin fortgående informations- och kommunikationsverksamhet.
Artikel 7
Samstämmighet och komplementaritet
I enlighet med förordningarna om inrättande av de instrumenten för finansiering av yttre åtgärder som är relevanta för åtgärderna i fråga, ska kommissionen se till att de åtgärder som föreskrivs i detta beslut stämmer överens med andra unionsåtgärder och nationella och regionala åtgärder som bidrar till att uppnå målen för Europaåret, och till fullo kompletterar befintliga unionsåtgärder och nationella och regionala åtgärder.
Artikel 8
Särskilda bestämmelser om finansiellt och icke-finansiellt stöd
1. Åtgärder som är unionsomfattande och som avses i del A i bilagan ska ge upphov till ett upphandlingsförfarande eller tilldelning av bidrag som finansieras av unionen i enlighet med avdelningarna V och VI i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012.
2. Åtgärder som är unionsomfattande och som avses i del B i bilagan får samfinansieras av unionen.
3. Kommissionen får tilldela samfinansiering för varje nationell samordnare i enlighet med det förfarande som anges i del C i bilagan.
4. När så är lämpligt, och utan att det påverkar deras mål och budget, kan befintliga program som bidrar till att främja utveckling stödja Europaåret. Dessutom kan exceptionella insatser av medlemsstaterna vid hanteringen av arrangemang eller arbetsflöden som rör internationell utveckling även beaktas i nationella arbetsprogram.
5. Kommissionen får bevilja icke-finansiellt stöd för verksamheter som bedrivs av offentliga eller privata organisationer och som är förenliga med artikel 3.2.
6. För att åtgärder ska anses berättigade till finansiering inom ramen för detta beslut ska det krävas att de innebär en effektiv användning av offentliga medel, skapar mervärde och är resultatinriktade.
Artikel 9
Skydd av unionens ekonomiska intressen
1. När åtgärder som genomförs enligt detta beslut finansieras ska kommissionen vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att unionens ekonomiska intressen skyddas genom förebyggande åtgärder mot bedrägeri, korruption och annan olaglig verksamhet, genom verkningsfulla kontroller och inspektioner och, där oegentligheter uppdagats, med återkrävande av felaktigt utbetalda belopp och, när så är lämpligt, med effektiva, proportionella och avskräckande administrativa eller ekonomiska sanktioner.
2. Kommissionen eller dess företrädare och revisionsrätten ska ha befogenhet att utföra revision, på grundval av handlingar och kontroller och inspektioner på plats, hos alla stödmottagare, uppdragstagare och underleverantörer som erhållit unionsfinansiering inom ramen för det beslutet.
3. Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) får genomföra undersökningar, inklusive kontroller och inspektioner på plats, i enlighet med de bestämmelser och förfaranden som fastställs i rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 (12) och Europaparlamentet och rådets förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 (13), i syfte att fastställa huruvida det har förekommit bedrägeri, korruption eller annan olaglig verksamhet som påverkar unionens ekonomiska intressen i samband med ett avtal eller beslut om bidrag eller ett kontrakt som finansieras genom detta beslut.
Artikel 10
Rapportering och utvärdering
Senast den 31 december 2016 ska kommissionen lämna en rapport till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén om genomförandet, resultaten och den övergripande utvärderingen av de åtgärder som föreskrivs i detta beslut i syfte att överväga en ändamålsenlig uppföljning.
Artikel 11
Ikraftträdande
Detta beslut träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Utfärdat i Strasbourg den 16 april 2014.