PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1379/2014
ze dne 16. prosince 2014,
kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo na dovoz některých výrobků ze skleněných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky a kterým se mění prováděcí nařízení Rady (EU) č. 248/2011, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz některých výrobků z nekonečných skleněných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na jeho článek 15, a nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (2), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Platná opatření
(1)
Prováděcím nařízením Rady (EU) č. 248/2011 (3) uložila Rada konečné antidumpingové clo na dovoz některých výrobků z nekonečných skleněných vláken, v současnosti kódů KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 a ex 7019 31 00 a pocházející z Čínské lidové republiky.
2. Zahájení antisubvenčního řízení
(2)
Dne 12. prosince 2013 Evropská komise (dále jen „Komise“) zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie oznámení (dále jen „oznámení o zahájení antisubvenčního řízení“), kterým informovala o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu některých výrobků ze skleněných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“) do Evropské unie (4).
(3)
Řízení zahájila Komise na základě podnětu, který podalo dne 28. října 2013 sdružení European Glass Fibre Producers Association („APFE“) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby některých výrobků ze skleněných vláken v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování některých výrobků ze skleněných vláken a o tím způsobené podstatné újmě, což Komise považovala za dostačující pro zahájení řízení.
(4)
V souladu s čl. 10 odst. 7 nařízení (ES) č. 597/2009 (dále jen „základní antisubvenční nařízení“) Komise před zahájením řízení oznámila vládě ČLR, že obdržela podnět s náležitými podklady, podle nějž subvencovaný dovoz některých výrobků ze skleněných vláken pocházejících z ČLR způsobuje výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Komise vyzvala vládu ČLR ke konzultacím s cílem vyjasnit situaci ohledně obsahu podnětu a dosáhnout řešení na základě vzájemné dohody.
(5)
Vláda ČLR přijala nabídku ke konzultacím, jež pak následně proběhly dne 5. prosince 2013. Během konzultací nebylo možné dospět k řešení na základě vzájemné dohody. Komise však řádně přihlédla ke stanoviskům, jež čínská vláda předložila ohledně režimů uvedených v podnětu. V návaznosti na konzultace došlo dne 9. prosince 2013 písemné podání od vlády ČLR.
(6)
Vládě ČLR byly nabídnuty další konzultace o dalších režimech, jež byly zjištěny v průběhu šetření. Vláda ČLR však tuto nabídku nepřijala s konstatováním, že neobdržela dostatek informací o těchto režimech.
3. Souběžná žádost o částečný prozatímní přezkum platných antidumpingových opatření
(7)
Komise obdržela žádost o zahájení částečného prozatímního přezkumu platných antidumpingových opatření (5) omezeného na posouzení újmy podle čl. 11 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (dále jen „základní antidumpingové nařízení“). Žádost podalo dne 28. října 2013 také sdružení APFE jménem výrobců v Unii, kteří představují více než 25 % celkové výroby některých výrobků ze skleněných vláken v Unii.
(8)
Komise poté, co zjistila, že existují dostatečné důkazy pro zahájení částečného prozatímního přezkumu, dne 18. prosince 2013 oznámila zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (dále jen „oznámení o zahájení částečného prozatímního antidumpingového přezkumu“) (6) zahájení částečného prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 základního antidumpingového nařízení.
(9)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že co se týče jeho, stávající opatření uložená prováděcím nařízením Rady č. 248/2011 jsou od počátku neplatná a že současné přezkumné řízení týkající se stávajících opatření uložených uvedeným nařízením by tudíž mělo být ukončeno. Tvrdil, že stávající opatření jsou v rozporu s antidumpingovou dohodou WTO, jelikož danému vyvážejícímu výrobci bylo zamítnuto individuální zacházení ve smyslu ustanovení čl. 9 odst. 5 základního antidumpingového nařízení, tak jak tato ustanovení platila v době přijetí uvedeného nařízení. Na podporu svého tvrzení se odvolával na zprávu odvolacího orgánu WTO ze dne 28. července 2011 ve věci DS397 (7).
(10)
V návaznosti na zprávu odvolacího orgánu WTO ze dne 28. července 2011 ve věci DS397 byl pozměněn čl. 9 odst. 5 základního antidumpingového nařízení (8). Změna se uplatňuje na všechna řízení zahájená po jejím vstupu v platnost, tj. od 6. září 2012. Pokud jde o vyvážející výrobce, na které se vztahují opatření, jež byla v platnosti ještě před uvedeným datem, Komise zveřejnila dne 23. března 2012 oznámení (9), v němž vyzvala vyvážející výrobce v zemích s netržním hospodářstvím, aby požádali o přezkum, pokud se domnívají, že opatření, která se na ně vztahují, by měla být přezkoumána s ohledem na výše uvedenou zprávu odvolacího orgánu. V uvedeném oznámení bylo konkrétně zmíněno prováděcí nařízení (EU) č. 248/2011. Komise od daného vyvážejícího výrobce takovou žádost o přezkum neobdržela a tento vyvážející výrobce nepožádal ani o prozatímní přezkum ve smyslu čl. 11 odst. 3 základního nařízení.
(11)
O platnosti stávajících opatření tudíž není sporu, a toto tvrzení se proto zamítá.
4. Období šetření a posuzované období použitelné pro obě řízení
(12)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. října 2012 do 30. září 2013 (dále jen „období šetření“ nebo v tabulkách „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
(13)
Analýzy újmy provedené v rámci antisubvenčního šetření a částečného prozatímního antidumpingového přezkumu vycházejí ze stejné definice výrobního odvětví Unie, stejných reprezentativních výrobců v Unii a stejného období šetření a přinášejí stejné závěry, není-li uvedeno jinak. Tento přístup byl považován za vhodný pro zefektivnění analýzy újmy a dosažení odpovídajících zjištění v obou řízeních. Z tohoto důvodu byla stanoviska týkající se aspektů újmy předložená v jednom z těchto šetření zohledněna v obou šetřeních.
5. Strany dotčené řízeními
(14)
Komise v obou oznámeních o zahájení řízení vyzvala zúčastněné strany, aby ji za účelem účasti v obou řízeních kontaktovaly. Kromě toho Komise informovala o zahájení obou řízení žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce a orgány v ČLR, známé dovozce, dodavatele a uživatele, obchodníky a sdružení, o nichž bylo známo, že se jich to týká, a vyzvala je, aby se řízení zúčastnili.
(15)
Zúčastněné strany měly příležitost vyjádřit se k zahájení obou řízení a požádat o slyšení u Komise nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
6. Výběr vzorku
(16)
Komise v obou oznámeních o zahájení řízení uvedla, že by mohla omezit řízení na přiměřený počet vyvážejících výrobců v ČLR, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii, jichž se bude šetření týkat, a to prostřednictvím výběru vzorků v souladu s článkem 17 základního antidumpingového nařízení a článku 27 základního antisubvenčního nařízení.
6.1. Výběr vzorku výrobců v Unii použitelného pro obě řízení
(17)
V obou oznámeních o zahájení řízení Komise uvedla, že prozatímně vybrala vzorek výrobců v Unii. Komise vybrala vzorek na základě produkce v Unii a objemu prodeje obdobného výrobku na trhu Unie v období šetření a na základě zeměpisného rozložení. Tento vzorek sestával z výrobních závodů tří výrobců v Unii, kteří se nacházejí v Belgii, Francii a na Slovensku (10) a kteří představují přibližně 52 % celkové výroby v Unii a 49 % všeho prodeje na trhu Unie. Vzorek byl proto považován za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie. Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se k prozatímnímu vzorku vyjádřily.
(18)
V průběhu řízení vláda ČLR uvedla, že v původním antidumpingovém šetření byla bez zdůvodnění použita odlišná metodika pro výběr vzorku výrobců v Unii než v současných řízeních. Vláda ČLR uvedla, že i) Komise již vybrala vzorek před zahájením šetření, a tudíž už před zahájením šetření rozhodla, že vzorek je nutný, ii) v původním šetření musely všechny strany, která si přály být zahrnuty do vzorku, poskytnout Komisi informace do 15 dnů po zahájení šetření, zatímco v tomto případě se to od výrobců již zařazených do vzorku nevyžaduje, iii) strany, které si přály být zařazeny do vzorku, nebyly v obou oznámeních o zahájení řízení obeznámeny s tím, jaké informace musí poskytnout, aby byly zařazeny do vzorku, a že nebyly poskytnuty žádné informace, pokud jde o objem výroby a prodeje představovaný výrobci zařazenými do vzorku, iv) použité výběrové kritérium „tento vzorek představuje největší reprezentativní objem výrobců, kteří mohou být přiměřeně prošetřeni ve stanoveném čase“ není obsaženo v článku 17 základního antidumpingového nařízení a vzorek vybraný na tomto základě není v souladu s uvedeným ustanovením.
(19)
V obou oznámeních o zahájení řízení Komise vysvětlila, že s ohledem na velký počet výrobců v Unii a za účelem dokončení šetření ve stanovených lhůtách se uchýlila k výběru vzorku a současně byl navržen prozatímní vzorek. Byla použita stejná metoda jako v předchozím šetření tj. výběr vzorků. Použití prozatímního vzorku neznamenalo změnu metodiky, pouze umožnilo Komisi získat čas při plném respektování práv na obhajobu. Komise totiž dala příležitost ostatním výrobcům v Unii, kteří se domnívají, že existují důvody, proč by měli být zařazeni do vzorku, aby kontaktovali Komisi, nebo jiným zúčastněným stranám, aby předložily jakékoli další relevantní informace týkající se vzorku. V konečném vzorku by měly být zohledněny všechny případné obdržené připomínky. Protože k navrženému vzorku nedošly žádné připomínky, prozatímní vzorek byl potvrzen. Co se týče druhého tvrzení, výrobci, kteří byli předběžně vybráni do vzorku, vyplnili obvyklý formulář, který obsahoval informace nezbytné k tomu, aby Komise mohla vybrat prozatímní vzorek. Obvyklý formulář a odpovědi byly k dispozici ke kontrole ve spisu s informacemi nedůvěrného charakteru. Pokud jde o třetí tvrzení, strany, které chtěly být zařazeny, byly vyzvány, aby se Komisi přihlásily do 15 dnů ode dne zveřejnění oznámení o zahájení řízení, a měly možnost nahlédnout do spisu s informacemi nedůvěrného charakteru, kde se nacházely obvyklé formuláře. Obvyklé formuláře obsahovaly informace týkající se objemu výroby a prodeje. Čtvrtá výtka také není opodstatněná, protože čl. 17 odst. 1 základního antidumpingového nařízení jasně odkazuje na největší reprezentativní objem, který může být v době, která je k dispozici, přiměřeně přezkoumán.
(20)
Po poskytnutí konečných informací vláda ČLR zopakovala svá tvrzení týkající se údajné procedurální nedůslednosti při výběru vzorku výrobců v Unii před zahájením obou řízení a poukázala na to, že: i) zdůvodnění Komise o dodržení lhůt v řízení je neudržitelné, neboť v čl. 17 odst. 2 základního antidumpingového nařízení a v čl. 27 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení se jednoznačně předpokládá výběr vzorku po zahájení obou řízení a podle připomínek ve lhůtě tří týdnu po zahájení obou řízení, ii) prozatímní vzorek je diskriminační nebo neobjektivní a další výrobce v Unii prý odradil od toho, aby se přihlásili, a iii) Komise neposkytla dalším výrobcům v Unii na přihlášení tři týdny.
(21)
V čl. 17 odst. 2 základního antidumpingového nařízení a čl. 27 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení se uvádí, že „nejvhodnější je výběr vzorku po projednání s dotčenými stranami a s jejich souhlasem, pokud se tyto strany přihlásí ve lhůtě tří týdnů od zahájení šetření a poskytnou dostatek informací“. Pokud jde o první tvrzení, základní anitdumpingové nařízení ani základní antisubvenční nařízení nebrání Komisi, aby při zahájení řízení navrhla prozatímní vzorek a vyzvala strany, aby se k jeho složení vyjádřily. Vzhledem k tomu, že výrobci v Unii (nebo alespoň jejich velká část) podnět podporují a s ohledem na informace získané z obvyklých formulářů měla Komise k dispozici nezbytné informace týkající se výrobního odvětví Unie, aby mohla v počáteční fázi řízení vybrat prozatímní vzorek. S těmito poznatky byl výběr vzorku výrobců v Unii jiný než výběr vzorku vyvážejících výrobců. Pokud jde o druhé a třetí tvrzení, v oznámeních o zahájení řízení bylo uvedeno, že výrobci v Unii, kteří se domnívají, že existují důvody, proč by měli být zahrnuti do vzorku, musí kontaktovat Komisi do 15 dnů. Komise nechápe, jak tento postup porušuje základní nařízení nebo proč ho lze považovat za diskriminační, neobjektivní, natož demotivující.
(22)
Vláda ČLR tvrdila, že vzorek není reprezentativní, protože do něj nebyla zařazena žádná společnost s významnou výrobou pro vlastní spotřebu, a část domácího výrobního odvětví tudíž prostě nebyla hodnocena.
(23)
Toto tvrzení se zamítá, neboť výrobci v Unii zařazení do vzorku skutečně prodávali pro vlastní spotřebu. Vláda ČLR kromě toho neuvedla, který výrobce v Unii měl být do vzorku zařazen a který měl být vyřazen.
(24)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že vzorek výrobců v Unii není reprezentativní, neboť žádný výrobce v Unii zařazený do vzorku nevyráběl či neprodával rohože ze střiže.
(25)
Tři výrobci v Unii zařazení do vzorku opravdu nevyráběli rohože ze střiže, ale vyráběli rohože z nekonečných skleněných vláken a další hlavní typy výrobku. Subjekty zařazené do vzorku se tedy považovaly za reprezentativní také proto, že představovaly přibližně 52 % celkové výroby v Unii, 49 % veškerého prodeje na trhu Unie a byly vhodně zeměpisně rozptýleny. Na tomto závěru nic nemění to, že výrobci v Unii nevyráběli jednu z mnoha variant typů výrobku.
6.2. Výběr vzorku dovozců použitelného pro obě šetření
(26)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala Komise dovozce, kteří nebyli ve spojení, aby poskytli informace uvedené v obou oznámeních o zahájení řízení.
(27)
Vzhledem k tomu, že pouze dva dovozci, kteří nebyli ve spojení, odpověděli na formulář pro výběr vzorku, nebylo nutné provést výběr vzorku.
6.3. Výběr vzorku vyvážejících výrobců v ČLR použitelného pro obě šetření
(28)
Aby mohla rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala Komise všechny vyvážející výrobce v ČLR, aby poskytli informace uvedené v oznámeních o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala Stálé zastoupení ČLR při Evropské unii, aby určilo nebo kontaktovalo případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast v šetření.
(29)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo osm vyvážejících výrobců. V souladu s čl. 27 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení a čl. 17 odst. 1 základního antidumpingového nařízení vybrala Komise vzorek tří vyvážejících výrobců na základě největšího reprezentativního objemu vývozu, který mohl být v době, která byla k dispozici, přiměřeně přezkoumán. V souladu s čl. 27 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení a čl. 17 odst. 2 základního antidumpingového nařízení byli všichni známí dotčení vyvážející výrobci a orgány v dotčené zemi vyzváni, aby se vyjádřili k prozatímně vybranému vzorku. Nebyly vzneseny žádné připomínky. Komise proto rozhodla zachovat navrhovaný vzorek a všechny zúčastněné strany byly v tomto smyslu informovány o konečném výběru vzorku.
(30)
Vzorek vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců zahrnuje tyto podniky:
-
Chongqing Polycomp International Corporation („CPIC“),
-
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd („OCH“) a s ní spojené společnosti: Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd („NCH“) a Changzhou Tianma Group Co., Ltd („Tianma“). Tyto tři společnosti jsou označovány jako „Jiangsu Changhai Group“,
-
Jinko Solar Co. Ltd a s ní spojené společnosti: Jushi Group Chengdu Co., Ltd a Jushi Group Jiujiang Co., Ltd. Tyto tři společnosti jsou označovány jako Jushi Group.
(31)
Vzorek představoval 78 % celkového objemu vývozu na prodej z ČLR do Unie během období šetření, a to na základě odpovědí na formuláře pro výběr vzorku.
7. Odpovědi na dotazník a inspekce na místě
(32)
Komise rozeslala dotazníky vládě ČLR, všem čínským vyvážejícím výrobcům, kteří o to požádali, dále výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, uživatelům a oborovým sdružením, kteří se přihlásili během lhůty stanovené v obou oznámeních o zahájení řízení.
(33)
Odpovědi na dotazník došly od vlády, tří čínských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, tří výrobců v Unii zařazených do vzorku, 14 uživatelů a dvou dovozců, kteří nebyli ve spojení. Odpověď jednoho z uživatelů však byla nedostatečná a neumožnila Komisi provést užitečnou analýzu těchto údajů, přestože zaslala několik upomínek.
(34)
Kromě toho se sdružení „Glass Alliance Europe“ zastupující sklářský průmysl přihlásilo jménem svých členů jako zúčastněná strana a předložilo stanovisko.
(35)
Písemné informace došly také od několika sdružení uživatelů, jmenovitě od „Danish Wind Industry Association“, „Danish Plastics Federation“ a „Groupement de la Plasturgie Industrielle et des Composites (GPIC)“, jakož i od Siemens Wind Power AG.
(36)
Kromě tohoto předložila připomínky čínská obchodní komora pro dovoz a vývoz výrobků lehkého průmyslu a uměleckých řemesel („CCCLA“).
(37)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné ke stanovení subvencování, újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě podle článku 16 základního antidumpingového nařízení a článku 26 základního antisubvenčního nařízení byly provedeny v sídle vlády ČLR a v prostorách těchto společností:
Výrobci v Unii:
-
3B Fibreglass SPRL, Belgie,
-
Owens Corning Fibreglass France, Francie,
-
Johns Manville Slovakia a.s., Slovensko.
Vyvážející výrobci v ČLR:
-
Chongqing Polycomp International Corporation,
-
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd,
-
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd,
-
Changzhou Tianma Group Co., Ltd;
-
Jushi Group Co., Ltd,
-
Jushi Group Chengdu Co., Ltd,
-
Jushi Group Jiujiang Co., Ltd.
Obchodníci se sídlem v ČLR ve spojení s vyvážejícími výrobci:
-
China National Building Materials and Equipment Import and Export Corporation („CMBIE“),
-
China National Building Materials International Corporation („CNBMIC“).
Obchodníci se sídlem v Unii a ve spojení s vyvážejícími výrobci:
-
Jushi Italia Srl,
-
Jushi Spain SA,
-
Jushi France SAS.
Nezávislí dovozci:
-
Helm AG, Německo.
Uživatelé:
-
Basell Polyolefine, Německo,
-
DSM, Nizozemsko,
-
DuPont de Nemours, Belgie,
-
Exel Composites, Belgie,
-
Fiberline Composites, Dánsko,
-
Formax, Spojené království,
-
Polyone, Německo,
-
Vestas Wind Systems, Dánsko.
(38)
Vláda ČLR uvedla, stručně řečeno, že byla porušena její práva na obhajobu, pokud jde o přístup ke spisu, který je zúčastněným stranám přístupný ke kontrole, protože ve spisu s informacemi nedůvěrného charakteru bez „řádného důvodu“ chyběly informace nebo nebyly uvedeny v podobě dostatečně podrobných shrnutí, nebo ve výjimečných případech nebyly udány důvody pro neposkytnutí shrnutí bez důvěrných údajů.
(39)
Komise měla za to, že spis s informacemi nedůvěrného charakteru, který je zúčastněným stranám přístupný ke kontrole, obsahoval dostatečné informace k tomu, aby se zúčastněné strany mohly seznámit s údaji, které Komise použila ve své analýze, a toto tvrzení se proto pokládá za nepodložené. Vláda byla informována o důvodech, proč Komise měla za to, že uvedená tvrzení byla nepodložená.
(40)
Po poskytnutí konečných informací vláda ČLR a jeden vyvážející výrobce zopakovali, že ustanovení o důvěrnosti byla použita příliš široce, a požádali o poskytnutí informací o typech výrobku, které prodávali výrobci v Unii, a též o celkových množstvích podle kontrolních čísel výrobků (PCN).
(41)
Komise má za to, že k porušení práv na obhajobu nedošlo, protože všichni vyvážející výrobci obdrželi konkrétní informace o výrobcích podle kontrolních čísel výrobků (PCN) vyráběných výrobci v Unii zařazenými do vzorku, u nichž docházelo k soutěži s ČLR. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(42)
Výrobek, jehož se týkají obě řízení, je stejný jako výrobek definovaný v prováděcím nařízení Rady (EU) č. 248/2011 a popsaný v obou oznámeních o zahájení řízení, a to střiž ze skleněných vláken o délce nejvýše 50 mm; pramence skleněných vláken, s výjimkou pramenců skleněných vláken, které jsou impregnovány a povrstveny a mají ztrátu žíháním více než 3 % (jak je stanoveno v normě ISO 1887), a rohože vyrobené z nekonečných skleněných vláken, s výjimkou rohoží ze skleněné vlny (dále jen „dotčený výrobek“ nebo „výrobky ze skleněných vláken“), v současnosti kódů KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 a 7019 31 00 (tento kód nahradil dne 1.1.2014 kód 7019 31 10) a pocházející z Čínské lidové republiky.
(43)
Dotčený výrobek je surovinou nejčastěji využívanou k vyztužení termoplastických a termosetových pryskyřic v průmyslu kompozitních materiálů. Výsledné kompozitní materiály (plasty vyztužené nekonečnými skleněnými vlákny) jsou využívány v celé řadě odvětví: v automobilovém průmyslu, v elektrickém a elektronickém průmyslu, při výrobě listů větrných elektráren, ve stavebnictví, při výrobě nádrží a trubek, při výrobě spotřebního zboží, v kosmickém výzkumu, ve zbrojním průmyslu atd.
(44)
Toto řízení se týká tří základních typů výrobků ze skleněných vláken - totiž střiže (chopped strands) (11), pramenců (rovings) (12) a rohoží (mats) (13) (s výjimkou rohoží ze skleněné vlny). Šetření prokázalo, že navzdory odlišnému vzhledu a možným rozdílům v konečném využití jednotlivých typů mají všechny tyto různé typy dotčeného výrobku stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a používají se v podstatě ke stejným účelům.
2. Žádosti o vyloučení výrobku
2.1. Kód KN 7019 31 90
(45)
Po zveřejnění obou oznámení o zahájení řízení CCCLA vznesla připomínku, že obě oznámení o zahájení řízení odkazovala na kód KN 7019 31 10, zatímco žadatel odkazoval na kód KN 7019 31 00, který už neexistuje. Uvedli, že výrobky dříve zařazené pod kód KN 7019 31 00 jsou nyní zařazené do dvou různých kódů KN: 7019 31 10 (rohože z nekonečných skleněných vláken) a 7019 31 90 (ostatní rohože ze skleněných vláken). Vzhledem k tomu, že současné šetření se týká některých výrobků z nekonečných skleněných vláken, CCCLA se domnívá, že výrobky zařazené pod kódem KN 7019 31 90, a sice „rohože ze skleněných vláken bez filamentů“, by měly být vyloučeny z definice dotčeného výrobku.
(46)
Toto tvrzení není relevantní, protože tento výrobek v první řadě není dotčeným výrobkem.
(47)
Žadatel odkázal na kód KN ex 7019 31 00 a výslovně uvedl, že rohože ze skleněné vlny (tj. jiné rohože nebo rohože ze skleněných vláken bez filamentů) jsou vyloučeny. Proto je před kódem KN uvedeno „ex“.
(48)
Obě oznámení o zahájení řízení byla zveřejněna v prosinci 2013 a uvádělo se v nich, že „v současnosti kódů KN […] 7019 31 10“. Vzhledem k tomu, že od 1. ledna 2012 jsou výrobky spadající pod kód KN 7019 31 00 rozděleny pod kódy KN 7019 31 10 a 7019 31 90, oznámení o zahájení řízení nezahrnuje „rohože ze skleněných vláken bez filamentů“, neboť se v něm uvádí „v současnosti kódů KN […] 7019 31 10“.
(49)
Stávající nařízení však uvádí „v současnosti kódů KN […] 7019 31 00“, neboť tyto dva kódy KN 7019 31 10 a 7019 31 90 byly od 1. ledna 2014 znovu sloučeny, protože kód KN 7019 31 90 zůstal prakticky prázdný (protože ostatní rohože ze skleněných vláken, a sice rohože ze skleněné vlny, byly spíše řazeny pod kód KN 7019 39 00).
(50)
Proto žádost o vynětí kódu KN 7019 31 90 není relevantní.
2.2. Strukturované pramence
(51)
Jeden uživatel požádal o vynětí strukturovaných pramenců (14) z definice výrobku na základě toho, že výrobci nekonečných skleněných vláken v Unii tyto výrobky nevyrábějí.
(52)
V Unii však byly nalezeny tři společnosti vyrábějící strukturované pramence s dostatečnou kapacitou dodávat je pro potřeby trhu. Šetření prokázalo, že navzdory možným rozdílům v konečném využití mají všechny různé typy dotčeného výrobku stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a používají se v podstatě ke stejným účelům. Žádost o vynětí strukturovaných pramenců z definice výrobku se proto zamítá.
(53)
Po poskytnutí konečných informací vláda ČLR vznesla námitku, že strukturované pramence by měly být vyloučeny, neboť i) pouze jeden výrobce v Unii dodává strukturované pramence na trh v omezeném množství, a proto dovoz takových výrobků nemůže způsobit výrobnímu odvětví Unie újmu, ii) strukturované pramence se liší od rovných pramenců, které jsou v příčném směru složeného pultruzovaného profilu pevnější a jinak se vyrábějí a iii) na rozdíl od toho, jak se postupovalo v původním antidumpingovém šetření v souvislosti s nitěmi, se Komise nyní domnívá, že omezená nahraditelnost není významným faktorem pro vyloučení strukturovaných pramenců z definice výrobku.
(54)
Pokud jde o první námitku, Komise opakuje, že v Unii je několik výrobců, kteří jsou schopni dodávat strukturované pramence pro potřeby trhu, ale jen jeden tento typ výrobku v současnosti prodává. Argument vlády ČLR, že v současnosti prodává daný výrobek pouze jeden výrobce v Unii, je spíše projevem újmy, neboť to znamená, že uživatelé se obrátili k jiným dodavatelům mimo Unii, zejména z ČLR.
(55)
Pokud jde o druhou námitku, výrobní proces strukturovaných pramenců je totožný s výrobním procesem „normálních“ pramenců, až na jeden úkon navíc, při němž se fouká vzduch do příze, což vyžaduje jen poměrně nepříliš nákladné technické zařízení, ale základní technické a fyzikální vlastnosti výrobku se tím nemění. Strukturovaný pramenec vypadá o něco huňatější než „normální“ pramenec.
(56)
Pokud jde o třetí námitku, Komise postupovala stejně jako v předchozím šetření, v němž byly strukturované pramence také součástí dotčeného výrobku a kdy byla žádost o jejich vyloučení zamítnuta. Argumenty, jež by vedly k jinému závěru, nebyly předloženy.
(57)
Žádost o vyloučení strukturovaných pramenců z definice výrobku se proto zamítá.
2.3. Výrobky, u nichž výrobní odvětví Unie nečelí konkurenci ČLR
(58)
Vláda ČLR požádala, aby výrobky, u nichž výrobní odvětví v Unii nečelí konkurenci ze strany čínského dovozu (jak je uvedeno v nedůvěrné verzi antisubvenčního podnětu), byly vyňaty z definice výrobku. Uvedené produkty byly střiže pro vlhké použití a rohože.
(59)
Střiže pro vlhké použití mají omezenou dobu použitelnosti a vyžadují vyšší náklady na dopravu v důsledku dodatečné hmotnosti obsahu vody. Se střižemi pro vlhké použití se nicméně obchoduje v celosvětovém měřítku. Šetření prokázalo, že navzdory odlišnému vzhledu a možným rozdílům v konečném využití mají všechny různé typy dotčeného výrobku stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a používají se v podstatě ke stejným účelům. Střiže pro vlhké použití a rohože, stejně jako ostatní typy dotčeného výrobku, se používají jako výztužný materiál. Kromě toho tvrzení vlády ČLR, že některé čínské výrobky z nekonečných skleněných vláken se zatím ve velkých množstvích na trhu Unie nevyskytují, nevylučuje změnu obchodního chování v budoucnosti, pokud jde o vývoz těchto konkrétních typů. Žádost o vynětí těchto výrobků z definice výrobku se proto zamítá.
(60)
Po poskytnutí konečných informací přišla vláda ČLR s tvrzením, že i) střiže pro vlhké použití vyrábí jenom jeden výrobce v Unii, a tudíž dovoz takových výrobků nemůže způsobovat výrobnímu odvětví Unie újmu, ii) pokud jde o výše zmíněné výrobky, výrobcům Unie není způsobována újma, neboť v nedůvěrném znění žádosti výrobní odvětví Unie tvrdilo, že z těchto výrobků dosahuje zisk kolem 8 % - 10 %, iii) střiže pro vlhké použití mají vyšší obsah vody, omezenou dobu skladovatelnosti a jinak se vyrábějí, a proto mají jiné fyzikální i chemické vlastnosti než normální střiže, a (iv) na rozdíl od toho, jak se postupovalo v předchozím šetření v souvislosti s nitěmi, se nyní Komise domnívá, že omezená nahraditelnost není významným faktorem pro vyloučení střiže pro vlhké použití a rohoží z definice výrobku.
(61)
První tvrzení se zamítá, jelikož střiže pro vlhké použití prodává několik výrobců v Unii, a výrobní odvětví Unie tudíž nelze vyloučit z újmy způsobované tímto typem výrobku.
(62)
Pokud jde o druhé tvrzení, to, že některé typy výrobku jsou v některých okamžicích ziskové, není dostatečným důvodem pro jejich vyloučení z definice výrobku. Střiže pro vlhké použití se kromě toho dovážejí do Unie v mnohem menším množství než jiné výrobky z nekonečných skleněných vláken. Ziskové rozpětí u tohoto jediného typu výrobku tedy není reprezentativní pro dotčený výrobek.
(63)
Pokud jde o třetí tvrzení, dotčený výrobek není definován odkazem na jeho obsah vody. Obsah vody ve střiži pro vlhké použití tudíž nezdůvodňuje její vynětí z definice výrobku. Proces výroby střiže pro vlhké použití je navíc stejný jako proces výroby střiže pro suché použití, až na fázi sušení.
(64)
Pokud jde o čtvrté tvrzení, Komise postupovala stejně jako v předchozím antidumpingovém šetření, v němž byla střiž pro vlhké použití také součástí dotčeného výrobku. Argumenty, jež by vedly k jinému závěru, nebyly předloženy.
(65)
Žádost o vynětí střiže pro vlhké použití z definice výrobku se proto zamítá.
3. Obdobný výrobek
(66)
Podobně jako v případě předchozích antidumpingových šetření bylo zjištěno, že dotčený výrobek a výrobky z nekonečných skleněných vláken vyráběné a prodávané na domácím trhu v ČLR, stejně jako výrobky z nekonečných skleněných vláken vyráběné a prodávané v Unii výrobním odvětvím Unie, mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a použití. Tyto výrobky jsou proto obdobné výrobky pro účely stávajících řízení ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního antidumpingového nařízení a čl. 2 písm. c) základního antisubvenčního nařízení.
C. SUBVENCE
1. Úvod
(67)
Ve 12. pětiletém plánu národního hospodářského a sociálního rozvoje ČLR je osvětlena strategická vize vlády ČLR, pokud jde o zlepšení a podporu klíčových průmyslových odvětví, mimo jiné také odvětví výroby skleněných vláken. V 9. kapitole 12. pětiletého plánu, která pojednává o transformaci a modernizaci zpracovatelského průmyslu, se uvádí:
„Zaměříme se na vývoj nových materiálů, jako je fotovoltaické sklo, ultratenké substrátové sklo, speciální skleněná vlákna a speciální keramika.“
(68)
V 3. části 9. kapitoly zmíněného plánu, která pojednává o technologické modernizaci podniků, se konkrétně uvádí, že vláda ČLR „bude pobízet podniky k tomu, aby lépe uměly vyvíjet nové výrobky, zvyšovat technologický obsah a přidanou hodnotu svých výrobků a rychleji aktualizovat a modernizovat své výrobky“.
(69)
Kromě toho kapitola 10 oddíl 1 uvedeného plánu stanoví následující:
„V odvětvích využívajících nové materiály je středem zájmu rozvoj nových funkčních materiálů, moderních konstrukčních materiálů, vysoce výkonných vláken a z nich vyráběných směsných materiálů a základních materiálů pro běžné účely“
.
(70)
Význam inovací a nových materiálů obecně je jasně vysvětlen jak v „12. pětiletém programu průmyslových technologických inovací“, tak v „Národním plánu dlouhodobého rozvoje vědy a technologie (2006-2020)“.
(71)
Ve Směrném indexu průmyslové restrukturalizace z roku 2011 (rozhodnutí č. 9) se kromě toho výslovně uvádí, že upřednostňovaná odvětví jsou „výroba skleněných vláken z E-skla tažením v pecích […], vývoj a výroba vysoce výkonných skleněných vláken a výrobků z nich“. Také „Směrný index odvětví vhodných pro zahraniční investice“ vyjmenovává odvětví, v nichž se upřednostňují zahraniční investice (15) a výslovně odkazuje na výrobu výrobků ze skleněných vláken a speciálních skleněných vláken.
(72)
Vláda ČLR uvedla, že tyto plány jsou pouze orientační a nezávazné. Ve 12. pětiletém plánu se však jednoznačně uvádí, že je právně závazný:
„Tento plán má po projednání a schválení Všečínským shromážděním lidových zástupců právní platnost.“
(73)
Po poskytnutí informací přišla vláda ČLR s tvrzením, že dotčeným výrobkem jsou pouze výrobky ze standardních skleněných vláken (E-sklo), nikoli technologicky vyspělejší a vysoce výkonné skleněné vlákno (skleněná vlákna pro zvláštní účely neboli S-sklo) Dotčený výrobek, jehož se týká toto šetření, tudíž nespadá pod upřednostňovaná odvětví, jelikož upřednostňovanými odvětvími jsou jen výroba speciálních skleněných vláken nebo vysoce výkonných vláken. Vláda ČLR se odvolává mezi jiným na 12. pětiletý plán, který se zmiňuje jen o „vysoce výkonných vláknech“ a „speciálních skleněných vláknech“.
(74)
Zaprvé, dotčeným výrobkem jsou některé výrobky z nekonečných skleněných vláken. Definice výrobku nerozlišuje, zda se jedná o výrobky za standardních skleněných vláken (dále jen E-sklo) nebo ze speciálních skleněných vláken (S-sklo). Zadruhé, žádná zúčastněná strana nepředložila žádost o vynětí některého výrobku s tím, že definice výrobku by neměla zahrnovat speciální skleněná vlákna. Zatřetí, vláda ČLR nezpochybnila, že upřednostňuje vývoj „speciálních skleněných vláken“. Vždyť i výrobky ze standardních skleněných vláken jsou uvedeny coby odvětví s upřednostňovanými zahraničními investicemi (viz 71. bod odůvodnění).
(75)
V každém případě, i kdyby se akceptovalo, že vláda ČLR upřednostňuje pouze vývoj vysoce výkonných skleněných vláken (např. S-sklo), ze šetření nevyplynul žádný rozdíl mezi odvětvím standardních skleněných vláken na jedné straně a odvětvím speciálních skleněných vláken na straně druhé. Naopak, všechny výrobky ze skleněných vláken, ať již z E-skla nebo s vysoce výkonných skleněných vláken, jako je S-sklo, vyrábí stejné odvětví skleněných vláken. Komise v tomto ohledu zejména zjistila, že všichni čínští vyvážející výrobci zařazení do vzorku používají ve výrobním procesu jak standardní skleněná vlákna (E-sklo), tak vysoce výkonná skleněná vlákna (např. S-sklo), a neexistuje mechanismus, jak omezit poskytovanou podporu buď v podobě preferenčních úvěrů nebo poskytnutí práv k užívání pozemků jen na jeden segment výroby. Z toho vyplývá, že výslovné upřednostňování vývoje výrobků z vysoce výkonných skleněných vláken nemůže ani právně ani fakticky vyloučit základní odvětví skleněných vláken z celkové strategické politiky orientované na pobízení podniků k vývoji nových výrobků, zvyšování technologického obsahu a přidané hodnoty jejich výrobků a rychlejší aktualizaci a modernizaci jejich výrobků.
(76)
Z výše uvedeného vyplývá, že tvrzení, že dotčený výrobek není součástí upřednostňovaného odvětví, není podložené, a proto se zamítá.
(77)
V „Rozhodnutí Státní rady č. 40 o vyhlášení a provedení ‚Dočasných pravidel o podpoře průmyslové restrukturalizace‘“ (které se společně s „Dočasnými pravidly o podpoře průmyslové restrukturalizace“ označuje jako „rozhodnutí č. 40“) se navíc uvádí, že vláda ČLR bude aktivně podporovat rozvoj různých průmyslových odvětví (16).
(78)
I když rozhodnutí č. 40 výslovně neodkazuje na odvětví nekonečných skleněných vláken ani obecněji na odvětví využívající nové materiály, přesto vyzývá všechny finanční instituce, aby poskytovaly úvěry pouze upřednostňovaným projektům a předpokládá provádění „dalších preferenčních politik v případě upřednostňovaných projektů“ (17). Lze proto dojít k závěru, že rozhodnutí č. 40 se týká odvětví nekonečných skleněných vláken.
(79)
Vláda ČLR uvedla, že rozhodnutí č. 40 znamená pouze, že upřednostňovaná odvětví by měla obdržet úvěrovou podporu „podle úvěrových zásad“, ale z toho nelze dovodit, že tato podpora by měla být přednostní.
(80)
Šetření prokázalo, že společnosti zařazené do vzorku těžily z preferenční úvěrové politiky. Ve skutečnosti některé ztrátové podniky i nadále dostávaly úvěry za preferenčních podmínek. Komise proto odmítá tvrzení vlády ČLR, že poskytování úvěrů odvětví nekonečných skleněných vláken probíhalo „podle úvěrových zásad“. Rozhodující je, že podle rozhodnutí č. 40 budou všechny finanční instituce poskytovat úvěry upřednostňovaným odvětvím, mezi které patří odvětví nekonečných skleněných vláken, a že tato podpora je de facto poskytována za preferenčních podmínek.
(81)
A navíc v Národním plánu střednědobého a dlouhodobého rozvoje v oblasti vědy a technologie (2006-2020) se čínská vláda zavazuje, že „na prvním místě bude politicky zaměřené financování“, že „vybídne finanční instituce, aby poskytovaly preferenční úvěrovou pomoc hlavním národním projektům v oblasti vědecké a technologické industrializace“, že „vybídne finanční instituce, aby zlepšily a posílily finanční služby poskytované podnikům působícím v oblasti špičkových technologií“ a „zavede preferenční daňovou politiku v zájmu rozvoje podniků působících v oblasti špičkových technologií“.
(82)
Výroba nekonečného skleněného vlákna spadá pod popis technologicky vyspělého podniku, jak dokazuje řada výrobců se statusem podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií v ČLR. Šetření skutečně odhalilo, že některé společnosti zařazené do vzorku získaly osvědčení podniku využívajícího nové a špičkové technologie, a mohou tedy využít preferenční zacházení uvedené ve výše zmíněném „Národním plánu střednědobého a dlouhodobého rozvoje vědy a technologie (2006-2020)“.
2. Nedostatečná spolupráce a využití dostupných údajů
2.1. Použití ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení na jednoho vyvážejícího výrobce
(83)
Během inspekce na místě v jedné společnosti v ČLR se zjistilo, že společnost vyměnila auditovanou účetní závěrku, kterou původně předložila Komisi ve své odpovědi na antisubvenční dotazník. Společnost tyto informace nezveřejnila dobrovolně a existence jiné auditované účetní závěrky byla odhalena, až když byla společnost požádána, aby poskytla originál účetní závěrky. Kromě toho byla nová závěrka k dispozici pouze v čínštině. Jelikož šíření dvou auditovaných účetních závěrek je v rozporu s mezinárodními normami pro audit (č. 560: o „následných událostech“), inspekční tým zdůraznil, že se jedná o závažný problém, neboť vyvolává pochybnosti ohledně důvěryhodnosti předložených účetních závěrek. Společnost vysvětlila, že auditovaná účetní závěrka, kterou původně předložila v odpovědi na dotazník, obsahovala chyby, a proto byla nahrazena novou verzí od téže auditorské společnosti, zpětně datovanou a znovu vydanou pod stejným pořadovým číslem jako původní účetní závěrka, která byla zničena.
(84)
Po inspekci na místě, když byl k dispozici překlad „druhé“ účetní závěrky, zaslala Komise společnosti dopis, v němž uvedla konkrétní a podrobné důvody, proč má za to, že některé údaje uvedené v dotazníku nelze považovat za ověřené. Společnost byla informována, že Komise může založit svá zjištění na dostupných údajích v souladu s čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení, a byla jí poskytnuta možnost vyjádřit své stanovisko.
(85)
Společnost předložila své připomínky písemně i během slyšení u úředníka pro slyšení. Ve své odpovědi naznačila existenci další (třetí) auditované účetní závěrky (ve formátu, který se používá pro kotované společnosti). Třebaže se nezdálo, že rozdíly mezi „druhou“ a „třetí“ závěrkou jsou podstatné, třetí závěrka byla mnohem podrobnější a obsažnější. Byla již vydána a ač ji společnost měla k dispozici během inspekce na místě (18), nebyla existence této účetní závěrky prozrazena Komisi včas ještě během inspekce. Na rozdíl od jiných účetních závěrek, v této „třetí“ verzi byly výslovně a podrobně uvedeny všechny subvence (včetně jejich právního základu), které společnost obdržela v průběhu období šetření. Prozkoumání této účetní závěrky při inspekci na místě by tudíž bylo velmi užitečné za účelem ověření všech předložených informací týkajících se jednotlivých právních režimů subvencí, které společnost dostala.
(86)
Auditované účetní závěrky jsou základním dokumentem umožňujícím řádné ověření informací, které společnost poskytla Komisi, pokud jde mimo jiné o granty, úvěry, práva k užívání pozemků, odklady daní atd.
(87)
Jak je uvedeno výše, spolupráce společnosti nebyla vstřícná a představovala vážnou překážku pro řádné ověření informací předkládaných Komisi, která proto nemohla řádně ověřit obdržené informace týkající se mimo jiné výše subvencí, jež společnost dostala. V důsledku toho nemohla Komise dospět k přiměřeně správným zjištěním, zejména co se týče výše obdržených subvencí.
(88)
Má se za to, že společnost poskytla zavádějící informace a přiměřeně nespolupracovala. Komise proto rozhodla, že použije ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení. Vzhledem k tomu, že tato společnost byla součástí skupiny, ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení bylo použitelné na celou skupinu.
(89)
Pro stanovení úrovně subvencování v případě skupiny však Komise použila skutečné údaje týkající se dvou společností ve skupině, které plně spolupracovaly v obou šetřeních a jejichž údaje o jejich úrovni subvencování byly považovány za spolehlivé. Pokud jde o společnost v rámci skupiny, která poskytla zavádějící informace, úroveň subvencování byla stanovena na základě dostupných údajů. Při stanovení úrovně subvencování u této právnické osoby použila Komise dostupné údaje, které byly na nejvyšší úrovni subvencí zjištěných u každého režimu subvencí pro právnické osoby z řad společností zařazených do vzorku nebo skupin společností uvedených v 30. bodě odůvodnění, které při šetření plně spolupracovaly.
(90)
Po poskytnutí informací přišel žadatel s tvrzením, že nebyla použita správná metodika výpočtu úrovně subvencování skupiny. Tvrdil, že subvenční rozpětí by mělo být mnohem vyšší, jelikož subvenční rozpětí skupiny je součtem nejvyšších subvenčních rozpětí zjištěných u každého režimu subvence pro každou spolupracující společnost.
(91)
Toto tvrzení vyvěrá z nepochopení. Metodika použitá pro výpočet úrovně subvencování je popsaná v 89. bodě odůvodnění a byla uplatněna jen na společnost (v rámci skupiny), která poskytla zavádějící informace, nikoli však na skupinu jako celek. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(92)
Společnost, která poskytla zavádějící informace, dotčený výrobek nevyvážela. Dotčený výrobek vyvážela jedna ze společností ve spojení v rámci dané skupiny. Tato společnost však plně spolupracovala v obou šetřeních a poskytla spolehlivé informace o vývozních cenách skupiny. Tyto poskytnuté informace byly proto použity pro konečná zjištění Komise v uvedeném řízení.
(93)
Po poskytnutí informací přišel vyvážející výrobce s tvrzením, že Komise pochybila, když použila ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
(94)
Především tvrdil, že v dopise zaslaném této společnosti, v němž Komise uvedla podrobné důvody pro použití ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení, nebylo nikde řečeno, že si nemohla ověřit informace o subvencích. Komise se proto o tuto argumentaci nemohla opřít ve svých konečných závěrech, protože daná společnost nedostala příležitost vyjádřit se k tomuto argumentu.
(95)
Toto tvrzení nelze přijmout. Ve zmíněném dopise Komise výslovně uvedla, že„nemůže konstatovat, že informace o úrovni subvencí, které obdržela (společnost), byly ověřeny“. Daná společnost byla každopádně plně informována o důvodech pro použití nejlepších dostupných údajů v dokumentu s konečnými informacemi a byla jí poskytnuta příležitost vyjádřit se, což také učinila.
(96)
Zadruhé, vyvážející výrobce tvrdil, že i kdyby Komise mohla použít ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního opatření, neměla by odkazovat na údaje o jiných společnostech jako na základ pro určení úrovně subvencování, ale měla by vycházet z auditované účetní závěrky dané společnosti, jelikož se přece jedná o „nejvhodnější“ a „nejuspokojivější“ informace o úrovni subvencování dané společnosti.
(97)
Jak je objasněno výše v 83. až 88. bodě odůvodnění, Komise má vážné pochybnosti o věrohodnosti předložených účetních závěrek, a proto se na ně nemohla spolehnout, když chtěla ověřit úroveň subvencování v různých právních režimech nebo subvenčních programech, jako jsou preferenční úvěry a práva k užívání pozemků za nižší než přiměřenou odměnu. Spolehlivé auditované účetní závěrky jsou totiž velmi zásadní pro ověření přesnosti a úplnosti informací poskytnutých jinou cestou. Komise se proto musela uchýlit k nejlepším dostupným údajům, když chtěla určit úroveň subvencování, což v tomto případě byly ověřené informace o příslušných subvenčních režimech od jiných spolupracujících společností. Tento argument se proto odmítá.
(98)
Společnost také tvrdila, že Komise chybně použila mezinárodní účetní standardy („IAS“) coby kritérium pro odmítnutí auditované účetní závěrky. Podle společnosti se mělo rozlišovat mezi úlohou účetní závěrky a významem IAS při posuzování zacházení jako v tržním hospodářství na jedné straně v antidumpingovém řízení a v antisubvenčním řízení na straně druhé. Porušení IAS nemůže zakládat důvod pro použití ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
(99)
Komise poznamenává, že porušení mezinárodních účetních standardů, na které se přišlo během šetření, nebylo samo o sobě důvodem pro použití čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení. Důvodem byla skutečnost, že Komisi byly předloženy různé verze účetních závěrek, což zpochybňuje jejich věrohodnost, a vedlo to Komisi k závěru, že jiné informace o úrovni subvencování nelze ověřit. Tento argument se proto odmítá.
(100)
Tato společnost rovněž tvrdila, že metodika, kterou Komise použila pro výpočet subvenčního rozpětí a která spočívala v tom, že vzala nejvyšší sazbu vyrovnávacího cla z každého právního režimu zjištěnou u každé spolupracující právnické osoby (a ne u každé skupiny), je neodůvodněná. Společnost tvrdila, že tato metodika je chybná, neboť společnosti ve stejné skupině se mohou rozhodnout, že soustředí subvence do jednoho konkrétního subjektu ku prospěchu celé skupiny.
(101)
Jak je vysvětleno v 89. bodě odůvodnění, při výpočtu úrovně subvencování za celou skupinu použila Komise skutečné údaje dvou jiných společností v této skupině, jež spolupracovaly v obou šetřeních. Dostupné údaje byly použity jen na jednu právnickou osobu ve skupině, která poskytla zavádějící informace. Komise zjistila, že pro určení úrovně subvencování právnické osoby ve skupině je nejlepší vycházet při výpočtech ze stejné úrovně korporátní struktury a vzít za základ nejvyšší úroveň subvencování zjištěnou u kterékoli právnické osoby (případně v rámci skupiny), která patří mezi společnosti nebo skupiny společností zařazené do vzorku. Tento argument se proto odmítá.
2.2. Použití ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení na banky ve státním vlastnictví
(102)
Žádná státní banka v ČLR s Komisí nespolupracovala. Tyto banky byly vyzvány, aby vyplněním dotazníku poskytly informace nezbytné pro účely antisubvenčního šetření. Komise proto oznámila vládě ČLR, že pokud jde o údaje týkající se státních bank, zváží založit svá zjištění na dostupných údajích ve smyslu čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
(103)
V odpovědi na dopis Komise a v návaznosti na poskytnutí informací vznesla vláda ČLR námitku proti použití čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení, pokud jde o informace požadované od státních bank. Tvrdila, že velké množství informací poskytla v rámci tohoto šetření vláda ČLR. Komise nicméně zjistila, že uvedené informace nemohly zcela nahradit odpovědi státních bank na zvláštní dotazníky. Vláda ČLR nezpochybnila skutečnost, že státní banky neodpověděly na dotazník, ani to, že banky jsou ve vlastnictví státu. Své závěry týkající se bank ve státním vlastnictví proto musela Komise opřít o dostupné údaje.
3. Prošetřované režimy
(104)
Komise zaslala vládě ČLR dotazníky, mezi nimiž byly dotazníky určené státním bankám a vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku a v nichž se požadovaly informace o právních režimech, v jejichž rámci byly údajně poskytovány subvence odvětví nekonečných skleněných vláken. Byly prošetřeny následující právní režimy:
a)
Politika preferenčních úvěrů, záruk a pojištění pro odvětví nekonečných skleněných vláken:
-
Politika preferenčních úvěrů
-
Subvenční programy vývozních úvěrů
-
Vývozní záruky a pojištění pro nové materiály
-
Výhody plynoucí z přístupu k offshore holdingovým společnostem a ze splacení úvěrů vládou
b)
Grantové programy:
-
Subvence na rozvoj „známých značek“ a programu „China world top brands“
-
Granty centrální vlády
-
Granty vlád na nižších úrovních (provinčních)
-
Finanční prostředky na vnější expanzi průmyslu v provincii Guangdong
c)
Poskytnutí vládních zdrojů za cenu nižší než přiměřenou
-
Vládní dodávky elektrické energie
-
Vládní dodávky vody
-
Vládní dodávky surovin
-
Poskytnutí pozemku vládou za cenu nižší než přiměřenou
d)
Programy osvobození od daně z příjmů a jiných přímých daní a jejich snížení
-
Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ pro podniky se zahraničními investicemi
-
Snížení daně z příjmů pro proexportně zaměřené podniky se zahraničními investicemi
-
Úlevy na dani z příjmu pro podniky se zahraničními investicemi na základě zeměpisné polohy
-
Místní programy na osvobození od daně z příjmu a její snížení pro výrobní podniky se zahraničními investicemi
-
Snížení daně pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v Číně
-
Zápočty daně u výzkumných a vývojových činností podniků se zahraničními investicemi
-
Vrácení daně za reinvestici zisků v případě podniků se zahraničními investicemi orientovanými na vývoz
-
Preferenční daňové programy pro podniky se zahraničními investicemi, které jsou označovány jako podniky využívající nejnovější a špičkové technologie
-
Snížení daní pro podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií a zapojené v určených projektech
-
Preferenční politika, pokud jde o daně z příjmu pro podniky v severovýchodním regionu
-
Daňové programy v provincii Guangdong
-
Osvobození od daně z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky
-
Snížené sazby daně z příjmů právnických osob
e)
Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla:
-
Osvobození od DPH při využívání dovezeného zařízení
-
Odpočty DPH pro podniky se zahraničními investicemi na nákup zařízení vyrobeného v Číně
-
Osvobození od DPH a od cla na nákupy fixních aktiv v rámci programu na rozvoj zahraničního obchodu
4. Politika preferenčních úvěrů, jiné financování, záruky a pojištění
4.1. Preferenční úvěry
a) Úvod
(105)
Jak je vysvětleno v oddíle C.2.2, závěry týkající se státních bank byly učiněny na základě dostupných údajů v souladu s čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
b) Právní základ
(106)
Preferenční úvěry v ČLR upravují tyto právní předpisy: Zákon ČLR o komerčním bankovnictví z roku 2003 (dále jen „zákon o bankovnictví“), Obecná pravidla týkající se půjček vyhlášená Čínskou lidovou bankou dne 28. června 1996 a rozhodnutí Státní rady č. 40.
c) Závěry šetření
Existence subvence
(107)
Zatímco čínské orgány předložily pouze velmi omezené informace o podílnících resp. vlastnické struktuře bank v ČLR, šetřením na základě dostupných údajů se zjistilo, že pro čínský finanční trh je charakteristický významný vliv a kontrola vlády. Při analýze, zda jsou banky pověřeny vládními pravomocemi, zda jsou jim svěřeny či zda je vykonávají (jakožto veřejnoprávní subjekty), použila Komise všechny dostupné informace nejen o státním vlastnictví bank, ale také další parametry, jako je zastoupení vlády ve správní radě, vliv a dohled vlády na činnost bank, provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů a to, zda byly bankovní subjekty zřízeny právním předpisem.
(108)
Z dostupných informací lze vyvodit závěr, že banky v úplném státním vlastnictví mají správní radu s převahou vlády ČLR, drží největší podíl na trhu a jsou na čínském finančním trhu předními aktéry. Na státní banky se vztahují právní předpisy, které mimo jiné vyžadují, aby vykonávaly úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství, poskytovaly úvěrovou pomoc upřednostňovaným projektům (19) či upřednostňovaly rozvoj výrobních odvětví využívajících nové a špičkové technologie (20).
(109)
Další známkou účasti státu na čínském finančním trhu je úloha, kterou sehrává Čínská lidová banka při určování konkrétních limitů pro způsob stanovení úrokových sazeb a jejich kolísání. (21) Finanční instituce mají poskytovat úrokové sazby v určitém rozmezí, jež je odvozeno od referenční úrokové sazby Čínské lidové banky. V případě preferenčních úvěrů se úrokové sazby nesmějí pohybovat směrem nahoru. Limity úrokových sazeb společně se stropy pro sazby z vkladů vytvářejí situaci, kdy banky mají zaručený přístup k levnému kapitálu (vzhledem k nařízení o sazbách z vkladů) a jsou schopny půjčovat vybraným výrobním odvětvím za výhodné sazby podle vládní politiky, jež nařizuje bankám, aby konkrétním způsobem podporovaly některá upřednostňovaná nebo technologicky vyspělá průmyslová odvětví, jako je odvětví nekonečných skleněných vláken.
(110)
Komise žádala čínskou vládu o vysvětlení k definici a formulacím, jež jsou obsaženy v oběžníku č. 251, a k právnímu předpisu, který oběžníku č. 251 předcházel (Oběžník Čínské lidové banky o rozšíření rozmezí pro pohyb úrokových sazeb u úvěrů poskytovaných finančními institucemi - YinFa [2003] č. 250). Jak je však popsáno výše v oddíle C. 2.2, vláda ČLR tyto oběžníky neposkytla. Vláda ČLR však tvrdila, že oběžník č. 250 byl zrušen oběžníkem č. 251, že od července roku 2013 byly minimální úrokové sazby úvěrů zrušeny, a k zasahování státu do bankovního sektoru tudíž nedochází.
(111)
Ke zrušení minimálních úrokových sazeb úvěrů však došlo v průběhu období šetření. Čínská lidová banka tudíž po velkou část období šetření ovlivňovala stanovování úrokových sazeb státními bankami. Šetřením se navíc neprokázal žádný bezprostřední účinek tohoto zrušení na půjčky pro výrobce zařazené do vzorku. V každém případě spodní hranice pro úrokové sazby, která platila v průběhu období šetření, není jediným argumentem, proč Komise považuje státní banky za veřejnoprávní subjekty.
(112)
Závěry antisubvenčního šetření, jež se týkaly solárních panelů (22) a solárního skla (23), tj. že státní banky v ČLR jednají jako veřejnoprávní subjekty (viz 158. až 168. bod odůvodnění nařízení o solárních panelech a 73. bod odůvodnění nařízení o solárním skle), jsou dostupnými údaji také v tomto šetření, pokud jde o statut veřejnoprávního subjektu státních bank. Tyto skutečnosti lze shrnout takto:
-
stání banky mají největší tržní podíl a jsou předními aktéry na trhu v ČLR;
-
z dostupných údajů vyplývá, že státní banky podléhají vládnímu dozoru prostřednictvím vlastnictví a správní kontroly jejich obchodního chování, včetně mezí pro úrokové sazby, které mohou nabízet;
-
zákon o bankovnictví a ostatní právní předpisy vyžadují, aby banky půjčovaly v souladu s potřebami národního hospodářství, poskytovaly úvěrovou pomoc upřednostňovaným projektům a upřednostňovaly podniky působící v oblasti nových a špičkových technologií.
(113)
Na základě výše uvedeného se dospělo k závěru, že státní banky vykonávají funkce vlády z pověření vlády ČLR, zejména pak povinnou podporu některých hospodářských odvětví v souladu se státním plánem a politickými dokumenty. Silná majetková účast státu v státních bankách potvrzuje, že tyto banky jsou při výkonu svých veřejných funkcí kontrolovány vládou. Čínská vláda vykonává účinnou kontrolu nad státními bankami tím, že všudypřítomně zasahuje do finančního sektoru a naléhá na státní banky, aby se řídily vládními politikami. Státní banky jsou proto považovány za veřejnoprávní subjekty, neboť mají vládní moc, jsou jí pověřeny a uplatňují ji.
(114)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila tento závěr, přičemž uvedla, že Komise neuvedla důvody, proč považuje státní banky za veřejnoprávní subjekty. Komise s upokojením konstatuje, že skutečnosti uvedené v předchozích bodech zdůvodňují závěr, že státní banky jsou veřejnoprávními subjekty.
(115)
Zatímco valnou většinu úvěrů, které dostali vyvážející výrobci zařazení do vzorku, poskytly státní banky, šetřením bylo zjištěno, že malá část úvěrů je poskytována soukromými bankami. Komise proto zkoumala, zda vláda ČLR pověřuje soukromé banky v ČLR nebo jim přikazuje, aby výrobcům nekonečného skleněného vlákna poskytovaly preferenční úvěry ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního antisubvenčního nařízení.
(116)
Článek 34 zákona o bankovnictví stanoví, že soukromé banky jsou také povinny „vykonávat úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a sociálního rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky“ (24).
(117)
Šetřením bylo zjištěno, že úrokové sazby státních a soukromých bank pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku byly všeobecně na velmi podobné úrovni. Svědčí to o tom, že státní banky, které jsou v ČLR předními aktéry na bankovním trhu a trhu půjček, určují výši úrokových sazeb a soukromé banky pouze kopírují úrokové sazby stanovené státními bankami (veřejnoprávními subjekty).
(118)
Za těchto okolností se konstatuje, že soukromé banky nestanovují své sazby bez ohledu na zásahy státu a že úvěrovou strategii soukromých bank řídí vláda ČLR.
(119)
Po poskytnutí informací vznesla vláda ČLR námitku proti tomu, jak Komise interpretuje článek 34 zákona o bankovnictví, a uvedla, že „Komise vkládá do článku 34 význam, který tam evidentně nepatří“. Čínská vláda upozornila Komisi na jiné články zákona o bankovnictví, zejména na články 4, 5 a 7, které mají zajistit, aby byly úvěry poskytovány bez vměšování a po řádném úvěrovém hodnocení.
(120)
Komise uznává, že tyto články existují, ale má za to, že je třeba je chápat a vykládat s ohledem na článek 34. V tomto ohledu je třeba připomenout, že ani vláda ČLR ani banky či dotčené společnosti zařazené do vzorku nebyly s to prokázat, že úvěry byly poskytnuty bez vměšování nebo po řádném úvěrovém hodnocení. Šetřením bylo naopak zjištěno, že jeden vyvážející výrobce utrpěl ztráty, avšak podařilo se mu získat od bank úvěry za obvyklé úrokové sazby bez přirážky za riziko v souvislosti s jeho obtížnou finanční situací.
(121)
Komise proto činí závěr, že vláda pověřuje nebo řídí soukromé banky tak, aby poskytovaly preferenční úvěry podobné těm, které poskytují státní banky, a tudíž že existuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního antisubvenčního nařízení.
Specifičnost
(122)
Co se týče bank, které úvěrovaly spolupracující vyvážející výrobce, většina z nich je ve vlastnictví státu a v konečném důsledku jsou ovládané vládou ČLR. Jedná se především o největší komerční banky a banky spojené s vládní politikou v ČLR jako China Development Bank, EXIM Bank, Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank a Industrial and Commercial Bank of China.
(123)
Komise kromě toho konstatuje, že vláda ČLR nařizuje poskytovat preferenční úvěry omezenému počtu odvětví. V rozhodnutí č. 40 se například uvádí, že vláda ČLR aktivně podpoří rozvoj odvětví využívajících nové materiály, a odvětví nekonečných skleněných vláken je za takové považováno. Všechny finanční instituce také dostaly pokyn, aby poskytovaly úvěry pouze upřednostňovaným projektům, a do této kategorie patří projekty nekonečných skleněných vláken. Toto rozhodnutí rovněž slibuje provádění „dalších preferenčních politik vůči upřednostňovaným projektům“.
(124)
Vláda ČLR tvrdila, že Komise mylně argumentuje rozhodnutím č. 40, jelikož dotčený výrobek není klasifikován jako upřednostňované odvětví. I kdyby se akceptovalo, že toto odvětví je upřednostňované, vláda tvrdila, že odvolávání se na rozhodnutí č. 40 nelze rozšířit na odvětví, jež není vyjmenováno v rozhodnutí č. 9 („Směrný index průmyslové restrukturalizace z roku 2011“).
(125)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku patří jak do kategorie upřednostňovaných odvětví, jak je uvedeno v 67. až 76. bodě odůvodnění, tak do kategorie výrobních odvětví využívajících nové a špičkové technologie. Kromě toho v rozporu s tvrzením vlády jsou speciální skleněná vlákna a výrobky z nich, jakož i pece pro výrobu E-skla výslovně uvedené v rozhodnutí č. 9, kapitole XII, bodě 6 (25). Toto tvrzení je proto neodůvodněné.
Výhoda.
(126)
Výhoda spočívá v míře, v níž jsou vládní půjčky nebo půjčky od soukromých subjektů pověřených nebo řízených vládou poskytovány za podmínek výhodnějších, než jaké by mohli jejich příjemci skutečně získat na trhu.
Nutnost využívat referenční hodnoty
(127)
Komise se pokusila ověřit posouzení úvěrového rizika vypracované bankami, které v průběhu období šetření půjčily finanční prostředky vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku. Někteří vyvážející výrobci byli ve ztrátě. Podařilo se jim však získat úvěry od bank za referenční sazbu bez jakékoli přirážky za rizika spojená s jejich zhoršující se finanční situací. Komise má proto důvody se ptát, zda půjčky společnostem vyrábějícím nekonečná skleněná vlákna vycházely z řádného posouzení rizik a zda je stanovená úroková sazba výsledkem takového postupu.
(128)
Jak je vysvětleno výše, úvěry, jež čínské banky poskytují, jsou výrazem významných vládních zásahů v bankovním sektoru a jejich úrokové sazby neodrážejí sazby na fungujícím bankovním trhu; vhodná tržní referenční úroveň byla početně zjištěna pomocí níže popsané metody. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády využila Komise ke zjištění vhodné tržní referenční úrovně úrokových sazeb rovněž dostupné údaje.
(129)
Při výpočtu vhodné referenční úrovně pro úvěry v RMB se pokládá za přiměřené použít čínské úrokové sazby upravené tak, aby se v nich promítalo běžné tržní riziko. Aktuální finanční situace vývozců byla totiž zjišťována v podmínkách narušeného trhu bankovních úvěrů a čínské banky neposkytly spolehlivé údaje o tom, jak měří rizika a určují úvěrový rating. V takové situaci je proto pokládáno za nezbytné nevycházet jen z nominálních hodnot údajů o úvěruschopnosti čínských vývozců, ale uplatnit na ně přirážku, která odráží potenciální dopad narušeného čínského trhu na finanční situaci těchto vývozců.
(130)
Stejná situace platí pro půjčky v cizích měnách. Jako referenční úroveň byly použity podnikové dluhopisy s ratingem BB v příslušné měně vydané během období šetření.
(131)
Jak bylo uvedeno výše, vláda ČLR i spolupracující vyvážející vývozci byli požádáni o informace o úvěrové politice čínských bank a o tom, jak byly tyto úvěry vyvážejícím výrobcům poskytovány. Tyto informace však nebyly poskytnuty. Vzhledem k této nedostatečné spolupráci a ke všem dostupným údajům a v souladu s čl. 28 odst. 6 základního antisubvenčního nařízení se lze oprávněně domnívat, že všem podnikům v Číně by byla udělena pouze nejvyšší známka pro dluhopisy neinvestičního stupně (BB dle agentury Bloomberg) a na standardní úvěrovou sazbu Čínské lidové banky by byla uplatněna přiměřená prémie předpokládaná u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají.
(132)
Pro výpočet referenční úrokové sazby úvěrů pro společnosti zařazené do vzorku během období šetření byla vypočtena riziková přirážka s použitím rozdílu mezi úrokovou sazbou dluhopisů společností s ratingem BB a dluhopisů společností s ratingem AAA (což je úvěrový rating dluhopisů vydávaných v ČLR) podle evidence agentury Bloomber. Následně byla riziková přirážka připočtena ke zveřejněným úvěrovým sazbám Čínské lidové banky pro dluhopisy s ratingem BB se zohledněním doby trvání úvěrů.
(133)
Poté bylo vypočteno zvýhodnění pro vyvážející výrobce jako rozdíl mezi úrokem, který společnosti skutečně zaplatily během období šetření, a úrokem, jenž by byl zaplacen, kdyby se na úvěry použila referenční úroková sazba. Toto zvýhodnění bylo poté vyjádřeno jako procentuální podíl z celkového obratu každého spolupracujícího vyvážejícího výrobce.
(134)
Po poskytnutí informací vláda ČLR přišla s tvrzením, že Komise neměla při výpočtu zvýhodnění odkazovat na žádnou referenční hodnotu, jelikož úvěry prý byly poskytnuty za tržních podmínek, a proto nevzniklo žádné zvýhodnění.
(135)
Jak je vysvětleno v 127. až 130. bodě odůvodnění, trh bankovních půjček je v ČLR narušený, a Komise se tudíž domnívá, že použití referenční hodnoty je plně odůvodněné.
(136)
Vláda ČLR kromě toho tvrdila, že volbu této konkrétní referenční hodnoty Komise dostatečně nezdůvodnila.
(137)
Komise se domnívá, že při výpočtu vhodné referenční hodnoty pro úvěry je přiměřené použít čínské úrokové sazby upravené tak, aby se v nich promítalo běžné tržní riziko. Aktuální finanční situace vývozců byla totiž zjišťována v podmínkách narušeného trhu a čínské banky neposkytly spolehlivé údaje o tom, jak měří rizika a určují úvěrový rating. V takové situaci se proto pokládá za nezbytné uplatnit přirážku, která bude odrážet potenciální dopad narušených podmínek čínského trhu na finanční situaci těchto vývozců.
d) Závěr
(138)
Na základě závěrů šetření dospěla Komise k názoru, že odvětví nekonečných skleněných vláken v ČLR těžilo v průběhu období šetření z preferenčních úvěrů jak od státních bank, tak také od soukromých bank. Financování odvětví nekonečných skleněných vláken zakládá subvenci ve smyslu základního antisubvenčního nařízení, jelikož
a)
existuje finanční příspěvek vlády podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i);
b)
existuje pověření a řízení vládou podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) a
c)
tím je příjemci poskytnuta výhoda, jak vyžaduje čl. 3 odst. 2.
(139)
Vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhodě pro vyvážející výrobce a specifičnosti je tato subvence napadnutelná.
e) Výpočet výše subvence
(140)
Ustanovení čl. 6 písm. b) základního antisubvenčního nařízení stanoví, že výhoda u preferenčních půjček by se měla vypočítat jako rozdíl mezi částkou zaplacených úroků a částkou, která by byla zaplacena za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by podnik (příjemce půjčky) mohl získat na trhu. Jak již bylo uvedeno, vzhledem k neexistenci smysluplného posouzení rizik stanovila Komise pro srovnatelné obchodní půjčky tržní referenční hodnotu.
(141)
Výhoda byla vypočtena pro období šetření jako rozdíl mezi úroky skutečně zaplacenými v průběhu období šetření a úroky, které by byly zaplaceny při použití referenční hodnoty.
(142)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že Komise použila pro výpočet zvýhodnění nesprávnou úrokovou sazbu, kterou skutečně zaplatila daná společnost za jednu půjčku. Toto tvrzení bylo přijato a Komise výpočet opravila. Opravený výpočet však neměl žádný účinek na zjištěné subvenční rozpětí.
(143)
Subvenční rozpětí vypočtená pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku na základě této metodiky mají tuto podobu:
Preferenční úvěry
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Chongqing Polycomp International Corporation
6,3 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (26)
2,6 %
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
7,4 %
4.2. Další režimy preferenčních půjček
(144)
Během období šetření nedostali vyvážející výrobci zařazení do vzorku žádné finanční příspěvky v rámci ostatních režimů preferenčních půjček uvedených v bodě C.3 výše.
5. Grantové programy
(145)
Společností zařazené do vzorku nedostaly během období šetření žádný finanční příspěvek z programů „Famous Brands“, „China World Top Brands“ ani „Funds for Outward Expansion of Industries in Guangdong Province“.
5.1. Zvláštní grantové programy a granty
a) Úvod
(146)
Společnosti zařazené do vzorku dostaly jednorázové granty od různých vládních orgánů na různých úrovních, z čehož vyplynulo přijetí výhody během období šetření. Má se za to, že tyto granty spadají pod grantové programy, jež jsou uvedeny v podnětu, neboť žadatel tvrdil, že výrobci nekonečných skleněných vláken získali jednorázové granty od provinčních a místních orgánů samosprávy a že tyto granty jim přinesly výhodu, protože finanční prostředky obdrželi bez přiměřeného plnění.
(147)
Komise nabídla vládě ČLR konzultace o těchto zvláštních grantech.
(148)
Vláda ČLR se postavila proti konzultacím s argumentem, že by to nebylo v souladu s Dohodou o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jelikož takové konzultace by se měly uskutečnit před zahájením šetření a pro čínské orgány by bylo nepřiměřenou zátěží, kdyby měly ověřovat informace týkající se každého jednotlivého režimu.
(149)
Většina grantů byla v zanedbatelné výši. Proto je Komise dále neprošetřovala.
(150)
Komise však přešetřila jeden zvláštní a relativně velký grant na vybudování ubytovny pro zaměstnance společnosti, který byl poskytnut jedné ze společností zařazených do vzorku, a u něhož se má za to, že má vazbu na grantové programy uvedené v podnětu.
b) Závěr
(151)
Jednorázový charakter výše uvedeného grantu svědčí jasně o tom, že nebyl dostupný jiným společnostem, a byl tudíž specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního antisubvenčního nařízení. Na základě shromážděných důkazů o poskytnutí tohoto grantu a vzhledem k neexistenci jakýchkoli dalších informací má Komise za to, že tento grant představuje subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního antisubvenčního nařízení, čímž byla poskytnuta dotčenému vyvážejícímu výrobci výhoda.
(152)
Po poskytnutí informací přišla společnost, jež obdržela grant, s tvrzením, že jí byl grant poskytnutý na obnovu dlouhodobých aktiv, která se odepisují 50 let. Tato subvence by se tedy měla rozepsat na 50 let a při výpočtu subvenčního rozpětí by se měla brát v potaz jen 1/50, která odpovídá výhodě obdržené v období šetření.
(153)
Společnost nepředložila žádný důkaz, jenž by zdůvodňoval odpisové období 50 let u investic do dlouhodobých aktiv, v tomto případě do budovy používané jako ubytovna zaměstnanců. Skutečné odpisové období dlouhodobých aktiv společnosti je obvykle mnohem kratší a odpovídá 10 až 20 rokům. Na tomto základě lze tedy soudit, že zvýhodnění získané tímto grantem je zanedbatelné, a proto by nemělo být napadnuto.
6. Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
6.1. Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ pro podniky se zahraničními investicemi
a) Úvod
(154)
Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ opravňuje podniky se zahraničními investicemi k tomu, aby první dva roky neplatily žádnou daň z příjmu právnických osob a tři následující roky platily pouze 12,5 % místo 25 %.
b) Právní základ
(155)
Právním základem tohoto programu je článek 8 zákona Čínské lidové republiky o dani z příjmů podniků se zahraničními investicemi a zahraničních podniků (dále jen „zákon o dani týkající se podniků se zahraničními investicemi“) a článek 72 prováděcích pravidel k zákonu Čínské lidové republiky o dani z příjmů podniků se zahraničními investicemi a zahraničních podniků. Podle vlády ČLR byl tento program ukončen podle článku 57 zákona o dani z příjmů podniků z roku 2008 s přechodným obdobím do konce roku 2012. Z uvedeného zákona tedy jasně vyplývá, že v rámci tohoto režimu by existovala výhoda v zdaňovacím období 2012.
c) Závěry šetření
(156)
Uvedený režim „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ přinesl výhody podnikům v průběhu účetního roku 2012, načež byl podle čínské vlády uvedený režim zrušen. Žádná ze společností zařazených do vzorku není podnikem v zahraničním vlastnictví, který by byl způsobilý k využívání uvedeného daňového režimu v průběhu období šetření.
d) Závěr
(157)
Společnosti zařazené do vzorku nedostaly v rámci tohoto programu během období šetření žádný finanční příspěvek. Šetřením se dále zjistilo, že vláda ČLR tento právní režim skutečně zrušila.
6.2. Podniky využívající nové a špičkové technologie
a) Úvod
(158)
Na základě tohoto programu mohou společnosti, které jsou schopny prokázat splnění určitého souboru kritérií k získání statusu „podniku využívajícího nové a špičkové technologie“, využívat sníženou sazbu u daně z příjmů právnických osob ve výši 15 % v porovnání s běžnou sazbou 25 %.
b) Právní základ
(159)
Právní základ tohoto programu tvoří čl. 28 odst. 2 zákona o dani z příjmů podniků z roku 2008 společně se „správními opatřeními pro určení podniku využívajícího nové a špičkové technologie“ (Guo Fa Ke Huo [2008] č. 172); a článek 93 nařízení, kterými se provádí zákon o dani z příjmu podniků, společně s Oznámením státní daňové správy o otázkách týkajících se daně z příjmů podniků využívajících nové a špičkové technologie (Guo Shui Han [2008] č. 985).
c) Závěry šetření
(160)
Tento režim se použije na podniky, které vláda ČLR uzná za podniky využívající nové a špičkové technologie. Aby byly podniky pro tento režim způsobilé, musí mít základní nezávislá práva duševního vlastnictví a musí splňovat následující požadavky, které jsou stanoveny v uvedeném právním základě a lze je shrnout takto:
a)
jejich výroba spadá pod definici výrobků v „oblastech špičkových technologií s klíčovou státní podporou“;
b)
jejich celkové výdaje na výzkum a vývoj tvoří 3-6 % celkového příjmu z prodeje;
c)
jejich příjem z výrobků v oblasti špičkových a nových technologií činí více než 60 % celkového příjmu z prodeje;
d)
pracovníci zapojení do výzkumu a vývoje představují 10 % z celkového počtu zaměstnanců;
e)
ostatní požadavky stanovené „správními opatřeními pro podniky využívající špičkové a nové technologie z roku 2008“ jsou splněny.
(161)
Bylo zjištěno, že někteří vyvážející výrobci zařazení do vzorku tento režim využívají, a platí tedy daň z příjmu právnických osob pouze ve výši 15 % a nikoli 25 %. Tyto společnosti požádaly o status podniků využívajících nové a špičkové technologie a obdržely úřední oznámení, že splnily kritéria režimu, a jsou proto způsobilé k tomu, aby svá přiznání k dani právnických osob vyplnily odpovídajícím způsobem.
d) Závěr
(162)
Komise je toho názoru, že v případě tohoto režimu se jedná o subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení, neboť existuje finanční příspěvek v podobě prominutých příjmů vlády ČLR, čímž dotčené společnosti získávají výhodu. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře.
(163)
Tato subvence je specifická, jak je definováno v čl. 4 odst. 2 písm. a) základního antisubvenčního nařízení, jelikož je omezena na podniky, které získaly osvědčení podniků využívajících špičkové a nové technologie a splňují všechny požadavky správních opatření z roku 2008. Společnosti zařazené do vzorku vyvážejících výrobců toto osvědčení získaly. Právními předpisy nebo orgánem poskytujícím subvenci nebyla stanovena žádná objektivní kritéria pro způsobilost.
(164)
Po poskytnutí informací vláda ČLR zpochybnila závěry Komise, přičemž tvrdila, že kritéria způsobilosti byla objektivní a platila stejně pro všechny společnosti v ČLR. Kritérium specifičnosti tedy nesplňují.
(165)
Komise s tímto tvrzením nesouhlasí. Grant mohou dostat jen společnosti se zvláštní charakteristikou (podniky využívající špičkové a nové technologie), nikoli všechna odvětví a všechny sektory. Způsobilost navíc rovněž není automatická, ale závisí na udělení osvědčení podniku využívajícímu špičkové a nové technologie, které vydává příslušný orgán na základě vlastního uvážení. Tento režim je tudíž v podstatě specifický.
(166)
Komise proto tuto subvenci považuje za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(167)
Komise vypočítala výši napadnutelné subvence jako rozdíl mezi výší daně běžně placené v průběhu období šetření a výší daně, kterou v období šetření skutečně zaplatily dotčené společnosti.
Podniky využívající nové a špičkové technologie
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Chongqing Polycomp International Corporation
0,0 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (27)
1,3 %
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,8 %
6.3. Snížení daně z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v Číně
a) Úvod
(168)
Tento program umožňuje společnosti uplatnit daňové úlevy na nákup tuzemského zařízení, pokud je projekt v souladu s průmyslovou politikou čínské vlády. Na dodatečné zvýšení daňové povinnosti z předchozího roku se může uplatňovat daňová úleva až do výše 40 % nákupní ceny tuzemského zařízení.
b) Právní základ
(169)
Právním základem tohoto programu jsou prozatímní opatření, která se týkají slevy na dani z příjmu u investic do zařízení vyrobených v tuzemsku pro projekty technologické modernizace ze dne 1. července 1999 a oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření státní daňové správy týkající se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku, č. 52 [2008] s účinností od 1. ledna 2008.
c) Závěry šetření
(170)
Vláda ČLR tvrdila, že tento program byl ukončen počínaje lednem 2008, a to v souladu se zmíněným oznámením č. 52. Šetření však odhalilo, že jedna společnost zařazená do vzorku těžila z tohoto programu během období šetření.
d) Závěr
(171)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě prominutých příjmů vlády ČLR v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento program poskytuje příjemcům výhodu ve výši, která se rovná daňové úspoře ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního anitsubvenčního nařízení. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. b) základního antisubvenčního nařízení, neboť daňová úspora závisí na přednostním používání domácího zboží na úkor zboží dováženého.
e) Výpočet výše subvence
(172)
Komise vypočítala výši napadnutelné subvence jako rozdíl mezi výší daně běžně placené v průběhu období šetření a výší daně, kterou v období šetření skutečně zaplatily dotčené společnosti.
(173)
Subvenční sazba zjištěná pro tuto subvenci podniku Jiangsu Changhai Group během období šetření činí 0,2 %.
(174)
Po poskytnutí informací přišel jeden vyvážející výrobce s tvrzením, že v rámci režimu „Snížení daně z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v Číně“ nebyl způsobilý k získání finančního příspěvku, jelikož nebyl podnikem se zahraničními investicemi. Komise mu tedy na základě dostupných údajů chybně připsala zvýhodnění podle tohoto režimu. Rovněž tvrdil, že byly zjištěny menší početní chyby. Obě tvrzení byla přijata a výpočet subvenčního rozpětí byl odpovídajícím způsobem opraven.
6.4. Jiné režimy osvobození od přímých daní a programy jejich snížení
(175)
Byl přezkoumán také zápočet daně za VaV. Toto opatření se však týkalo zanedbatelných částek. Proto ho Komise dále neprošetřovala.
(176)
Během období šetření nedostali vyvážející výrobci zařazení do vzorku žádné finanční příspěvky z jiných programů osvobození od daně uvedených v bodě C.3 výše.
7. Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
7.1. Osvobození od DPH a snížení dovozních cel při využívání dovezeného zařízení
a) Úvod
(177)
Tento program stanoví osvobození od DPH a dovozních cel ve prospěch podniků se zahraničními investicemi nebo tuzemských podniků na dovoz investičního zařízení použitého v jejich výrobě. Osvobození od daně je podmíněno tím, že zařízení nesmí být uvedeno na seznamu nezpůsobilých zařízení a že podnik musí obdržet osvědčení o státem upřednostňovaném projektu, jež vydávají čínské orgány nebo Národní komise pro rozvoj a reformy v souladu s příslušnými právními předpisy o investicích, daních a clech.
b) Právní základ
(178)
Právní základ tohoto programu tvoří Oběžník Státní rady o úpravě daňové politiky v případě dováženého zařízení, Guo Fa č. 37/1997, Oznámení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy o úpravě některých preferenčních politik týkajících se cla na dovoz, sdělení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy [2008] č. 43, Oznámení Národní komise pro rozvoj a reformy č. 316/2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem upřednostňovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů a Katalog zboží dováženého pro podniky se zahraničními investicemi a tuzemské podniky, jež nelze vyjmout z celní povinnosti, pro rok 2008.
c) Závěry šetření
(179)
Všechny společnosti zařazené do vzorku z tohoto režimu těžily.
d) Závěr
(180)
Má se za to, že uvedený program poskytuje finanční příspěvek v podobě prominutých příjmů vlády ČLR ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii), neboť podniky se zahraničními investicemi a další způsobilé tuzemské podniky jsou osvobozené od platby DPH nebo cel, které by byly jinak splatné. Poskytuje tedy výhodu společnostem z řad příjemců ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení. Program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního antisubvenčního nařízení, neboť právní předpisy, kterými se tento orgán řídí, omezují přístup k subvenci na podniky, které investují v rámci specifické obchodní kategorie taxativně vymezené zákonem a které patří buď do upřednostňované kategorie nebo do zakázané kategorie B v rámci Katalogu pro orientaci průmyslu v oblasti zahraničních investic a převodu technologií, nebo které jsou v souladu s Katalogem klíčových odvětví, výrobků a technologií, jejichž rozvoj upřednostňuje stát.
(181)
Po poskytnutí informací vláda ČLR zpochybnila závěry Komise, přičemž tvrdila, že kritéria způsobilosti byla objektivní a platila stejně pro všechny společnosti v ČLR. Kritérium specifičnosti tedy nesplňují. Vláda ČLR však nepoukázala na žádné konkrétní ustanovení v právních předpisech, které by doložilo její stanovisko, a nepředložila ani žádný přesvědčivý důkaz o tom, že způsobilost je automatická.
(182)
Vláda ČLR i jeden vyvážející výrobce také tvrdili, že Komise nemůže napadnout možné zvýhodnění v oblasti DPH, které snad získaly tři společnosti zařazené do vzorku, jelikož v minulosti přiznané osvobození od DPH se s účinností od roku 2009 již nemohlo využívat. Když se tedy předpokládá průměrné 5leté až 10leté odpisové období dotčeného dovezeného zařízení, údajné zvýhodnění by buď skončilo před uložením opatření nebo by pravděpodobně nepokračovalo během celého pětiletého trvání opatření.
(183)
Komise poznamenává, že odpisové období je u některého dovezeného zařízení mnohem delší než 10 let a v některých případech mohlo trvat 15 či 20 roků. Komise každopádně nenapadla žádné zvýhodnění vzniklé z nákupů dovezeného zařízení po roce 2009. Vláda ČLR navíc uznává, že tyto společnosti mohly těžit z daného režimu ještě „chvíli poté“, tj. po uložení opatření. Tento argument se proto odmítá.
e) Výpočet výše subvence
(184)
Výše napadnutelné subvence se vypočítává s ohledem na zvýhodnění, které získal příjemce a jehož existence byla v průběhu období šetření zjištěna. Má se za to, že zvýhodnění příjemce se rovná výši DPH a osvobození od cel na dovážené zařízení. Aby se zajistilo, že se napadnutelná částka bude vztahovat pouze na období šetření, byla získaná výhoda odepisována po dobu životnosti zařízení v souladu s běžnými účetními postupy vyvážejícího výrobce.
(185)
Subvenční sazba zjištěná pro tento program během období šetření činí u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku:
Osvobození od DPH a snížení dovozních cel při využívání dovezeného zařízení
Společnost/skupina
Subvenční sazba
Chongqing Polycomp International Corporation
0,5 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (28)
0,1 %
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,5 %
7.2. Jiné režimy osvobození od nepřímých daní a programy jejich snížení
(186)
Během období šetření nedostali vyvážející výrobci zařazení do vzorku žádné finanční příspěvky z jiných programů osvobození od nepřímých daní uvedených v bodě C.3 výše.
8. Dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou
8.1. Poskytnutí surovin, elektřiny, vody
(187)
V průběhu období šetření nebyla zjištěna žádná subvence spojená s nákupem surovin, vody nebo elektřiny vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku v průběhu období šetření.
8.2. Poskytování práv k užívání pozemků
a) Úvod
(188)
Společnosti nesmí v ČLR přímo nakupovat pozemky, mohou si pouze koupit práva k užívání pozemků od místních orgánů.
b) Právní základ
(189)
Zákon ČLR o správě půdy uvádí, že veškerá půda patří lidu a nelze ji kupovat či prodávat, ale stanoví podmínky, za kterých lze prodávat práva k užívání pozemků podnikům, a to v zadávacím řízení, nabídkovém řízení nebo v dražbě.
c) Závěry šetření
(190)
Systém dražby by v zásadě umožnil trhu posoudit cenu konkrétního práva k užívání pozemků, a cena by tedy byla stanovena nezávisle. Vláda ČLR však uvedla, že v každém případě stanoví spodní hranici cen pro každý stupeň pozemku (pozemky jsou ohodnoceny stupněm od 1 do 15 na základě kvality parcely), pod které nesmí cena práva k užívání pozemku klesnout.
(191)
Vláda ČLR má rovněž pod kontrolou nabídku pozemků tím, že pro jednotlivé provincie a na každý rok stanoví omezenou kvótu pozemků, k nimž lze prodávat práva k užívání pro průmyslové účely nebo pro účely bydlení.
(192)
V každém případě, u žádného nákupu práva k užívání pozemku vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku Komise neshledala žádné důkazy dražebního postupu, který by nezávisle stanovil cenu práva k užívání pozemků. Vyvážející výrobce ocenil pozemek vyvolávací cenovou nabídkou a jelikož byl jediným zájemcem, získal právo k užívání pozemku. Po poskytnutí informací vláda ČLR prohlásila, že nesouhlasí se závěry Komise o tom, že v ČLR není funkční trh pro prodej práv na užívání pozemků. Na podporu tohoto stanoviska však nepředložila žádné nové argumenty.
(193)
Závěry šetření potvrzují, že situace týkající se poskytování a nabývání pozemků v ČLR je nejasná a netransparentní a že ceny často svévolně stanovují úřady. Úřady stanoví ceny podle systému oceňování městských pozemků, který jim při určování ceny pozemků pro průmyslové využití ukládá kromě dalších kritérií povinnost brát v úvahu průmyslovou politiku (29).
(194)
Také z nezávislých veřejně dostupných informací lze usuzovat, že pozemky v ČLR jsou poskytovány za ceny nižší, než jsou běžné tržní sazby (30).
(195)
Ve skutečnosti tedy společnosti zařazené do vzorku zaplatily cenu stanovenou vládou ČLR. Právo k užívání pozemků se poskytuje za cenu nižší než přiměřenou v porovnání s referenční tržní hodnotou, která je uvedena v písmeni e) níže.
(196)
Situaci týkající se pozemků v ČLR rozebírá rovněž pracovní dokument MMF, který potvrzuje, že při poskytování práv k užívání pozemků čínským podnikům nejsou respektovány tržní podmínky (31).
d) Závěr
(197)
Komise dospěla k závěru, že poskytování práv k užívání pozemků vládou ČLR je nutno pokládat ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 3 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení za subvenci v podobě dodání zboží, a společnostem tím byla poskytnuta výhoda. Jelikož šetření neprokázalo existenci fungujícího trhu pro prodej práv k užívání pozemků v ČLR, použití vnější referenční hodnoty (viz písmeno e) níže) ukazuje, že částka, kterou vývozci zařazení do vzorku zaplatili za práva k užívání pozemků, je nižší než tržní sazba.
(198)
Jak je podrobně vysvětleno v 67. až 82. bodě odůvodnění, subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a c) základního antisubvenčního nařízení, protože rozhodnutí Státní rady č. 40 ukládá veřejným orgánům povinnost zajistit, aby byly pozemky poskytovány upřednostňovaným odvětvím, k nimž patří i odvětví nekonečných skleněných vláken, jak je podrobně vysvětleno v 67. až 82. bodě odůvodnění. Článek 18 rozhodnutí č. 40 objasňuje, že odvětví, která jsou „omezená“, nebudou mít k právům k užívání pozemků přístup.
e) Výpočet subvenčního rozpětí
(199)
Výhodu tedy představuje rozdíl mezi cenou zaplacenou za právo k využívání pozemků a vhodným vnějším referenčním základem.
(200)
Komise považuje Tchaj-wan za vhodný vnější referenční základ z těchto důvodů:
a)
srovnatelná úroveň hospodářského rozvoje, HDP a hospodářských struktur na Tchaj-wanu a ve většině provincií a měst v ČLR, kde sídlí vyvážející výrobci zařazení do vzorku;
b)
fyzická blízkost ČLR a Tchaj-wanu;
c)
vysoký stupeň rozvoje průmyslové infrastruktury na Tchaj-wanu a v mnoha provinciích v ČLR;
d)
silné hospodářské vazby a přeshraniční obchod mezi Tchaj-wanem a ČLR;
e)
vysoká hustota obyvatelstva v mnoha provinciích ČLR a na Tchaj-wanu;
f)
podobný typ pozemků a obchodních transakcí použitých pro stanovení relevantního referenčního základu na Tchaj-wanu a v ČLR a
g)
společné demografické, jazykové a kulturní charakteristické rysy Tchaj-wanu a ČLR.
(201)
Po poskytnutí informací vznesla vláda ČLR námitku proti použití Tchaj-wanu coby referenčního základu s tím, že hustota obyvatelstva na Tchaj-wanu je mnohokrát vyšší než v ČLR, a kvůli tomu jsou ceny a situace pozemků v obou zemích nesrovnatelné. Komise nicméně soudí, že z mnoha důvodů uvedených v předchozím bodě odůvodnění byl tento referenční základ zvolen rozumně.
(202)
Kromě toho po poskytnutí informací jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku uvedl, že použití Tchaj-wanu není vhodné s ohledem na hospodářské podmínky v provincii, ve které se nachází, nicméně nenavrhl žádné jiné řešení. Tvrdil rovněž, že fyzická blízkost ČLR a Tchaj-wanu by se neměla považovat za platné kritérium pro volbu této konkrétní referenční hodnoty, ale své tvrzení nezdůvodnil. Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy jiné návrhy řešení referenční hodnoty, použití Tchaj-wanu se potvrzuje.
(203)
Vzhledem ke všem těmto faktorům dospěla Komise k závěru, že ceny práv k užívání pozemků v ČLR, pokud by na trhu převládaly tržní podmínky, by pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku byly velmi podobné cenám pozemků na Tchaj-wanu.
(204)
Průměrné ceny pozemků na Tchaj-wanu v roce 2012 byly převzaty od Odboru průmyslu Ministerstva hospodářství a upraveny zpětně o inflaci a růst HDP za účelem stanovení referenční ceny pro pozemky v jednotlivých kalendářních letech. Vzhledem k tomu, že práva k užívání pozemků platí 50 let a po tuto dobu se odepisují, výhoda v období šetření činí 1/50 rozdílu mezi referenční cenou a skutečně uhrazenou cenou.
(205)
Subvenční sazba zjištěná pro poskytování pozemků za cenu nižší než přiměřenou činí:
Poskytování pozemků za cenu nižší než přiměřenou
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Chongqing Polycomp International Corporation
2,9 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (32)
1,6 %
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
1,6 %
9. Závěr ohledně subvencování
(206)
Komise vypočítala výši napadnutelných subvencí v souladu s ustanoveními základního antisubvenčního nařízení pro šetřené společnosti a jednotlivé režimy a sečtením těchto výsledků vypočítala celkovou výši subvence pro každého vyvážejícího výrobce za období šetření.
(207)
Pro výpočet níže uvedených celkových subvenční rozpětí Komise nejprve vypočítala procento subvencování, což je podíl výše subvence na celkovém obratu společnosti. Tato procentuální hodnota pak byla použita k výpočtu subvence poskytnuté na vývoz dotčeného výrobku do Unie v období šetření.
(208)
Dále byla vypočítána výše subvence na tunu dotčeného výrobku vyvezeného do Unie v průběhu období šetření a níže uvedená rozpětí byla vypočítána jako procento hodnoty nákladů, pojištění a přepravného („CIF“) stejného vývozu za tunu.
(209)
V souladu s čl. 15 odst. 3 základního antisubvenčního nařízení je celkové rozpětí subvence pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku vypočteno na základě váženého průměru subvenčního rozpětí zjištěného pro spolupracující vyvážející výrobce zařazené do vzorku, s výjimkou skupiny, do níž patří vyvážející výrobce, na něhož se vztahují ustanovení čl. 28 odst. 1.
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (33)
5,8 %
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3 %
Ostatní spolupracující společnosti
10,2 %
D. ÚJMA
1. Výroba v Unii a výrobní odvětví v Unii
(210)
Během období šetření vyrábělo obdobný výrobek v Unii osm výrobců. Tito výrobci tvoří „výrobní odvětví Unie“ ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního antidumpingového nařízení a čl. 9 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
(211)
Celková výroba v Unii během období šetření byla stanovena mezi 530 000 a 580 000 tunami. Komise stanovila tento údaj na základě všech dostupných informací o výrobním odvětví Unie, jak je poskytlo sdružení APFE. Jak je uvedeno v 17. bodě odůvodnění, do vzorku byli vybráni tři výrobci v Unii, kteří představují 52 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
(212)
Na základě informací obsažených v podnětu/žádosti o přezkum, kde byly zpřístupněny skutečné makroekonomické ukazatele žadatelů, a na základě toho, že pouze velmi omezený počet výrobců v Unii nebyl ve skupině žadatelů, je zřejmě vhodné nezveřejňovat skutečné celkové makroekonomické ukazatele týkající se všech výrobců v Unii, neboť by to každé zúčastněné straně umožnilo dovtípit se chybějící údaje o konkrétních společnostech, které žádost nepodaly.
(213)
Po poskytnutí konečných informací vznesla vláda ČLR námitky proti důvěrnému zacházení a proti uvádění rozmezí v případě celkové spotřeby v Unii a dalších ukazatelů makroekonomické újmy.
(214)
Na základě žádosti a po předložení pádných důvodů má Komise povinnost respektovat důvěrné údaje výrobců, kteří nejsou žadateli. Odhalení přesných makroekonomických ukazatelů by umožnilo identifikaci důvěrných údajů těchto výrobců a poškodilo by jejich zájmy. Tato námitka se proto zamítá.
2. Spotřeba v Unii
(215)
Komise stanovila spotřebu v Unii na základě i) objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie podle údajů poskytnutých sdružením APFE a ii) dovozu z třetích zemí podle údajů Eurostatu (Comext).
(216)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka 1
Spotřeba v Unii (v tunách)
2010
2011
2012
OŠ
Celková spotřeba v Unii
700 000 - 750 000
680 000 - 730 000
710 000 - 760 000
720 000 - 770 000
Index (2010 = 100)
100
97
101
103
Zdroj: Údaje poskytnuté sdružením APFE; Eurostat (Comext)
(217)
Mezi rokem 2010 a obdobím šetření se spotřeba Unie zvýšila o 3 %.
(218)
Po poskytnutí konečných informací přišel jeden uživatel s tvrzením, že spotřeba Unie klesla v roce 2009 téměř o 30 %. Tvrdil, že z tohoto pohledu není 3 % zvýšení v roce 2010 významné. Komise však toto zvýšení nehodnotila jako významné, ale poznamenala, že v posuzovaném období se spotřeba zvýšila.
3. Dovoz z dotčené země
3.1. Objem dumpingového a subvencovaného dovozu a jeho podíl na trhu
(219)
Níže uvedená analýza zahrnuje dumpingový a subvencovaný dovoz od stejných výrobců v ČLR zařazených do vzorku a za stejné období šetření.
(220)
Objem dovozu dotčeného výrobku z ČLR se vyvíjel takto:
Tabulka 2
Objem dovozu (v tunách), podíl na trhu
2009
2010
2011
2012
OŠ
Objem dovozu (v tunách)
98 916
152 514
109 172
125 781
130 958
Index (2010 = 100)
65
100
72
82
86
Index (2009 = 100)
100
154
110
127
132
Podíl na trhu
13 % - 18 %
19 % - 24 %
13 % - 18 %
15 % - 20 %
15 % - 20 %
Index (2010 = 100)
87
100
73
81
83
Index (2009 = 100)
100
115
84
93
97
Zdroj: Eurostat (Comext)
(221)
Objem dovozu z ČLR se během posuzovaného období snížil o 14 % a jeho podíl na trhu o 17 %. Rok 2010 však není vhodným referenčním rokem a trend dovozu by byl přesněji analyzován, kdyby se bral v úvahu také předcházející rok 2009, jak ukazuje tabulka výše. Rok 2010 se vyznačoval velkým hromaděním zásob čínských výrobků z nekonečných skleněných vláken u dovozců v Unii před uložením prozatímních cel v září 2010. Šetření skutečně odhalilo, že během prvních devíti měsíců roku 2010 bylo z ČLR dovezeno mnohem větší množství než obvykle. Dovoz z ČLR v roce 2009 činil přibližně 99 000 tun, zatímco v roce 2010 přesáhl 152 000 tun, aby poté v roce 2011 klesl na zhruba 109 000 tun. Tento vývoj ukazuje jasný nárůst dovozu po roce 2009. Od roku 2011 se čínský dovoz zvýšil o 20 % v objemovém vyjádření, což vedlo k opětovnému zvýšení podílu na trhu o 2 procentní body.
(222)
Několik stran zopakovalo svá tvrzení, že mezi rokem 2010 a koncem období šetření dovoz z ČLR a jeho podíl na trhu klesl, a že tedy nebylo prokázáno významné zvýšení dovozu, jak to požaduje čl. 3 odst. 2 antidumpingové dohody WTO a čl. 15 odst. 2 dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních. Dále tvrdí, že rok 2009 není vhodným referenčním rokem z těchto důvodů: i) v základním antidumpingovém nařízení a základním antisubvenčním nařízení neexistuje právní základ a senát ve věci Mexico-Steel Pipes and Tubes rozhodl, že „vyšetřujícímu orgánu není dovoleno používat časové podmnožiny určitého období“, ii) neexistuje důkaz pro tvrzení, že dovoz v roce 2010 byl výsledkem vytváření zásob a iii) údaje za rok 2009 nebyly zohledněny při jiných aspektech posouzení újmy, kvůli čemuž je tedy toto posouzení neobjektivní.
(223)
Pokud jde o první a třetí tvrzení, základní antidumpingové nařízení a základní antisubvenční nařízení jakožto rozhodné právní předpisy podrobně nestanoví, jaké období je třeba brát v úvahu pro účely analýzy trendů. Není tedy důvod, proč nezohledňovat rok 2009 pro účely analýzy trendů dovozu z ČLR. Tím se analýza nestává neobjektivní, naopak, doplňuje analýzu o situaci výrobního odvětví Unie. Jak je uvedeno výše v 219. bodě odůvodnění, rok 2009 byl zohledněn jako doplněk posuzovaného období pouze s ohledem na specifické ukazatele újmy související s čínským dovozem. Co se týče dalších ukazatelů újmy, neexistoval žádný objektivní důvod, proč by se neměly brát plně v potaz všechny roky posuzovaného období.
(224)
Pokud jde o druhé tvrzení, v měsíčních údajích o dovozu z databáze vytvořené v souladu s čl. 14 odst. 6 základního antidumpingového nařízení je výsledek hromadění zásob zcela patrný (viz následující graf č.1) (34). Před uložením prozatímních opatření došlo k prudkému růstu dovozu dotčeného výrobku z ČLR ve druhém a třetím čtvrtletí roku 2010 (u spotřeby to nastalo před koncem roku 2010/začátkem roku 2011 kvůli omezené skladovatelnosti). Neodpovídá to podobnému zvýšení spotřeby, což naznačuje, že tento dovoz byl uskutečněn za účelem vytvoření zásob v očekávání nadcházejícího uložení opatření. Vláda ČLR neposkytla jiné vysvětlení tohoto zvýšení, a Komise se proto může důvodně domnívat, že k tvorbě zásob došlo před uložením prozatímních opatření koncem roku 2010. Dále se to projevuje tím, že úroveň měsíčního dovozu z ČLR v období mezi prozatímními a konečnými opatřeními (čtvrté čtvrtletí roku 2010 a první trimestr roku 2011) byla velmi nízká. Když byla opatření v konečné fázi snížena (v březnu 2011), úrovně měsíčního dovozu se opět zvedly a zůstaly stabilní.
Graf 1
Dovoz dotčeného výrobku z ČLR (množství za měsíc)
Zdroj: Databáze podle čl. 14 odst. 6
3.2. Ceny dumpingového a subvencovaného dovozu
(225)
Ceny čínského dovozu (bez platných antidumpingových cel) se vyvíjely takto:
Tabulka 3
Dovozní ceny
2010
2011
2012
OŠ
Průměrná cena CIF (EUR/t)
911
877
892
834
Index (2010 = 100)
100
96
98
92
Zdroj: Eurostat (Comext)
(226)
Čínské dovozní ceny CIF (bez platných antidumpingových cel) se průběhu posuzovaného období změnily z 911 EUR/t na 834 EUR/t. To představuje snížení o 8 % v průběhu posuzovaného období.
(227)
Vláda ČLR a jeden uživatel tvrdili, že je zavádějící srovnávat průměrné dovozní ceny, když nebyla provedena analýza sortimentu výrobků. Vláda ČLR dále uvedla, že většina dovozu z ČLR se skládala z nejlevnějšího typu výrobku, to znamená z pramenců.
(228)
Na rozdíl od toho, co se tvrdilo, při analýze bylo plně přihlédnuto k sortimentu výrobků, protože Komise porovnala prodejní ceny čínských vyvážejících výrobců s prodejními cenami výrobců v Unii zařazených do vzorku za každý typ výrobku. Stejně se postupovalo i v původním šetření.
(229)
Po poskytnutí konečných informací požádala vláda ČLR o čínské dovozní ceny jednotlivých typů výrobku v tabulce č. 3 vzhledem k tomu, že údaje o jednotlivých typech výrobku se používají pro výpočet cenového podbízení a rozpětí újmy.
(230)
Průměrná čínská dovozní cena z tabulky č. 3 se používá k znázornění trendu po celé posuzované období. Za účelem vykázání trendů je použití průměrných cen na místě. Pro určení cenového podbízení a pro výpočet rozpětí újmy byly použity údaje pro jednotlivé typy výrobku.
(231)
Za účelem určení cenového podbízení během období šetření byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých typů výrobku prodávaných výrobci v Unii zařazenými do vzorku účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dovozu čínských výrobců zařazených do vzorku účtovanými prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF a příslušně upravenými o cla, antidumpingová cla a náklady po dovozu. Porovnání cen bylo provedeno podle jednotlivých typů u transakcí na stejné obchodní úrovni. Výsledek tohoto srovnání byl vyjádřen jako procentní podíl vážené průměrné ceny ze závodu výrobců v Unii zařazených do vzorku během období šetření. Výsledek ukázal u jednoho velkého čínského vývozce do Unie rozpětí cenového podbízení ve výši 2 %, a to i přes platná antidumpingová opatření (a cla), která byla k dovozní ceně připočtena. Velká většina jiných dovozů se uskutečnila za ceny srovnatelné s cenami Unie.
(232)
Po poskytnutí konečných informací přišel jeden vyvážející výrobce s tvrzením, že u tří kontrolních čísel výrobků (PCN) jsou nepřesné hodnoty CIF.
(233)
Toto tvrzení bylo správné a Komise upravila příslušné hodnoty CIF, což vedlo k malé změně v rozpětí cenového podbízení a prodeje pod cenou u tohoto vyvážejícího výrobce (viz 440. bod odůvodnění).
(234)
Několik stran namítalo, že během období šetření nedocházelo k významnému cenovému podbízení. Uvedly, že rozpětí cenového podbízení u jediného vývozce ve výši 2 % je téměř zanedbatelné (de minimis) a nelze ho považovat za významné. Kromě toho se odvolávají na praxi Komise, která měla obvykle za to, že omezené cenové podbízení nebo prodej pod cenou do 6 % nemá žádný účinek na obecnou cenovou hladinu v Unii kvůli omezenému objemu vývozu.
(235)
Navzdory současným antidumpingovým clům stále dochází k cenovému podbízení. Odvolávat se na praxi Komise je zavádějící. V případě „těžké sody“ (35) bylo rozhodnuto, že 6 % cenové podbízení nemá prakticky žádný účinek na všeobecnou cenovou hladinu kvůli omezenému objemu dovozu ve spojení s tržním podílem vyvážející země ve výši 1,4 %. Pro porovnání lze uvést, že tržní podíl ČLR v období šetření se pohyboval mezi 15 % a 20 %. V případě „některých laserových optických snímacích systémů“ (36) se odkazovalo na omezené cenové podbízení dotčeného dovozu s ohledem na i) velké zvýšení spotřeby Unie (129 %) a ii) povahu dotčeného výrobku coby nehomogenního výrobku s velmi pestrými rysy a technickými rozdíly, jehož se dotýká rychlý technologický rozvoj. V aktuálních šetřeních má trh dotčeného výrobku úplně jinou povahu a velikost cenového podbízení se tudíž musí posuzovat v podmínkách tohoto zvláštního trhu. Dotčený výrobek je základní homogenní vyztužovací výrobek na trhu, který je dosti stabilní. Takový trh je citlivější na cenové rozdíly a i menší cenový rozdíl může mít na trh velký vliv. Závěry Komise se nemění jen proto, že nedošlo k většímu cenovému podbízení. Tento prvek byl naopak při posuzování plně zohledněn. Každý případ je každopádně posuzován individuálně podle jeho vlastních specifik a obrázek o újmě se skládá z mnoha ukazatelů, z nichž ani jeden nemůže mít rozhodující význam.
4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(236)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního antidumpingového nařízení a čl. 8 odst. 4 základního antisubvenčního nařízení byly v rámci analýzy účinků dumpingového a subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie posouzeny všechny ekonomické ukazatele, které v posuzovaném období ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie.
(237)
Jak je uvedeno v 17. až 25. bodě odůvodnění, byl za účelem určení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie proveden výběr vzorku.
(238)
Pro účely analýzy újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Komise posoudila makroekonomické ukazatele na základě údajů uvedených v podnětu a v žádosti o přezkum a též v následujících podáních a, pokud to bylo možné, zkontrolovala je se statistickými údaji. Údaje se vztahovaly na všechny výrobce v Unii. Komise posoudila mikroekonomické ukazatele na základě údajů obsažených v odpovědích na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku. Oba soubory údajů byl shledány jako reprezentativní pro hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
(239)
Makroekonomické ukazatele jsou tyto: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, rozsah dumpingového a subvenčního rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu nebo subvencí.
(240)
Mikroekonomické ukazatele jsou tyto: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, náklady práce, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál.
5. Makroekonomické ukazatele
5.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(241)
Kolísání roční výroby je ve výrobním odvětví Unie běžné, protože je nutno provádět přestavbu pecí každých 7 až 10 let, kvůli čemuž se během roku před přestavbou produkuje vyšší objem výroby do zásob, a v roce, kdy je pec odstavena za účelem obnovy, je objem výroby nižší. V roce, kdy je pec odstavena za účelem přestavby, je také nižší výrobní kapacita.
(242)
S přihlédnutím k těmto omezením se celková výroba, výrobní kapacita a využití kapacity v Unii v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 4
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2010
2011
2012
OŠ
Objem výroby (v tunách)
560 000 - 610 000
580 000 - 630 000
510 000 - 560 000
530 000 - 580 000
Index
100
103
92
95
Výrobní kapacita (v tunách)
670 000 - 720 000
680 000 - 730 000
650 000 - 700 000
640 000 - 690 000
Index
100
101
97
96
Využití kapacity
84 %
86 %
81 %
84 %
Index
100
102
95
99
Zdroj: Údaje poskytnuté sdružením APFE
(243)
V podmínkách rostoucí spotřeby Unie (o 3 %) vyrábělo výrobní odvětví Unie mezi rokem 2010 a obdobím šetření o 5 % méně obdobného výrobku. Též výrobní kapacita se snížila mezi rokem 2010 a obdobím šetření přibližně o 4 %. Využití kapacity zůstalo během posuzovaného období víceméně stabilní s výjimkou poklesu v roce 2012.
(244)
Mezi roky 2011 a 2012 lze pozorovat pokles výroby o 11 procentních bodů a pokles výrobní kapacity o 4 procentní body. Byl to důsledek restrukturalizace výrobního odvětví Unie a uzavření některých jeho závodů. Společnost Ahlstrom, výrobce nekonečných skleněných vláken, ukončila výrobu na konci roku 2011 a společnost Owens Corning Vado Ligure v Itálii uzavřela svůj výrobní závod v roce 2012, neboť nebyly schopny překonat účinky dumpingového dovozu. Výrobní odvětví Unie se však domnívá, že po restrukturalizaci a po obnovení rovných podmínek si může zachovat životaschopnost, což vysvětluje, proč výrobní odvětví Unie stále investuje do přestavby stávajících pecí.
(245)
Po poskytnutí konečných informací přišla vláda ČLR s tvrzením, že Komise odkazovala na podprůměrnou životnost pecí, a proto investice výrobců v Unii nebo využití pecí vykazují výraznou neefektivnost.
(246)
Bylo prokázáno, že výrobní odvětví Unie přijímalo rozhodnutí o přestavbě pecí na základě úvah o výrobě a energetické účinnosti. Neexistovaly náznaky, že životnost pece, tak jak toto kritérium používají výrobci v Unii zařazení do vzorku, není v souladu s osvědčenými postupy a požadavky sortimentu výrobků.
(247)
Několik stran tvrdilo, že je třeba brát v úvahu delší období než období od roku 2010 do období šetření, zvláště kvůli nákladům na přestavbu pecí, které mají vliv na všechny makroekonomické a mikroekonomické ukazatele. Vláda ČLR prohlásila, že nebyly poskytnuty žádné údaje či informace o tom, v kterých letech se výrobci v Unii pustili do přestavby pecí.
(248)
Přestavba pecí se opakuje a je tomuto odvětví vlastní. Je nutná pro zajištění kontinuity provozu a udržení kapacity. Investice do VaV souvisejí přímo s provozní kapacitou a umožňují vyvíjet výrobky přizpůsobené potřebám odběratele. Tyto investice tudíž nejsou pro posuzované období nijak výjimečné. Bez ohledu na uvažovanou dobu jejich trvání budou mít opravy či přestavby pecí vždy vliv na objem produkce. Konkrétní informace společnosti o tom, kdy docházelo k přestavbě, se považují za důvěrné.
(249)
Jeden uživatel také tvrdil, že výrobní odvětví Unie se mohlo vyvarovat škodlivého účinku (subvencovaného a dumpingového dovozu), protože využití kapacity bylo od roku 2010 do konce období šetření víceméně stabilní.
(250)
Výroba obdobného výrobku představuje nepřerušovaný proces, jež nelze přizpůsobovat krátkodobým výkyvům v poptávce. Na víceméně stabilní využití kapacity je nutno pohlížet s ohledem na klesající výrobní kapacitu. Toto tvrzení se proto zamítá.
5.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(251)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie na volném trhu v Unii, objem prodeje na závislém trhu v Unii a odpovídající tržní podíly se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 5
Objem prodeje a podíl na trhu
2010
2011
2012
OŠ
Objem prodeje na volném trhu v Unii (v tunách)
420 000 - 470 000
390 000 - 440 000
400 000 - 450 000
420 000 - 470 000
Index
100
94
96
99
Tržní podíl prodeje na volném trhu
58 % - 63 %
56 % - 61 %
55 % - 60 %
56 % - 61 %
Index
100
96
95
97
Objem prodeje na závislém trhu v Unii (v tunách)
20 000 - 70 000
30 000 - 80 000
30 000 - 80 000
30 000 - 80 000
Index
100
114
123
121
Tržní podíl prodeje na závislém trhu
4 % - 9 %
5 % - 10 %
5 % - 10 %
5 % - 10 %
Index
100
117
122
118
Zdroj: Údaje poskytnuté sdružením APFE
(252)
Během posuzovaného období mírně (o 1 %) poklesl objem výrobků z nekonečných skleněných vláken, které prodalo výrobní odvětví Unie na volném trhu (tj. odběratelům, kteří nejsou ve spojení). V podmínkách zvýšení spotřeby v Unii o 3 % to však mělo za následek pokles podílu výrobního odvětví Unie na trhu z 58 % - 63 % v roce 2010 na 56 % - 61 % během období šetření. Nižší objem prodeje v roce 2011 je výsledkem hromadění zásob z čínského dovozu v roce 2010, které se postupně dostávaly na trh v roce 2011.
(253)
Během posuzovaného období představoval prodej výrobního odvětví Unie na závislém trhu 11 % až 14 % celkového prodeje (na volném a závislém trhu) výrobního odvětví Unie na trhu Unie. Prodej na závislém trhu vykazoval mezi roky 2010 a 2012 stoupající tendenci a následně se v období šetření ustálil. V absolutních číslech byl tento vzestup prodeje na závislém trhu mezi roky 2010 a 2012 jen omezený.
5.3. Zaměstnanost a produktivita
(254)
Zaměstnanost a produktivita výrobců v Unii se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 6
Zaměstnanost a produktivita
2010
2011
2012
OŠ
Počet zaměstnanců
3 450 - 3 950
3 350 - 3 850
3 200 - 3 700
3 000 - 3 500
Index
100
97
95
89
Produktivita (v jednotkách na zaměstnance)
153
163
150
164
Index
100
106
98
107
Zdroj: Údaje poskytnuté sdružením APFE
(255)
Úroveň zaměstnanosti u výrobců v Unii ukazuje, že výrobní odvětví Unie se v průběhu posuzovaného období pokusilo racionalizovat výrobu s cílem snížit výrobní náklady. V průběhu posuzovaného období se počet zaměstnanců skutečně snížil o 11 %.
(256)
Kombinovaný účinek změny počtu zaměstnanců a objemu výroby ve stejném posuzovaném období měl za následek vyšší produktivitu pracovní síly výrobců v Unii, měřenou jako produkci (v tunách) na jednu zaměstnanou osobu za rok, ve výši 7 % mezi rokem 2010 a obdobím šetření.
5.4. Růst
(257)
Jak je uvedeno v 217. bodě odůvodnění, spotřeba v Unii se během posuzovaného období zvýšila o 3 %. Vzhledem k četným aplikacím obdobného výrobku výrobní odvětví Unie a uživatelé očekávají, že tento trend růstu bude pokračovat i v blízké budoucnosti.
5.5. Velikost dumpingového a subvenčního rozpětí a překonání účinků minulého dumpingu nebo subvencování
(258)
Výrobnímu odvětví Unie byla působena újma v důsledku dumpingového dovozu z ČLR až do roku 2011, kdy začala platit cla. Platná cla na dovoz z ČLR byla uzpůsobena tak, aby byly zajištěny rovné podmínky, za nichž by výrobní odvětví Unie mohlo soutěžit s tímto dovozem a překonat účinky způsobené újmy.
(259)
To se však nestalo. Výrobní odvětví Unie je nyní opět ztrátové a nadále ztrácelo podíl na trhu, přestože spotřeba v Unii vzrostla. Dovoz z ČLR nadále přicházel za velmi nízké ceny a získával podíl na trhu. Podíl čínského dovozu na trhu během období šetření stoupl o 3 procentní body nad úroveň před uložením cel (37). Výrobní odvětví Unie restrukturalizovalo a uzavřelo některé ze svých výrobních závodů (viz 244. bod odůvodnění výše). K překonání účinků dřívějšího dumpingu jednoznačně nedošlo.
(260)
Vzhledem k objemu, podílu na trhu a cenám dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR a s přihlédnutím k stávajícím dumpingovým rozpětím (9,6 % a 29,7 %) (38), lze dopad na situaci výrobního odvětví Unie považovat za významný.
(261)
Jelikož se jedná o první antisubvenční šetření ohledně dotčeného výrobku, není překonání účinků dřívější subvence pro posouzení relevantní.
6. Mikroekonomické ukazatele
6.1. Ceny
(262)
Vážené průměrné jednotkové prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 7
Prodejní ceny na volném trhu a na závislém trhu v Unii
2010
2011
2012
OŠ
Průměrná jednotková prodejní cena ze závodu na volném trhu v Unii (EUR/t)
1 061
1 144
1 070
1 035
Index (2010 = 100)
100
108
101
98
Průměrná jednotková prodejní cena ze závodu na závislém trhu v Unii (EUR/t)
1 006
1 031
1 027
989
100
103
102
98
Zdroj: Údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku
Index (2010 = 100)
(263)
V průběhu posuzovaného období klesly jednotkové prodejní ceny na volném trhu o 2 %. Když v září 2010 začala platit prozatímní cla, mohlo výrobní odvětví Unie v roce 2011 zvýšit své ceny. Od roku 2011 se však jednotkové prodejní ceny snížily o 10 %.
(264)
Pokud jde o jednotkové prodejní ceny na závislém trhu (tj. transferové ceny), měly stejnou tendenci jako jednotkové prodejní ceny na volném trhu, přičemž výrobní odvětví Unie zvýšilo v roce 2011 své ceny na závislém trhu a poté tyto jednotkové prodejní ceny klesly o 4 %.
6.2. Průměrné jednotkové výrobní náklady
(265)
Jednotkové výrobní náklady se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 8
Jednotkové výrobní náklady
2010
2011
2012
OŠ
Jednotkové výrobní náklady (v EUR za tunu)
964
990
1 035
976
Index (2010 = 100)
100
103
107
101
Zdroj: Údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku
(266)
Průměrné jednotkové výrobní náklady se mezi lety 2010 a 2012 zvýšily. Po roce 2012 průměrné jednotkové výrobní náklady opět klesly téměř na úroveň roku 2010. Vrchol v roce 2012 lze přičíst určité investiční situaci jednoho výrobce v Unii zařazeného do vzorku. Během celého posuzovaného období stouply průměrné jednotkové výrobní náklady pouze o 1 %.
(267)
Několik uživatelů tvrdilo, že situace jedné společnosti by neměla zdůvodnit obecné závěry. Závěr týkající se jednotkových výrobních nákladů byl takový, že tyto náklady byly víceméně stabilní. Vrchol v roce 2012 nezměnil obecný závěr.
(268)
Jednotkové výrobní náklady jsou založeny na celkovém objemu výroby výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku. Jednotková prodejní cena v tabulce č. 7 vychází z prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení. Tyto dva ukazatele mají tudíž jiný základ a nejsou přímo srovnatelné.
(269)
Po poskytnutí konečných informací přišla CCCLA s tvrzením, že Komise musí poskytnout dostatečně srovnatelné údaje pro posouzení toho, zda kolísání výrobních nákladů může vysvětlit mírný pokles prodejních cen Unie.
(270)
Tyto dva ukazatele vycházejí z odlišného základu a třebaže absolutní čísla nejsou přímo srovnatelná, jejich trendy srovnatelné jsou.
6.3. Náklady práce
(271)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 9
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2010
2011
2012
OŠ
Průměrná mzda na jednoho zaměstnance (EUR)
40 518
41 590
42 310
42 917
Index (2010 = 100)
100
103
104
106
Zdroj: Údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku
(272)
Průměrné náklady práce na jednoho zaměstnance vykazovaly postupně rostoucí trend (+ 6 %) během posuzovaného období. To bylo v souladu s indexem nákladů práce v zemích, kde měli sídlo výrobci zařazení do vzorku (39).
6.4. Zásoby
(273)
Úroveň zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka 10
Zásoby
2010
2011
2012
OŠ
Konečný stav zásob (v tunách)
18 539
46 585
50 198
52 805
Index (2010 = 100)
100
251
271
285
Zdroj: Údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku
(274)
Konečný stav zásob nejprve v roce 2011 výrazně vzrostl a poté dále stoupal po celé posuzované období.
(275)
Vláda ČLR uvedla, že změny stavu zásob vykazované v údajích od sdružení APFE ukazují na nevykazovaný prodej a nesvědčí o újmě vzhledem k čínskému dovozu.
(276)
Toto tvrzení je třeba odmítnout. Komise provedla analýzu mikroekonomických ukazatelů, jako je úroveň zásob, na základě skutečných údajů, které poskytli výrobci v Unii zařazení do vzorku. Šetřením výrobců v Unii zařazených do vzorku nebyl zjištěn žádný nevykázaný prodej.
(277)
Po poskytnutí konečných informací přišel jeden uživatel s tvrzením, že rok 2010 není vhodným referenčním rokem, jelikož úroveň zásob byla tehdy nezvykle nízká ve srovnání s dobou od roku 2006 do října roku 2009 (období šetření v původním antidumpingovém řízení).
(278)
Toto tvrzení se zamítá, protože subjekty zařazené do vzorku v současných řízeních jsou jiné než subjekty ve vzorku z předchozího šetření, a údaje tudíž nejsou srovnatelné. Komise se ve svém šetření omezila jen na posuzované období, zvláště co se týče mikroekonomických údajů, a nemá k dispozici údaje o úrovni zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku v době před posuzovaným obdobím. Vláda ČLR prohlásila, že s ohledem na 3 % pokles spotřeby Unie v roce 2011 byla úroveň zásob v tomto roce také vyšší. Tento prvek však nemá žádný účinek na trend v posuzovaném období.
6.5. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(279)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic se v případě výrobců v Unii zařazených do vzorku v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 11
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2010
2011
2012
OŠ
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
3 %
2 %
-6 %
-4 %
Index (2010 = 100)
100
66
-200
-134
Peněžní tok (v EUR)
32 847 910
10 978 839
-1 297 704
14 660 203
Index (2010 = 100)
100
33
-4
45
Investice (v EUR)
7 729 022
9 721 478
30 738 820
32 511 238
Index (2010 = 100)
100
126
398
421
Návratnost investic
2 %
2 %
-4 %
-3 %
Index (2010 = 100)
100
69
-184
-137
Zdroj: Údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku
(280)
Ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku stanovila Komise tak, že zisk před zdaněním z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, vyjádřila jako procentní podíl z obratu tohoto prodeje. Během posuzovaného období se ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku významně snížila, a sice z 3 % na -4 %.
(281)
Čistý peněžní tok je schopnost výrobců v Unii samofinancovat svoji činnost. Peněžní tok v průběhu posuzovaného období výrazně klesl (-55 %).
(282)
Úroveň investic výrobců v Unii zařazených do vzorku měla během posuzovaného období rostoucí tendenci. Zvýšení bylo výraznější v roce 2012 a v období šetření. Vysoké investiční náklady se týkaly přestavby pecí. V tomto odvětví, které má vysoké nároky na kapitál, je nutno provádět přestavbu pecí každých 7 až 10 let a náklady spojené s přestavbou jedné pece mohou dosáhnout 8 až 13 milionů EUR (rozpětí je uváděno z důvodu důvěrného charakteru těchto informací). Investice zahrnují také podstatné strukturální investiční náklady související se spotřebou slitin v průchodkách a jejich opakovaným obnovováním.
(283)
Návratnost investice je zisk vyjádřený v procentech ve vztahu k čisté účetní hodnotě investic. Návratnost investic jednoznačně kopírovala negativní trend ziskovosti. Zhoršení návratnosti investic je jasnou známkou zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie během posuzovaného období.
(284)
Výše uvedená citlivá finanční situace nastala navzdory zvýšené spotřebě v posuzovaném období, jak je uvedeno výše v 217. bodě odůvodnění, a přes snahu výrobního odvětví Unie o racionalizaci výrobních nákladů, jak je uvedeno výše v 244. a 337. bodě odůvodnění.
(285)
Šetření neodhalilo, že by výrobci z Unie zařazení do vzorku měli jakékoli vážné potíže se získáváním kapitálu.
(286)
Po poskytnutí konečných informací několik stran poznamenalo, že úroveň investic byla v roce 2012 a v období šetření velice vysoká a že právě tyto vysoké investice mohly být příčinou ztrátovosti výrobního odvětví Unie během období šetření. Vláda ČLR rovněž tvrdila, že snížená ziskovost přímo souvisí s vyššími výrobními náklady a ztrátami produkce z důvodu přestavby pecí.
(287)
Zaprvé, investice ve výši 32 milionů EUR v období šetření od 1. října 2012 do 30. září 2013 se částečně překrývají s investicemi ve výši 30 milionů EUR v roce 2012. Zadruhé, investice realizované v těchto obdobích se v tomto odvětví opakují, byly nutné pro přestavbu pecí a, jak je vysvětleno v 241. až 250. bodě odůvodnění, jsou považovány za zcela běžné. Zatřetí, úroveň investic má vliv na výsledky výrobního odvětví Unie, protože generují dodatečné náklady. Investice se nicméně nejvíce projevují v rozvaze, nikoli ve výsledovce, neboť vykazují opakované standardní oprávky (náklady na odpisy), a samy o sobě tudíž nedokáží vysvětlit ztrátovou situaci. Pokud jde o tvrzení vlády ČLR, přestavba pecí se pečlivě plánuje předem. Kontinuita dodávek pro odběratele je zajištěna tvorbou regulačních zásob. Navíc dopad těchto investic na náklady a výsledky společnosti je rozložen na několik let.
(288)
Několik stran kromě toho tvrdilo, že i) vyšší investiční náklady se odrazily na nižší návratnosti investic v roce 2012 a v období šetření (vzhledem k tomu, že některé investice nenesly okamžité výnosy) a ii) není rozumné na základě dvouletého období zatíženého velkými investicemi vyvozovat závěr, že situace výrobního odvětví Unie se zhoršila.
(289)
Investice do pecí nebyly v posuzovaném období výjimečné. Šetřením se zjistilo, že od roku 2004 investovalo výrobní odvětví Unie do pecí takřka každý rok. Proto bez ohledu na posuzovanou dobu jejich trvání budou mít opravy či přestavby pecí vždy vliv na objem produkce a návratnost investic. Zhoršení ziskovosti výrobců v Unii zařazených do vzorku naznačuje, že nebyli schopni účtovat si za obdobný výrobek takové ceny, které by jim umožnily nutné investice pro nepřerušovaný chod podniků.
(290)
Vláda ČLR tvrdila, že podniky v tomto odvětví použijí nejdříve disponibilní peníze a až potom si půjčí, a proto je normální, že se peněžní tok zhoršil, když výrobci v Unii zařazení do vzorku investovali v roce 2012 a v období šetření velké částky. Navíc tvrdila, že ztrátové odvětví nemohlo investovat tolik, kolik investovaly společnosti zařazené do vzorku.
(291)
Odvětví nekonečných skleněných vláken má globální charakter a mechanismus jeho financování přesahuje finanční akční rádius výrobců v Unii zařazených do vzorku. Investiční situace nemusí mít nutně dopad na peněžní tok. Tato tvrzení byla proto zamítnuta.
7. Závěr k situaci výrobního odvětví Unie
(292)
Výsledky šetření potvrzují, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního antidumpingového nařízení a čl. 8 odst. 4 základního antisubvenčního nařízení.
(293)
Uložení antidumpingových opatření umožnilo výrobnímu odvětví Unie v roce 2011 zvýšit ceny. Zároveň se výrobní odvětví Unie snažilo zvýšit efektivitu a produktivitu. Přestože se spotřeba v Unii zvyšovala, výrobní odvětví Unie nemělo jinou možnost, než od roku 2012 opět snížit své jednotkové prodejní ceny, aby udrželo svůj podíl na trhu.
(294)
Z analýzy cenového podbízení (viz 231. bod odůvodnění) a klesajícího trendu prodejních cen výrobců v Unii (viz 263. bod odůvodnění) jasně vyplývá, že výrobci v Unii zkusili cenově konkurovat čínskému dovozu a zrušili cenové rozdíly. To však vedlo k výraznému zhoršení finančních výsledků výrobců v Unii a výrobní odvětví Unie vykázalo v roce 2012 ztrátu. V krátkodobém až střednědobém horizontu tato situace není udržitelná.
(295)
Ostatní ukazatele, například výroba, výrobní kapacita, zásoby, zaměstnanost a peněžní tok, se rovněž vyvíjely negativně, a to i po uložení opatření vůči ČLR.
(296)
Výsledky obou šetření rovněž potvrzují, že změněné okolnosti, které odůvodňovaly zahájení částečného prozatímního přezkumu antidumpingových opatření, tedy konkrétně restrukturalizace a uzavření některých závodů v Unii, jak je vysvětleno v 244. bodě odůvodnění výše, mají podstatnou a trvalou povahu. Po uzavření závodu je tento zcela demontován. Postavit novou pec klade vysoké nároky na investice a čas a nelze to uskutečnit v krátké době. Čas a náklady spojené se zakládáním nového závodu s pecemi by se proto neměly podceňovat. Lze tedy soudit, že restrukturalizace a uzavření některých výrobních zařízení mají podstatnou a trvalou povahu.
(297)
Několik stran uvedlo, že existují jasné známky absence újmy. O těchto tvrzeních pojednávají následující body odůvodnění.
(298)
CCCLA uvedla, že jednoho výrobce v Unii, společnost 3B Fibreglass, získala v roce 2012 skupina Binani a že celková výkonnost výrobního odvětví Unie musí být dobrá, protože rozumný hospodářský subjekt by neinvestoval do průmyslového odvětví, které je nevýkonné. Cituje rovněž výroční zprávu Braj Binany za rok 2013, že „celková výkonnost 2 výrobních závodů v Belgii a Norsku se považuje za dobrou“. CCCLA rovněž uvedla, že obrat dvou výrobců v Unii mezi rokem 2010 a obdobím šetření vzrostl a výrobní odvětví Unie tedy jednoznačně netrpí žádnou újmou.
(299)
Indická skupina Binani Group v roce 2012 společnost 3B Fibreglass skutečně získala. Bez ohledu na individuální podnikatelskou motivaci skupiny Binani Komise odkazuje na své závěry šetření, totiž že výrobní odvětví Unie ztratilo podíl na trhu a ziskovost. Citaci je třeba chápat v souvislostech a celá zní takto: „Celková výkonnost 2 výrobních závodů v Belgii a Norsku se považuje za dobrou a kapacita se zčásti omezila, aby se přizpůsobila slabší tržní poptávce. Efektivita výroby zdárně stoupala k běžným hodnotám. Průměrná realizace však byla podprůměrná kvůli levnému dovozu asijského zboží“.
(300)
Tvrzení, že výrobnímu odvětví Unie není způsobována újma, protože dva výrobci v Unii měli mezi rokem 2010 a obdobím šetření vyšší obrat, je zavádějící a nesprávné. CCCLA vycházela ve své analýze z obratu vyjádřeného v kilogramech. Vyvozovat závěry pouze z vyššího prodaného množství však není správné, protože se přitom nebere v úvahu úroveň cen v těchto prodejních transakcích a tedy ani dopad na ziskovost společnosti.
(301)
Vláda ČLR uvedla, že jasnou známkou neexistence újmy je, že členové sdružení APFE investují do zvýšení kapacity v Unii a mimo ni (např. v ČLR, Rusku, Indii, Tunisku).
(302)
Toto šetření újmy souvisí s výkonností výrobců v Unii na trhu Unie. Jak je uvedeno v tabulce č. 4 výše, v roce 2011 se kapacita výrobního odvětví Unie mírně zvýšila o 1 % a následně klesla o 5 procentních bodů ke konci období šetření. V Unii tudíž nedošlo ke zvýšení kapacity. Avšak vzhledem k tomu, že četní výrobci nekonečných skleněných vláken jsou nadnárodními společnostmi, není překvapením, že tyto společnosti investují také mimo Unii, pokud se naskytne příležitost. Do dodatečné kapacity mimo Unii se investuje proto, aby se uspokojily potřeby rozvíjejících se trhů a s vyhlídkou na dosažení zisku. Zřízení závodů v těchto regionech rovněž zapadá do obrazu dodavatele, který má blízko ke svým odběratelům. Podnikatelské rozhodování o tom, zda zřídit či nezřídit výrobní závod mimo Unii však nemá žádnou souvislost s tím, že výrobcům z Unie je způsobována újma. Podobným tvrzením o velkých investicích výrobního odvětví Unie se zabývá oddíl o újmě vzniklé vlastním zaviněním.
(303)
Několik účastníků řízení tvrdilo, že újma neexistuje, jelikož někteří výrobci v Unii oznámili, že od ledna 2014 zvýší své ceny obdobného výrobku, aby si vynahradili neustálý růst cen surovin, energie a dopravních nákladů.
(304)
Za prvé, ceny v roce 2014 souvisejí s událostmi, které nastaly po období šetření. Za druhé, výrobní odvětví Unie absorbovalo v posledních letech větší díl tohoto zvýšení cen zvyšováním produktivity. Jednou se však dospěje do bodu, kdy se další zvyšování produktivity realizuje v krátkodobém horizontu mnohem obtížněji. Vzhledem k tomu, že v období šetření bylo výrobní odvětví Unie ztrátové a již nedokáže absorbovat takový nárůst cen, v určitém okamžiku je nutné přenést tento cenový růst na odběratele, přičemž existuje riziko ztráty dalšího podílu na trhu. Na základě výše uvedeného byla tato tvrzení odmítnuta.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
1. Úvod
(305)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního antidumpingového nařízení a čl. 8 odst. 6 a 7 základního antisubvenčního nařízení bylo prošetřeno, zda dumpingový a subvencovaný dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, že ji lze označit za podstatnou.
(306)
Byly zkoumány i jiné známé činitele než dumpingový dovoz, které mohly ve stejné době způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie, aby se zajistilo, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude přičítána dumpingovému a subvencovanému dovozu.
1.1. Účinek dumpingového a subvencovaného dovozu
(307)
Šetření prokázalo, že během posuzovaného období navzdory platným antidumpingovým opatřením stoupl objem dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR o 32 % oproti referenčnímu roku 2009. To vedlo ke zvýšení podílu ČLR na trhu z 18 % v roce 2009 na 20 % na konci období šetření.
(308)
Současně, a to i přes nárůst spotřeby, klesl podíl výrobního odvětví Unie na trhu o tři procentní body během posuzovaného období.
(309)
Průměrné ceny dumpingového a subvencovaného dovozu se mezi rokem 2010 a obdobím šetření snížily o 8 % a byly nižší než ceny výrobního odvětví Unie ve stejném období.
(310)
Výrobní odvětví Unie bylo v letech 2010 a 2011 ještě ziskové a poté začalo být ztrátové, což se časově shodovalo s růstem dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR. Ani po snížení svých prodejních cen se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo udržet svůj podíl na trhu. Tento pokles cen byl na úkor ziskovosti, což vede ke ztrátové situaci.
(311)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje závěr, že cenová úroveň dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR společně se zvýšením jeho objemu měly značně negativní vliv na hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie, a sehrály tedy rozhodující roli v působení podstatné újmy výrobnímu odvětví Unie.
(312)
Po poskytnutí konečných informací přišlo několik stran s tvrzením, že nebylo analyticky prokázáno, že čínský dovoz způsobil snížení cen výrobního odvětví Unie a také újmu, a že Komise se ve své analýze opírá pouze o časovou shodu. Tyto strany odkazují na zprávu senátu, který rozhodoval v případě China X-Ray Equipment: „Senát uznává, že celková korelace mezi dumpingovým dovozem a újmou tuzemského výrobního odvětví by mohla podpořit nález příčinné souvislosti. Takovou analýzu nahodilé shody však nelze použít v otázce příčinné souvislosti; příčinná souvislost a korelace jsou totiž dva různé pojmy. V podmínkách tohoto případu, […], se otázka příčinné souvislosti nevyřeší takovým obecným konstatováním shody okolností“ (40).
(313)
Závěry však vycházejí z analýzy dlouhého seznamu ukazatelů. Jak je uvedeno výše v části D, v rámci zkoumání dopadu dumpingového a subvencovaného dovozu byly vyhodnoceny všechny významné ekonomické údaje a indexy, které měly vliv na stav výrobního odvětví Unie. Řada ukazatelů poukazovala na újmu. V takové situaci má výrobní odvětví Unie jediný důvod pro snížení cen, a to udržet si podíl na trhu nebo tento podíl neztrácet, když čelí cenové konkurenci. Po uložení původních opatření se výrobnímu odvětví Unie podařilo v roce 2011 zvýšit své ceny, leč v následujících letech muselo své ceny snížit, protože se nesnížily výrobní náklady. Jak je dále vysvětleno v 320. až 335. bodě odůvodnění, vývoz z třetích zemí byl po celé posuzované období realizován hlavně za vysoké ceny, tržní podíl třetích zemí zůstával víceméně stabilní a od roku 2011 dokonce klesal. Výrobní odvětví Unie tedy nesnížilo své ceny kvůli dovozu z třetích zemí, nýbrž kvůli levnému dumpingovému a subvencovanému dovozu z ČLR. Od roku 2011 výrazně stoupl pouze dovoz z ČLR, pouze dovoz z ČLR odebral tržní podíl výrobnímu odvětví Unie a klesaly pouze ceny dovozu z ČLR. Na tomto základě dospěla Komise k závěru, že snížení cen výrobního odvětví Unie a jeho újmu způsobilo zvýšení dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR. Dále jsou analyzovány další faktory, jež mohly narušit tuto příčinnou souvislost.
(314)
CCCLA a vláda ČLR tvrdily, že k cenovému poklesu či ke stlačení cen nedošlo, neboť „pokles prodejních cen výrobců Unie není výrazný, jelikož v posuzovaném období nepřesáhl 2 %“. Několik stran také tvrdilo, že 1 % pokles prodeje Unie, 2 % růst tržního podílu dovozu z ČLR a 3 % snížení tržního podílu výrobního odvětví Unie nezdůvodňují navrhovaná drastická opatření.
(315)
Jak je uvedeno výše, Komise opakuje, že po prozatímních clech ze září 2010 dokázalo výrobní odvětví Unie v roce 2011 své ceny zvýšit. Od roku 2011 se však jednotkové prodejní ceny snížily o 10 %. Jedná se tudíž o výrazný propad prodejních cen. Třebaže platí antidumpingová opatření, výrobnímu odvětví Unie je nadále působena újma z důvodu poklesu objemu prodeje, cen a podílu na trhu, zatímco čínský dovoz ve stejné době svůj objem prodeje a podíl na trhu zvyšoval na podstatně vyšší úroveň, než byla v průběhu období šetření v původním řízení. Obvykle se předpokládá, že po zavedení opatření se výrobní odvětví Unie zotaví z účinků minulého dumpingu nebo subvencování. To se evidentně nestalo. Po určitých náznacích zotavení, jež se objevily bezprostředně po zavedení opatření, se situace výrobního odvětví Unie během posuzovaného období dále zhoršovala.
(316)
Jeden dovozce, který nebyl ve spojení, uvedl, že výrobci v Unii nemuseli snížit své ceny až tak hluboko, protože na trhu Unie byl převis poptávky nad nabídkou. Vláda ČLR tvrdila, že pokles prodejních cen Unie a pokles čínských dovozních cen nelze posuzovat odděleně od globálního vývoje cen dotčeného výrobku a že tyto poklesy jsou v souladu s běžným fungováním trhu. Vláda ČLR mimoto tvrdí, že Komise neprověřovala, zda by trh v roce 2011 dovolil růst cen (po zavedení opatření v předchozím šetření) z pohledu globálních souvislostí, a pokud ano, do jaké míry. Komise navíc nesprávně odmítla přijmout důkaz o růstu cen po období šetření, který poskytli výrobci Unie, jež tímto odkazují na případy Solar glass a Personal fax machine (41).
(317)
Podle Komise nebyl výrok, že poptávka převyšovala nabídku, opodstatněný. Ztráta podílu na trhu a zvýšení zásob neznamená, že poptávka byla vyšší než nabídka, ale spíše naopak. Pokud jde o tvrzení vlády ČLR, posuzovaný cenový vývoj se týkal prodeje na trhu Unie, ne v globálním měřítku. Na trhu Unie si obdobný výrobek a dotčený výrobek cenově konkurují. Jak bylo ukázáno výše, pokles cen nelze přičítat jiným faktorům než této cenové konkurenci (vzhledem k víceméně stabilním výrobním nákladům a spotřebě Unie). Vláda ČLR kromě toho neposkytla další informace o globálním vývoji cen. Proto byl tento argument shledán nepodloženým. Pokud jde o tvrzení o růstu cen po období šetření, to, co následovalo po období šetření, nespadá do působnosti tohoto řízení. Každopádně nebyl předložen žádný hmotný důkaz o skutečném zvýšení cen, k němuž by došlo po období šetření. Toto tvrzení se proto zamítá.
(318)
CCCLA navíc tvrdila, že při průměrném poklesu cen čínského dovozu o 8 %, jak je uvedeno v 226. bodě odůvodnění, se měly zohlednit ceny upravené o clo a manipulaci, antidumpingové clo, ziskové rozpětí dovozců a prodejní, správní a režijní náklady dovozců. Tyto upravené ceny by poté byly na srovnatelné úrovni s prodejními cenami Unie, jak jsou uvedeny v tabulce č. 7, a nemohly by proto hrát rozhodující úlohu v podstatné újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(319)
Pro analýzu ukazatelů se porovnává hodnota CIF prodeje vyvážejících výrobců z tabulky č. 3 a cena ze závodu výrobců Unie z tabulky č. 7. Tato metoda je pro analýzu trendů přesná. Jak je vysvětleno v 231. bodě odůvodnění, pro výpočet rozpětí cenového podbízení a rozpětí újmy byly skutečně použity upravené ceny. Komise v tomto ohledu zdůrazňuje, že cenové podbízení je pouze jedním ukazatelem, který se bere v potaz, ale pro analýzu by se měly brát v potaz všechny ukazatele újmy dohromady. Proto se tato námitka zamítá.
1.2. Účinky jiných činitelů
1.2.1. Dovoz z dalších zemí
(320)
Objem dovozu z třetích zemí, průměrné jednotkové ceny a podíl na trhu během posuzovaného období jsou uvedeny v následující tabulce.
Tabulka 12
Objem dovozu (v tunách), průměrné jednotkové ceny (EUR/t)
2010
2011
2012
OŠ
Třetí země celkem
Objem (v t)
128 378
182 601
183 446
174 553
Index (2010 = 100)
100
142
143
136
Podíl na trhu
14 % - 19 %
22 % - 27 %
21 % - 26 %
20 % - 25 %
Malajsie
Objem (v t)
37 919
70 847
60 931
60 841
Prům. cena/t (EUR)
980
1 029
998
958
Podíl na trhu
2 % - 7 %
7 % - 12 %
5 % - 10 %
5 % - 10 %
Norsko
Objem (v t)
25 204
30 496
33 277
30 781
Prům. cena/t (EUR)
1 167
1 044
1 006
944
Podíl na trhu
0 % - 5 %
1 % - 6 %
1 % - 6 %
1 % - 6 %
Turecko
Objem (v t)
18 430
20 017
23 235
19 233
Prům. cena/t (EUR)
1 199
1 231
1 064
1 067
Podíl na trhu
0 % - 5 %
0 % - 5 %
0 % - 5 %
0 % - 5 %
Zdroj: Eurostat (Comext)
(321)
Kromě ČLR se dotčený výrobek dováží hlavně z Malajsie, Norska a Turecka. Menší objemy dovozu se realizovaly také z Mexika, Spojených států a Tchaj-wanu. Celkový podíl třetích zemí na trhu se vyznačoval prudkým nárůstem mezi roky 2010 a 2011. Následně jejich podíl na trhu poklesl v období šetření.
(322)
Většina dovozu z třetích zemí (s výjimkou určitého malého množství z Tchaj-wanu) byla dovezena za ceny podstatně vyšší, než byly ceny čínského dovozu. Kromě toho celkové průměrné ceny dovozu z jiných zemí byly podobné nebo vyšší než ceny výrobního odvětví Unie.
(323)
Na Malajsii připadá největší díl dovozu z třetích zemí do Unie (40 %). Dovoz z Malajsie se nicméně omezil pouze na jeden typ výrobků z nekonečných skleněných vláken, a sice střiž. Podíl Malajsie na trhu Unie v posuzovaném období vzrostl. Dovozní ceny střiže z Malajsie byly v průměru rovněž vyšší než ceny dovozu z ČLR a téměř stejně vysoké jako ceny výrobního odvětví Unie. Kromě toho malajsijské ceny nebránily tomu, aby ceny výrobců v Unii mezi lety 2010 a 2011 narostly, když byla uložena prozatímní cla vůči ČLR. Kdyby malajsijské ceny skutečně způsobily výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu, výrobci v Unii by nemohli zvýšit své ceny poté, co byla uložena prozatímní antidumpingová cla na dovoz z ČLR. Dovoz z Malajsie sice konkuruje výrobkům výrobního odvětví Unie, avšak po celé posuzované období působil jako stabilní faktor, pokud jde o cenu, typ výrobku a množství.
(324)
Na dovoz z Norska připadal druhý největší podíl dovozu z třetích zemí do Unie. Podíl Norska na trhu Unie se v posuzovaném období nezměnil. Průměrné dovozní ceny jednotlivých typů výrobku z Norska byly vyšší než z ČLR. Norský dovoz se skládá hlavně z pramenců, které vyrábí jediná společnost, jež je součástí stejné skupiny jako jeden výrobce v Unii. Veškerá norská výroba se navíc prodává prostřednictvím tohoto výrobce v Unii. Norsko tudíž nepovažujeme za třetí konkurenční zemi.
(325)
Na dovoz z Turecka připadal třetí největší podíl dovozu z třetích zemí do Unie. Podíl Turecka na trhu Unie se v posuzovaném období nezměnil. Dovozní ceny jednotlivých typů obdobného výrobku byly v průměru také výrazně vyšší než z ČLR.
(326)
Vláda ČLR také uvedla, že zásoby Unie se v roce 2011 zvýšily po masivním zvýšení dovozu z třetích zemí, zatímco dovoz z ČLR v témže roce klesl.
(327)
V období mezi lety 2010 a 2011 se čínský dovoz snížil a dovoz z třetích zemí se zvýšil. Výrobní odvětví Unie však bylo v letech 2010 a 2011 ještě ziskové a poté začalo být ztrátové, což se časově shodovalo s růstem dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR. Dovoz z třetích zemí po roce 2011 klesl, a proto nemůže být příčinou, proč výrobní odvětví Unie následně vykázalo ztrátu. Z výše uvedených důvodů vyplývá logický závěr, že část dovozu z jiných zemí možná mohla negativně ovlivnit výrobní odvětví Unie, ale nebylo to do té míry, aby to narušilo příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem z ČLR a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(328)
Po poskytnutí konečných informací přišlo několik stran s tvrzením, že pro dovoz z třetích zemí nebyl použitý ten sortiment výrobků, který se použil pro analýzu cenového podbízení (srovnání cen čínských výrobců a výrobců z Unie). Vláda ČLR si výslovně vyžádala podrobnosti o sortimentu výrobků v dovozu z třetích zemí, které se ze statistik Eurostatu nedají vyčíst.
(329)
Komise v analýze dovozu z třetích zemí plně zohlednila sortiment výrobků tím, že srovnala ceny třetích zemí za jednotlivé typy výrobku s odpovídajícími cenami Unie za jednotlivé typy výrobku. Vzhledem k tomu, že třetí země zastupuje jen jeden výrobce, nelze z důvodu důvěrnosti odhalit žádné konkrétní údaje.
(330)
Vláda ČLR tvrdila, že závěr Komise o tom, že část dovozu z třetích zemích mohla ovlivnit situaci výrobců v Unii, avšak nepřerušil příčinnou souvislost, není objektivní a nezakládá se na odůvodněné analýze.
(331)
Třemi hlavními třetími zeměmi, které vyvážely obdobný výrobek do Unie, byly Malajsie, Norsko a Turecko. Jak už bylo uvedeno, malajsijský dovoz se zaměřoval na jeden typ výrobku, který se prodával za ceny srovnatelné s cenami výrobního odvětví Unie. Norský výrobce není považován za konkurenta z třetí země z důvodů uvedených výše. Podíl tureckého dovozu na trhu se víceméně neměnil a z hlediska objemu byl po celé posuzované období relativně nízký. Tvrzení, že dovoz z třetích zemí narušil příčinnou souvislost, se tímto zamítá.
(332)
Vláda ČLR rovněž tvrdila, že Komise opomenula účinek dovozu z Tchaj-wanu a Mexika, který vykazuje výrazné změny v cenách a objemu.
(333)
Vzhledem k omezenému objemu dovozu z Tchaj-wanu a Mexika nemohl dovoz z těchto zemí narušit příčinnou souvislost.
(334)
Vláda ČLR mimoto tvrdila, že Komise ve své analýze hromadění čínských zásob opomenula to, že mezi roky 2010 a 2011 se zvýšil dovoz z třetích zemí o více než 40 %.
(335)
Ze statistických údajů vyplývá (viz 224. bod odůvodnění), že k hromadění zásob čínských výrobků došlo ve druhém a třetím čtvrtletí roku 2010 (u spotřeby to nastalo před koncem roku 2010/začátkem roku 2011 kvůli omezené skladovatelnosti). Růst dovozu z třetích zemí byl zaznamenán v roce 2011, kdy už nepůsobil účinek hromadění zásob a v platnost vstoupila opatření vůči dovozu z ČLR, která se ukázala být prospěšná pro výrobce v třetích zemích. Toto tvrzení se proto zamítá.
1.2.2. Výrobní náklady
(336)
Několik stran uvedlo, že výrobní náklady výrobního odvětví Unie rostly zejména v důsledku nárůstu cen surovin, energie, dopravy a nákladů na zaměstnance, což mělo negativní dopad na ziskovost výrobního odvětví Unie. Jedna strana označila za významnou nákladovou položku to, že odběratelé nevraceli cívky, aniž by dále objasnila, jaký dopad to mělo na náklady. Svá tvrzení doložili citacemi výrobců Unie, že skutečně čelili vyšším nákladům.
(337)
Výrobní odvětví Unie skutečně čelilo vyšším nákladům na suroviny, energie, dopravu a vyšším nákladům na zaměstnance. Jak však vyplývá z tabulky č. 8, průměrné výrobní náklady výrobního odvětví Unie za jednu tunu se mezi rokem 2010 a obdobím šetření zvýšily jen o 1 %. To znamená, že výrobní odvětví Unie dokázalo vyvážit vyšší náklady úsporami z důvodu vyšší efektivity a vyšší produktivitou. Proto se vyvozuje závěr, že růst výrobních nákladů nepřispěl k újmě, a tudíž nemohl narušit příčinnou souvislost.
(338)
Po poskytnutí konečných informací několik stran zopakovalo svá tvrzení, aniž předložily nové argumenty.
1.2.3. Vývoj spotřeby
(339)
Jak je uvedeno výše, spotřeba Unie vzrostla mezi rokem 2010 a obdobím šetření o 3 %. Jak uvedlo výrobní odvětví Unie a řada uživatelů, očekává se, že spotřeba dále poroste vzhledem k novým aplikacím, v nichž se obdobný výrobek používá. Výrobní odvětví Unie však nebylo schopno udržet si svůj podíl na trhu a o část z něho přišlo, zatímco dumpingový a subvencovaný dovoz z ČLR od roku 2011 svůj podíl na trhu zvyšoval. Změny spotřeby v Unii tudíž nemohly narušit příčinnou souvislost mezi újmou a dumpingovým a subvencovaným dovozem z ČLR.
1.2.4. Nedostatečná výrobní kapacita a zásoby v Unii
(340)
Vláda ČLR uvedla, že újma, vznikla-li nějaká, byla způsobena nedostatečnou výrobní kapacitou výrobců v Unii. Vláda ČLR odkazovala na četné účetní závěrky výrobců v Unii. V účetní závěrce společnosti 3B Fibreglass za rok 2010 se uvádí, že „naše omezené výrobní kapacity jim neumožnily získat další podíly na trhu“ a „přiměly nás reagovat na vývoj poptávky našich klientů s omezenými zásobami“. V účetní závěrce společnosti 3B Fibreglass za rok 2011 se uvádí, že „známky ozdravení hospodářství v roce 2010 byly potvrzeny v prvním pololetí roku 2011, avšak úroveň výrobní výkonnosti společnosti byla nižší, než se očekávalo v prvním trimestru, neumožnila nám plně těžit ze zvýšené činnosti a přiměla nás omezit naše smluvní závazky v roce 2011“. V účetní závěrce společnosti Lanxess za rok 2011 se píše, že „v roce 2011 běžela výroba skleněných vláken ve společnosti Lanxess na plnou kapacitu“ a „ve druhém čtvrtletí roku 2012 bude plánovaná odstávka vysoké pece č. 1 trvat téměř 10 týdnů a roční produkce bude tedy v roce 2012 o 14 % nižší“.
(341)
Úroveň zásob v roce 2010 byla skutečně nízká, viz tabulka č. 10 výše. Tento stav byl výsledkem nižší úrovně produkce v roce 2009, kdy bylo několik výrobních linek demontováno, dočasně uzavřeno nebo redukováno vzhledem k erozi cen a ztrátě podílu na trhu v důsledku dumpingového dovozu z ČLR. (42) Výrobní odvětví Unie však v roce 2011 zvýšilo stav svých zásob o více než 150 % a od té doby ho nepřestalo zvyšovat. Není správné poukazovat jen na omezené zásoby v roce 2010, a místo toho by se měl diagnostikovat trend za celé posuzované období.
(342)
Kromě toho některé citace odkazují na nižší úroveň výrobní výkonnosti v důsledku opravy či přestavby pecí. Jak je objasněno v 241. bodě odůvodnění, takové opravy či přestavby jsou tomuto odvětví vlastní, a proto je běžné, že si podniky vytváří zásoby s ohledem na opravu či přestavbu pece, a tyto zásoby jim pak umožní bez přerušení zásobovat hlavní odběratele.
(343)
Kromě toho by výrobní odvětví Unie mohlo investovat do zvětšení kapacity, pokud by existovaly rovné podmínky, které by výrobnímu odvětví Unie umožňovaly dosahovat zisk, jenž by zdůvodnil a umožnil rozšíření kapacity.
(344)
Výrobní kapacita v Unii a zásoby se nepovažují za nedostatečné, a tudíž nemohly přispět k újmě, a proto nemohly narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
1.2.5. Dopad hospodářské krize
(345)
Některé strany tvrdily, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla způsobena hospodářskou krizí, která vyústila v prudký pokles poptávky v odběratelských odvětvích (například v automobilovém průmyslu a na trhu s větrnými elektrárnami).
(346)
Vláda ČLR citovala několik výrobců v Unii, například účetní závěrku společnosti European Owens Corning Fibreglass SPRL („EOCF“) za rok 2010, kde se říká, že „tento pokles lze částečně vysvětlit silnou závislostí této činnosti na trhu s větrnou energií, jehož degradace pokračovala kvůli potížím, které měly subjekty působící na tomto trhu s financováním nových projektů“, účetní závěrku společnosti Lanxess za rok 2011, kde se uvádí, že „po zavedení antidumpingových opatření vůči čínskému dovozu mohla LANXESS zvýšit své prodejní ceny. V druhé polovině roku 2011 jsme však zaznamenali pokles o 16 % oproti roku 2010 v důsledku klesajícího trendu v ekonomickém vývoji“, a účetní závěrku společnosti EOCF za rok 2012, kde se uvádí, že obrat v roce 2012 „je důsledkem hlavně pokračující hospodářské krize, která jim neumožňuje výrobu na plnou kapacitu“.
(347)
Ve skutečnosti lze mezi lety 2010 a 2011 pozorovat 3 % pokles spotřeby výrobků z nekonečných skleněných vláken v Unii. Ke konci období šetření se však spotřeba v Unii opět zvýšila o 6 procentních bodů.
(348)
Citát o tom, že jedna ze společností musela snížit své ceny o 16 % ve druhé polovině roku 2011 ve srovnání s rokem 2010, vrhá jen částečné světlo na situaci v roce 2011. Šetřením bylo zjištěno zvýšení jednotkové ceny za celý rok 2011 o 8 % (ve srovnání s rokem 2010).
(349)
Kromě toho, výrobní odvětví Unie bylo v letech 2010 a 2011 ještě ziskové a poté začalo být ztrátové, což se časově shodovalo s růstem dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR cenově podbízivého oproti cenám výrobního odvětví Unie.
(350)
Dalo by se uznat, že hospodářský útlum mezi lety 2010 a 2011 přispěl ke zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie. Hospodářským útlumem však nelze vysvětlit ztrátovou situaci výrobního odvětví Unie v roku 2012 a v období šetření. K hlavním ztrátám došlo až po hospodářském útlumu v době, kdy spotřeba opět stoupala.
(351)
Pokud jde o citaci účetní závěrky Owens Corning za rok 2011, je důležité poznamenat, že citace pochází od EOCF, což je obchodní subjekt společnosti Owens Corning pro všechny jejich podniky v Evropě a na Blízkém východě. Kromě obdobného výrobku prodávala EOCF během uvedeného období rovněž netkané výrobky, tkaniny, střešní krytiny (parketové desky) a izolační výrobky, na které se toto řízení nevztahuje. Tento citát se proto konkrétně netýká obdobného výrobku na trhu Unie.
(352)
Pokud jde o citaci účetní závěrky Owens Corning za rok 2012, odkazuje konkrétně na výrobu tkanin, kterou se společnost EOCF zabývala v jednom ze svých závodů. Vzhledem k tomu, že tkaniny nejsou součástí obdobného výrobku, není tento citát relevantní.
(353)
Vzhledem k výše uvedeným okolnostem, hospodářský útlum mohl mít negativní dopad na výrobní odvětví Unie, avšak nikoli do té míry, aby mohl narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
1.2.6. Konkurenceschopnost dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR
(354)
Některé strany tvrdily, že újmu způsobila zastaralá technologie výrobního odvětví Unie v porovnání s moderní technologií používanou čínskými vyvážejícími výrobci, a nikoli dumping nebo subvencování dotčeného výrobku.
(355)
Šetření však potvrdilo, že výrobní odvětví Unie používá rovněž moderní výrobní postupy. Tvrzení, že stav technologie výrobního odvětví Unie údajně narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, se proto zamítá.
1.2.7. Újma, kterou si výrobní odvětví Unie způsobilo samo
(356)
Některé strany tvrdily, že újmu si (výrobci v Unii) možná způsobili sami, neboť i) nabízené ceny výrobců v Unii v roce 2014 byly nižší než nabídky, které tito výrobci obdrželi od čínských vyvážejících výrobců, (ii) investice žadatelů v posledních letech jsou v rozporu s újmou, neboť velké investice jdou jen stěží dohromady s představou odvětví, jemuž je působena újma, a přitom nevedly k vyššímu podílu výrobního odvětví Unie na trhu, a iii) investice žadatelů možná směřovaly do restrukturalizace a instalace dodatečné kapacity pro výrobu „špatných“ výrobků z nekonečných skleněných vláken, například do výrobků, po nichž je omezenější poptávka, a nikoli například do střiže, po níž je podle tvrzení stran velká poptávka a ve skutečnosti je u ní v Unii potenciální nedostatečná nabídka.
(357)
Pokud jde o první tvrzení týkající se nižších cen nabízených výrobci v Unii, je třeba uvést, že toto tvrzení se opírá o jeden případ po období šetření, ale cenové úrovně v roce 2014 nelze brát v potaz. Vzhledem k tomu, že pece jsou v provozu 24 hodin denně, a zpomalení výroby je velice nákladné, výrobní odvětví Unie se pokusilo udržet si podíl na trhu prodejem za ceny sice nižší, ale stále ještě pokrývající část fixních nákladů.
(358)
Co se týče velkých investic výrobního odvětví Unie za poslední roky, je třeba připomenout, že v tomto kapitálově vysoce náročném odvětví je nutno provádět přestavbu pecí každých 7 až 10 let a náklady spojené s přestavbou jedné pece mohou dosáhnout 8 až 13 milionů EUR (rozpětí je uváděno z důvodu důvěrného charakteru těchto informací). Značná část ostatních, strukturálnějších nákladů vyžadujících vysoké investice souvisí se spotřebou slitin v průchodkách a následnou přestavbou průchodek. Tyto investice jsou tomu odvětví vlastní a jsou nezbytné pro zachování stávající kapacity. Investice vyčleněné na výzkum a vývoj jsou rovněž nezbytné, aby se podnik udržel na trhu a uspokojoval potřeby klientů.
(359)
Pokud jde o třetí tvrzení týkající se údajně „špatných“ investic pro jiné výrobky než střiž, je třeba uvést, že i) výrobní odvětví Unie restrukturalizovalo s cílem nabízet širokou škálu produktů. Nebyl předložen žádný důkaz, že tento druh restrukturalizace nebyl hospodářsky rentabilní, a ii) zastavená výroba střiže, k níž došlo v důsledku restrukturalizace v posledních letech, byla přesunuta do jiného výrobního zařízení, jež bylo za tím účelem přebudováno.
(360)
Vláda ČLR tvrdila, že výrobci v Unii si ponechávali zásoby dovozu z třetích zemí, a citovala účetní závěrku jednoho výrobce v Unii za rok 2011, kde se uvádělo, že: „Zásoby zboží (21,4 milionů € k 31. prosinci 2011) rostou v důsledku celosvětového zpomalení ekonomické činnosti, jež zažilo naše odvětví v druhé polovině roku, a 75 % těchto zásob tvoří konečné výrobky dovezené od mimoevropských společností […][naší] skupiny a zbytek se skládá hlavně z materiálu a výrobků potřebných pro činnost Fabrics“.
(361)
Nárůst vykazované úrovně zásob tohoto výrobce v Unii za rok 2011 lze vysvětlit nahromaděním zásob za účelem zásobování jednoho jeho závodu mimo EU, který v roce 2012 prováděl přestavbu pece. Nedošlo by k žádnému dovozu z jiných závodů mimo EU, kdyby bylo možné vyrobit tyto výrobky pro závod mimo EU v Unii.
(362)
Po poskytnutí konečných informací požádala vláda ČLR o vyjasnění, jestli tento dovoz pocházel z ČLR nebo odjinud, a jaký byl jeho objem. Výrobci v Unii zařazení do vzorku však v posuzovaném období nenakupovali dotčený výrobek z ČLR.
(363)
Vláda ČLR rovněž tvrdila, že újmu si mohlo způsobit samo výrobní odvětví Unie, protože výrobce 3B Fibreglass se v roce 2011 rozhodl obnovit zásoby pro BASF v době, kdy výroba nestačila. Zde je citát z účetní závěrky společnosti 3B Fibreglass za rok 2011: „obnovit naše zásoby pro BASF a čelit opravě pece č. 2 za studena“.
(364)
V podnikové praxi je však běžné, že si podnik vytvoří zásoby, aby mohl plnit smluvní závazky ke klíčovým odběratelům. Kromě toho citace také odkazuje na plánovanou opravu pece, která vyžaduje nahromadění zásob, z nichž bude moci podnik plnit dodávky odběratelům (a plnit dodavatelské smlouvy společnosti 3B) během opravy.
(365)
Vzhledem k výše uvedenému se proto zamítá tvrzení o újmě, kterou si údajně výrobní odvětví v Unii způsobilo samo a které prý narušilo příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
1.2.8. Prodej na vývoz výrobců v Unii a přemísťování výroby s cílem přiblížit se odbytištím
(366)
Vláda ČLR tvrdí, že údajná újma, byla-li vůbec nějaká, byla způsobena rozhodnutím podniku přemístit výrobu do místa, kde sídlí odběratelé. K tomu dodává, že se tak neděje pouze na úrovni Unie, ale také v celosvětovém měřítku. Vláda ČLR uvádí, že výrobce v Unii P+D rozšířil svou činnost v Rusku a Indii, výrobce v Unii 3B v Tunisku, výrobce v Unii PPG v ČLR a výrobce v Unii, společnost Ahlstrom, přesunul svou výrobu z Evropy do ČLR počátkem roku 2011 za účelem lepšího uspokojování rostoucích trhů s větrnou energií v Asii a zejména v ČLR.
(367)
Vzhledem k tomu, že mnoho výrobců skleněných vláken jsou nadnárodní společnosti, není překvapením, že tyto společnosti investují také mimo Unii, pokud se k tomu naskytne příležitost. Do dodatečné kapacity mimo Unii se investuje proto, aby se uspokojily potřeby rozvíjejících se trhů a s vyhlídkou na dosažení zisku. Je pravda, že zřízení závodů v těchto regionech rovněž zapadá do obrazu dodavatele, který má blízko ke svým odběratelům. Podnikatelské rozhodnutí, zda zřídit výrobní zařízení mimo Unii či nikoli, však nemá naprosto žádnou souvislost s tím, že výrobcům v Unii je způsobována újma.
(368)
Po poskytnutí konečných informací vláda ČLR zopakovala, že Unii připravily o výrobu, pracovní místa a prodej na vývoz velké zahraniční investice, které tedy způsobily újmu.
(369)
Tento argument není podložený. Výrobci nekonečného skleněného vlákna se chovají podle modelu regionální blízkosti, kde jsou odběratelé zásobováni výrobními závody ve svých regionech. Z ukazatelů o kapacitě a zaměstnanosti nevyplývá, že byly realizovány potenciální velké zahraniční investice ke škodě provozů v Unii.
(370)
Vláda ČLR také tvrdila, že pokles prodeje výrobního odvětví Unie na vývoz měl vážné negativní účinky, které Komise neanalyzovala.
(371)
V současném šetření se prodej výrobního odvětví Unie na vývoz (odběratelům ve spojení a odběratelům, kteří nejsou ve spojení) podílel 11 % a 13 % na celkovém prodeji výrobního odvětví Unie (odběratelům ve spojení a odběratelům, kteří nejsou ve spojení) v době mezi rokem 2010 do konce období šetření. Podobně i během původního antidumpingového šetření se tento podíl pohyboval mezi 10 % a 14 % od roku 2006 do září roku 2009. Vzhledem k tomu, že kolísání objemu vývozu není významné a je v souladu s objemem vývozu v předchozím antidumpingovém šetření, neměl vývoj prodeje na vývoz vážné negativní účinky, jak se tvrdilo výše.
(372)
Z výše uvedených důvodů se prodej výrobců v Unii na vývoz a přemísťování výroby nepodílely na újmě, a proto nemohly narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
1.2.9. Směnný kurz EUR/USD
(373)
Vláda ČLR uvedla, že čínské dodávky byly spojené s riziky vyplývajícími z větší složitosti logistického zabezpečení a z kolísání směnných kurzů, a proto se odběratelé zdráhají příliš vystavovat uvedeným rizikům. Jeden uživatel uvedl, že čínské ceny výrobků z nekonečných skleněných vláken jsou silně závislé na směnném kurzu mezi EUR a USD. Vzhledem k tomu, že kurs amerického dolaru oproti euru od roku 2000 postupně klesal, prý se mohla narušit příčinná souvislost.
(374)
Skutečně, na počátku roku 2000 bylo euro oproti USD slabší než dnes. Je však třeba poznamenat, že směnný kurz EUR/USD byl během posuzovaného období poměrně stabilní. Během posuzovaného období se ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku významně snížila z 3 % na -4 %. I kdyby se uznalo, že směnný kurs EUR/USD se podílel na újmě, nemůže to nijak snížit újmu působící účinky levného dumpingového dovozu z ČLR na trh Unie od roku 2011 do konce období šetření.
(375)
Směnný kurs mezi EUR a USD se tudíž nepodílel na újmě a nemohl narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
1.3. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(376)
Na závěr, výše uvedená analýza prokázala, že došlo k nárůstu objemu a tržního podílu dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR. Tlak způsobený nárůstem dumpingového a subvencovaného dovozu na trhu Unie neumožnil výrobnímu odvětví Unie stanovit své prodejní ceny na úrovni odpovídající běžným podmínkám na trhu a zaznamenanému zvýšení nákladů. Ani po snížení svých prodejní cen se výrobcům v Unii zařazeným do vzorku nepodařilo udržet svůj podíl na trhu. Tento pokles cen byl na úkor ziskovosti, což vede k neudržitelnému ztrátovému stavu.
(377)
Výše uvedená analýza náležitě odlišila a oddělila účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie od účinků dumpingového dovozu působících újmu. Z této analýzy vyplývá závěr, že dumpingový a subvencovaný dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního antidumpingového nařízení a čl. 8 odst. 5 základního antisubvenčního nařízení.
(378)
Známé faktory, jiné než dumpingový a subvencovaný dovoz, byly posouzeny v souladu s čl. 3 odst. 7 základního antidumpingového nařízení a čl. 8 odst. 6 základního antisubvenčního nařízení. U žádného z těchto faktorů, ať byly analyzovány jednotlivě nebo souhrnně, nebylo zjištěno, že by narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(379)
Po poskytnutí konečných informací přišla vláda ČLR s tvrzením, že Komise jen odmítá argumenty zúčastněných stran, místo aby prozkoumala všechny známé faktory, nejen dumpingový dovoz, jež způsobují újmu výrobnímu odvětví Unie.
(380)
Komise prozkoumala účinek těchto dalších faktorů: dovoz z dalších zemí, výrobní náklady, vývoj spotřeby, výrobní kapacity a zásoby, hospodářská krize, konkurence dovozu z ČLR, újma, kterou si výrobní odvětví Unie způsobilo samo, prodej výrobců Unie na vývoz, přesun výroby a směnný kurz mezi EUR a USD. Toto šetření neodhalilo žádné další faktory, jež by mohly narušit příčinnou souvislost.
F. ZÁJEM UNIE
(381)
V souladu s článkem 31 základního antisubvenčního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory závěru o subvencování působícím újmu neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijímat opatření. Určení zájmu Unie vycházelo z posouzení všech různých souvisejících zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů.
(382)
Všem zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby předložily svá stanoviska podle čl. 31 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení. Komise rozeslala dotazníky 5 nezávislým dovozcům a 34 uživatelům. Nakonec ve stanovené lhůtě došly vyplněné dotazníky od 2 dovozců a 13 uživatelů. Kromě toho se několik uživatelů a sdružení uživatelů přihlásilo v průběhu řízení formou dopisů, ve kterých se vyslovili proti případnému uložení opatření v tomto případě. Námitky proti případnému uložení opatření v tomto případě podaly také vláda ČLR a CCCLA.
(383)
V původním antidumpingovém šetření se mělo za to, že uložení opatření není v rozporu se zájmem Unie. Jelikož prozatímní přezkum se omezuje na újmu, někdejší zjištění týkající se zájmu Unie zůstávají v platnosti. Níže uvedená analýza se tedy týká antisubvenčního šetření.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(384)
Stávající antidumpingová opatření nevedla ke snížení dumpingového dovozu z ČLR a nezajistila výrobnímu odvětví Unie úlevu. Jak je uvedeno výše, výrobnímu odvětví Unie byla i nadále působena podstatná újma v návaznosti na erozi cen v důsledku dumpingového dovozu z ČLR. Neuložení opatření by s největší pravděpodobností vedlo k pokračování negativního vývoje finanční situace výrobního odvětví Unie. Situace výrobců v Unii zařazených do vzorku se vyznačovala zejména poklesem ziskovosti z +3 % v roce 2010 do -4 % na konci období šetření. Další pokles výkonnosti by nakonec vedl k zastavování výrobních linek a uzavření dalších výrobních závodů, což by ohrožovalo zaměstnanost a investice v Unii.
(385)
Uložení opatření by obnovilo spravedlivou hospodářskou soutěž na trhu. Klesající trend ziskovosti výrobního odvětví Unie je výsledkem jeho potíží v soutěži s levným subvencovaným dovozem z ČLR. Očekává se, že uložení antisubvenčních opatření by proto mělo ukončit stlačování cen a ztrátu podílu na trhu a že prodejní ceny výrobního odvětví Unie začnou opět stoupat, což povede ke zlepšení ziskovosti výrobního odvětví Unie na úroveň považovanou za nezbytnou pro toto kapitálově náročné odvětví.
(386)
Opatření by výrobnímu odvětví Unie poskytla příležitost překonat účinky dumpingu působícího újmu, který byl zjištěn v rámci tohoto šetření.
(387)
Vyvozuje se proto závěr, že uložení antisubvenčních opatření by jednoznačně bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
(388)
Po poskytnutí konečných informací přišlo jedno oborové sdružení s tvrzením, že zpřísněná opatření by výrobnímu odvětví Unie nepřinesla žádnou úlevu vzhledem k tomu, že ani původní opatření z roku 2011 prý neměla žádný účinek.
(389)
Komise toto tvrzení odmítá a odkazuje na výše uvedené body odůvodnění, v nichž byl učiněn závěr, že neuložení zpřísněných opatření by s největší pravděpodobností vedlo k pokračování negativního trendu ve finanční situaci výrobního odvětví Unie.
2. Zájem dovozců
(390)
Jak bylo uvedeno výše, nebyl u dovozců, kteří nejsou ve spojení, použit výběr vzorku a dva dovozci, kteří nejsou ve spojení, při tomto šetření plně spolupracovali tím, že poskytli odpovědi na dotazník. Činnosti související s dotčeným výrobkem představují pouze malou část celkového obratu těchto dvou dovozců (méně než 0,5 %). Oba vznesli námitku proti možnému zpřísnění antidumpingových opatření, protože by, podle jejich názoru, mohla vést k ukončení dovozu dotčeného výrobku z ČLR.
(391)
Souhrnný dovoz nahlášený těmito dvěma dovozci představoval značnou část veškerého dovozu z ČLR během období šetření, a proto se považuje za reprezentativní pro dovozce v Unii. Žádní další dovozci nespolupracovali a neposkytli odpovědi na dotazník nebo odůvodněné připomínky. Na tomto základě byl učiněn závěr, že vzhledem k omezenému podílu dotčeného výrobku na celkové činnosti dovozců, uložení opatření nebude mít významný negativní dopad na celkový zájem dovozců v Unii.
3. Zájem uživatelů
(392)
Obdobný výrobek se používá v mnoha průmyslových odvětvích, jako je automobilový průmysl, turbíny větrných elektráren, námořní doprava, doprava, kosmický výzkum a inženýrské sítě. Spolupráci navázala široká škála uživatelů, kteří byli rozděleni do skupin podle odvětví činnosti: výrobci dílů, výrobci kompozitních materiálů, tkalci multiaxiálních tkanin a výrobci větrných turbín. Komise tak měla možnost posoudit dopad přísnějších opatření na různé druhy uživatelů.
(393)
Spolupracující uživatelé nakoupili v průběhu období šetření kolem 13 % dotčeného výrobku z ČLR. Velká většina obdobného výrobku byla tedy nakoupena z jiných zdrojů, např. z třetích zemí a od výrobního odvětví Unie. Pouze několik z nich nakupovalo dotčený výrobek výhradně z ČLR.
(394)
Existuje celá řada návazných odvětví, která využívají obdobný výrobek, a v nich se uživatelé rovněž liší svou velikostí, od globálních společností po malé a střední podniky. Na základě informací předložených během šetření se dále zdá, že uživatelské výrobní odvětví Unie zaměstnává velký počet osob, odhadem asi 100 000, ačkoli o tom nebyly předloženy žádné ucelené a podložené údaje.
3.1. Potenciální dopad opatření na ziskovost uživatelů
(395)
Na základě odpovědí na dotazník bylo celkově zjištěno, že uživatelská odvětví nekonečných skleněných vláken se nacházejí v poměrně dobré formě. Většina spolupracujících uživatelů skutečně uvedla zisky z prodeje svých výrobků, v nichž byl použit dotčený výrobek, během posuzovaného období. Třebaže několik málo uživatelů uvedlo v souvislosti s touto činností během období šetření ztrátu, zisk většiny ostatních se pohyboval v rozmezí od 2 % do 22 %. Proto i za současných opatření byla uživatelská odvětví stále schopna docílit zisku.
(396)
Na základě obdržených údajů byla provedena analýza dopadů na uživatele podle jednotlivých skupin uživatelů.
(397)
Šetření odhalilo, že v závislosti na charakteru různých uživatelských odvětví se liší i jejich možnosti přenést zvýšení cla na odběratele, a tedy že dopad zvýšení cla na ziskové rozpětí bude v každém odvětví uživatelů různé.
(398)
Stručně řečeno, uvalení kombinovaných opatření by ve většině uživatelských odvětví vedlo ke snížení zisku uživatelů o méně než jeden procentní bod, s výjimkou tkalců multiaxiálních tkanin. V jejich případě je totiž podíl dotčeného výrobku na výrobních nákladech vyšší než v jiných uživatelských odvětvích. Tito konkrétní uživatelé budou tedy postiženi výrazně více než jiní posuzovaní uživatelé.
(399)
Na základě výše uvedené analýzy je vysoce pravděpodobné, že uživatelé vyrábějící díly, kompozitní materiály a větrné turbíny dokáží absorbovat část nebo celé zvýšení nákladů. Kromě toho asi budou moci přenést část zvýšených nákladů na své odběratele. V tomto ohledu to jeden velký uživatel, jenž se zabývá výrobou větrných turbín, okomentoval tak, že se smířil se závěry šetření a cla vstřebá.
(400)
Tento celkově omezený dopad na ziskovost rovněž znamená, že zaměstnanost na úrovni uživatelského odvětví není navrhovaným zvýšením cla natolik ohrožena, jak to tvrdí někteří uživatelé.
(401)
Pokračující přístup uživatelů k dovozu z třetích zemí by v každém případě zmírnil jakýkoli potenciální nepříznivý účinek. Uložení opatření nebrání uživatelům, aby se zásobovali od jiných dodavatelů.
(402)
Po poskytnutí konečných informací přišlo několik uživatelů s tvrzením, že argumenty uživatelů byly zamítnuty pouze na základě kvalitativních výroků. Tvrdili rovněž, že jejich ziskové rozpětí kleslo o mnohem více než jen o jeden procentní bod, jak je uvedeno v 398. bodě odůvodnění, zvláště když se posuzuje podle jednotlivých výrobků.
(403)
Tato tvrzení se zamítají z dále uvedených důvodů. Na základě údajů od uživatelů provedla Komise podrobné výpočty s cílem posoudit kvantitativní dopad zpřísnění opatření na ziskovost uživatelů. Odvětví, v nichž se používá dotčený výrobek, jsou heterogenní a projevují se v nich velké rozdíly co do velikosti (od malých a středních až po nadnárodní podniky), závislosti na dotčeném výrobku a aplikaci jejich finálního výrobku a jejich klientely (od malých po velké společnosti, prodej v Unii nebo prodej na vývoz). Jak už bylo uvedeno v 398. bodě odůvodnění, Komise uznává, že na některé segmenty uživatelů dopadnou opatření více než na jiné. Na základě údajů od spolupracujících uživatelů tvořil použitý dotčený výrobek zakoupený z ČLR dosti omezený podíl (méně než 13 % - viz 393. bod odůvodnění). Podíl dotčeného výrobku z ČLR na celkových výrobních nákladech byl navíc také omezený, tj. méně než 4 %. U zkoumané multiaxiální tkaniny je to však mnohem více. Dopad zvýšení cel byl vypočítán za předpokladu, že z ČLR bude nakoupen takový objem skleněného vlákna, jaký byl vykázán v období šetření, a že čínské dovozní ceny budou podléhat asi 30 % clu, třebaže na valnou většinu čínských vyvážejících výrobců se budou vztahovat nižší cla. Podle těchto předpokladů z výpočtů vyplynulo, že vzestup ceny dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR bude mít v průměru menší dopad na ziskovost všech spolupracujících uživatelů, než výše uvedený jeden procentní bod.
3.2. Nezaměnitelnost
(404)
Několik uživatelů uvedlo, že mnoho výrobků z nekonečných skleněných vláken nezbytných pro uživatelská odvětví nelze koupit jako hotové výrobky. Místo toho musí dodavatelé absolvovat zdlouhavé a komplikované schvalovací řízení, které může trvat 6 až 12 měsíců, aniž by měli záruku, že skončí úspěšně. Změna dodavatele s cílem vyhnout se placení cel by tedy byla nákladná, v krátkodobém horizontu neproveditelná a z technologického hlediska riskantní.
(405)
V tomto ohledu je třeba uznat, že při určitém typu použití může být kvůli vlastnostem dotčeného výrobku skutečně vyžadováno dlouhé schvalovací řízení, jehož součástí je i testování. I s ohledem na připomínky několika uživatelů se však v tuto chvíli většinou najde více zdrojů. Kromě toho bylo šetřením zjištěno, že uživatelé mají obvykle více variant dodávek jako nouzové řešení, a často si nechali schválit výrobek několika dodavatelů, aby nebyli závislí pouze na jediném dodavateli. Je však třeba připomenout, že opatření nejsou míněna tak, aby některým dodavatelům znemožňovala přístup na trh Unie - smyslem veškerých navrhovaných opatření je pouze obnovení spravedlivého obchodu a náprava narušené situace na trhu.
(406)
Je proto nepravděpodobné, že uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku z ČLR bude mít za následek dočasné zastavení dodávek surovin pro uživatelská odvětví.
3.3. Neschopnost přenést zvýšení výrobních nákladů na odběratele a vyšší konkurence ze strany navazujících výrobků pocházejících ze zemí mimo Unii
(407)
Několik uživatelů tvrdilo, že se potýkají s ostrou konkurencí výrobců mimo Unii, a tudíž by nebyli s to přenést vyšší cenu dotčeného výrobku na své odběratele, poněvadž by to vedlo k poklesu prodeje. Vzhledem k rozmanitosti uživatelských společností se bude schopnost přenést potenciální zvýšení nákladů na odběratele u jednotlivých typů uživatelů lišit. Na základě údajů v odpovědích na dotazník však lze soudit, že u uživatelů, kteří nejsou s to přenést většinu zvýšených nákladů, by byly jejich obrat a ziskovost ve většině případů ovlivněny pouze v omezené míře.
(408)
Několik uživatelů vyjádřilo obavu, že uložení antisubvenčních cel by konkurenčně zvýhodnilo dodavatele mimo Unii, kteří mají přístup k dotčenému výrobku bez opatření. Uživatelé tvrdí, že jsou v hospodářské soutěži s dovozem z ČLR na svých navazujících trzích. Uložení kombinovaných opatření by dále zhoršilo podmínky hospodářské soutěže. Tvrdili, že vzhledem k těmto okolnostem by nebylo možné přenést zvýšení cen jejich surovin na odběratele. Dále argumentovali tím, že by to vedlo přemístění výroby mimo Unii, a tedy ke značným ztrátám pracovních míst.
(409)
Je třeba poznamenat, že skutečnost, že by zavedení antisubvenčních opatření mohlo způsobit silnější konkurenci, nemůže být důvodem pro neuložení opatření, je-li to opodstatněné. Tato šetření se týkají konkrétního výrobku. Každé uživatelské odvětví má plné právo dovolávat se obchodního práva Unie a požadovat pro své výrobky antidumpingové šetření. Kromě toho rozhodnutí o umístění podniků závisí na velkém počtu faktorů. Je nepravděpodobné, že by rozhodnutí o přemístění výroby záviselo pouze na clech na jednu surovinu.
(410)
Několik stran tvrdilo, že výrobci v Unii jsou globální společnosti v zahraničním vlastnictví, avšak většinu z kompozitních společností tvoří malé nebo středně velké podniky v domácím vlastnictví. Tyto malé a střední podniky tvrdily, že po zvýšení cel dojde ke ztrátě pracovních míst. Také CCCLA tvrdila, že Unie přijde o pracovní místa, až se uživatelé přesunou jinam kvůli vyšším clům. Jeden uživatel také uvedl, že případné přemístění uživatelů by vedlo též k nižším tržbám výrobního odvětví Unie.
(411)
Komise pohlíží stejně na všechna pracovní místa v Unii bez ohledu na vlastnictví a velikost společnosti. Komise v této souvislosti odkazuje na 400. a 403. bod odůvodnění. Kromě toho tvrzení o přemístění, možných ztrátách pracovních míst a nižších tržbách výrobního odvětví Unie považuje Komise za spekulativní a nepodložená.
(412)
Několik stran uvedlo, že výrobky v současnosti vyráběné v Unii jdou na globální trh a soutěží tam s třetími zeměmi. Jeden uživatel uvedl, že může využít dovozu dotyčného výrobku v rámci aktivního zušlechťovacího styku bez zaplacení antidumpingového cla, pokud je jím zpracovávaný výrobek následně vyvezen mimo Unii. Výsledkem toho však je, že tento uživatel může svým odběratelům mimo Unii nabídnout konkurenceschopnější ceny než svým odběratelům v Unii.
(413)
Uživatelé skutečně mohou využít dovozu dotyčného výrobku v rámci aktivního zušlechťovacího styku bez zaplacení antidumpingového cla, pokud je jimi zpracovávaný výrobek následně vyvezen mimo Unii. Tím se však nemění závěry Komise v tomto šetření.
3.4. Nedostatečná nabídka
(414)
Jeden uživatel uvedl, že výrobní odvětví Unie není s to plně uspokojit poptávku v Unii, zejména pokud jde o určité typy velkých objednávek specificky uzpůsobených výrobků z nekonečných skleněných vláken. Kromě toho tento uživatel uvádí, že v důsledku omezené výrobní kapacity v Unii nebudou výrobci v Unii s největší pravděpodobností ochotni věnovat velkou část své kapacity na dodávky pro jednoho odběratele. Jiný uživatel uvedl, že neexistuje převis nabídky střiže a že když by byla ČLR z trhu Unie vyloučena, vedlo by to, zejména v souvislosti s vyšší poptávkou, k značným problémům v zásobování trhu Unie. Vláda ČLR cituje výrobce v Unii 3B, že od roku 2002 nebyla v tomto odvětví instalovaná žádná nová tavící kapacita a že k uspokojení potřeb trhu, zejména v Evropě, je zapotřebí dalších 200 000 tun výrobní kapacity.
(415)
V tomto ohledu je třeba nejprve poznamenat, že účelem antisubvenčních opatření je napravit nekalé obchodní praktiky, které působí újmu výrobnímu odvětví Unie, a znovu vytvořit prostředí účinné hospodářské soutěže na trhu Unie, nikoli bránit dovozu. Navrhovaná opatření nejsou s to uzavřít trh Unie pro vyvážející výrobce z ČLR, třeba za ceny, které nezpůsobují újmu, a tudíž umožní pokračující dovoz střiže, stejně jako dalších výrobků z nekonečných skleněných vláken z ČLR na trh Unie.
(416)
Pokud jde o schopnost výrobního odvětví Unie ošetřit potenciální nedostatek střiže, současná úroveň vytížení kapacity výrobního odvětví Unie umožňuje určitou produkci navíc.
(417)
Střiž, stejně jako ostatní typy dotčeného výrobku, by se dala dovážet do Unie rovněž z třetích zemí, například z Malajsie.
(418)
Kromě toho čínští výrobci nekonečných skleněných vláken zřídili výrobní provozy v těsné blízkosti Unie (v Egyptě a Bahrajnu) jako základny pro dodávky na trh Unie.
(419)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem lze vyvodit závěr, že případný nedostatek dodávek střiže lze ošetřit vyšším vytížením kapacity výrobního odvětví Unie, dovozem z jiných zdrojových zemí a pokračujícím dovozem z ČLR za ceny nepůsobící újmu.
(420)
Na základě výše uvedených skutečností byl učiněn závěr, že celkový účinek uložení kombinovaných opatření na navazující výrobní odvětví Unie je omezený a neměl by převážit nad pozitivními účinky opatření pro výrobní odvětví Unie.
(421)
Po poskytnutí konečných informací přišlo jedno oborové sdružení s prohlášením, že je těžko pochopitelné, proč mají výrobci v Unii nevyužitou kapacitu, když skleněných vláken je nedostatek a jeho cena na trhu Unie stoupá. Několik stran zopakovalo, že uložení dalších opatření povede k výpadku dodávek od výrobců v Unii.
(422)
Pokud jde o posuzované období, šetřením nebyl odhalen výpadek v zásobování trhu. Co se týče možných výpadků dodávek v budoucnosti, Komise má za to, že zvýšení cel nezabrání dovozu do Unie z ČLR a z třetích zemí, jak bylo uvedeno výše.
4. Závěr ohledně zájmu Unie
(423)
Na základě výše uvedeného se očekává, že uložení kombinovaných opatření poskytne výrobnímu odvětví Unie příležitost zlepšit svou situaci pomocí vyšších prodejních cen a většího podílu na trhu. Ačkoliv se u některých uživatelů mohou objevit určité nepříznivé dopady v podobě vyšších nákladů, pravděpodobně nad nimi převáží očekávané přínosy pro výrobce v Unie a jejich dodavatele.
(424)
Vyvozuje se proto závěr, že celkově neexistují přesvědčivé důvody proti uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR.
(425)
Po poskytnutí konečných informací přišlo několik stran s tvrzením, že důsledky navrhovaných opatření se podceňují. Uvádějí, že Komise více důvěřuje tvrzení skupinky výrobců skleněných vláken, než mnohem větší avšak roztříštěné skupině hlavně malých a středně velkých subdodavatelů, kteří neměli skutečnou příležitost reagovat stejně silně.
(426)
Tato tvrzení se zamítají, neboť v průběhu šetření dostali uživatelé hojně příležitostí k vyjádření. Mnoho z nich to využilo a jejich údaje byly pečlivě prozkoumány a zohledněny. Všem zúčastněným stranám se v průběhu šetření dostalo pozornosti.
G. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ A ANTISUBVENČNÍ OPATŘENÍ
(427)
Na základě závěrů, k nimž dospěla Komise v otázce subvencování, újmy, příčinné souvislosti a zájmu Unie, by měla být uložena konečná opatření, jež zabrání tomu, aby dumpingový a subvencovaný dovoz způsoboval výrobnímu odvětví Unie další újmu.
1. Úroveň pro odstranění újmy
(428)
Za účelem stanovení úrovně těchto opatření určila Komise nejprve výši cla potřebnou k odstranění újmy působené výrobnímu odvětví Unie.
(429)
Újma by byla odstraněna v případě, že výrobní odvětví Unie by mělo možnost pokrýt své výrobní náklady a dosáhnout takového zisku před zdaněním, jakého lze v tomto výrobním odvětví přiměřeně dosáhnout z prodeje obdobného výrobku na trhu Unie za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu. Stejně jako v původním šetření, pracovalo se s cílovým ziskem ve výši 5 %.
(430)
Sdružení APFE požadovalo cílový zisk ve výši 10 % - 12 %. APFE tvrdilo, že tento cílový zisk pro analýzu by měl zohlednit nutnost vysoce kapitálově náročného odvětví dosahovat uspokojivé návratnosti vloženého kapitálu podle očekávání investorů. APFE rovněž odkazuje na zprávu Stern Business School of New York University, v níž byla pro různá průmyslová odvětví spočítána vážená průměrná cena kapitálu (WACC), v níž se kombinuje cena vlastního kapitálu a cena zadlužení (náklady dluhové služby) (43). Ve zprávě Sternovy fakulty byla vypočítána vážená průměrná cena kapitálu (WACC) pro odvětví nekonečných skleněných vláken v rozmezí 8,3 % až 8,4 %. Kromě toho APFE odkazuje na zisk ve výši 8,3 %, s kterým se pracovalo v případě čínského solárního skla (44). Dále tvrdí, že kapitálové náklady a náklady zadluženosti jsou o něco vyšší v Unii než v USA, a proto by sazba pro Unii měla být o něco vyšší, v rozmezí od 10 % do 12 %.
(431)
Skutečný zisk dosažený během posuzovaného období nelze použít vzhledem k tomu, že přes stávající platná cla stále přetrvává značný objem dumpingového dovozu pocházejícího z ČLR.
(432)
V kauze solárního skla z ČLR se pracovalo s cílovým ziskem 8,3 %, neboť takového zisku docílili výrobci v Unii zařazení do vzorku v roce 2010, kdy dovoz dotčeného výrobku byl ještě malý, a proto zatím nemohl narušit běžné podmínky hospodářské soutěže (tj. jednalo se o zisk dosud neovlivněný dumpingovým dovozem).
(433)
I když je nesporné, že výrobní odvětví Unie je vysoce kapitálově náročné odvětví, sdružení APFE nebylo schopno prokázat, že výše cílového zisku stanoveného na základě vážené průměrné ceny kapitálu podle zprávy Sternovy fakulty projde příslušnou zkouškou. Tento požadavek byl proto zamítnut.
(434)
Po poskytnutí konečných informací začalo sdružení APFE tvrdit, že je třeba revidovat zjištění o cílovém zisku s ohledem na to, že výrobní odvětví Unie je schopno dosahovat vyššího než 5 % zisku u takových typů výrobku, jako je střiž pro vlhké použití u netkaných textilií a u sádrovce, kde dokáže dobře konkurovat dovozu z třetích zemí a kde nenaráží na agresivní prodej dumpingových a subvencovaných čínských výrobků z nekonečného skleněného vlákna pod cenou.
(435)
V předchozím šetření se pracovalo s cílovým ziskem ve výši 5 %. Tento cílový zisk byl zachován, jelikož nebyly předloženy podložené argumenty o změněných tržních podmínkách, které by zdůvodnily vyšší cílový zisk.
(436)
Střiž pro vlhké použití (WUCS), tak jako kterýkoli jiný typ dotčeného výrobku, se používá coby výztužný materiál a má omezenou skladovatelnost a vyšší dopravní náklady kvůli hmotnosti obsažené vody (viz 63. bod odůvodnění). Střiže pro vlhké použití (WUCS) se dovážejí do Unie v mnohem menším množství než jiné výrobky z nekonečných skleněných vláken. Ziskové rozpětí u tohoto jediného typu výrobku tedy není reprezentativní pro dotčený výrobek.
(437)
Komise poté určila úroveň pro odstranění újmy na základě srovnání vážené průměrné dovozní ceny vyvážejících výrobců z ČLR zařazených do vzorku s újmu nepůsobící váženou průměrnou cenou obdobného výrobku prodávaného výrobci v Unii zařazenými do vzorku na trhu Unie v období šetření. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento vážené průměrné hodnoty dovozu zahrnující CIF.
(438)
Po poskytnutí konečných informací přišel jeden vyvážející výrobce s tvrzením, že u tří kontrolních čísel výrobků (PCN) jsou nepřesné hodnoty CIF.
(439)
Po prověření Komise upravila příslušné hodnoty CIF, což vedlo k malé změně v rozpětí cenového podbízení a prodeje pod cenou u tohoto vyvážejícího výrobce.
(440)
Na tomto základě byly stanoveny následující úrovně pro odstranění újmy:
Společnost
Úroveň pro odstranění újmy
Jushi Group
24,8 %
Jiangsu Changhai Group
4,9 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,6 %
Ostatní spolupracující společnosti
26,1 %
441)
Jeden uživatel tvrdil, že všechny faktické okolnosti zůstaly nezměněné, a proto jediný způsob, jak může Komise dospět k závěru, že se zhoršila újma údajně způsobená dovozem z ČLR, je použití jiné metodiky pro výpočet rozpětí újmy v porovnání s původním šetřením.
(442)
Faktické okolnosti nezůstaly nezměněné. Výpočet aktuálního rozpětí újmy s použitím metodiky z původního šetření proto vede k jinému výsledku, jelikož se změnily základní údaje, jako jsou náklady, ceny a ztráty.
(443)
Po poskytnutí konečných informací se jeden vyvážející výrobce zajímal o to, jaké změněné okolnosti zdůvodní výpočet rozpětí újmy na základě kontrolního čísla výrobku (PCN) oproti prostému srovnání průměrných cen, jak se to dělalo v původním šetření.
(444)
Komise se domnívá, že základní metodika použitá v současném šetření je táž jako metodika použitá v předchozím šetření. Výběr vzorku a srovnávání byly prováděny na stejné úrovni. Výpočet rozpětí újmy na základě kontrolního čísla výrobku (PCN) umožnil podrobnější a přesnější výsledek, ale to nelze považovat za změnu metodiky.
(445)
Tentýž vyvážející výrobce také uvedl, že rohože ze střiže z nekonečného skleněného vlákna tvoří součást dotčeného výrobku, avšak výpočet rozpětí újmy neodráží kontrolní číslo výrobku rohoží ze střiže. Vyvážejícího výrobce zajímalo, i) jestli výrobci v Unii už tyto rohože ze střiže nevyráběli a ii) proč Komisi v minulosti zřejmě nečinilo žádné potíže nalézt náhražku hlavního typu výrobku za účelem výpočtu rozpětí újmy, a to dokonce i v případech, kdy se kontrolní číslo výrobku přesně neshodovalo.
(446)
Dotčený výrobek skutečně zahrnuje rohože ze střiže a někteří výrobci v Unii (nebo jejich subjekty) tyto rohože vyrábějí. Výrobci v Unii zařazení do vzorku vyráběli typy rohoží, které se v průběhu období šetření z ČLR nedovážely. Shoda kontrolního čísla výrobku však byla celkově vysoká, a proto nebylo třeba hledat náhražky.
(447)
Tento vyvážející výrobce se mimoto zajímal, i) proč byla nutná úprava na základě obchodní úrovně a komu výrobci v Unii své výrobky skutečně prodávají a ii) proč při výpočtu újmy nebyly u čínského prodeje zohledněny dopravní náklady do skladu v EU a skladovací náklady.
(448)
Výrobci v Unii zařazení do vzorku prodávají převážně přímo koncovým uživatelům. To nebyl případ čínských vývozců zařazených do vzorku. Více prodejních transakcí procházelo přes distributory nebo jiné zprostředkovatelské prodejní kanály. Když se tedy veškeré prodejní transakce převedly na úroveň prodeje koncovým uživatelům, byly ceny lépe srovnatelné. Podle standardní metodiky se při výpočtu cenového podbízení zohledňují náklady po dovozu, zatímco rozpětí újmy vychází z hodnoty CIF čínského prodeje na vývoz.
(449)
Vyvážející výrobce se rovněž podivil, proč není stávající antidumpingové clo zařazeno do rozpětí újmy, jelikož zařazení tohoto cla do hodnoty CIF by bylo v souladu s používanou metodikou cenového podbízení.
(450)
Rozpětí pro odstranění újmy, jak je prezentováno v tomto nařízení, odráží celé rozpětí potřebné pro odstranění újmy. Kdyby bylo stávající antidumpingové rozpětí zařazeno do rozpětí pro odstranění újmy, výsledkem by bylo jen rozpětí částečného odstranění újmy.
(451)
Po poskytnutí konečných informací přišel žadatel s tvrzením, že jelikož Jiangsu Changhai Group v šetření plně nespolupracovala (viz výše oddíl C. 2.1.), jsou informace o vývozní ceně této skupiny nespolehlivé, a neměly by se tedy používat při výpočtu rozpětí újmy. Žadatel tvrdil, že vývozní cena skupiny může být chybná, jestliže je zjištěna na základě výrobních nákladů společnosti, které nebylo možné řádné ověřit kvůli tomu, že tato společnost v šetření dostatečně nespolupracovala. Vývozní cena této skupiny by se měla stanovit spíše na základě dostupných údajů ve smyslu čl. 18 odst. 1 základního antidumpingového nařízení a čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
(452)
Jak je vysvětleno v 92. bodě odůvodnění, dotčený výrobek nevyvážela v rámci skupiny společnost, která poskytla zavádějící informace, nýbrž pouze OCH. Společnost OCH však plně spolupracovala v obou šetřeních a poskytla spolehlivé informace o vývozní ceně skupiny (např. poskytla faktury, jež Komise na místě ověřila). Komise tedy nemá důvod pochybovat o vývozní ceně skupiny. Rozpětí újmy bylo vypočteno na základě skutečné ověřené vývozní ceny - uvedené na prodejních fakturách - bez ohledu na to, jak byla stanovena a zda vycházela z výrobních nákladů dané společnosti. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
2. Konečná opatření
(453)
Antisubvenční šetření bylo provedeno souběžně s přezkumem antidumpingových opatření a omezilo se na újmu. Vzhledem k použití pravidla nižšího cla a skutečnosti, že konečná subvenční rozpětí jsou nižší než úroveň pro odstranění újmy, by Komise měla v souladu s článkem 15 základního antisubvenčního nařízení uložit konečné vyrovnávací clo na úrovni zjištěných konečných subvenčních rozpětí a poté uložit konečné antidumpingové clo na úrovni příslušné pro odstranění újmy.
(454)
Na základě této metodiky a skutkové podstaty tohoto případu, zejména skutečnosti, že opatření jsou omezena rozpětím újmy, se Komise domnívá, že v této věci nevyvstává otázka „dvojího započtení“.
(455)
Vzhledem k vysoké úrovni spolupráce čínských vyvážejících výrobců bylo clo pro „všechny ostatní společnosti“ stanoveno na úrovni nejvyššího cla, jež má být uloženo společnostem, které byly buď zařazeny do vzorku nebo během šetření spolupracovaly. Clo „pro všechny ostatní společnosti“ bude použito na společnosti, které v rámci šetření nespolupracovaly.
(456)
Pro ostatní spolupracující čínské vyvážející výrobce nezařazené do vzorku a uvedené v příloze I je konečná sazba cla stanovena jako vážený průměr sazeb stanovených pro spolupracující vyvážející výrobce zařazené do vzorku s výjimkou skupiny, ke které patří vyvážející výrobce, na něhož se vztahuje ustanovení čl. 28 odst. 1.
(457)
Po poskytnutí konečných informací požádal jeden vyvážející výrobce o přiznání individuálního zacházení ve smyslu čl. 9 odst. 5 základního antidumpingového nařízení a o výpočet individuálního dumpingového rozpětí.
(458)
Avšak vzhledem k tomu, že částečný prozatímní přezkum se omezuje jen na újmu, dumpingová rozpětí, tak jak byla stanovena v předchozím antidumpingovém šetření, zůstávají beze změny. Žádost o individuální dumpingové rozpětí byla proto zamítnuta.
(459)
Na základě výše uvedených skutečností se sazby, podle nichž se tato cla ukládají, stanovují takto:
Čínský vývozce
Dumpingové rozpětí (stanovené v původním šetření)
Subvenční rozpětí
Úroveň pro odstranění újmy
Vyrovnávací clo
Antidumpingové clo
Jushi Group
29,7 %
10,3 %
24,8 %
10,3 %
14,5 %
Jiangsu Changhai Group
9,6 %
5,8 %
4,9 %
4,9 %
0 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,7 %
9,7 %
29,6 %
9,7 %
19,9 %
Ostatní spolupracující společnosti
29,7 %
10,2 %
26,1 %
10,2 %
15,9 %
Celní sazby pro všechny ostatní společnosti
10,3 %
19,9 %
(460)
Individuální sazba antidumpingového a antisubvenčního cla pro jednu společnost uvedená v tomto nařízení byla stanovena na základě zjištění vyplývajících ze současného šetření. Odráží tedy situaci dotčené společnosti zjištěnou při tomto šetření. Tato celní sazba (na rozdíl od celostátního cla použitelného pro „všechny ostatní společnosti“) je proto použitelná výlučně na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyráběných uvedenou společností. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné na „všechny ostatní společnosti“.
(461)
Společnost může požadovat individuální celní sazbu, pokud následně změní svou obchodní firmu. Tato žádost musí být předložena Komisi. (45) Žádost musí obsahovat veškeré relevantní informace, které umožní prokázat, že změna neovlivňuje právo společnosti využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje. Pokud změna obchodní firmy společnosti neovlivňuje její právo využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje, bude oznámení o změně obchodní firmy zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
(462)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, neměla by se výše cla pro všechny ostatní společnosti vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, nýbrž rovněž na výrobce, kteří během období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
3. Závazek
(463)
Jeden čínský vyvážející výrobce navrhl cenový závazek v souladu s čl. 8 odst. 1 základního antidumpingového nařízení a čl. 13 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení. Nabídka závazku obsahovala minimální dovozní ceny několika hlavních typů a podtypů dotčeného výrobku.
(464)
Komise se domnívá, že dotčený výrobek existuje v mnoha podtypech a stupních, které se cenově liší až o 700 %. Existuje tedy velké riziko vzájemné kompenzace. V rámci jednoho typu výrobku se mohou ceny pohybovat až o 550 % v závislosti na podtypech výrobku. Různé minimální dovozní ceny, které navrhl čínský vyvážející výrobce, se navíc nacházely hluboko pod cenou, která nezpůsobuje újmu, a tudíž by neodstraňovaly újmu způsobovanou výrobnímu odvětví Unie.
(465)
Pokud jde o cla, vzhledem k výše uvedenému by nebylo možné rozlišovat specifikaci bez individuální analýzy každé dovozní transakce s cílem určit, do které skupiny minimální dovozní ceny daný výrobek patří. Monitoring by se tak stal velmi obtížný, ne-li prakticky neuskutečnitelný.
(466)
Tato společnost navíc vyváží do Unie také další výrobky, na které se opatření nevztahují. Je tu tedy riziko kompenzace, pokud by tyto výrobky byly prodány stejným odběratelům. Někteří z jejich odběratelů v Unii jsou ve spojení a obchodují také s jinými společnostmi ve spojení, které sídlí mimo Unii. Tyto složité obchodní a podnikatelské vazby vytvářejí další potenciální rizika vzájemné kompenzace.
(467)
Na základě výše uvedeného byla nabídka závazku odmítnuta.
(468)
Výbor zřízený podle čl. 15 odst. 1 základního antidumpingového nařízení nevydal žádné stanovisko,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
(1) Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz střiže ze skleněných vláken o délce nejvýše 50 mm; pramence skleněných vláken, s výjimkou pramenců skleněných vláken, které jsou impregnovány a povrstveny a mají ztrátu žíháním více než 3 % (jak je stanoveno v normě ISO 1887), a rohoží vyrobených z nekonečných skleněných vláken, s výjimkou rohoží ze skleněné vlny, v současnosti kódů KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 (kódy TARIC 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) a 7019 31 00 a pocházejících z Čínské lidové republiky.
(2) Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi se stanoví takto:
Společnost
Konečné vyrovnávací clo (%)
Doplňkový kód TARIC
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd, a Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd; Changzhou Tianma Group Co., Ltd
4,9
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7
B991
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
10,2
Všechny ostatní společnosti
10,3
A999
3) Uplatnění individuálních sazeb vyrovnávacího cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“.
(4) Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Ustanovení článku 1 prováděcího nařízení Rady (EU) č. 248/2011 se nahrazuje následujícím zněním.
(1)
Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz střiže ze skleněných vláken o délce nejvýše 50 mm, pramence skleněných vláken, s výjimkou pramenců skleněných vláken, které jsou impregnovány a povrstveny a mají ztrátu žíháním více než 3 % (jak je stanoveno v normě ISO 1887), a rohoží vyrobených z nekonečných skleněných vláken, s výjimkou rohoží ze skleněné vlny, v současnosti kódů KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 (kódy TARIC 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) a 7019 31 00 a pocházejících z Čínské lidové republiky.
(2)
Sazba konečného antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, je pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Konečné antidumpingové clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
14,5
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd, Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd, Changzhou Tianma Group Co., Ltd
0
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
19,9
B991
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
15,9
Všechny ostatní společnosti
19,9
A999
3)
Uplatnění individuálních sazeb vyrovnávacího cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“.
(4)
Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
V Bruselu dne 16. prosince 2014.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 1379/2014
av den 16 december 2014
om införande av en slutgiltig utjämningstull på import av produkter av ändlösa glasfiberfilament med ursprung i Folkrepubliken Kina och om ändring av rådets genomförandeförordning (EU) nr 248/2011 om införande av en slutgiltig antidumpningstull och om slutgiltigt uttag av den preliminära tull som införts på import av vissa produkter av ändlösa glasfiberfilament med ursprung i Folkrepubliken Kina
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 597/2009 av den 11 juni 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1), särskilt artikel 15, och av förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (2), särskilt artiklarna 9.4 och 11.3, och
av följande skäl:
A. FÖRFARANDE
1. Gällande åtgärder
(1)
Genom rådets genomförandeförordning (EU) nr 248/2011 (3) införde rådet en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa produkter av ändlösa glasfiberfilament som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer 7019 11 00, ex 7019 12 00 och 7019 31 00 med ursprung i Folkrepubliken Kina.
2. Inledande av antisubventionsundersökningen
(2)
Den 12 december 2013 meddelade Europeiska kommissionen (nedan kallad kommissionen) genom ett tillkännagivande (nedan kallat tillkännagivandet om inledande av antisubventionsförfarandet) som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning att ett antisubventionsförfarande skulle inledas beträffande import till unionen av vissa produkter av ändlösa glasfiberfilament med ursprung i Folkrepubliken Kina (nedan kallad Kina eller det berörda landet) (4).
(3)
Kommissionen inledde undersökningen till följd av ett klagomål som lämnats in den 28 oktober 2013 av European Glass Fibre Producers Association (APFE) (nedan kallad klaganden) såsom företrädare för tillverkare som svarar för mer än 25 % av unionens sammanlagda tillverkning av vissa produkter av ändlösa glasfiberfilament. Klagomålet innehöll prima facie-bevisning för att det förekommit subventionering av vissa produkter av ändlösa glasfiberfilament och för att detta vållat väsentlig skada, och kommissionen ansåg att bevisningen var tillräcklig för att motivera inledandet av en undersökning.
(4)
I enlighet med artikel 10.7 i förordning (EG) nr 597/2009 (nedan kallad den grundläggande antisubventionsförordningen) underrättade kommissionen innan undersökningen inleddes de kinesiska myndigheterna om att den mottagit en korrekt underbyggd framställning enligt vilken subventionerad import av vissa produkter av ändlösa glasfiberfilament i Kina vållade unionsindustrin väsentlig skada. Kommissionen bjöd in de kinesiska myndigheterna till samråd i syfte att klargöra situationen beträffande klagomålet och för att uppnå en ömsesidigt godtagbar lösning.
(5)
De kinesiska myndigheterna godtog erbjudandet om samråd, som därefter hölls den 5 december 2013. Vid samrådet fann man ingen lösning som kunde godtas av båda parter. Kommissionen beaktade dock kommentarerna från de kinesiska myndigheterna om de ordningar som beskrivs i klagomålet. Efter samrådet lämnade de kinesiska myndigheterna in en skriftlig inlaga den 9 december 2013.
(6)
De kinesiska myndigheterna erbjöds ytterligare samråd om andra stödordningar som identifierats under undersökningens gång. De kinesiska myndigheterna avböjde dock erbjudandet eftersom de hävdade att de inte hade fått tillräckliga upplysningar om dessa ordningar.
3. Parallell begäran om en partiell interimsöversyn av de gällande antidumpningsåtgärderna
(7)
Kommissionen mottog en begäran om inledande av en partiell interimsöversyn av de gällande antidumpningsåtgärderna (5) begränsad till undersökning av skada i enlighet med artikel 11.3 i rådets förordning (EG) nr 1225/2009 (nedan kallad den grundläggande antidumpningsförordningen). Begäran lämnades in den 28 oktober 2013, även denna gång av APFE, såsom företrädare för tillverkare som svarar för mer än 25 % av unionens sammanlagda tillverkning av vissa produkter av ändlösa glasfiberfilament.
(8)
Kommissionen fastslog att det fanns tillräcklig bevisning för att motivera inledandet av en partiell interimsöversyn genom ett tillkännagivande om inledande av partiell interimsöversyn enligt artikel 11.3 i den grundläggande antidumpningsförordningen, som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning (nedan kallat tillkännagivande om inledande av en partiell interimsöversyn av antidumpningsåtgärder) (6) den 18 december 2013.
(9)
En exporterande tillverkare hävdade att de gällande åtgärder som införts genom rådets genomförandeförordning (EU) nr 248/2011 är ogiltiga vad dem anbelangar och att den aktuella översynen av de gällande åtgärder som införts genom den förordningen därför borde avslutas. Den exporterande tillverkaren hävdade att de gällande åtgärderna strider mot WTO:s antidumpningavtal eftersom den vägrades individuell behandling i enlighet med artikel 9.5 i den grundläggande antidumpningsundersökningen på grund av att den existerade vid tidpunkten för antagandet av förordningen. Till stöd för sitt påstående hänvisade den exporterande tillverkaren till rapporten från WTO:s överprövningsorgan av den 28 juli 2011 i ärende DS397 (7).
(10)
Artikel 9.5 i den grundläggande antidumpningsförordningen ändrades efter rapporten från WTO:s överprövningsorgan av den 28 juli 2011 i ärende DS397. (8) Ändringen gäller alla undersökningar som inletts innan förordningen trädde i kraft den 6 september 2012. När det gäller de exporterande tillverkare som omfattas av de åtgärder som redan var i kraft före det datumet offentliggjorde kommissionen ett tillkännagivande den 23 mars 2012 (9), där den uppmanade alla exporterande tillverkare i länder som inte är marknadsekonomier att begära en översyn om de ansåg att de åtgärder de omfattas av borde ses över i ljuset av ovannämnda rapport från WTO:s överprövningsorgan. Genomförandeförordning (EU) nr 248/2011 nämns uttryckligen i detta tillkännagivande. Kommissionen mottog ingen begäran från denna exporterande tillverkare och tillverkaren begärde inte heller en interimsöversyn i enlighet med artikel 11.3 i den grundläggande antidumpningsförordningen.
(11)
De gällande åtgärdernas giltighet ifrågasätts därför inte och påståendet avvisas.
4. Undersökningsperiod och skadeundersökningsperiod för båda undersökningarna
(12)
Undersökningen av subventionering och skada omfattade perioden från och med den 1 oktober 2012 till och med den 30 september 2013 (nedan kallad undersökningsperioden eller i tabeller UP). Undersökningen av tendenser av betydelse för bedömningen av skadan omfattade perioden från den 1 januari 2010 till undersökningsperiodens slut (nedan kallad skadeundersökningsperioden).
(13)
I de skadeanalyser som gjorts inom ramen för både antisubventionsundersökningen och den partiella interimsöversynen av antidumpningsåtgärder användes samma definitioner av unionsindustrin, representativa unionstillverkare och undersökningsperiod, och om inget annat anges var de slutsatser som drogs i analyserna identiska. Detta ansågs lämpligt för att effektivisera skadeanalysen och för att kunna dra konsekventa slutsatser i båda undersökningarna. Kommentarer om skadeaspekter som framförts i samband med någon av undersökningarna har därför beaktats vid båda.
5. Parter som berörs av undersökningarna
(14)
I båda tillkännagivandena om inledande uppmanades berörda parter att ta kontakt med kommissionen för att delta i båda undersökningarna. Dessutom informerade kommissionen uttryckligen klaganden, andra kända unionstillverkare, kända exporterande tillverkare och myndigheterna i Kina, kända importörer, leverantörer och användare, handlare samt intresseorganisationer om inledandet av undersökningen och inbjöd dem att delta.
(15)
Berörda parter hade möjlighet att lämna synpunkter om inledandet av båda undersökningarna och att begära att få bli hörda av kommissionen och/eller förhörsombudet för generaldirektoratet för handel.
6. Stickprovsförfarande
(16)
Kommissionen meddelade i båda tillkännagivandena om inledande att den kan besluta att göra urval och endast låta ett begränsat antal exporterande tillverkare i Kina, icke-närstående importörer och unionstillverkare ingå i undersökningen i enlighet med artikel 17 i den grundläggande antidumpningsförordningen och artikel 27 i den grundläggande antisubventionsförordningen.
6.1 Urval av unionstillverkare för båda undersökningarna
(17)
I båda tillkännagivandena om inledande meddelade kommissionen att den preliminärt hade valt ut ett stickprov med unionstillverkare. Kommissionen gjorde urvalet på grundval av produktionen i unionen samt försäljningsvolymerna på unionsmarknaden av en likadan produkt under översynsperioden samt geografisk spridning. Urvalet bestod av tre unionstillverkares anläggningar i Belgien, Frankrike och Slovakien (10), som står för ungefär 52 % unionens totala produktion och för 49 % av den totala försäljningen på unionsmarknaden. Stickprovet ansågs därför vara representativt för unionsindustrin. Kommissionen uppmanade berörda parter att lämna synpunkter på det preliminära urvalet.
(18)
Under undersökningarna hävdade de kinesiska myndigheterna att en annan stickprovsmetod hade använts för unionstillverkarna i den ursprungliga antidumpningsundersökningen än i de nuvarande undersökningarna, utan motivering. De kinesiska myndigheterna hävdade i) att kommissionen redan hade gjort ett urval innan undersökningarna inleddes och alltså redan hade beslutat att ett stickprov var nödvändigt, ii) att i den ursprungliga undersökningen måste alla parter som ville ingå i stickprovet lämna upplysningar till kommissionen inom 15 dagar från inledandet, medan de tillverkare som redan ingick i urvalet i detta fall inte var skyldiga att göra detta, iii) att de parter som ville ingå i stickprovet inte fick information i något av tillkännagivandena om inledande om vilka uppgifter de måste lämna för att få ingå i stickprovet, och att ingen information om vilka tillverknings- och försäljningsvolymer de tillverkare som ingick i stickprovet stod för hade lämnats, och iv) att urvalskriteriet ”detta urval har gjorts på grundval av största representativa produktionsvolym som rimligen kan undersökas inom den tid som står till förfogande” inte anges i artikel 17 i den grundläggande antidumpningsförordningen och att ett urval som gjorts på denna grundval inte överensstämmer med denna artikel.
(19)
Kommissionen förklarade i båda tillkännagivandena om inledande att den med tanke på det stora antalet unionstillverkare och för att kunna slutföra undersökningen i tid beslutade att göra ett stickprov och samtidigt föreslog ett preliminärt urval. Samma metod, dvs. stickprov, användes i den föregående undersökningen. Kommissionen ändrade inte metoden genom att använda det preliminära urvalet, utan kunde helt enkelt arbeta mer effektivt eftersom den sparade tid samtidigt som rätten till försvar beaktades fullständigt. Kommissionen gav faktiskt andra unionstillverkare som ansåg att de borde ingå i urvalet eller andra berörda parter som ville lämna in andra relevanta upplysningar med avseende på stickprovet möjlighet att kontakta kommissionen. Eventuella synpunkter skulle beaktas i det slutliga urvalet. Eftersom kommissionen inte mottog några synpunkter på det föreslagna urvalet bekräftades det preliminära urvalet. När det gällde det andra påståendet hade de tillverkare som provisoriskt valts ut för att ingå i stickprovet fyllt i standardformuläret, som innehåller nödvändiga upplysningar för att kommissionen ska kunna göra ett preliminärt urval. Standardformuläret och svaren har funnits tillgängliga för kontroll i den icke-konfidentiella akten. När det gällde det tredje påståendet uppmanades de parter som ville ingå i urvalet att kontakta kommissionen inom 15 dagar från offentliggörandet av båda meddelandena om inledande och de hade också möjlighet att läsa de icke-konfidentiella handlingarna, där standardformulären ingick. Standardformulären innehöll uppgifter om produktions- och försäljningsvolymer. Det fjärde påståendet är också ogrundat eftersom det i artikel 17.1 i den grundläggande antidumpningsförordningen tydligt hänvisas till den största representativa volym som rimligen kan undersökas inom den tid som står till förfogande.
(20)
Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter upprepade de kinesiska myndigheterna sina påståenden om det påstådda procedurfelet i valet av de unionstillverkare som skulle ingå i stickprovet före båda inledandena och betonade att i) kommissionens motivering att tidsfristerna för undersökningarna måste följas inte håller eftersom det i artikel 17.2 i den grundläggande antidumpningsförordningen och artikel 27.2 i den grundläggande antisubventionsförordningen tydligt anges att stickprov ska göras efter inledandet av båda undersökningarna och att synpunkter ska lämnas inom tre veckor från båda inledandena, ii) ett preliminärt urval är diskriminerande eller icke-objektivt och har avskräckt andra unionstillverkare från att ge sig till känna, och iii) att kommissionen inte gav de andra unionstillverkarna en tidsfrist på tre veckor för att ge sig till känna.
(21)
I artikel 17.2 i den grundläggande antidumpningsförordningen och artikel 27.2 i den grundläggande antisubventionsförordningen anges att ”urvalet ska helst göras i samråd med de berörda parterna och med deras samtycke, under förutsättning att dessa parter inom tre veckor efter det att undersökningen inletts givit sig till känna och lämnat tillräckliga uppgifter för att ett representativt stickprov ska kunna göras”. När det gäller det första påståendet finns det ingenting i den grundläggande antidumpningsförordningen eller den grundläggande antisubventionsförordningen som hindrar kommissionen att vid tidpunkten för inledandet av ett preliminärt urval föreslå vilka parter som ska uppmanas att lämna synpunkter. Med tanke på att unionstillverkarna (eller åtminstone många av dem) stöder klagomålet och de uppgifter som lämnats i standardformulären, hade kommissionen den nödvändiga informationen till sitt förfogande för att kunna göra ett preliminärt urval i inledandeskedet. Denna kunskap gör att urvalet av unionstillverkarna skiljer sig från det urval som gjordes av exporterande tillverkare. När det gäller det andra och det tredje påståendet anges i tillkännagivandet om inledande att de unionstillverkare som anser att de bör ingå i urvalet måste kontakta kommissionen inom 15 dagar. Kommissionen förstår inte hur detta skulle kunna utgöra en överträdelse av grundförordningen eller hur det kan anses vara diskriminerande eller icke-objektivt, och ännu mindre avskräckande.
(22)
De kinesiska myndigheterna hävdade att urvalet inte är representativt eftersom inget företag med betydande tillverkning för eget behov ingick och en del av den inhemska industrin därför helt enkelt inte har bedömts.
(23)
Detta påstående avvisas eftersom unionstillverkarna i urvalet faktiskt hade försäljning för företagsintern användning. De kinesiska myndigheterna uppgav dessutom inte vilken unionstillverkare som borde ha tagits med i urvalet och vilken som borde ha undantagits.
(24)
En exporterande tillverkare hävdade att urvalet av unionstillverkare inte var representativt eftersom ingen av unionstillverkarna i urvalet tillverkade/sålde mattor i huggen glasfiber.
(25)
Det stämmer att de tre unionstillverkares anläggningar som ingick i urvalet inte tillverkade mattor i huggen glasfiber, men de tillverkade däremot mattor av glasfiberfilament och andra huvudsakliga produkttyper. Dessa anläggningar ansågs därför vara representativa, även på grund av att de stod för omkring 52 % av den unionens totala tillverkning och 49 % av den totala försäljningen på unionsmarknaden och dessutom hade en god geografisk spridning. Det faktum att en av de många olika produkttyperna inte tillverkades av unionstillverkarna i urvalet ändrar inte denna slutsats.
6.2 Urval av importörer för båda undersökningarna
(26)
För att besluta om ett stickprov var nödvändigt och i så fall göra ett urval uppmanade kommissionen icke-närstående importörer att lämna de upplysningar som angavs i båda tillkännagivandena om inledande.
(27)
Stickprovsfrågeformuläret besvarades endast av två icke-närstående importörer och inget stickprovsförfarande var därför nödvändigt.
6.3 Urval av exporterande tillverkare i Kina för båda undersökningarna
(28)
För att avgöra om ett urval var nödvändigt och i så fall göra ett stickprov uppmanade kommissionen alla exporterande producenter i Ryssland att lämna de upplysningar som angavs i tillkännagivandena om inledande. Dessutom uppmanade kommissionen Kinas ständiga beskickning vid Europeiska unionen att identifiera och/eller kontakta andra eventuella exporterande tillverkare som kunde vara intresserade av att delta i undersökningen.
(29)
Åtta exporterande producenter i det berörda landet tillhandahöll de begärda upplysningarna och samtyckte till att ingå i stickprovet. I enlighet med artikel 27.1 i den grundläggande antisubventionsförordningen och artikel 17.1 i den grundläggande antidumpningsförordningen gjorde kommissionen ett stickprov på tre av de exporterande tillverkarna, baserat på den största representativa importvolym till unionen som rimligen kunde undersökas inom den tid som stod till förfogande. I enlighet med artikel 27.2 i den grundläggande antisubventionsförordningen och artikel 17.2 i den grundläggande antidumpningsförordningen uppmanades alla kända berörda exporterande tillverkare och myndigheterna i det berörda landet att lämna synpunkter på det preliminära urvalet. Inga synpunkter lämnades. Kommissionen beslutade därför att behålla det preliminära urvalet och alla berörda parter informerades om det slutgiltiga urvalet.
(30)
Urvalet består av följande exporterande tillverkare eller grupper av exporterande tillverkare:
-
Chongqing Polycomp International Corporation (nedan kallad CPIC).
-
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (nedan kallad OCH) och dess närstående företag, Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd (nedan kallad NCH) och Changzhou Tianma Group Co., Ltd (nedan kallad Tianma). Dessa tre företag kallas nedan Jiangsu Changhai-koncernen.
-
Jushi Group Co., Ltd och dess närstående företag Jushi Group Chengdu Co., Ltd och Jushi Group Jiujiang Co., Ltd Dessa tre företag kallas nedan Jushi-koncernen.
(31)
Enligt svaren på frågeformuläret stod stickprovet för 78 % av den totala exportförsäljningsvolymen från Kina under undersökningsperioden.
7. Svar på frågeformuläret och kontrollbesök
(32)
Kommissionen sände frågeformulär till de kinesiska myndigheterna, alla kinesiska exporterande tillverkare som hade begärt detta samt till de unionstillverkare som ingick i urvalet och till de användar- och intresseorganisationer som hade gett sig till känna inom tidsfristerna i båda tillkännagivandena om inledande.
(33)
Svar på frågeformuläret mottogs från de kinesiska myndigheterna, de tre utvalda kinesiska exporterande tillverkarna, de tre utvalda unionstillverkarna samt från 14 användare och två icke-närstående importörer. Svaret från en av användarna var dock ofullständigt och kommissionen kunde därför inte göra en meningsfull analys av dessa uppgifter trots att den skickade flera påminnelser.
(34)
Glass Alliance Europe, en intresseorganisation som företräder glasindustrin, gav sig till känna som berörd part på sina medlemmars vägnar och lämnade in en ståndpunkt.
(35)
Skriftliga inlagor mottogs också från flera intresseorganisationer som företräder användare, särskilt Danish Wind Industry Association, Danish Plastics Federation och Groupement de la Plasturgie Industrielle et des Composites (GPIC) samt Siemens Wind Power AG.
(36)
Dessutom lämnade den kinesiska handelskammaren för import och export av lätta industriprodukter och hantverksprodukter (China Chamber of Commerce for Import/Export of Light Industrial products & Arts-Crafts, nedan kallad CCCLA) in synpunkter.
(37)
Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som ansågs nödvändiga för fastställandet av subventionering, därav vållad skada och unionens intresse. Kontrollbesök i enlighet med artikel 16 i den grundläggande antidumpningsförordningen och artikel 26 i den grundläggande antisubventionsförordningen genomfördes vid de kinesiska myndigheterna och i följande företags lokaler:
Unionstillverkare:
-
3B Fibreglass SPRL, Belgien.
-
Owens Corning Fibreglass France, Frankrike.
-
Johns Manville Slovakia a.s., Slovakien.
Exporterande tillverkare i Kina:
-
Chongqing Polycomp International Corporation.
-
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd
-
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd
-
Changzhou Tianma Group Co., Ltd
-
Jushi Group Co., Ltd
-
Jushi Group Chengdu Co., Ltd
-
Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
Närstående handlare till de exporterande tillverkarna i Kina
-
China National Building Materials and Equipment Import and Export Corporation (CMBIE).
-
China National Building Materials International Corporation (CNBMIC).
Närstående handlare till de exporterande tillverkarna i unionen
-
Jushi Italia Srl.
-
Jushi Spain SA.
-
Jushi France SAS.
Icke-närstående importör:
-
Helm AG, Tyskland.
Användare:
-
Basell Polyolefine, Tyskland.
-
DSM, Nederländerna.
-
DuPont de Nemours, Belgien.
-
Exel Composites, Belgien.
-
Fiberline Composites, Danmark.
-
Formax, Storbritannien.
-
Polyone, Tyskland.
-
Vestas Wind Systems, Danmark.
(38)
De kinesiska myndigheterna hävdade sammanfattningsvis att deras rätt till försvar när det gäller tillgång till den akt som de berörda parterna får ta del av hade kränkts eftersom i) vissa uppgifter saknades i de icke-konfidentiella handlingarna utan att man ”på goda grunder” kunde säga varför eller utan att det fanns tillräckligt detaljerade sammanfattningar, eller i undantagsfall, utan att förklara varför en icke-konfidentiell sammanfattning inte tillhandahölls.
(39)
Kommissionen ansåg att den akt som de berörda parterna får ta del av innehöll tillräckligt med information för att de berörda parterna skulle kunna kontrollera de uppgifter som kommissionen använt i sin analys och påståendet ansågs därför vara ogrundat. De kinesiska myndigheterna informerades om skälen till att kommissionen ansåg att påståendena var ogrundade.
(40)
Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter upprepade både de kinesiska myndigheterna och en exporterande tillverkare att sekretessbestämmelsen hade tillämpats alltför strängt och begärde att uppgifterna om de produkttyper som såldes av unionstillverkarna samt de totala mängderna per produktkodnummer skulle lämnas ut.
(41)
Kommissionen anser inte att rätten till försvar har överträtts eftersom alla exporterande tillverkare har fått ett särskilt meddelande om de produktkodnummer som tillverkas av de unionstillverkare som ingår i urvalet och som konkurrerade med Kina. Påståendet avvisades därför.
B. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT
1. Berörd produkt
(42)
Den produkt som berörs av båda undersökningarna är den som beskrivs i rådets genomförandeförordning (EU) nr 248/2011 och i båda tillkännagivandena om inledande, nämligen huggen glasfiber i längder om högst 50 mm, roving av glasfiber, utom roving av glasfiber som har impregnerats och behandlats med ett ytskikt och har en glödgningsförlust på mer än 3 % (enligt ISO-standard 1887) och mattor av glasfiberfilament, utom mattor av glasull (nedan kallad den berörda produkten eller produkter av glasfiberfilament) som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer 7019 11 00, ex 7019 12 00 och 7019 31 00 (det sista numret ersatte nr 7019 31 10 den 1 januari 2014) med ursprung i Kina.
(43)
Den berörda produkten är den råvara som oftast används för att förstärka termoplastiska och härdade hartser i industrin som tillverkar kompositmaterial. De sammansatta material som blir resultatet (plast förstärkt av glasfiberfilament) används i många olika industrier: bilindustrin, elektriska och elektroniska tillämpningar, rotorblad till vindkraftverk, byggnation och byggprodukter, tankar/rör, konsumtionsvaror, luftfarts- och vapenindustrin, etc.
(44)
Det finns tre grundläggande typer av produkter av glasfiberfilament som omfattas av detta förfarande, nämligen huggen glasfiber i längder, (11), roving (12) och mattor (13) (andra än av glasull). Undersökningen har visat att alla olika typer av den berörda produkten, trots att de skiljer sig åt när det gäller utseende och eventuellt när det gäller slutanvändningsområden, har samma grundläggande fysiska, kemiska och tekniska egenskaper och att de i princip används för samma ändamål.
2. Begäran om undantag för produkter
2.1 KN-nr 7019 31 90
(45)
Efter det att båda tillkännagivandena om inledande hade offentliggjorts kommenterade CCCLA att båda tillkännagivandena innehöll hänvisningar till KN-nummer 7019 31 10, medan klagomålet avsåg KN-nummer 7019 31 00, och att det senare numret inte längre finns. Den kinesiska handelskammaren uppgav att de produkter som tidigare klassificerats enligt KN-nummer 7019 31 00 nu klassificeras enligt två olika KN-nummer: 7019 31 10 (mattor av glasfiberfilament) och 7019 31 90 (mattor av glasfibrer, exklusive av filament). Med tanke på att dessa undersökningar omfattar vissa produkter av glasfiberfilament anser CCCLA att de produkter som klassificeras enligt KN-nummer 7019 31 90, nämligen ”mattor av glasfiber, exklusive av filament”, borde undantas från den berörda produkten.
(46)
Detta påpekande hör inte till saken eftersom en sådan produkt ändå inte är den berörda produkten.
(47)
Klaganden hänvisade till KN-nummer ex 7019 31 00 och uppgav uttryckligen att mattor av glasull (dvs. andra mattor eller mattor av glasfiber, exklusive av filament) är undantagna. Det är därför det står ”ex” före KN-numret.
(48)
Båda tillkännagivandena om inledande offentliggjordes i december 2013, och där användes formuleringen ”för närvarande klassificeras enligt KN-nummer […] 7019 31 10”. Eftersom de produkter som omfattas av KN-nummer 7019 31 00 från den 1 januari 2012 delades upp i KN-nummer 7019 31 10 och 7019 31 90, fanns inte ”mattor av glasfiber, exklusive av filament” inte med i tillkännagivandet om inledande, eftersom det stod ”för närvarande klassificeras enligt KN-nummer […] 7019 31 10”.
(49)
I den gällande förordningen anges emellertid ”som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer […] 7019 31 00” eftersom de två KN-numren 7019 31 10 och 7019 31 90 slogs ihop igen från och med den 1 januari 2014 med tanke på att KN-nummer 7019 31 90 i princip blev tomt (eftersom mattor av glasfiberfilament, utom mattor av glasull, i stället klassificerades enligt KN-nummer 7019 39 00).
(50)
Kravet att KN-nummer 7019 31 90 ska undantas är därför inte relevant.
2.2 Texturerad roving
(51)
En användare begärde att texturerad roving (14) skulle undantas från produktomfattningen eftersom tillverkare av glasfiberfilament i unionen inte tillverkar denna produkttyp.
(52)
Tre företag i unionen identifierades dock som tillverkare av texturerad roving med tillräcklig kapacitet för att tillgodose marknadsbehoven. Undersökningen visade att alla olika typer av den berörda produkten, trots att de eventuellt skiljer sig åt när det gäller slutanvändningsområden, har samma grundläggande fysiska, kemiska och tekniska egenskaper och att de i princip används för samma ändamål. Begäran om att texturerad roving ska undantas från produktomfattningen avslås därför.
(53)
Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter hävdade de kinesiska myndigheterna att texturerad roving borde undantas eftersom i) endast en unionstillverkare försörjde marknaden med texturerad roving och endast i begränsade mängder och att eventuell import av sådana produkter därför inte kunde vålla unionsindustrin skada, ii) texturerad roving skiljer sig från direkt roving eftersom direkt roving är starkare i tvärriktning hos en tvärdragen kompositprofil och tillverkningsprocessen är annorlunda, och iii) att kommissionen till skillnad mot den ursprungliga antidumpningsundersökningen när det gällde garn, här anser att den begränsade utbytbarheten inte är en viktig faktor för att tillåta att texturerad roving undantas.
(54)
Med avseende på det första påståendet upprepar kommissionen att det finns ett antal tillverkare i unionen som har kapacitet att tillgodose marknadens behov av texturerad roving, men att endast en av dem för närvarande säljer denna produkttyp. De kinesiska myndigheternas argument att endast en unionstillverkare för närvarande säljer produkten är snarare en indikation på skada, eftersom det innebär att användarna har gått över till andra leverantörer utanför unionen, och särskilt från Kina.
(55)
När det gäller det andra påståendet är tillverkningsprocessen för texturerad roving identisk med ”normal” roving, med undantaget att det finns ett extra steg när luft blåses in i rovingen, vilket endast kräver förhållandevis billig extrautrustning och inte leder till att produktens grundläggande tekniska och fysiska egenskaper ändras. Texturerad roving ger bara intryck av att vara något mer yvig än ”normal” roving.
(56)
I fråga om det tredje påståendet tillämpade kommissionen samma tillvägagångssätt i den föregående undersökningen, där texturerad roving även ingick i den berörda produkten och en begäran om undantag avslogs. Det lades inte fram några argument som skulle kunna leda till en annan slutsats.
(57)
Begäran om att texturerad roving ska undantas från produktomfattningen avslås därför.
2.3 Produkter från unionsindustrin som inte möter konkurrens från Kina
(58)
De kinesiska myndigheterna begärde att produkter från unionsindustrin som den kinesiska importen inte konkurrerar med (vilket anges i den icke-konfidentiella versionen av antisubventionsklagomålet) skulle undantas från produktomfattningen. De produkter som avsågs var huggen glasfiber i längder för våtanvändning och mattor.
(59)
Huggen glasfiber i längder för våtanvändning har begränsad hållbarhetstid och transportkostnaderna är högre eftersom de väger med på grund av vatteninnehållet. Huggen glasfiber i längder handlas dock globalt. Undersökningen har visat att alla olika typer av den berörda produkten, trots att de skiljer sig lite åt när det gäller utseende och eventuellt när det gäller slutanvändningsområden, har samma grundläggande fysiska, kemiska och tekniska egenskaper och att de i princip används för samma ändamål. Precis som alla andra produkttyper som ingår i den berörda produkten används huggen glasfiber i längder för våtanvändning och mattor som förstärkningsmaterial. De kinesiska myndigheternas påstående om att vissa kinesiska produkter av glasfiberfilament ännu inte finns i stora mängder på unionsmarknaden utesluter dessutom inte en framtida förändring i affärsbeteendet när det gäller exporten av dessa särskilda produkttyper. Begäran om att dessa produkter ska undantas från produktomfattningen avslås därför.
(60)
Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter hävdade de kinesiska myndigheterna att i) endast en unionstillverkare tillverkar huggen glasfiber i längder för våtanvändning och att eventuell import av sådana produkter därför inte kunde vålla unionsindustrin skada, ii) unionstillverkarna lider inte skada när det gäller de ovannämnda produkterna eftersom unionsindustrin i den icke-konfidentiella versionen av klagomålet hävdade att den kan göra en vinst på över 8-10 % på dessa produkter, iii) huggen glasfiber i längder för våtanvändning har en högre vattenhalt, begränsad hållbarhet och en annorlunda tillverkningsprocess och är därför fysiskt och kemiskt annorlunda än normal huggen glasfiber i längder, och iv) att kommissionen till skillnad mot den ursprungliga antidumpningsundersökningen när det gällde garn, här anser att den begränsade utbytbarheten inte är en viktig faktor för att tillåta att huggen glasfiber i längder för våtanvändning och mattor undantas.
(61)
Det första påståendet avvisas eftersom flera unionstillverkare säljer huggen våtfiber i längder för våtanvändning och unionsindustrin därför kan vållas skada när det gäller denna produkttyp.
(62)
I fråga om det andra påståendet är det faktum att vissa produkttyper är lönsamma vid vissa tidpunkter inte ett tillräckligt skäl för att undanta dessa produkttyper. Dessutom importeras huggen glasfiber i längder för våtanvändning i mycket mindre mängder än de andra produkterna av glasfiberfilament. Vinstmarginalerna för denna enda produkttyp är därför inte representativa för den berörda produkten.
(63)
När det gäller det tredje påståendet definieras den berörda produkten inte av sin vattenhalt. Vattenhalten i huggen glasfiber i längder för våtanvändning är därför inte ett skäl att undanta produkten. Dessutom är produktionsprocessen för huggen glasfiber i längder för våtanvändning densamma som för huggen glasfiber i längder för torranvändning, med ett steg mindre i produktionsprocessen som består av torkningsfasen.
(64)
I fråga om det fjärde påståendet tillämpade kommissionen samma tillvägagångssätt i den föregående antidumpningsundersökningen, där huggen glasfiber i längder för våtanvändning även ingick i den berörda produkten. Det lades inte fram några argument som skulle kunna leda till en annan slutsats.
(65)
Begäran om att huggen glasfiber i längder för våtanvändning ska undantas från produktomfattningen avslås därför.
3. Likadan produkt
(66)
I likhet med den föregående antidumpningsundersökningen befanns den berörda produkten och de produkter av glasfiberfilament som tillverkas och säljs på Kinas inhemska marknad samt de produkter av glasfiberfilament som tillverkas och säljs på unionsmarknaden ha samma grundläggande kemiska, fysiska och tekniska egenskaper och ändringsområden. Därför är de likadana produkter i de nuvarande undersökningarna i den mening som avses i artikel 1.4 i den grundläggande antidumpningsförordningen och artikel 2 c i den grundläggande antisubventionsförordningen.
C. SUBVENTION
1. Inledning
(67)
I Kinas tolfte femårsplan för nationell ekonomisk och social utveckling beskriver den kinesiska regeringen sin strategiska vision för att förbättra och främja nyckelindustrier, bland många andra tillverkning av glasfiberprodukter. I kapitel 9 i den tolfte femårsplanen, som rör omvandling och uppgradering av tillverkningsindustrin, anges följande:
”Fokusera på utveckling av nya material, såsom solcellsglas, ultratunt glassubstrat, specialfiberglas, specialkeramik och specialkeramik.”
(68)
I avsnitt 3 i kapitel 9 i samma plan, som rör teknisk uppgradering av företag, anges uttryckligen att de kinesiska myndigheterna ska ”uppmuntra företagen att bli bättre på att utveckla nya produkter, öka det tekniska innehållet och mervärdet i sina produkter och snabbare uppdatera och uppgradera produkterna”.
(69)
I avsnitt 1 i kapitel 10 i samma plan anges dessutom följande:
”I den nya materialindustrin, fokusera på utveckling av nya funktionella material, avancerade strukturella material, högprestandafibrer och kompositmaterial som tillverkats av dem samt vanliga grundmaterial.”
(70)
Betydelsen av innovation och nya material i allmänhet anges tydligt både i det ”tolfte femåriga programmet för industriell teknikinnovation” och den ”nationella långsiktiga planen för vetenskaplig och teknisk utveckling (2006-2020)”.
(71)
I ”den vägledande katalogen för industriell strukturanpassning 2011” (beslut nr 9) nämns glasfiberindustrin dessutom som en främjad industri enligt följande: ”Tråddragning från e-glasfiberugnar […], utveckling och tillverkning av högprestandafiberglas och dess produkter.” Även ”den vägledande katalogen för utlandsinvesteringar i industrier”, som innehåller en förteckning över industrier där utländska investeringar främjas (15), innehåller en uttrycklig hänvisning till tillverkning av fiberglasprodukter och specialfiberglas.
(72)
De kinesiska myndigheterna hävdar att planerna endast utgör vägledning och därför inte är bindande. I den tolfte femårsplanen anges emellertid tydligt att den faktiskt rättsligt bindande:
”Efter överläggningar och godkännande av nationella folkkongressen är denna plan lagligt bindande.”
(73)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade de kinesiska myndigheterna att den berörda produkten endast utgörs av standardfiberglasprodukter (nedan kallade e-glas) och inte mer tekniskt avancerat glasfiber (fiberglas för speciella ändamål, nedan kallat s-glas). Den produkt som berörs av denna undersökning omfattas därför inte av de främjade industrierna eftersom endast fiberglas för speciella ändamål och högprestandafibrer hör till de främjade industrierna. De kinesiska myndigheterna hänvisar bland annat till den tolfte femårsplanen, där det i sin tur endast hänvisas till ”högprestandafibrer” och ”speciellt fiberglas”.
(74)
För det första utgörs den berörda produkten av vissa produkter av glasfiberfilament. I produktdefinitionen görs ingen åtskillnad mellan produkter som är tillverkade av standardglasfiber (e-glas) eller speciellt fiberglas (s-glas). För det andra lämnade ingen av de berörda parterna in en begäran om undantag med ett krav på att speciellt fiberglas inte ska ingå i produktomfattningen. För det tredje bestred de kinesiska myndigheterna inte att de främjar utvecklingen av ”specialglasfiber”. Även standardfiberglasprodukter hör i själva verket till de industrier där utlandsinvesteringar främjas (se skäl 71).
(75)
Även om man skulle godta att endast utveckling av högprestandafiberglas (t.ex. s-glas) främjas av de kinesiska myndigheterna visade undersökningen i alla händelser inga skillnader mellan standardfiberglasindustrier å ena sidan och specialfiberglasindustrier å den andra. Fiberglasprodukter, vare sig de är gjorda av e-glas eller av högprestandaglasfiber som s-glas, tillverkas tvärtom av samma fiberglasindustri. I detta avseende fann kommissionen särskilt att alla kinesiska exporterande tillverkare i urvalet använder både standardfiberglas (e-glas) och högprestandafiberglas (t.ex. s-glas) i sin tillverkningsprocess, och det finns ingen mekanism för att begränsa det stöd som tillhandahålls till ett marknadssegment, vare sig det ges i form av förmånslån eller markanvändningsrättigheter. Av detta framgår att det inte är möjligt, varken genom lag eller fakta, att från den uttryckliga avsikten att främja högprestandaglasfiberprodukter undanta industrin för grundläggande glasfiberprodukter från den allmänna strategiska politiken att uppmuntra företagen att bli bättre på att utveckla nya produkter, öka det tekniska innehållet och mervärdet i sina produkter och snabbare uppdatera och uppgradera produkterna.
(76)
På grundval av ovanstående är påståendet att den berörda produkten inte ingår i den främjade industrin ogrundat och det avvisas därför.
(77)
I statsrådets beslut nr 40 om utfärdande och genomförande av tillfälliga bestämmelser om främjande av industriell strukturanpassning (nedan tillsammans med de bifogade tillfälliga bestämmelserna om främjande av industriell strukturanpassning kallat beslut nr 40) anges dessutom att de kinesiska myndigheterna aktivt ska stödja utvecklingen av industrier (16).
(78)
Även om industrin för glasfiberfilament eller mer allmänt den nya materialindustrin inte nämns uttryckligen i beslut nr 40 anges emellertid att alla finansinstitut ska bevilja kreditstöd endast till främjade projekt och att även ”andra åtgärder för förmånsbehandling av de främjade projekten ska vidtas” (17). Det är därför möjligt att dra slutsatsen att beslut nr 40 var tillämpligt på industrin för glasfiberfilament.
(79)
De kinesiska myndigheterna hävdade att beslut nr 40 endast medför att de främjade industrierna bör få kreditstöd ”enligt kreditprinciperna”, men att det inte innebär att sådant stöd ges som förmånsbehandling.
(80)
Undersökningen har visat att företagen i urvalet gynnades av förmånlig utlåningspolitik. Vissa av de förlustbringande företagen fortsatte att gynnas av finansiering på förmånliga villkor. Därför avvisar kommissionen de kinesiska myndigheternas påstående att utlåningen till industrin för glasfiberfilament gjordes ”enligt kreditprinciperna”. Den centrala poängen kvarstår att alla finansinstitut enligt beslut nr 40 ska bevilja krediter till främjade industrier, dit industrin för glasfiberfilament hör, och att detta stöd de facto tillhandahålls på förmånliga villkor.
(81)
I den nationella översikten över den tekniska och vetenskapliga utvecklingen på medellång och lång sikt (2006-2020) lovas det att finansiering av politiska åtgärder ska komma i första rummet och att finansinstitut ska uppmuntras att förmånsbehandla större nationella projekt för vetenskaplig och teknisk utveckling inom industrin när de beviljar krediter samt utveckla fler och bättre finansiella tjänster till företag med avancerad teknik. Dessutom utlovas en gynnsam skattepolitik som främjar utvecklingen av sådana företag.
(82)
Glasfiberfilamenttillverkning har alla kännetecken för en industri som bygger på avancerad teknik, vilket framgår av antalet tillverkare med status som företag med ny och avancerad teknik. Undersökningen visade att några av företagen i urvalet beviljades status som företag med ny och avancerad teknik som därmed gynnas av den förmånsbehandling som anges i den nationella översikten över den tekniska och vetenskapliga utvecklingen på medellång och lång sikt (2006-2020).
2. Bristande samarbete och användning av tillgängliga uppgifter
2.1 Tillämpning av bestämmelserna i artikel 28.1 i den grundläggande antisubventionsförordningen på en exporterande tillverkare
(83)
Under kontrollbesöket hos ett av företagen i Kina visade det sig att företaget hade ersatt den reviderade årsredovisning som företaget ursprungligen hade lämnat till kommissionen i sitt svar på antisubventionsfrågeformuläret. Företaget lämnade inte frivilligt ut denna information och förekomsten av en annan reviderad årsredovisning avslöjades först när företaget uppmanades att lämna en originalkopia av redovisningen. Den nya redovisningen tillhandahölls dessutom endast på kinesiska. Eftersom förekomsten av två reviderade årsredovisningar utgör en överträdelse av de internationella redovisningsstandarderna (nr 560 om senare händelser), betonade kontrollgruppen att detta var ett allvarligt problem eftersom det kastar tvivel över trovärdigheten hos den inlämnade årsredovisningen. Företaget förklarade att den reviderade årsredovisning som ursprungligen hade lämnats in till svar på frågeformuläret innehöll fel och därför hade ersatts av en ny version som utfärdats av samma revisionsföretag, som hade antedaterat och utfärdat den med samma löpnummer som den ursprungliga årsredovisningsrapporten, som hade förstörts.
(84)
Efter kontrollbesöket och efter det att översättningen av den ”andra” årsredovisningen fanns tillgänglig skickade kommissionen en skrivelse till företaget där den uppgav de specifika och detaljerade skälen till varför vissa av de uppgifter som lämnats i frågeformuläret inte kunde anses vara bevisade. Företaget informerades om att kommissionen kan besluta att grunda sina slutsatser på tillgängliga uppgifter enligt artikel 28.1 i den grundläggande antisubventionsförordningen och gavs möjlighet att lämna synpunkter.
(85)
Företaget lämnade synpunkter, både skriftligen och under en utfrågning med förhörsombudet. I svaret uppgav företaget att det fanns ännu en (tredje) reviderad årsredovisning (i det format som används för börsnoterade företag). Även om det inte verkade finnas några väsentliga skillnader mellan den andra och den tredje årsredovisningen var den tredje versionen dock mycket mer detaljerad och omfattande. Den hade redan avgetts och trots att företaget hade tillgång till den under kontrollbesöket (18) informerades kommissionen inte heller om detta vid ett lämpligt tillfälle under kontrollbesöket. Till skillnad från de andra årsredovisningarna innehöll den tredje versionen uttryckliga och detaljerade uppgifter om alla subventioner (inklusive rättslig grund) som företaget hade mottagit under undersökningsperioden. Det hade därför varit mycket användbart att kunna undersöka denna årsredovisning under kontrollbesöket för att dubbelkontrollera alla uppgifter som lämnats om de individuella stödordningar som företaget hade gynnats av.
(86)
Reviderade årsredovisningar är ett viktigt dokument för att kommissionen ska kunna kontrollera alla uppgifter som lämnats av företaget om bland annat bidrag, lån, markanvändningsrättigheter, skattebefrielser etc. på lämpligt sätt.
(87)
Såsom anges ovan samarbetade företaget inte på ett tillmötesgående sätt, vilket i sin tur gjorde det mycket svårt för kommissionen att kontrollera de inlämnade uppgifterna, bland annat om hur stora subventioner företaget mottagit. Till följd av detta kunde kommissionen inte komma fram till ett rimligt tillförlitligt avgörande, särskilt inte i fråga om mottagna stödbelopp.
(88)
Det anses att företaget lämnade vilseledande uppgifter och inte samarbetade på lämpligt sätt. Kommissionen beslutade därför att tillämpa bestämmelserna i artikel 28.1 i den grundläggande antisubventionsförordningen. Eftersom företaget ingick i en koncern var bestämmelserna i artikel 28.1 i den grundläggande antisubventionsförordningen tillämpliga på hela koncernen.
(89)
För att fastställa stödnivån för koncernen använde kommissionen dock de faktiska uppgifterna för de två företag i koncernen som hade samarbetat fullständigt i båda undersökningarna och vars uppgifter ansågs vara tillförlitliga med avseende på deras stödnivåer. När det gällde det företag inom koncernen som hade lämnat vilseledande uppgifter grundades avgörandet av stödnivå på tillgängliga uppgifter. För att fastställa stödnivån för denna juridiska person använde kommissionen bland de tillgängliga uppgifterna den högsta konstaterade stödnivån för varje stödordning för vilken enhet som helst som tillhörde de utvalda företag eller företagskoncerner som avses i skäl 30 och som hade samarbetat fullständigt i undersökningen.
(90)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade företaget att den metod som använts för att beräkna subventionsnivån för koncernen inte var korrekt. Företaget hävdade att den borde vara mycket högre eftersom subventionsnivån för koncernen är summan av de högsta subventionsmarginalerna för varje stödordning för något av de samarbetsvilliga företagen.
(91)
Detta påstående berodde på ett missförstånd. Den metod som användes för beräkningen av subventionsnivån, som beskrivs i skäl 89, tillämpades endast på det företag (inom koncernen) som lämnade vilseledande uppgifter, och inte på koncernen som helhet. Påståendet avvisades därför.
(92)
Det företag som lämnade vilseledande uppgifter exporterade inte den berörda produkten. Inom koncernen var det endast ett av de närstående företagen som exporterade den berörda produkten. Detta företag samarbetade dock fullständigt i båda undersökningarna och lämnade tillförlitliga uppgifter om koncernens exportpris. Kommissionen använde därför de inlämnade uppgifterna för att dra de slutgiltiga slutsatserna i det förfarandet.
(93)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade den exporterande tillverkaren att kommissionen begick ett fel när den tillämpade bestämmelserna i artikel 28.1 i den grundläggande antisubventionsförordningen.
(94)
För det första hävdade företaget att kommissionen i den skrivelse den skickat till företaget med en förklaring av de detaljerade skälen för den föreslagna tillämpningen av bestämmelserna i artikel 28.1 i den grundläggande antisubventionsförordningen, inte uppgav att den inte kunde verifiera uppgifterna om subventioner. Kommissionen kan därför inte förlita sig på denna argumentation i sina slutgiltiga slutsatser, eftersom företaget inte getts möjlighet att kommentera argumentet.
(95)
Detta påstående kan inte godtas. I sin skrivelse förklarade kommissionen uttryckligen att den ”inte kan dra slutsatsen att de uppgifter om subventionsnivå som mottagits från [företaget] kunde verifieras”. I alla händelser fick företaget fullständig information om skälen till att bästa tillgängliga uppgifter användes i det slutgiltiga meddelandet av uppgifter och gavs möjlighet att kommentera detta, vilket det också gjorde.
(96)
För det andra hävdade den exporterande tillverkaren att även om kommissionen skulle tillämpa bestämmelserna i artikel 28.1 i den grundläggande antisubventionsförordningen borde den inte hänvisa till uppgifter från andra företag som grund för att fastställa subventionsnivån, utan borde i stället grunda sig på företagets faktiska reviderade årsredovisningar, eftersom detta fortfarande är den ”mest lämpliga” och ”mest passande” informationen om företagets subventionsnivå.
(97)
Såsom förklaras i skälen 83-88 hyser kommissionen allvarliga tvivel rörande trovärdigheten hos de inlämnade årsredovisningarna och kunde därför inte förlita sig på dem för att kontrollera subventionsnivån för olika stödordningar och/eller subventionsprogram, som förmånslån och markanvändningsrättigheter för mindre än skälig ersättning. Tillförlitliga reviderade årsredovisningar är i själva verket en avgörande faktor för att kontrollera att andra inlämnade uppgifter är korrekta och fullständiga. Kommissionen fick därför förlita sig till bästa tillgängliga uppgifter för att fastställa subventionsnivån, vilka i detta fall var kontrollerade uppgifter om relevanta subventionssystem från andra samarbetsvilliga enheter. Detta påstående avvisas därför.
(98)
Företaget hävdade också att kommissionen felaktigt använde internationella redovisningsstandarder (nedan kallade IAS) som ett kriterium för att avvisa de reviderade årsredovisningarna. Enligt företaget måste man göra åtskillnad mellan den funktion som reviderade årsredovisningar fyller och hur relevanta internationella redovisningsstandarder är i bedömningen av marknadsekonomisk status i antidumpningsförfaranden å ena sidan och antisubventionsförfaranden å den andra. En överträdelse av IAS kan inte vara ett skäl till att tillämpa bestämmelserna i artikel 28.1 i den grundläggande antisubventionsförordningen.
(99)
Kommissionen konstaterar den överträdelse av de internationella redovisningsstandarderna som upptäcktes under undersökningen inte i sig var ett skäl till att tillämpa bestämmelserna i artikel 28.1 i den grundläggande antisubventionsförordningen. Skälet var att olika versioner av de reviderade årsredovisningarna lämnades till kommissionen, vilket gjorde att kommissionen tvivlade på att de var trovärdiga, vilket i sin tur fick den att dra slutsatsen att andra uppgifter om subventionsnivån inte kunde kontrolleras. Detta påstående avvisas därför.
(100)
Företaget hävdade likaså att kommissionens metod för att beräkna dess subventionsmarginal, dvs. att använda den högsta utjämningstullsatsen för varje stödordning som konstaterats för varje samarbetsvillig juridisk person (och inte koncern), var oberättigad. Företaget hävdade att denna metod är felaktig eftersom företag inom samma koncern kan besluta att koncentrera dotterbolag i en specifik enhet till hela koncernens förmån.
(101)
Såsom förklaras i skäl 89 använde kommissionen för att beräkna stödnivån inom koncernen de faktiska uppgifterna för de två andra företag i koncernen som hade samarbetat i båda undersökningarna. De tillgängliga uppgifterna tillämpades endast på den juridiska person inom koncernen som hade lämnat vilseledande uppgifter. För att avgöra stödnivån för en juridisk person inom koncernen ansåg kommissionen att det var lämpligast att grunda beräkningarna på samma nivå inom bolagsstrukturen och använda den högsta stödnivå som konstaterats för någon av de juridiska enheter (i tillämpliga fall inom koncernen) som tillhör företagen eller koncernerna i urvalet. Detta påstående avvisas därför.
2.2 Tillämpning av bestämmelserna i artikel 28.1 i den grundläggande antisubventionsförordningen på statsägda banker
(102)
Ingen av de statsägda bankerna i Kina ville samarbeta med kommissionen. De uppmanades att lämna nödvändiga uppgifter för antisubventionsundersökningen genom att fylla i ett frågeformulär. Kommissionen underrättade därför de kinesiska myndigheterna om att den övervägde att grunda sina slutsatser på tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 28.1 i den grundläggande antisubventionsförordningen när det gällde uppgifterna om statsägda banker.
(103)
I sitt svar på kommissionens skrivelse och efter meddelandet av uppgifter invände de kinesiska myndigheterna mot att artikel 28.1 i den grundläggande antisubventionsförordningen skulle tillämpas på de upplysningar som begärts från de statsägda bankerna. De hävdade att de redan hade lämnat mycket uppgifter i denna undersökning. Kommissionen fann emellertid att dessa uppgifter inte helt kunde ersätta de statsägda bankernas svar på frågeformulären. De kinesiska myndigheterna bestred inte att de statsägda bankerna inte hade besvarat frågeformuläret eller att bankerna var statsägda. Kommissionen var därför tvungen att förlita sig till tillgängliga uppgifter för att dra slutsatser om de statsägda bankerna.
3. System som undersökts
(104)
Kommissionen skickade frågeformulär till de kinesiska myndigheterna som var avsedda för de statsägda bankerna och de exporterande tillverkarna och begärde upplysningar om följande ordningar som påstods innefatta subventioner till industrin för glasfiberfilament: Följande stödordningar undersöktes:
a)
Förmånliga statliga lån, garantier och försäkringar till industrin för glasfiberfilament:
-
Förmånliga statliga lån
-
Subventionsprogram för exportkrediter
-
Exportgarantier och försäkringar för nya material.
-
Förmåner från tillgång till offshore-holdingbolag och återbetalning av lån av staten.
b)
Bidragsprogram.
-
Subventioner för utveckling av program som Famous Brands och China World Top Brand.
-
Bidrag från centrala statliga enheter.
-
Bidrag från regionala statliga enheter.
-
Stöd för expansion till industrier i Guangdongprovinsen.
c)
Tillhandahållande av resurser från myndigheter för mindre än skälig ersättning.
-
Energi som tillhandahålls av staten.
-
Vatten som tillhandahålls av staten.
-
Råvaror som tillhandahålls av staten.
-
Mark som tillhandahålls av staten för mindre än skälig ersättning.
d)
Program för befrielse från eller nedsättning av inkomstskatt och andra direkta skatter.
-
Programmet Two Free, Three Half för utlandsinvesterade företag (Foreign Invested Enterprises, nedan kallade FIE-företag).
-
Nedsatt inkomstskatt för exportorienterade FIE-företag.
-
Inkomstskatteförmån för FIE-företag baserad på geografisk placering.
-
Program för befrielse från eller nedsättning av lokala inkomstskatter för ”produktiva” FIE-företag.
-
Skattenedsättning för FIE-företag som köper utrustning tillverkad i Kina.
-
Skatteavdrag för forskning och utveckling (FoU) i FIE-företag.
-
Skatteåterbäring för återinvesteringar av vinster i exportorienterade FIE-företag
-
Skatteförmånsprogram för FIE-företag med status som företag med ny och avancerad teknik.
-
Skattelättnader för företag med ny och avancerad teknik som medverkar i särskilda projekt.
-
Förmånlig inkomstskatt för företag i nordöstra regionen.
-
skatteprogram i Guangdongprovinsen
-
Skillnader i fråga om skattebefrielse på utdelning mellan berättigade inhemska företag
-
Sänkt bolagsskatt.
e)
Program för indirekt beskattning och importtullar:
-
Momsbefrielse för importerad utrustning
-
Momsrabatter för FIE-företags inköp av utrustning tillverkad i Kina
-
Moms- och tullbefrielse för inköp av fasta tillgångar inom programmet för utveckling av utrikeshandeln
4. Förmånliga statliga lån, annan finansiering, garantier och försäkring
4.1 Förmånliga lån
a) Inledning
(105)
Såsom förklaras i avsnitt C.2.2 drogs slutsatserna om statsägda banker på grundval av tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 28.1 i den grundläggande antisubventionsförordningen.
b) Rättslig grund
(106)
Följande rättsliga bestämmelser behandlar förmånliga lån i Kina: Den kinesiska lagen om affärsbanker (nedan kallad banklagen), de allmänna låneregler som utfärdades av Kinas folkbank den 28 juni 1996 och statsrådets beslut nr 40.
c) Undersökningens resultat
Förekomst av subvention
(107)
De kinesiska myndigheterna har endast lämnat begränsade uppgifter om aktieinnehav/ägarförhållanden för banker i Kina. I undersökningen har det dock, på grundval av tillgängliga uppgifter, fastställts att den kinesiska finansmarknaden kännetecknas av ett väsentligt statligt inflytande och kontroll. Vid analysen av om bankerna har eller utövar myndighetsbefogenheter (dvs. om de är offentliga organ), använde kommissionen alla tillgängliga uppgifter, inte bara om statligt ägande av bankerna, utan också om andra faktorer såsom statlig närvaro i styrelserna, statligt inflytande och statlig kontroll av verksamheten, utövandet av statlig politik eller statliga intressen samt om huruvida bankerna inrättats genom lagstiftning.
(108)
Av de tillgängliga uppgifterna drogs slutsatsen att de helt statsägda banker i Kina där styrelsen domineras av staten har den största marknadsandelen och är de dominerande aktörerna på den kinesiska finansmarknaden. Det finns också rättsliga regler som bl.a. föreskriver att de statsägda bankernas utlåningsverksamhet ska tillgodose behoven inom den nationella ekonomin, att bankerna ska tillhandahålla kreditstöd till främjade projekt (19) eller att de ska prioritera utvecklingen av industrier med ny och avancerad teknik (20).
(109)
Ett annat tecken på den kinesiska statens inflytande på den kinesiska finansmarknaden är den roll som Kinas folkbank spelar när det fastställs inom vilka gränser räntan sätts och får fluktuera. (21) Finansinstitutens utlåningsräntor ska vara inom ett visst intervall i förhållande till den referensränta som fastställts av Kinas folkbank. Räntan får inte röra sig uppåt för förmånliga lån. Begränsningarna av låneräntorna tillsammans med de tak som införts för inlåningsräntan skapar en situation där bankerna har garanterad tillgång till billigt kapital (till följd av föreskrifterna om inlåningsräntor) och kan låna ut till de utvalda industrierna till förmånliga räntor enligt den statliga politiken att styra bankerna så att de särskilt gynnar vissa främjade industrier och/eller industrier med avancerad teknik, som industrin för glasfiberfilament.
(110)
Kommissionen bad också de kinesiska myndigheterna att förklara definitionen och formuleringen i cirkulär nr 251 samt den tidigare lagstiftningen (ett cirkulär från Kinas folkbank om utökning av finansinstitutens intervall för utlåningsräntor - YinFa [2003] nr 250). Såsom anges i avsnitt C. 2.2 lämnade de kinesiska myndigheterna inte in dessa cirkulär. De kinesiska myndigheterna hävdade emellertid att cirkulär nr 250 hade ersatts av cirkulär nr 251 och att minimiutlåningsräntorna hade avskaffats från och med juli 2013, vilket i sin tur innebar att det inte förekom något statligt inflytande i banksektorn.
(111)
Minimiutlåningsräntorna avskaffades emellertid under undersökningsperioden. Kinas folkbank påverkade därför de statsägda bankernas räntor under den största delen av undersökningsperioden. Undersökningen visade inte heller att avskaffandet hade någon omedelbar inverkan på de lån som beviljats de tillverkare som ingick i urvalet. Under alla omständigheter var den minimiränta som gällde under undersökningsperioden inte den enda orsaken till att kommissionen anser att statsägda affärsbanker är offentliga organ.
(112)
De omständigheter som slås fast i antisubventionsundersökningarna beträffande solpaneler (22) och solfångarglas (23), där kommissionen konstaterar att statsägda banker i Kina agerar som offentliga organ (se skälen 158-168 i solpanelsförordningen och skäl 73 i solfångarglasförordningen) utgör även tillgängliga uppgifter i denna undersökning när det gäller de statsägda bankernas ställning som offentliga organ. Dessa uppgifter sammanfattas enligt följande:
-
Statsägda affärsbanker har den största marknadsandelen och är de dominerande aktörerna på marknaden i Kina.
-
På grundval av tillgängliga uppgifter kontrolleras statsägda affärsbanker av staten genom ägarskap och administrativ kontroll av deras kommersiella beteende, inklusive begränsningar av de räntor som de kan erbjuda.
-
Banklagen och andra lagar och bestämmelser kräver att bankerna lånar ut enligt den nationella ekonomins behov, tillhandahåller kreditstöd för främjade projekt och prioriterar företag med ny och avancerad teknik.
(113)
Mot bakgrund av ovanstående drar kommissionen slutsatsen att statsägda banker utför myndighetsuppgifter på de kinesiska myndigheternas vägnar genom att de är skyldiga att främja vissa ekonomiska sektorer i enlighet med statliga planerings- och policydokument. Statens omfattande ägarandel av vissa banker bekräftar att bankerna kontrolleras av staten när de utför sina myndighetsuppgifter. De kinesiska myndigheterna utövar betydande kontroll över statsägda banker genom statens genomgripande inflytande över den finansiella sektorn och kravet på statsägda banker att följa statens politik. Statsägda banker anses därför vara offentliga organ eftersom de har, omfattas av och utövar myndighetsbefogenheter.
(114)
Efter meddelandet av uppgifter invände de kinesiska myndigheterna mot denna slutsats och menade att kommissionen inte hade angett orsakerna till varför de statsägda affärsbankerna ansågs vara offentliga organ. Kommissionen konstaterar att de uppgifter som anges i ovanstående skäl motiverar slutsatsen att statsägda banker är offentliga organ.
(115)
Den överväldigande majoriteten av lånen till de exporterande tillverkarna i urvalet gavs visserligen av statsägda banker, men undersökningen visade också att ett litet antal lån tillhandahålls av privatägda banker. Kommissionen analyserade därför om de kinesiska myndigheterna ålägger privatägda banker i Kina att ge förmånliga lån till tillverkare av glasfiberfilament, i den mening som avses i artikel 3.1 a iv i den grundläggande antisubventionsförordningen.
(116)
Enligt artikel 34 i banklagen åläggs privata banker även att bedriva sin utlåningsverksamhet utifrån behoven i den nationella ekonomin och den sociala utvecklingen och i överensstämmelse med den statliga industripolitiken (24).
(117)
Undersökningen visade att de räntesatser som tillämpades av de statsägda och de privata bankerna för de exporterande tillverkarna i urvalet generellt låg på mycket lika nivåer. Detta tyder på att statsägda banker, som är dominerande aktörer på bank- och utlåningsmarknaden i Kina, fastställer räntenivåerna och att privata banker helt enkelt följer de räntor som satts av de statsägda bankerna (offentliga organ).
(118)
Under dessa omständigheter dras slutsatsen att privata banker inte fastställer sina räntor oberoende av statligt inflytande och att de privatägda bankernas utlåningsstrategi styrs av Kinas regering.
(119)
Efter meddelandet av uppgifter bestred de kinesiska myndigheterna kommissionens tolkning av artikel 34 i banklagen, genom att förklara att ”kommissionen gör en tolkning av artikel 34 a som helt klart inte kan tillskrivas artikeln”. De kinesiska myndigheterna har uppmärksammat kommissionen på andra artiklar i banklagen, nämligen artiklarna 4, 5 och 7, vilka säkerställer att lån beviljas utan inblandning och efter en kreditvärdering.
(120)
Kommissionen bekräftar att dessa artiklar finns, men anser att de bör förstås tolkas mot bakgrund av bestämmelserna i artikel 34. I detta avseende erinrar kommissionen om att varken de kinesiska myndigheterna, bankerna eller de berörda företagen i urvalet kunde visa att lånen gavs utan statligt inflytande eller med en ordentlig kreditvärdering. Tvärtom, undersökningen visade att en av de exporterande tillverkarna gick med förlust, men att den trots detta lyckades få lån från banker till normal ränta, utan pålägg för risker i samband med sin svåra ekonomiska situation.
(121)
Kommissionen drar därför slutsatsen att privatägda banker får uppdrag eller direktiv av staten att bevilja förmånlig finansiering på ett liknande sätt som den finansiering som ges av statsägda banker, vilket betyder att det handlar om ett ekonomiskt bidrag enligt artikel 3.1 a iv i den grundläggande antisubventionsförordningen.
Selektivitet
(122)
De flesta av de banker som beviljade lån till de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna är privatägda, och kontrolleras i sista hand av den kinesiska staten. Bland dem finns stora affärsbanker och politiska banker i Kina, t.ex. China Development Bank, Exim Bank, Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank och Industrial and Commercial Bank of China.
(123)
Kommissionen konstaterar dessutom att den kinesiska staten styr förmånlig utlåning till ett begränsat antal industrier. I beslut nr 40 anges till t.ex. att den kinesiska staten aktivt ska stödja utvecklingen av nya materialindustrier, och industrin för glasfiberfilament betraktas som en ny materialindustri. Alla finansinstitut åläggs dessutom att endast bevilja krediter till vissa främjade projekt, och glasfiberfilamentprojekt hör till den kategorin. Enligt beslutet ska även andra åtgärder för förmånsbehandling av de främjade projekten vidtas.
(124)
De kinesiska myndigheterna hävdade att det var fel av kommissionen att hänvisa till beslut 40, eftersom den berörda produkten inte är klassificerad som en främjad industri. Även om argumentet att industrin är främjad kunde godtas hävdade de kinesiska myndigheterna ändå att hänvisningen till beslut nr 40 inte kan vidgas till att omfatta en industri som inte är förtecknad i beslut nr 9 (den vägledande katalogen för industriell strukturanpassning 2011).
(125)
Såsom konstateras i skälen 67-76 faller de exporterande tillverkare som ingick i urvalet både inom kategorin främjade projekt och kategorin industrier med ny och avancerad teknik. Tvärtemot vad de kinesiska myndigheterna påstår anges dessutom specialfiberglasprodukter samt ugnar för tillverkning av e-glas uttryckligen i kapitel XII punkt 6 i beslut nr 9. (25) Detta påstående är därför ogrundat.
Förmån
(126)
En förmån föreligger eftersom villkoren för de statliga lånen, eller för lånen från privata organ som fått uppdrag eller direktiv från de kinesiska myndigheterna, är förmånligare än de villkor mottagaren skulle kunna få på marknaden.
Behovet av att använda ett sådant riktmärke
(127)
Kommissionen avsåg att kontrollera de kreditriskbedömningar som gjorts av de banker som lånade ut pengar till de exporterande tillverkarna i urvalet under undersökningsperioden. Några av de exporterande tillverkarna gick med förlust. De lyckades emellertid få lån från banker till referensräntan utan pålägg för risker i samband med deras förvärrade ekonomiska situation. Kommissionen har därför anledning att ifrågasätta om lånen till företag som tillverkar glasfiberfilament grundades på en omsorgsfull bedömning och den ränta som fastställdes till följd av denna bedömning.
(128)
Såsom förklaras ovan avspeglar de lån som tillhandahålls av kinesiska banker ett betydande statligt ingrepp i banksektorn och avspeglar inte räntorna på en fungerande marknad. Ett lämpligt marknadsriktmärke har därför konstruerats med hjälp av den metod som beskrivs nedan. På grund av de kinesiska myndigheternas bristande samarbete har kommissionen också förlitat sig på tillgängliga uppgifter för fastställandet av en lämplig referensränta.
(129)
För att konstruera ett lämpligt referensvärde för lån noterade i yuan renminbi är det rimligt att tillämpa kinesiska räntor justerade med hänsyn till normal marknadsrisk. Med tanke på att exportörernas nuvarande ekonomiska ställning har uppstått på en snedvriden marknad och det inte finns någon tillförlitlig information från de kinesiska bankerna om riskmätningen och fastställandet av kreditbetyg, anser kommissionen att de kinesiska exportörernas kreditvärdighet inte kan godkännas som sådana, utan att man måste tillämpa ett påslag för att avspegla den potentiella effekten av den snedvridna kinesiska marknaden på exportörernas ekonomiska ställning.
(130)
Samma sak gäller för lån i utländska valutor. Som referensvärde användes de företagsobligationer med relevanta valörer som emitterades under undersökningsperioden av företag med kreditbetyget BB.
(131)
Såsom förklaras ovan ombads både de kinesiska myndigheterna och de samarbetsvilliga kinesiska tillverkarna att lämna information om de kinesiska bankernas utlåningspolitik och hur lån tilldelats de exporterande tillverkarna. Någon sådan information lämnades emellertid inte. Med beaktande av det bristande samarbetet och av de tillgängliga uppgifterna, och i överensstämmelse med bestämmelserna i artikel 28.6 i den grundläggande antisubventionsförordningen, anses det vara rimligt att anta att alla företag i Kina skulle betygsättas som låntagare utan tillfredsställande kreditbetyg (”Non-investment grade”, betyget BB från Bloomberg) och att tillämpa en premie som vore rimlig på obligationer som emitterats av företag med samma betyg på standardutlåningsräntan hos Kinas folkbank.
(132)
För att beräkna referensräntan för lånen till de företag som ingick i urvalet under undersökningsperioden beräknades därför en riskpremie genom att använda skillnaden mellan räntor på obligationer som emitterats av företag med kreditbetyget BB och obligationer som utfärdats av företag med kreditbetyget AAA (som är kreditvärderingen för de obligationer som emitteras av Kina) enligt Bloomberg. Riskpremien lades sedan till Kinas folkbanks offentliggjorda utlåningsräntor för obligationer med kreditbetyget BB, med beaktande av lånens varaktighet.
(133)
Förmånen för de exporterande tillverkarna beräknades sedan som skillnaden mellan den ränta som företagen faktiskt betalat under undersökningsperioden och den ränta som de skulle ha betalat om referensräntan skulle ha tillämpats på lånen. Denna förmån uttrycktes sedan som en procentandel av varje samarbetsvillig tillverkares totala omsättning.
(134)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade de kinesiska myndigheterna att kommissionen inte skulle ha använt någon referensränta för att beräkna förmånen, eftersom lånen enligt deras åsikt beviljades på marknadsvillkor och därför inte medförde någon förmån för företagen.
(135)
Såsom förklaras i skälen 127-130 är marknaden för banklån i Kina snedvriden och kommissionen anser därför att användningen av en referensränta är fullständigt berättigad.
(136)
De kinesiska myndigheterna hävdade dessutom att kommissionens val av just denna referensränta inte hade motiverats tillräckligt.
(137)
Kommissionen anser att det för att konstruera ett lämpligt referensvärde för lån noterade i yuan renminbi är rimligt att tillämpa kinesiska räntor justerade med hänsyn till normal marknadsrisk. Med tanke på att exportörernas nuvarande ekonomiska ställning har uppstått på en snedvriden marknad och det inte finns någon tillförlitlig information från de kinesiska bankerna om riskmätningen och fastställandet av kreditbetyg, anses det vara nödvändigt att tillämpa ett påslag för att avspegla den potentiella effekten av den snedvridna kinesiska marknaden på exportörernas ekonomiska ställning.
d) Slutsats
(138)
Mot bakgrund av undersökningens resultat drar kommissionen slutsatsen att industrin för glasfiberfilament i Kina gynnades av förmånliga lån under undersökningsperioden, både från statsägda banker och från privata banker. Finansieringen av industrin för glasfiberfilament utgör en subvention i den mening som avses i den grundläggande antisubventionsförordningen av följande skäl:
a)
Det förekommer ett finansiellt bidrag från de offentliga myndigheterna enligt artikel 3.1 a i.
b)
Det förekommer uppdrag och direktiv från de offentliga myndigheterna enligt artikel 3.1 a iv.
c)
Detta medför att en förmån beviljas i enlighet med artikel 3.2.
(139)
Med hänsyn till att det föreligger ett ekonomiskt bidrag, en förmån för de exporterande tillverkarna och selektivitet anses subventionen vara utjämningsbar.
e) Beräkning av subventionens storlek
(140)
Enligt artikel 6 b i den grundläggande antisubventionsförordningen ska förmånen med förmånliga lån beräknas som skillnaden mellan den ränta som betalas och det belopp som skulle ha betalats för ett likvärdigt kommersiellt lån som företaget skulle ha kunnat få på marknaden. I avsaknad av en tillförlitlig riskbedömning fastställde kommissionen såsom anges en marknadsmässig referensränta för likvärdiga kommersiella lån.
(141)
Förmånen beräknades för undersökningsperioden som skillnaden mellan den ränta som faktiskt betalades under undersökningsperioden och den ränta som skulle ha betalats med tillämpning av referensräntan.
(142)
En av de exporterande tillverkarna hävdade att kommissionen i sin beräkning av förmånen hade använt fel ränta när det gällde den ränta som faktiskt betalats av företaget för ett lån. Detta påstående godtogs och kommissionen såg över beräkningen. Den reviderade beräkningen påverkade emellertid inte den konstaterade subventionsmarginalen.
(143)
Med utgångspunkt i denna metod beräknades följande subventionsmarginaler för de exporterande tillverkare som ingick i urvalet:
Förmånliga lån
Företag
Subventionsmarginal
Chongqing Polycomp International Corporation
6,3 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (26)
2,6 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
7,4 %
4.2 Andra system för förmånliga lån
(144)
Under undersökningsperioden mottog inga av de exporterande tillverkare som ingick i urvalet några ekonomiska bidrag enligt de system för förmånliga lån som nämns i avsnitt C3.
5. Bidragsprogram
(145)
Företagen i urvalet fick inga finansiella bidrag från programmen ”Famous Brands”, ”China World Top Brands” eller ”Funds for Outward Expansion of Industries in Guangdong Province” under undersökningsperioden.
5.1 Särskilda bidragsprogram och bidrag
a) Inledning
(146)
Företagen i urvalet fick betydande engångsbidrag från olika statliga myndigheter på olika nivåer, vilket innebar att de erhöll en förmån under undersökningsperioden. Dessa bidrag anses omfattas av påståendena om bidragsprogram i klagomålet, eftersom det i klagomålet hävdades att tillverkare av glasfiberfilament fått dessa engångsbidrag från offentliga organ på provinsnivå och lokal nivå och att de utgjorde en förmån eftersom pengarna erhållits utan lämplig motprestation.
(147)
Kommissionen erbjöd att hålla samråd med de kinesiska myndigheterna om dessa särskilda bidrag.
(148)
De kinesiska myndigheterna motsatte sig samråd eftersom de hävdade att detta inte skulle vara förenligt med avtalet om subventioner och utjämningsåtgärder. Eftersom samrådet skulle hållas före inledandet av undersökningen skulle det medföra en oproportionerlig börda för de kinesiska myndigheterna att kontrollera uppgifterna om vartenda system.
(149)
De flesta av bidragen rörde obetydliga belopp. Kommissionen undersökte därför inte denna fråga vidare.
(150)
Kommissionen undersökte emellertid ett särskilt, relativt stort, bidrag för anläggande av sovrum för företagets anställda, som hade beviljats ett av företagen i urvalet och anses vara kopplat till påståendena om bidragsprogram i klagomålet.
b) Slutsats
(151)
Den tillfälliga karaktären hos det bidrag som nämns ovan visade tydligt att det inte fanns tillgängligt för andra företag och det följaktligen var specifikt enligt definitionen i artikel 4.2 a i den grundläggande antisubventionsförordningen. På grundval av de insamlade bevisen om mottagandet av detta bidrag och i avsaknad av andra uppgifter anser kommissionen att detta bidrag utgör en subvention i den mening som avses i artikel 3.1 a i och 3.2 i den grundläggande antisubventionsförordningen, och att den berörda exporterande tillverkaren därför beviljades en förmån.
(152)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade det företag som mottagit bidraget att det hade beviljats för renovering av fasta tillgångar, som amorteras på 50 år. Detta bidrag borde därför fördelas över en period på 50 år och endast förhållandet 1/50, vilket motsvarar den fördel som mottagits under undersökningsperioden, borde beaktas i beräkningen av subventionsmarginalen.
(153)
Företaget lämnade ingen bevisning för att motivera en avskrivningsperiod på 50 år för investeringar i fasta tillgångar, i detta fall en byggnad som användes som sovrum för företagets anställda. Den faktiska avskrivningsperioden för ett företags fasta tillgångar är vanligen mycket kortare och motsvarar en period på 10-20 år. På denna grundval är den förmån som uppstått till följd av detta bidrag försumbar och bör därför inte utjämnas.
6. Program för befrielse från eller nedsättning av direkta skatter
6.1 Programmet ”två år gratis, tre år hälften” för företag med utländska investeringar
a) Inledning
(154)
Programmet ”två år gratis, tre år hälften” ger FIE-företag rätt att inte betala någon bolagsskatt under de första två åren och bara 12,5 % i stället för 25 % under de tre påföljande åren.
b) Rättslig grund
(155)
Den rättsliga grunden för detta program är artikel 8 i den kinesiska lagen om inkomstskatt för företag med utländska investeringar och utländska företag och artikel 72 i genomförandeföreskrifterna till den kinesiska lagen om inkomstskatt för företag med utländska investeringar och utländska företag. Enligt de kinesiska myndigheterna avslutades detta program genom artikel 57 i 2008 års lag om bolagsskatt med en övergångsperiod fram till utgången av 2012. Det framgår därför av lagen att systemet medfört en förmån under taxeringsåret 2012.
c) Undersökningens resultat
(156)
Genom programmet ”två år gratis, tre år hälften” beviljades företag förmåner under räkenskapsåret 2012, varefter systemet har avskaffats enligt de kinesiska myndigheterna. Inget av de företag som ingick i urvalet var dock utlandsägt som skulle kunna ha utnyttjat detta skatteprogram under undersökningsperioden.
d) Slutsats
(157)
De företag som ingick i urvalet fick inga finansiella bidrag enligt detta program under undersökningsperioden. Undersökningen bekräftade dessutom att systemet faktiskt hade avskaffats av de kinesiska myndigheterna.
6.2 Företag med ny och avancerad teknik
a) Inledning
(158)
Genom detta program kan företag som kan visa att de uppfyller vissa kriterier erkännas som ”företag med ny och avancerad teknik” och beviljas en nedsättning av bolagsskatten till 15 % jämfört med den normala skattesatsen på 25 %.
b) Rättslig grund
(159)
Programmets rättsliga grund är artikel 28.2 i 2008 års lag om bolagsskatt, tillsammans med de administrativa åtgärderna för bestämning av företag med ny och avancerad teknik (Guo Ke Fa Huo [2008] nr 172), och artikel 93 i genomförandeföreskrifterna för lagen om bolagsskatt, tillsammans med statsförvaltningens meddelande om frågor kring betalning av bolagsskatt för företag med ny och avancerad teknik (Guo Shui Han [2008] nr 985).
c) Undersökningens resultat
(160)
Systemet är tillgängligt för företag med ny och avancerad teknik som erkänns som sådana av de kinesiska myndigheterna. För att komma i fråga för detta system ska företag ha grundläggande och självständiga immateriella rättigheter och uppfylla följande villkor som anges i den rättsliga grunden:
a)
Deras produktion ska omfattas av definitionen av produkter på områden med ny och avancerad teknik som får centralt statligt stöd.
b)
Deras totala FoU-utgifter ska uppgå till 3-6 % av de totala försäljningsintäkterna.
c)
Deras inkomster från produkter med ny och avancerad teknik ska stå för över 60 % av de totala försäljningsintäkterna.
d)
Anställda inom FoU ska utgöra 10 % av det totala antalet anställda.
e)
De övriga villkor som anges i 2008 års administrativa åtgärder för företag med ny och avancerad teknik är uppfyllda.
(161)
En del av de exporterande tillverkarna i urvalet konstaterades utnyttja detta system och betalade därför bolagsskatt på bara 15 % i stället för 25 %. Dessa företag hade ansökt om att klassificeras som företag med ny och avancerad teknik och fått en officiell underrättelse om att de uppfyllde kriterierna och därför hade rätt att fylla i sina bolagsskattedeklarationer i enlighet därmed.
d) Slutsats
(162)
Kommissionen anser att detta utgör en subvention enligt artikel 3.1 a ii och artikel 3.2 i den grundläggande antisubventionsförordningen eftersom det förekommer ett ekonomiskt bidrag i form av uteblivna intäkter för de kinesiska myndigheterna, vilket innebär att de berörda företagen beviljas en förmån. Förmånen för mottagarna är lika med skatteminskningen.
(163)
Subventionen är selektiv i den mening som avses i artikel 4.2 a i den grundläggande antisubventionsförordningen eftersom den är begränsad till de företag som klassificeras som företag med ny och avancerad teknik och uppfyller villkoren enligt 2008 års administrativa åtgärder. De berörda exporterande tillverkarna i urvalet hade klassificerats som sådana företag. Inga objektiva kriterier för bidragsberättigande har fastställts i lagstiftningen eller av den beviljande myndigheten.
(164)
Efter meddelandet av uppgifter ifrågasatte de kinesiska myndigheterna kommissionens slutsatser och hävdade att urvalskriterierna var objektiva och tillämpades lika på alla företag i Kina. De uppfyller därför inte selektivitetskriteriet.
(165)
Kommissionen godtar inte detta påstående. Bidraget är endast tillgängligt för företag med särskilda egenskaper (företag med ny och avancerad teknik), och inte för alla industrier och alla branscher. Stödberättigande är dessutom inte heller automatiskt utan beror på klassificeringen som ett företag med ny och avancerad teknik, som tilldelas på skönsmässiga grunder av den behöriga myndigheten. Ordningen är därför selektiv.
(166)
Kommissionen anser därför att denna subvention är utjämningsbar.
e) Beräkning av subventionens storlek
(167)
Kommissionen har beräknat storleken på den utjämningsbara subventionen som skillnaden mellan den skatt som normalt skulle ha betalats under undersökningsperioden och den skatt som de berörda företagen faktiskt betalade under undersökningsperioden.
Företag med ny och avancerad teknik
Företag
Subventionsmarginal
Chongqing Polycomp International Corporation
0,0 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (27)
1,3 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,8 %
6.3 Nedsättning av inkomstskatt för FIE-företag vid köp av utrustning tillverkad i Kina
a) Inledning
(168)
Programmet tillåter ett företag att begära skatteavdrag för inköp av inhemskt tillverkad utrustning om ett projekt överensstämmer med den kinesiska regeringens industripolitik. Ett skatteavdrag på upp till 40 % av inköpspriset för inhemskt tillverkad utrustning kan tillämpas på ökningen av skattskyldigheten från föregående år.
b) Rättslig grund
(169)
Den rättsliga grunden för programmet är de tillfälliga åtgärderna med inkomstskatteavdrag för företag för investering i inhemskt tillverkad utrustning för tekniska renoveringsprojekt av den 1 juli 1999 och den statliga skatteförvaltningens meddelande om att stoppa tillämpningen av inkomstskatteavdraget för företag och undantagspolicyn för ett företags investeringar i inköp av inhemskt tillverkad utrustning, nr 52 [2008] från den statliga skatteförvaltningen, som trädde i kraft den 1 januari 2008.
c) Undersökningens resultat
(170)
De kinesiska myndigheterna hävdade att detta program hade avskaffats från och med januari 2008 enligt meddelande nr 52. Undersökningen visade dock att ett av företagen i urvalet hade gynnats av detta program under undersökningsperioden.
d) Slutsats
(171)
Programmet utgör en subvention eftersom det utgör ett ekonomiskt bidrag från den kinesiska regeringen i form av uteblivna offentliga intäkter enligt artikel 3.1 a ii i den grundläggande antisubventionsförordningen. Programmet innebär en förmån för mottagarna på ett belopp motsvarande skattelättnaden i den mening som avses i artikel 3.2 i den grundläggande antisubventionsförordningen. Denna subvention är selektiv enligt artikel 4.4 b i den grundläggande antisubventionsförordningen eftersom skattelättnaden är beroende av att inhemska produkter används framför importerade.
e) Beräkning av subventionens storlek
(172)
Kommissionen har beräknat storleken på den utjämningsbara subventionen som skillnaden mellan den skatt som normalt skulle ha betalats under undersökningsperioden och den skatt som de berörda företagen faktiskt betalade under undersökningsperioden.
(173)
Den subventionsnivå som under undersökningsperioden fastställdes avseende denna subvention för Jiangsu Changhai Group uppgår till 0,2 %.
(174)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade en exporterande tillverkare att det inte var berättigat till några ekonomiska bidrag enligt ordningen för nedsatt inkomstskatt för FIE-företag som köper kinesisktillverkad utrustning, eftersom det inte är ett företag med utländska investeringar. Kommissionen tillskrev därför felaktigt en förmån till företaget enligt denna ordning på grundval av tillgängliga uppgifter. Företaget hävdade även att det funnit mindre fel i beräkningen. Båda påståendena godtogs och beräkningen av subventionsmarginalen justerades i enlighet med detta.
6.4 Andra program för befrielse från eller nedsättning av direkta skatter
(175)
Skatteavdraget för FoU undersöktes också. Denna åtgärd rörde emellertid obetydliga belopp. Kommissionen undersökte därför inte denna fråga vidare.
(176)
Under undersökningsperioden mottog inga av de exporterande tillverkare som ingick i urvalet några finansiella bidrag enligt de återstående system för befrielse från skatt om nämns i avsnitt C3.
7. Program för indirekta skatter och importtullsatser
7.1 Momsundantag och importtullrabatter vid användning av importerad utrustning
a) Inledning
(177)
Detta program medför ett undantag från moms och importtullar till förmån för FIE-företag eller inhemska företag vid import av kapitalvaror för användning i produktionen. För att dra fördel av denna förmån får inte kapitalvarorna omfattas av en förteckning över icke-stödberättigande varor och det sökande företaget måste erhålla ett certifikat för statsfrämjat projekt som utfärdas av de kinesiska myndigheterna eller av den nationella utvecklings- och reformkommissionen i enlighet med berörd lagstiftning om investeringar, skatter och tullar.
b) Rättslig grund
(178)
Programmets rättsliga grund är statsrådets cirkulär om anpassade skatter för importerad utrustning, Guo Fa nr 37/1997, finansministeriets, allmänna tullmyndighetens och den statliga skattemyndighetens meddelande om anpassning av vissa förmånliga importtullregler, finansministeriets, allmänna tullmyndighetens och den statliga skattemyndighetens kungörelse [2008] nr 43, NDRC:s meddelande om relevanta frågor rörande bekräftelse på inhemskt eller utländskt finansierade projekt vars utveckling stöds av staten, nr 316 2006 av den 22 februari 2006 och förteckningen över varor icke undantagna från tull för företag med utländska investeringar eller inhemska företag, 2008.
c) Undersökningens resultat
(179)
Samtliga företag i urvalet gynnades av detta system.
d) Slutsats
(180)
Programmet anses vara ett ekonomiskt bidrag i form av uteblivna statliga intäkter i den mening som avses i artikel 3.1 a ii eftersom FIE-företag och andra stödberättigade inhemska företag befrias från betalning av moms och/eller tullar som de annars skulle betala. De mottagande företagen beviljas därmed en förmån enligt artikel 3.2 i den grundläggande antisubventionsförordningen. Programmet är selektivt i den mening som avses i artikel 4.2 a i den grundläggande antisubventionsförordningen eftersom den lagstiftning enligt vilken den beviljande myndigheten agerar begränsar omfattningen till företag som investerar enligt särskilda kategorier som uttömmande definieras i lagstiftningen, och som antingen tillhör den främjade kategorin eller den begränsade kategorin b i förteckningen med riktlinjer för företag med utländska investeringar och tekniköverföring eller de som överensstämmer med förteckningen över nyckelindustrier, produkter och teknik vars utveckling stöds av staten.
(181)
Efter meddelandet av uppgifter ifrågasatte de kinesiska myndigheterna kommissionens slutsatser och hävdade att urvalskriterierna var objektiva och tillämpades lika på alla företag i Kina. De uppfyller därför inte selektivitetskriteriet. De kinesiska myndigheterna hänvisade dock inte till några särskilda bestämmelser i lagstiftningen för att bestyrka sina åsikter och lämnade ingen bindande bevisning för att stödberättigandet är automatiskt.
(182)
De kinesiska myndigheterna och en exporterande tillverkare hävdade också att kommissionen inte kan utjämna eventuella momsbefrielser som de tre företagen i urvalet mottagit eftersom de momsundantag som beviljats tidigare inte längre kunde utjämnas från och med 2009. Även vid en genomsnittlig avskrivningsperiod på fem-tio år för den importerade utrustningen i fråga skulle den påstådda förmånen varken upphöra före införandet av åtgärderna eller sannolikt fortsätta under hela den femårsperiod då åtgärderna tillämpades.
(183)
Kommissionen konstaterar att avskrivningsperioden för en del av den importerade utrustningen är mycket längre än tio år och att den kunde vara 15 eller 20 år i vissa fall. I alla händelser utjämnade kommissionen ingen förmån från några av inköpen av importerad utrustning efter 2009. De kinesiska myndigheterna tillstod dessutom att företagen fortfarande kunde utnyttja ordningen ”någon tid efter” det att åtgärderna infördes. Påståendet avvisas därför.
e) Beräkning av subventionens storlek
(184)
Det utjämningsbara subventionsbeloppet beräknas utifrån den förmån som beviljats mottagarna under undersökningsperioden. Den förmån som beviljas mottagarna anses vara beloppet av den moms och de tullar på den importerade utrustningen som undantas. För att se till att det utjämningsbara beloppet bara omfattade undersökningsperioden avskrevs den mottagna förmånen för utrustningens hela livslängd i enlighet med företagets normala redovisningsförfaranden.
(185)
Den subventionsnivå som fastställdes för detta system under undersökningsperioden för de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna uppgår till:
Momsundantag och importtullrabatter vid användning av importerad utrustning
Företag/Företagsgrupp
Subventionsnivå
Chongqing Polycomp International Corporation
0,5 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (28)
0,1 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,5 %
7.2 Andra program för befrielse från eller nedsättning av indirekta skatter
(186)
Under undersökningsperioden mottog inga av de exporterande tillverkare som ingick i urvalet några ekonomiska bidrag enligt de återstående system för befrielse från indirekt skatt som nämns i avsnitt C3.
8. Tillhandahållande av varor och tjänster från myndigheter för mindre än skälig ersättning
8.1 Tillhandahållande av råvaror, tillhandahållande av el, tillhandahållande av vatten
(187)
Ingen förmån konstaterades i anslutning till inköp av råvaror, vatten eller el av de exporterande tillverkarna i urvalet under undersökningsperioden.
8.2 Tillhandahållande av markanvändningsrättigheter
a) Inledning
(188)
Företag får inte göra direkta markförvärv i Kina utan får bara köpa en markanvändningsrättighet av de lokala myndigheterna.
b) Rättslig grund
(189)
Enligt den kinesiska markförvaltningslagen tillhör all mark folket och får inte köpas eller säljas, utan lagen innehåller villkoren för försäljning av markanvändningsrättigheter till företag genom anbud, prissättning eller auktion.
c) Undersökningens resultat
(190)
Ett auktionssystem skulle i princip innebära att marknaden avgjorde priset för en viss markanvändningsrättighet, som därför skulle fastställas helt oberoende. De kinesiska myndigheterna uppgav dock att de under alla omständigheter fastställer minimipriser för varje markkategori (mark graderas från 1 till 15 beroende på tomtens kvalitet), som priset för markanvändningsrättigheten inte får underskrida.
(191)
De kinesiska myndigheterna kontrollerar också markutbudet genom att med hjälp av kvoter begränsa det markområde för vilket markanvändningsrättigheter får säljas för industri- eller bostadsändamål, per provins och per år.
(192)
Kommissionen kunde emellertid inte, för var och en av de markanvändningsrättigheter som förvärvats av de exporterande tillverkarna, hitta några belägg för ett auktionsförfarande där priset för markanvändningsrättigheten fastställts på ett oberoende sätt. Den exporterande tillverkare som tilldelades tomten bjöd på utgångspriset, och eftersom den var den enda budgivaren tilldelades den också markanvändningsrättigheten. Efter meddelandet av uppgifter förklarade de kinesiska myndigheterna att de inte höll med om kommissionens slutsats att det inte finns någon fungerande marknad för försäljningen av markanvändningsrättigheter i Kina. De kom emellertid inte med några nya argument till stöd för denna åsikt.
(193)
Resultatet av undersökningen bekräftar att läget när det gäller tillhandahållande och förvärv av mark i Kina är oklart och saknar öppenhet och att priserna ofta fastställs godtyckligt av myndigheterna. Myndigheterna fastställer priserna enligt systemet för urban markvärdering, som bl.a. innebär att de även ska ta hänsyn till industripolitiken när de fastställer priset på industrimark (29).
(194)
Oberoende offentligt tillgängliga uppgifter tyder också på att mark i Kina tillhandahålls till priser under marknadsnivå (30).
(195)
I praktiken betalade företagen i urvalet därför det pris som fastställts av de kinesiska myndigheterna. Markanvändningsrättigheten tillhandahålls för mindre än skälig ersättning i förhållande till det marknadsreferensvärde som anges i avsnitt e nedan.
(196)
Läget vad gäller mark i Kina diskuteras också i ett arbetsdokument från Internationella valutafonden, som bekräftar att tillhandahållandet av markanvändningsrättigheter till kinesiska industrier inte respekterar marknadsförhållanden (31).
d) Slutsats
(197)
Kommissionen slår fast att de kinesiska myndigheternas tillhandahållande av markanvändningsrättigheter bör anses utgöra en subvention enligt artikel 3.1 a iii och artikel 3.2 i den grundläggande antisubventionsförordningen i form av tillhandahållande av varor som innebär att företagen beviljas en förmån. Eftersom undersökningen inte visade att det fanns någon fungerande marknad för försäljning av markanvändningsrättigheter i Kina tyder användandet av ett externt referensvärde (se avsnitt e nedan) på att det belopp som betalas för markanvändningsrättigheter av exportörerna i urvalet ligger under marknadsvärdet.
(198)
Såsom förklaras i skälen 67-82 är subventionen selektiv enligt artikel 4.2 a och c i den grundläggande antisubventionsförordningen eftersom offentliga myndigheter enligt statsrådets beslut nr 40 ska se till mark tillhandahålls till främjade industrier, varav industrin för glasfiberfilament är en. I artikel 18 i beslut nr 40 klargörs att industrier som är ”begränsade” inte ska få tillgång till markanvändningsrättigheter.
e) Beräkning av subventionsmarginalen
(199)
Förmånen utgörs av skillnaden mellan det pris som betalats för markanvändningsrättigheten och ett lämpligt externt referensvärde.
(200)
Kommissionen anser att Taiwan är en lämplig extern jämförelse av följande skäl:
a)
Den jämförbara ekonomiska utvecklingsnivån, bruttonationalprodukten och den ekonomiska strukturen i Taiwan och i de flesta provinser och städer i Kina där de exporterande tillverkarna i urvalet är etablerade.
b)
Den geografiska närheten mellan Kina och Taiwan.
c)
Den höga graden av industriell infrastruktur i både Taiwan och många provinser i Kina.
d)
De starka ekonomiska banden och den gränsöverskridande handeln mellan Taiwan och Kina.
e)
Den höga befolkningstätheten i många provinser i Kina och i Taiwan.
f)
Likheten mellan typen av mark och de transaktioner som använts för att konstruera det relevanta referensvärdet i Taiwan med dem i Kina.
g)
De gemensamma demografiska, språkliga och kulturella egenskaperna i Taiwan och Kina.
(201)
Efter meddelandet av uppgifter bestred de kinesiska myndigheterna användningen av Taiwan som riktmärke genom att hävda att befolkningstätheten i Taiwan är många gånger högre än i Kina, vilket innebär att marksituationen och priserna i de två länderna inte är jämförbara. Av de många anledningar som anges i föregående skäl anser kommissionen emellertid att riktmärket har valts på en rimlig grund.
(202)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade dessutom en av de exporterande tillverkarna i urvalet att användningen av Taiwan inte lämpade sig för de ekonomiska villkoren i den provins där det är beläget, men föreslog inte något alternativ. Den exporterande tillverkaren hävdade dessutom att den fysiska närheten mellan Kina och Taiwan inte borde anses vara ett giltigt kriterium för att välja just detta riktmärke, men bestyrkte inte sitt påstående. Eftersom det saknas förslag till alternativa jämförelser bekräftas användningen av Taiwan.
(203)
Med hänsyn till alla dessa faktorer drar kommissionen slutsatsen att priserna för markanvändningsrättigheter i Kina, om marknadsvillkor rådde, för de exporterande tillverkarna i urvalet, skulle vara mycket lika priserna i Taiwan.
(204)
De genomsnittliga markpriserna i Taiwan under 2012 hämtades från industrikontoret vid ekonomiministeriet och justerades tillbaka för inflation och BNP-tillväxt för att komma fram till ett referenspris för mark för varje kalenderår. Eftersom markanvändningsrättigheter gäller i 50 år och skrivs av i enlighet därmed är förmånen under undersökningsperioden en femtiondel av skillnaden mellan referenspriset och det faktiska pris som betalats.
(205)
Följande subventionsmarginal har fastställts för tillhandahållande av mark för mindre än skälig ersättning:
Tillhandahållande av mark för mindre än skälig ersättning
Företag
Subventionsmarginal
Chongqing Polycomp International Corporation
2,9 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (32)
1,6 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
1,6 %
9. Slutsats beträffande subventionering
(206)
Kommissionen beräknade storleken för de utjämningsbara subventionerna till de företag som omfattas av undersökningen i enlighet med bestämmelserna i den grundläggande antisubventionsförordningen, för varje system separat, och adderade uppgifterna för att komma fram till ett sammanlagt subventionsbelopp för varje exporterande tillverkare för undersökningsperioden.
(207)
För att fastställa de totala subventionsmarginalerna nedan beräknade kommissionen först den relativa subventioneringen, dvs. subventionsbeloppet i förhållande till företagets totala omsättning. Denna andel användes därefter för att beräkna den subvention som tilldelades exporten av den berörda produkten till unionen under undersökningsperioden.
(208)
Därefter beräknades subventionsbeloppet per ton av den berörda produkten som exporterades till unionen under undersökningsperioden, och nedanstående marginaler beräknades som andel av cif-värdet av samma export per ton.
(209)
I enlighet med artikel 15.3 i den grundläggande antisubventionsförordningen beräknas den totala subventionsmarginalen för de samarbetsvilliga företag som inte ingår i urvalet på grundval av det totala vägda genomsnittet av subventionsmarginalen för de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna i urvalet, med undantag för den koncern som den exporterande tillverkare som omfattas av bestämmelserna i artikel 28.1 tillhör.
Företag
Subventionsmarginal
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (33)
5,8 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3 %
Andra samarbetsvilliga företag
10,2 %
D. SKADA
1. Unionstillverkning och unionsindustrin
(210)
Den likadana produkten tillverkades av åtta unionstillverkare under undersökningsperioden. De anses därför utgöra unionsindustrin i den mening som avses i artikel 4.1 i den grundläggande antidumpningsförordningen och artikel 9.1 i den grundläggande antisubventionsförordningen.
(211)
Unionens sammanlagda produktion under undersökningsperioden fastställdes till mellan 530 000 och 580 000 ton. Kommissionen fastställde denna siffra på grundval av alla tillgängliga uppgifter rörande unionsindustrin som lämnats av APFE. Såsom framgår i skäl 17 valdes tre unionstillverkare ut till urvalet, vilka står för över 52 % av den totala unionstillverkningen av den likadana produkten.
(212)
Mot bakgrund av uppgifterna i klagomålet/begäran om översyn, där de faktiska makroekonomiska indikatorerna för klagandena/sökandena angavs, och det faktum att endast ett mycket begränsat antal unionstillverkare inte ingick bland klagandena/sökandena, förefaller det lämpligt att inte lämna ut de faktiska sammanlagda indikatorerna för alla unionstillverkare, eftersom en berörd part då skulle kunna urskilja siffrorna för de företag som inte ingick bland klagandena/sökandena.
(213)
Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter invände de kinesiska myndigheterna mot den konfidentiella behandlingen och användningen av intervaller för unionens totala förbrukning och de andra uppgifterna avseende makroekonomiska skadeindikatorer.
(214)
På begäran och med angivande av goda skäl är kommissionen skyldig att respektera konfidentiella uppgifter för de tillverkare som inte agerar som klagande. Om exakta makroekonomiska indikatorer lämnas ut är det möjligt att urskilja konfidentiella uppgifter för sådana tillverkare, vilket skulle skada deras intressen. Detta påstående avvisas därför.
2. Förbrukningen i unionen
(215)
Kommissionen fastställde förbrukningen i unionen på grundval av i) unionsindustrins totala försäljningsvolym på unionsmarknaden enligt uppgifter från APFE, och ii) importen från tredjeländer enligt uppgifter från Eurostat (Comext).
(216)
Förbrukningen i unionen utvecklades på följande sätt:
Tabell 1
Förbrukning i unionen (ton)
2010
2011
2012
UP
Total förbrukning i unionen
700 000-750 000
680 000-730 000
710 000-760 000
720 000-770 000
Index (2010 = 100)
100
97
101
103
Källa: Uppgifter från APFE och Eurostat (Comext).
(217)
Mellan 2010 och översynsperioden ökade förbrukningen i unionen med 3 %.
(218)
Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter hävdade en användare att unionens förbrukning minskade med nästan 30 % under 2009. I detta perspektiv hävdar användaren att en ökning på 3 % från 2010 inte är väsentlig. Kommissionen ansåg inte heller att denna ökning av väsentlig, men konstaterade däremot att förbrukningen ökade under skadeundersökningsperioden.
3. Import från det berörda landet
3.1 Den dumpade och subventionerade importens volym och marknadsandel
(219)
Nedanstående analys omfattar både den dumpade och den subventionerade importen med samma tillverkare i Kina som ingick i urvalet och under samma undersökningsperiod.
(220)
Importvolymen från Kina av den berörda produkten utvecklades på följande sätt
Tabell 2
Importvolym (ton) och marknadsandel
2009
2010
2011
2012
UP
Importvolym (ton)
98 916
152 514
109 172
125 781
130 958
Index (2010 = 100)
65
100
72
82
86
Index (2009 = 100)
100
154
110
127
132
Marknadsandel
13 %-18 %
19 %-24 %
13 %-18 %
15 %-20 %
15 %-20 %
Index (2010 = 100)
87
100
73
81
83
Index (2009 = 100)
100
115
84
93
97
Källa: Eurostat (Comext).
(221)
Importvolymen från Kina minskade med 14 % under skadeundersökningsperioden och marknadsandelen minskade med 17 %. År 2010 är dock inte ett lämpligt referensår och importtendenserna kan analyseras mer exakt om man även ser på föregående år, 2009, vilket visas i tabellen ovan. År 2010 kännetecknades av att unionstillverkarna lade upp stora lager av kinesiska glasfiberfilamentprodukter innan de preliminära tullarna infördes i september 2010. Undersökningen visade att mycket större mängder än normalt importerades från Kina under de första nio månaderna 2010. Importen från Kina uppgick till omkring 99 000 ton 2009, medan importen låg på över 152 000 ton 2010 för att sedan minska till omkring 109 000 ton under 2011. Tendensen visar en tydlig ökning av importen från 2009. Från och med 2011 minskade den kinesiska importen med 20 % i volym, vilket ledde till en återhämtad marknadsandel på två procentenheter.
(222)
Flera parter upprepade sina påståenden om att importen från Kina och dess marknadsandel minskade mellan 2010 och slutet av undersökningsperioden, och att ingen betydande ökning av importen har påvisats, vilket är ett krav enligt artikel 3.2 i WTO: s antidumpningsavtal och artikel 15.2 i avtalet om subventioner och utjämningsåtgärder. De hävdar dessutom att 2009 inte är ett lämpligt referensår av följande skäl: i) det finns ingen rättslig grund i den grundläggande antidumpningsförordningen och den grundläggande antisubventionsförordningen, och Mexiko-Steel Pipes and Tubes Panel anser att ”en utredande myndighet inte får använda tillfälliga undergrupper inom en period”, ii) det finns inga bevis för påståendet att importen 2010 var följden av uppbyggandet av lager, och iii) att uppgifterna för 2009 inte har beaktats i samband med någon annan aspekt av fastställandet av skada, vilket innebär att bedömningen inte är objektiv.
(223)
När det gäller det första och det tredje påståendet är den grundläggande antidumpningsförordningen och den grundläggande antisubventionsförordningen den tillämpliga lagstiftningen, och där anges inte vilken period som bör beaktas i analysen av tendenser. Det finns därför ingen anledning till att inte använda 2009 för att analysera tendenserna i importen från Kina. Detta gör inte analysen icke-objektiv, tvärtom, det utgör ytterligare ett komplement till analysen av unionsindustrins situation. Såsom förklaras i skäl 219 beaktades år 2009 endast med avseende på de specifika skadeindikatorerna för den kinesiska importen, förutom skadeundersökningsperioden. För de andra skadeindikatorerna fanns det inget objektivt skäl till att inte alla år i skadeundersökningsperioden skulle kunna beaktas fullständigt.
(224)
När det gäller det andra påståendet framgår verkningarna av uppbyggandet av lager mycket tydligt i de månatliga importuppgifterna från den databas som inrättats i enlighet med artikel 14.6 i den grundläggande antidumpningsförordningen (se diagram 1 nedan) (34). Före införandet av de provisoriska åtgärderna ökade importen av den berörda produkten från Kina starkt under det andra och tredje kvartalet 2010 (för förbrukning före årsslutet 2010/i början av 2011, på grund av begränsad hållbarhetstid). Detta motsvarades inte av en liknande ökning i förbrukningen, vilket visar på att denna import gjordes för att bygga upp lager innan åtgärderna infördes. De kinesiska myndigheterna lämnade ingen annan förklaring till denna ökning och kommissionen har därför anledning att anse att uppbyggandet av lagren skedde innan de provisoriska åtgärderna infördes i slutet av 2010. Detta visas också av att importen per månad från Kina under perioden mellan de provisoriska och de slutgiltiga åtgärderna (fjärde kvartalet 2010 och första tremånadersperioden 2011) var mycket låg. När åtgärderna sänktes i det slutgiltiga skedet (i mars 2011) ökade importnivåerna igen till en stabil nivå.
Diagram 1
Import av den berörda produkten från Kina (mängder per månad)
Källa: Artikel 14.6-databasen.
3.2 Priser på den dumpade och subventionerade importen
(225)
De kinesiska importpriserna (exklusive de gällande antidumpningstullarna) utvecklades på följande sätt:
Tabell 3
Importpriser
2010
2011
2012
UP
Genomsnittligt cif-pris (euro/ton)
911
877
892
834
Index (2010 = 100)
100
96
98
92
Källa: Eurostat (Comext).
(226)
De kinesiska cif-importpriserna (exklusive de gällande antidumpningstullarna) utvecklades från 911 euro/ton till 834 euro/ton under skadeundersökningsperioden. Detta motsvarar en minskning på 8 % under skadeundersökningsperioden.
(227)
De kinesiska myndigheterna och en användare hävdade att en jämförelse av de genomsnittliga importpriserna i avsaknad av en analys av produktmixen var vilseledande. De kinesiska myndigheterna uppgav vidare att den största delen av importen från Kina bestod av den billigaste produkttypen, dvs. roving.
(228)
Tvärtemot vad som hävdades beaktades produktmixen fullständigt i analysen eftersom kommissionen jämförde de kinesiska exporterande tillverkarnas exportpriser med de utvalda unionstillverkarnas priser, per produkttyp. Samma tillvägagångssätt tillämpades i den ursprungliga undersökningen.
(229)
Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter begärde de kinesiska myndigheterna kinesiska importpriser per produkttyp i tabell 3, med tanke på att uppgifter per produkttyp användes för beräkningarna av prisunderskridande och skademarginal.
(230)
De genomsnittliga kinesiska importpriserna från tabell 3 används för att visa tendensen under skadeundersökningsperioden. Användningen av genomsnittliga priser är lämplig för att visa tendenser. I beräkningarna för att avgöra prisunderskridande och skademarginal användes uppgifter per produkttyp.
(231)
I syfte att fastställa prisunderskridandet under undersökningsperioden jämfördes det vägda genomsnittliga försäljningspriset per produkttyp som de unionstillverkare som ingick i urvalet tog ut av icke-närstående kunder på unionsmarknaden, justerat till nivån fritt fabrik, med motsvarande vägda genomsnittliga importpriser per produkttyp från de kinesiska tillverkare som ingick i urvalet till den första oberoende kunden på unionsmarknaden, fastställda till cif-nivån, med lämpliga justeringar för kostnader som uppstår efter import. Prisjämförelsen gjordes per produkttyp för transaktioner i samma handelsled. Resultatet av jämförelsen uttrycktes i procent av det vägda genomsnittliga priset fritt fabrik under skadeundersökningsperioden för de unionstillverkare som ingick i urvalet. För en stor kinesisk exportör till unionen visade detta en underskridandemarginal på 2 % trots de gällande antidumpningsåtgärderna (och tullarna), som lades till importpriset. Den allra största delen av annan import skedde till prisnivåer som var jämförbara med unionspriserna.
(232)
Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter hävdade en exporterande tillverkare att det fanns vissa felaktigheter i cif-värdena för tre produktkodnummer.
(233)
Detta påstående var korrekt och kommissionen har justerat de respektive cif-värdena, vilket ledde till en liten förändring i prisunderskridandet och marginalen för målprisunderskridande för denna exporterande tillverkare (se skäl 440).
(234)
Flera parter hävdade att det inte förekom något väsentligt prisunderskridande under undersökningsperioden. De uppgav att en underskridandemarginal på 2 % för en enda exportör nästan utgör miniminivån och att den därför inte kan anses vara väsentlig. De hänvisar dessutom till kommissionens praxis, enligt vilken ett begränsat prisunderskridande eller ett prisunderskridande på 6 % inte anses inverka på den allmänna prisnivån i unionen med tanke på den begränsade exportvolymen.
(235)
Prisunderskridandet kvarstår trots de gällande antidumpningstullarna. Hänvisningen till kommissionens praxis är vilseledande. I ärendet om ”kompakt natriumkarbonat” (35) ansågs prisunderskridandet på 6 % praktiskt taget inte ha inverkat alls på de allmänna prisnivåerna på grund av den begränsade importvolymen, kombinerat med en marknadsandel på 1,4 % för det exporterande landet. Som en jämförelse hade Kina en marknadsandel på mellan 15 och 20 % under undersökningsperioden. I ärendet om ”vissa lasersystem för optisk avläsning” (36) konstaterades prisunderskridandet för den berörda produkten vara begränsat tanke på i) den stora ökningen av unionens förbrukning (129 %), och ii) arten av den berörda produkten, en icke-homogen produkt med många olika egenskaper och tekniska skillnader som var föremål för snabb teknisk utveckling. I de nuvarande undersökningarna är marknaden för den berörda produkten helt olika till sin natur och omfattningen av prisunderskridandet måste därför bedömas mot bakgrund av just de marknadsförhållandena. Den berörda produkten är en grundläggande homogen förstärkningsprodukt på en marknad som är relativt stabil. En sådan marknad är mer känslig för prisskillnader, och även en liten prisskillnad kan ha en stor inverkan på marknaden. Det faktum att inget stort prisunderskridande förekom ändrar därför inte kommissionens slutsatser. Tvärtom, denna faktor beaktades fullständigt i bedömningen. I alla händelser bedöms varje fall individuellt och skadebilden består av många indikatorer, varav ingen kan ha en avgörande vikt.
4. Unionsindustrins ekonomiska situation
(236)
I enlighet med artikel 3.5 i den grundläggande antidumpningsförordningen och artikel 8.4 i den grundläggande antisubventionsförordningen omfattade granskningen av den dumpade och subventionerade importens inverkan på unionsindustrin en bedömning av alla ekonomiska faktorer som var av betydelse för unionsindustrins tillstånd under skadeundersökningsperioden.
(237)
Som nämns i skälen 17-25, användes ett stickprovsförfarande för att fastställa den eventuella skada som unionsindustrin lidit.
(238)
För skadeanalysen skilde kommissionen mellan makroekonomiska och mikroekonomiska skadeindikatorer. Kommissionen utvärderade de makroekonomiska indikatorerna på grundval av uppgifter som lämnats i klagomålet och i begäran om översyn samt efterföljande inlagor och, när så var möjligt, dubbelkontrollerat mot statistik. Uppgifterna avsåg samtliga unionstillverkare. Kommissionen utvärderade de mikroekonomiska indikatorerna på grundval av uppgifter i svaren på frågeformulären från de unionstillverkare som ingick i urvalet. Båda uppsättningarna uppgifter konstaterades vara representativa för unionsindustrins ekonomiska situation.
(239)
De makroekonomiska indikatorerna är tillverkning, produktionskapacitet, kapacitetsutnyttjande, försäljningsvolym, marknadsandel, tillväxt, sysselsättning, produktivitet, dumpnings- och subventionsmarginalernas storlek och återhämtning från tidigare dumpning eller subvention.
(240)
De mikroekonomiska indikatorerna är genomsnittspriser per enhet, enhetskostnad, arbetskraftskostnader, lager, lönsamhet, kassaflöde, investeringar, räntabilitet och kapitalanskaffningsförmåga.
5. Makroekonomiska indikatorer
5.1 Produktion, produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande
(241)
Variationer i årsproduktionen är vanliga inom unionsindustrin med tanke på att ugnarna måste renoveras vart sjunde till tionde år, vilket ger upphov till en högre produktionsvolym under året före för att bygga upp lager, och en lägre produktionsvolym under det år ugnen inte är i drift på grund av renoveringen. När en ugn inte är i drift på grund av renovering blir också produktionskapaciteten för det året lägre.
(242)
Med dessa reservationer i åtanke utvecklades den samlade unionstillverkningen, produktionskapaciteten och kapacitetsutnyttjandet under skadeundersökningsperioden på följande sätt:
Tabell 4
Tillverkning, produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande
2010
2011
2012
UP
Produktionsvolym (ton)
560 000-610 000
580 000-630 000
510 000-560 000
530 000-580 000
Index
100
103
92
95
Produktionskapacitet (i ton)
670 000-720 000
680 000-730 000
650 000-700 000
640 000-690 000
Index
100
101
97
96
Kapacitetsutnyttjande
84 %
86 %
81 %
84 %
Index
100
102
95
99
Källa: Uppgifter från APFE.
(243)
Inom ramen för unionens ökade förbrukning (med 3 %) minskade unionsindustrins produktion av den likadana produkten med 5 % mellan 2010 och undersökningsperioden. Produktionskapaciteten minskade också med omkring 4 % mellan 2010 och undersökningsperioden. Kapacitetsutnyttjandet förblev relativt stabilt under skadeundersökningsperioden, med undantag för en minskning 2012.
(244)
En produktionsminskning med 11 procentenheter och en minskning i produktionskapaciteten med 4 procentenheter kan noteras mellan 2011 och 2012. Detta var följden av omstruktureringen av unionsindustrin och stängningen av några anläggningar. Glasfiberfilamenttillverkaren Ahlstrom upphörde med produktionen i slutet av 2011 och Owens Corning Vado Ligure stängde sin anläggning 2012, eftersom de inte kunde återhämta sig från den dumpade importen. Unionsindustrin anser emellertid att den kan förbli lönsam efter omstruktureringen och när lika villkor har återinförts, vilket förklarar varför unionsindustrin fortfarande investerar i renovering av de befintliga ugnarna.
(245)
Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter hävdade de kinesiska myndigheterna att kommissionen hänvisade till en kortare livstid än genomsnittet för ugnarna och att unionstillverkarnas investeringar och/eller användning av ugnarna därför i hög grad är ineffektivt.
(246)
Det bevisades att unionsindustrins renoveringsbeslut fattades på grundval av effektivitets- och energieffektivitetsskäl. Det fanns inga indikationer på att den livstid för ugnarna som unionstillverkarna i urvalet grundade sina beslut på inte var god praxis i branschen och att den inte överensstämde med produktmixens behov.
(247)
Flera parter hävdade att det var nödvändigt att beakta en längre period än 2010 till undersökningsperioden, särskilt med tanke på kostnaderna för ugnsrenoveringarna, eftersom detta påverkade de makro- och mikroekonomiska indikatorerna. De kinesiska myndigheterna hävdade att inga uppgifter eller upplysningar lämnades om de år då unionstillverkarna genomförde ugnsrenoveringar.
(248)
Ugnsrenoveringar är normala inom industrin och görs med jämna mellanrum. De är nödvändiga för att garantera driftkontinuitet och upprätthålla kapaciteten. De FoU-investeringar som görs är direkt kopplade till driftskapaciteten och möjligheterna att utveckla skräddarsydda produkter för kundernas behov. Dessa investeringar är därför inte exceptionella för skadeundersökningsperioden. Reparationer eller renoveringar av ugnar kommer alltid att påverka produktionsvolymen, vilken tidsperiod som än beaktas. Företagsspecifik information om när renoveringar har genomförts anses vara konfidentiell.
(249)
En användare hävdade också att unionsindustrin kunde undvika eventuella skadliga verkningar (av subventionerad och dumpad import) eftersom kapacitetsutnyttjandet förblev relativt stabilt under perioden från 2010 till undersökningsperiodens slut.
(250)
Tillverkningen av den likadana produkten är en kontinuerlig process som inte kan anpassas till kortsiktiga fluktuationer i efterfrågan. Det relativt stabila kapacitetsutnyttjandet måste övervägas mot bakgrund av den minskande produktionskapaciteten. Detta påstående avvisas därför.
5.2 Försäljningsvolym och marknadsandel
(251)
Försäljningsvolymen på den öppna marknaden av unionsindustrin på unionsmarknaden och de företagsinterna försäljningsvolymerna på unionsmarknaden samt respektive marknadsandelar utvecklades enligt följande under skadeundersökningsperioden:
Tabell 5
Försäljningsvolym och marknadsandel
2010
2011
2012
UP
Försäljningsvolym på den öppna marknaden på unionsmarknaden (ton)
420 000-470 000
390 000-440 000
400 000-450 000
420 000-470 000
Index
100
94
96
99
Marknadsandel av försäljning på den öppna marknaden
58 %-63 %
56 %-61 %
55 %-60 %
56 %-61 %
Index
100
96
95
97
Försäljningsvolym på den företagsinterna marknaden på unionsmarknaden (ton)
20 000-70 000
30 000-80 000
30 000-80 000
30 000-80 000
Index
100
114
123
121
Marknadsandel av försäljning på den företagsinterna marknaden
4 %-9 %
5 %-10 %
5 %-10 %
5 %-10 %
Index
100
117
122
118
Källa: Uppgifter från APFE.
(252)
Unionsindustrins försäljningsvolym av glasfiberfilamentprodukter på den öppna marknaden (dvs. till icke-närstående kunder) minskade något med 1 % under skadeundersökningsperioden. I förhållande till unionens förbrukningsökning på 3 % innebar detta dock att unionsindustrins marknadsandel minskade från 58 %-63 % år 2010 till 56 %-61 % under undersökningsperioden. Den lägre försäljningsvolymen 2011 är följden av uppbyggandet av lager av kinesisk import 2010, som gradvis kom ut på marknaden under 2011.
(253)
Under skadeundersökningsperioden utgjorde unionsindustrins försäljning på den företagsinterna marknaden mellan 11 % och 14 % av den totala försäljningen (på den öppna marknaden och den företagsinterna marknaden) på unionsmarknaden. Försäljningen på den företagsinterna marknaden visar en ökande tendens mellan 2010 och 2012, för att sedan stabiliseras under undersökningsperioden. Ökningen av den företagsinterna försäljningen mellan 2010 och 2011 är begränsad i absoluta tal.
5.3 Sysselsättning och produktivitet
(254)
Unionstillverkarnas sysselsättning och produktivitet utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:
Tabell 6
Sysselsättning och produktivitet
2010
2011
2012
UP
Antal anställda
3 450-3 950
3 350-3 850
3 200-3 700
3 000-3 500
Index
100
97
95
89
Produktivitet (enhet per anställd)
153
163
150
164
Index
100
106
98
107
Källa: Uppgifter från APFE.
(255)
Unionstillverkarnas sysselsättningsnivå visar att unionsindustrin försökte rationalisera produktionen under skadeundersökningsperioden för att sänka tillverkningskostnaderna. Antalet anställda minskade också med 11 % under skadeundersökningsperioden.
(256)
Till följd av den kombinerade effekten av en förändring i antalet anställda och produktionsvolymen under samma skadeundersökningsperiod har produktiviteten hos unionstillverkarnas anställda ökat med 7 % mellan 2010 och undersökningsperioden, mätt som produktion (ton) per anställd och år.
5.4 Tillväxt
(257)
Såsom anges i skäl 217 ökade unionens förbrukning med 3 % under skadeundersökningsperioden. Med tanke på den likadana produktens många tillämpningar förväntar sig unionsindustrin och användarna att detta tillväxtmönster kommer att fortgå under den närmaste framtiden.
5.5 Dumpnings- och subventionsmarginalernas storlek och återhämtning från tidigare dumpning och subventionering
(258)
Unionsindustrin hade lidit skada till följd av den dumpade importen från Kina fram till 2011, då tullar infördes. De gällande tullarna på import från Kina utformades för att skapa lika villkor så att unionen skulle kunna konkurrera på rättvisa villkor med importen och återhämta sig från skadan.
(259)
Så har dock inte varit fallet. Unionsindustrin går nu återigen med förlust och fortsatte att förlora marknadsandelar, trots att förbrukningen i unionen har ökat. Importen från Kina fortsatte att komma in till mycket låga priser och vann marknadsandelar. Den kinesiska importens marknadsandel låg under undersökningsperioden tre procentenheter över den nivå som rådde före införandet av tullar. (37) Unionsindustrin omstrukturerades och stängde några av sina anläggningar (se skäl 244). Någon återhämtning från tidigare dumpning har helt klart inte skett.
(260)
Med tanke på volymen storlek, marknadsandelen och priserna på den dumpade och subventionerade importen från Kina, och med hänsyn till de befintliga dumpningsmarginalerna (9,6 % och 29,7 %) (38), kan inverkan på unionsindustrins situation anses vara väsentlig.
(261)
Eftersom detta är den första antisubventionsundersökningen av den berörda produkten är återhämtningen från tidigare subventionering inte relevant för bedömningen.
6. Mikroekonomiska indikatorer
6.1 Priser
(262)
De genomsnittliga vägda försäljningspriserna per enhet för unionstillverkarna i urvalet i unionen utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:
Tabell 7
Försäljningspriser på den öppna marknaden och den företagsinterna marknaden i unionen
2010
2011
2012
UP
Genomsnittligt försäljningspris per enhet på den öppna marknaden i unionen fritt fabrik (euro/ton)
1 061
1 144
1 070
1 035
Index (2010 = 100)
100
108
101
98
Genomsnittligt försäljningspris per enhet på den företagsinterna marknaden i unionen fritt fabrik (euro/ton)
1 006
1 031
1 027
989
Index (2010 = 100)
100
103
102
98
Källa: Uppgifter från de unionstillverkare som ingick i urvalet.
(263)
Importpriserna på den öppna marknaden minskade med 2 % under skadeundersökningsperioden. Eftersom de preliminära tullarna trädde i kraft i september 2010 kunde unionsindustrin höja sina priser under 2011. Försäljningspriserna per enhet minskade dock med 10 % från och med 2011.
(264)
När det gäller försäljningspriserna per enhet på den företagsinterna marknaden (dvs. överföringspris) följde de samma tendens som försäljningspriserna per enhet på den öppna marknaden. Unionen höjde sina försäljningspriser på den företagsinterna marknaden under 2011, och efter detta föll försäljningspriserna per enhet med 4 %.
6.2 Genomsnittliga tillverkningskostnader per enhet
(265)
Tillverkningskostnaden per enhet utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:
Tabell 8
Tillverkningskostnad per enhet
2010
2011
2012
UP
Tillverkningskostnad per enhet (euro/ton)
964
990
1 032
976
Index (2010 = 100)
100
103
107
101
Källa: Uppgifter från de unionstillverkare som ingick i urvalet.
(266)
Den genomsnittliga tillverkningskostnaden per enhet ökade mellan 2010 och 2012. Efter 2012 minskade den igen, nästan ned till 2010 års nivå. Toppen 2012 tillskrivs en särskild investeringssituation för en av de unionstillverkare som ingick i urvalet. Under hela skadeundersökningsperioden ökade den genomsnittliga tillverkningskostnaden per enhet med endast 1 %.
(267)
Flera användare hävdade att ett visst företags situation inte bör föranleda allmänna slutsatser. Slutsatsen om tillverkningskostnaden per enhet var att den är relativt stabil. Toppen 2012 ändrade inte de allmänna slutsatserna.
(268)
Tillverkningskostnaden per enhet grundas på den totala produktionsvolymen för de unionstillverkare som ingår i urvalet. Det försäljningspris per enhet som anges i tabell 7 grundas på försäljning inom unionen till icke-närstående kunder. Två av indikatorerna har därför olika grunder och är inte direkt jämförbara.
(269)
Efter det slutgiltiga meddelandet om uppgifter hävdade CCCLA att det är viktigt att kommissionen lämnar tillräckligt med jämförbara uppgifter för att det ska vara möjligt att bedöma om variationen i tillverkningskostnaderna kan förklara den lilla minskningen i unionens försäljningspriser.
(270)
Dessa två indikatorer har olika grunder och även om de absoluta talen inte är jämförbara är tendenserna dock det.
6.3 Arbetskraftskostnader
(271)
De utvalda unionstillverkarnas genomsnittliga arbetskraftskostnader utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:
Tabell 9
Genomsnittlig arbetskraftskostnad per anställd
2010
2011
2012
UP
Genomsnittslön per anställd (euro)
40 518
41 590
42 310
42 917
Index (2010 = 100)
100
103
104
106
Källa: Uppgifter från de unionstillverkare som ingick i urvalet.
(272)
De genomsnittliga arbetskraftskostnaderna per anställd visade en gradvis ökande tendens (+ 6 %) under skadeundersökningsperioden. Detta överensstämde med arbetskraftskostnadsindex i de länder där de tillverkare som ingår i urvalet är belägna. (39)
6.4 Lager
(273)
De genomsnittliga lagernivåerna för de utvalda unionstillverkarna utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:
Tabell 10
Lager
2010
2011
2012
UP
Utgående lager (i ton)
18 539
46 585
50 198
52 805
Index (2010 = 100)
100
251
271
285
Källa: Uppgifter från de unionstillverkare som ingick i urvalet.
(274)
Det utgående lagret ökade först betydligt 2011 och fortsatte att öka under skadeundersökningsperioden.
(275)
De kinesiska myndigheterna hävdade dock att de lagervariationer som rapporterats i de uppgifter som lämnats av APFE visade på orapporterad försäljning och inte på skada vid en jämförelse med den kinesiska importen.
(276)
Detta påpekande bör avvisas. Kommissionen gjorde analysen av de mikroekonomiska indikatorerna, såsom lagernivåer, på grundval av faktiska uppgifter som lämnats av de unionstillverkare som ingick i urvalet. Undersökningen av unionstillverkarna i urvalet visade inte någon orapporterad försäljning.
(277)
Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter hävdade en användare att 2010 inte är ett lämpligt referensår eftersom lagernivåerna var ovanligt låga jämfört med perioden 2006 till oktober 2009 (undersökningsperioden för den ursprungliga antidumpningsundersökningen).
(278)
Detta påstående avvisas eftersom företagen i urvalet i dessa undersökningar skiljer sig från urvalet i den föregående undersökningen, vilket innebär att uppgifterna inte är jämförbara. Kommissionen begränsade sin undersökning till skadeundersökningsperioden, särskilt med avseende på de mikroekonomiska uppgifterna, och förfogar inte över uppgifter om lagernivåerna för unionstillverkarna i urvalet under perioden före skadeundersökningsperioden. De kinesiska myndigheterna hävdade att lagernivåerna under 2011 också är högre, med tanke på minskningen av unionens förbrukning på 3 % det året. Denna faktor inverkar dock inte på tendensen under skadeundersökningsperioden.
6.5 Lönsamhet, kassaflöde, investeringar, räntabilitet och kapitalanskaffningsförmåga
(279)
Lönsamhet, kassaflöde, investeringar och räntabilitet för de utvalda unionstillverkarna utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:
Tabell 11
Lönsamhet, kassaflöde, investeringar och räntabilitet
2010
2011
2012
UP
Lönsamhet vid försäljning i unionen till icke-närstående kunder (% av omsättningen)
3 %
2 %
-6 %
-4 %
Index (2010 = 100)
100
66
-200
-134
Kassaflöde (euro)
32 847 910
10 978 839
-1 297 704
14 660 203
Index (2010 = 100)
100
33
-4
45
Investeringar (euro)
7 729 022
9 721 478
30 738 820
32 511 238
Index (2010 = 100)
100
126
398
421
Räntabilitet
2 %
2 %
-4 %
-3 %
Index (2010 = 100)
100
69
-184
-137
Källa: Uppgifter från de unionstillverkare som ingick i urvalet.
(280)
Kommissionen fastställde unionsindustrins lönsamhet genom att nettovinsten före skatt vid försäljningen av den likadana produkten till icke-närstående kunder i unionen uttrycktes i procent av försäljningsomsättningen. Under skadeundersökningsperioden sjönk lönsamheten betydligt för unionstillverkarna i urvalet, från 3 % till -4 %.
(281)
Nettokassaflödet är unionstillverkarnas förmåga att själva finansiera sina verksamheter. Kassaflödet minskade avsevärt under skadeundersökningsperioden (-55 %).
(282)
De investeringar som gjordes av unionstillverkarna i urvalet följde en ökande tendens under skadeundersökningsperioden. Ökningen var större än 2012 och under undersökningsperioden. De höga investeringskostnaderna berodde på renovering av ugnar. I denna kapitalintensiva industri måste ugnarna renoveras vart sjunde till tionde år och kostnaden för att renovera en ugn kan uppgå till 8-13 miljoner euro (intervallet uppges av sekretesskäl). Investeringarna omfattar även betydande strukturella investeringskostnader som har att göra med förbrukningen av legeringar från ledningsanslutningarna och den påföljande renoveringen av legeringarna.
(283)
Räntabiliteten är vinsten i procent av det bokförda nettovärdet av investering. Räntabiliteten följde tydligt den negativa tendensen hos lönsamheten. Den försämrade avkastningen på investeringar är en tydlig indikation på den försämrade ekonomiska situationen för unionsindustrin under skadeundersökningsperioden.
(284)
Denna bräckliga ekonomiska situation uppstod trots den ökade förbrukningen under skadeundersökningsperioden (se skäl 217), och trots unionsindustrins ansträngningar att rationalisera produktionskostnaderna (se skälen 244 och 337).
(285)
Det framgick inte av undersökningen att de unionstillverkare som ingick i urvalet skulle ha haft svårt att anskaffa kapital.
(286)
Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter konstaterade flera parter att investeringsnivåerna var så höga under perioden 2012 och undersökningsperioden, att dessa höga investeringskostnader kunde vara anledningen till att unionsindustrin inte var lönsam under undersökningsperioden. De kinesiska myndigheterna hävdade även att den minskade lönsamheten har ett direkt samband med den ökade tillverkningskostnaden och den minskade tillverkningen till följd av renoveringen av ugnar.
(287)
För det första överlappar investeringarna på 32 miljoner euro under undersökningsperioden från den 1 oktober 2012 till den 30 september 2013 delvis beloppet på 30 miljoner euro under 2012. För det andra var de investeringar som gjordes under dessa perioder nödvändiga för ugnsrenoveringarna och är vanliga inom industrin. De anses således utgöra normal affärspraxis enligt vad som anges i skälen 241-250. För det tredje påverkade investeringsnivån unionsindustrins resultat, eftersom investeringar medför extrakostnader. Investeringarnas största verkningar avspeglas dock i balansräkningen och inte i resultaträkningen, som visar de återkommande standardavskrivningskostnaderna, och kan därför i sig inte vara förklaringen till förlustsituationen. När det gäller de kinesiska myndigheternas påstående planeras ugnsrenoveringar noggrant i förväg. Kontinuiteten i leveranserna till kunderna säkras genom att man bygger upp buffertlager. Investeringarnas inverkan på kostnaderna och företagens resultat fördelas dessutom på flera år.
(288)
Flera parter hävdade dessutom att i) de högre investeringskostnaderna avspeglas i den lägre räntabiliteten för år 2012 och undersökningsperioden (eftersom en del investeringar inte ger omedelbar avkastning), och ii) det är orimligt att ta en ögonblicksbild av en tvåårsperiod som är överbelastad av tunga investeringar och sedan dra slutsatsen att unionsindustrin har försämrats på den grundvalen.
(289)
Investeringarna i ugnar är inte exceptionella för skadeundersökningsperioden. Undersökningen visade att unionsindustrin har investerat i ugnar nästan varje år sedan 2004. Reparationer eller renoveringar av ugnar kommer därför alltid att påverka produktionsvolymen och räntabiliteten, vilken tidsperiod som än beaktas. Den försämrade lönsamheten för unionstillverkarna i urvalet visade att de inte kunde ta ut de priser för den likadana produkter som krävdes för att kunna göra viktiga investeringar för verksamhetens kontinuitet.
(290)
De kinesiska myndigheterna hävdade att en industri först använder tillgängliga kontanta medel innan den använder lånade medel och att det därför är normalt att kassaflödet försämrades när unionstillverkarna i urvalet investerade stort under 2012 och undersökningsperioden. De hävdar dessutom att en förlustbringande industri inte skulle kunna ha investerat så mycket som företagen i urvalet gjorde.
(291)
Industrin för glasfiberfilament är en global industri med finansieringsmekanismer som sträcker sig utöver den ekonomiska räckvidden för unionstillverkarna i urvalet. Investeringssituationer påverkar inte nödvändigtvis kassaflödet. Påståendena avvisas därför.
7. Slutsats beträffande unionsindustrins situation
(292)
Resultaten av undersökningen bekräftar att unionsindustrin lidit väsentlig skada i den mening som avses i artikel 3.5 i den grundläggande antidumpningsförordningen och artikel 8.4 i den grundläggande antidumpningsförordningen.
(293)
Införandet av antidumpningsåtgärder gjorde att unionsindustrin kunde höja sina priser under 2011. Samtidigt gjorde unionsindustrin ansträngningar för att öka effektiviteten och produktiviteten. Även om unionens förbrukning har ökat hade unionsindustrin inget annat val än att sänka sina försäljningspriser per enhet igen från och med 2012 för att kunna behålla sin marknadsandel.
(294)
Analysen av prisunderskridande (skäl 231) och den sjunkande tendensen i unionstillverkarnas försäljningspris (skäl 263) visar tydligt att unionstillverkarna har försökt priskonkurrera med den kinesiska importen och att de har utjämnat prisskillnaden. Detta har dock lett till en stark försämring av unionstillverkarnas ekonomiska resultat, eftersom unionsindustrin har rapporterat förluster sedan 2012. Denna situation är inte hållbar på kort till medellång sikt.
(295)
Andra indikatorer utvecklades också negativt, även efter införandet av åtgärder mot Kina, t.ex. tillverkning, produktionskapacitet, sysselsättning, lager och kassaflöde.
(296)
Resultaten av båda undersökningarna bekräftar dessutom att de förändrade omständigheter som var orsaken till att den partiella interimsundersökningen av antidumpningsåtgärderna inleddes, nämligen omstruktureringen av vissa av unionens anläggningar som anges i skäl 244, är av väsentlig och varaktig karaktär. Efter det att en anläggning stängs demonteras den fullständigt. Att installera en ny ugn är dessutom ytterst kapital- och tidsödande och låter sig inte göras på kort sikt. Tiden och kostnaderna för att bygga en ny anläggning med ugnar bör därför inte underskattas. Omstruktureringen och nedläggningen av några av anläggningarna kan följaktligen anses vara av väsentlig och varaktig karaktär.
(297)
Flera parter hävdade att det fanns tydliga tecken på avsaknad av skada. Dessa påståenden behandlas i följande skäl.
(298)
CCCLA uppgav att en av unionstillverkarna, 3B Fibreglass, förvärvades 2012 av Binanikoncernen och ansåg att unionsindustrins resultat i allmänhet måste vara goda, eftersom ingen rationell ekonomisk aktör skulle investera i en industri som inte går bra. De citerar också årsrapporten för Braj Binani från 2013, där det anges att ”de allmänna resultaten för de två tillverkningsenheterna i Belgien och Norge anses vara goda”. CCCLA uppgav dessutom att omsättningen för två unionstillverkare ökade mellan 2010 och undersökningsperioden, och ansåg att det därför står klart att unionsindustrin inte lider skada.
(299)
Den indiska Binanikoncernen förvärvade mycket riktigt 3B Fibreglass 2012. Oavsett vad som motiverar Binanikoncernens individuella affärsbeslut hänvisar kommissionen emellertid till resultaten av sin undersökning, som visar att unionsindustrin har förlorat marknadsandelar och lönsamhet. Citatet bör sättas in i sitt sammanhang och lyder i sin helhet som följer: ”De allmänna resultaten för de två tillverkningsenheterna i Belgien och Norge anses vara goda och kapaciteten begränsades delvis för att bemöta den minskade marknadsefterfrågan. Produktionsökningen upp till normal effektivitet förlöpte väl. Den genomsnittliga realiseringen låg dock på den lägre skalan till följd av billig asiatisk import.”
(300)
Påståendet att unionsindustrin inte lider skada på grund av att två unionstillverkare ökade sin omsättning mellan 2010 och undersökningsperioden är vilseledande och felaktigt. CCCLA grundade sin analys på omsättning uttryckt i kilo. Att dra slutsatser genom att endast se på högre försäljningskvantiteter är dock inte korrekt eftersom man då inte beaktar prisnivån för försäljningen och effekten på företagets lönsamhet.
(301)
De kinesiska myndigheterna hävdade att APFE-medlemmarna investerar i kapacitetsökningar både inom och utanför unionen (t.ex. i Kina, Ryssland, Indien och Tunisien), vilket är ett tydligt tecken på avsaknad av skada.
(302)
Denna undersökning av skada är kopplad till unionstillverkarnas resultat på unionsmarknaden. Som framgår av tabell 4 hade unionsindustrin en svag kapacitetsökning på 1 % 2011, varefter kapaciteten minskade med fem procentenheter mot slutet av undersökningsperioden. Det finns därför ingen kapacitetsökning i unionen. Med tanke på att många tillverkare av glasfiberfilament är multinationella företag är det emellertid ingen överraskning att dessa företag även investerar utanför unionen om en affärsmöjlighet skulle uppstå. Investeringar i extra kapacitet utanför unionen görs för att tillgodose behoven hos tillväxtmarknader och med utsikten att göra vinst. Att bygga anläggningar i dessa regioner passar också in i bilden, eftersom man vill finnas nära dessa kunder. Affärsbeslutet om huruvida en anläggning ska byggas utanför unionen eller inte har dock ingenting att göra med att unionstillverkarna lider skada. Liknande påståenden om stora investeringar som gjorts av unionsindustrin behandlas i avsnittet om självförvållad skada nedan.
(303)
Flera parter hävdade att ingen skada föreligger eftersom några unionstillverkare meddelade att deras priser på den likadana produkten kommer att höjas från och med januari 2014 för att kompensera för de fortsatt höjda priserna för råvaror och energi samt de ökade transportkostnaderna.
(304)
För det första avser prisnivåerna 2014 händelser efter undersökningsperioden. För det andra har unionsindustrin under de senaste åren absorberat de flesta av dessa prishöjningar via produktivitetsökningar. Det kommer dock en punkt där ytterligare produktivitetsökningar är mycket svårare att genomföra på kort sikt. Med tanke på att unionsindustrin var förlustbringande under undersökningsperioden och inte längre kunde absorbera dessa prisökningar blir det vid en viss tidpunkt oundvikligt att sådana ökningar måste överföras på kunderna, vilket medför en risk för förlorade marknadsandelar. På grundval av ovanstående avvisades dessa påståenden.
E. ORSAKSSAMBAND
1. Inledning
(305)
Kommissionen har i enlighet med artikel 3.6 och 3.7 i den grundläggande antidumpningsförordningen och artikel 8.6 och 8.7 i den grundläggande antisubventionsförordningen undersökt om den dumpade och subventionerade importen från Kina har vållat unionsindustrin skada i en sådan utsträckning att skadan kan betecknas som väsentlig.
(306)
Andra kända faktorer, utöver den dumpade importen, vilka samtidigt med denna kunde ha vållat unionsindustrin skada granskades också för att se till att den eventuella skada som dessa andra faktorer hade vållat inte tillskrevs den dumpade och subventionerade importen.
1.1 Inverkan av den dumpade och subventionerade importen
(307)
Undersökningarna visade att trots de gällande antidumpningsåtgärderna ökade den dumpade och subventionerade importen från Kina räknat i volym (32 %) under skadeundersökningsperioden med 2009 som referensår. Detta ledde till att Kinas marknadsandel ökade från 13 %-18 % år 2009 till 15 %-20 % i slutet av undersökningsperioden.
(308)
Samtidigt, och trots den ökade förbrukningen, minskades unionsindustrins marknadsandel med tre procentenheter under skadeundersökningsperioden.
(309)
Genomsnittspriserna på den dumpade och subventionerade importen ökade med 8 % mellan 2010 och undersökningsperioden, men priserna var betydligt lägre än unionsindustrins priser under samma period.
(310)
Unionsindustrin var fortfarande lönsam under 2010 och 2011 och blev förlustbringande efter detta, vilket sammanföll med ökningen av den dumpade och subventionerade importen från Kina. Inte ens efter att ha sänkt sina försäljningspriser lyckades unionsindustrin behålla sin marknadsandel. Denna prissänkning gjordes på bekostnad av lönsamheten, vilket i sin tur ledde till förluster.
(311)
På grundval av ovanstående dras slutsatsen att prisnivån på den dumpade och subventionerade importen från Kina tillsammans med volymökningarna hade en betydande negativ inverkan på unionsindustrins ekonomiska situation, och därför spelade en avgörande roll för den väsentliga skada som unionsindustrin lidit.
(312)
Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter hävdade flera parter att det saknas en analys som visar att det var den kinesiska importen som orsakade de sänkta priserna och den skada som unionsindustrin lidit, och att kommissionen i sin analys endast förlitar sig på ett sammanträffande i tiden. Dessa parter hänvisar till följande i rapporten från China X-Ray Equipment Panel: ”Panelen bekräftar att ett övergripande samband mellan dumpad import och den skada den inhemska industrin lider kan stödja en slutsats om orsakssamband. En sådan sammanträffande analys är dock inte utslagsgivande för frågan om orsakssamband, eftersom orsakssamband och samband är två olika begrepp. När det gäller omständigheterna i detta fall […] kan inte frågan om orsakssamband lösas genom en sådan allmän slutsats om ett sammanträffande.” (40)
(313)
Slutsatserna grundas emellertid på en analys av en omfattande förteckning över indikatorer. Såsom anges i avsnitt D omfattade analysen av verkningarna av den dumpade och subventionerade importen en bedömning av alla relevanta ekonomiska uppgifter och index som påverkar unionsindustrins situation. Många indikatorer visade på en skadevållande situation. Det enda skälet till att unionsindustrin sänker sina priser i en sådan situation är att den vill behålla sin marknadsandel, eller åtminstone inte förlora ytterligare marknadsandelar när den utsätts för priskonkurrens. Efter införandet av de ursprungliga åtgärderna lyckades unionsindustrin höja sina priser under 2011, men bara för att tvingas sänka priserna igen eftersom tillverkningskostnaden inte minskade. Såsom beskrivs närmare i skälen 320-335 skedde exporten från tredjeländer främst till höga priser under hela skadeundersökningsperioden. Tredjeländernas marknadsandel förblev relativt stabil och minskade till och med från och med 2011. Unionsindustrin sänkte därför inte sina priser på grund av import från tredjeländer, utan på grund av dumpad och subventionerad import från Kina. Sedan 2011 ökade endast importen från Kina väsentligt, det var endast importen från Kina som tog marknadsandelar från unionsindustrin och det var endast importpriserna från Kina som sänktes. På denna grundval drog kommissionen slutsatsen att unionsindustrins sänkta priser och den skada som den lidit orsakades av ökningen av dumpad och subventionerad import från Kina. Andra faktorer som kan bryta detta orsakssamband analyseras nedan.
(314)
CCCLA och de kinesiska myndigheterna hävdade att det inte föreligger en prisnedgång eller ett pristryck eftersom ”sänkningen av unionstillverkarnas försäljningspris inte är stor, då det endast nådde en topp på 2 % under skadeundersökningsperioden”. Flera parter hävdade också att en minskning på 1 % av unionens försäljning, en ökning på 2 % av marknadsandelen för importen från Kina och en minskning på 3 % av unionsindustrin marknadsandel inte motiverar de föreslagna drastiska åtgärderna.
(315)
Kommissionen upprepar det som sagts ovan, dvs. att unionsindustrin efter de preliminära tullarna i september 2010 kunde höja sina priser under 2011. Försäljningspriserna per enhet minskade dock med 10 % från och med 2011. Därför föreligger det helt klart en betydande sänkning av försäljningspriserna. Trots de gällande antidumpningsåtgärderna fortsatte unionsindustrins försäljningsvolym, pris och marknadsandel att minska, samtidigt som den kinesiska importen ökade sin försäljningsvolym och marknadsandel till en nivå som låg betydligt över nivån under undersökningsperioden i den ursprungliga undersökningen. När åtgärder väl införs bör unionsindustrin normalt återhämta sig från verkningarna av den tidigare dumpningen eller subventioneringen. Så var helt klart inte fallet. Efter vissa tecken på återhämtning omedelbart efter det att åtgärderna infördes försämrades unionsindustrins situation ytterligare under skadeundersökningsperioden.
(316)
En icke-närstående importör uppgav att det inte fanns något behov för unionstillverkarna att sänka sina priser i den utsträckning de gjort, eftersom efterfrågan var större än utbudet på unionsmarknaden. De kinesiska myndigheterna hävdade att sänkningen av unionens försäljningspriser och sänkningen av de kinesiska importpriserna inte kan bedömas isolerat från den globala prisutvecklingen för den berörda produkten och att sänkningarna ligger i linje med det normala marknadsbeteendet. De kinesiska myndigheterna hävdar dessutom att kommissionen inte kontrollerade om marknaden skulle tillåta prishöjningar under 2011 (efter införandet av åtgärder i den föregående undersökningen) mot bakgrund av de globala förhållandena, och om så var fallet, i vilken utsträckning. Kommissionen har dessutom felaktigt vägrat att godta bevisning som lämnats om unionstillverkarnas prishöjningar efter undersökningsperioden, och de kinesiska myndigheterna hänvisar i detta sammanhang till ärendena om solfångarglas och telefaxapparater för personligt bruk. (41)
(317)
Kommissionen ansåg inte att påståendet om att efterfrågan var större än utbudet var underbyggt. Förlusten av marknadsandelar och ökningen av lagernivåerna tyder inte på att efterfrågan var större än utbudet, utan snarare på motsatsen. När det gäller de kinesiska myndigheternas påstående har den prisutveckling som beaktats samband med försäljningen på unionsmarknaden, och inte på global nivå. På unionsmarknaden sker konkurrensen mellan den likadana produkten och den berörda produkten på prisnivå. Såsom visas ovan kan prissänkningen inte tillskrivas några andra faktorer än denna priskonkurrens (med tanke på den relativt stabila tillverkningskostnaden och unionsförbrukningen). De kinesiska myndigheterna lämnade dessutom inte några ytterligare uppgifter om den globala prisutvecklingen. Detta påstående befanns därför vara ogrundat. När det gäller påståendet om prishöjningar efter undersökningsperioden omfattas inte händelser som inträffat efter undersökningsperioden av denna undersökning. Ingen formell bevisning om de faktiska prishöjningar som skulle ha skett efter undersökningsperioden har lämnats. Påståendet avvisas därför.
(318)
CCCLA hävdade dessutom att priser justerade för tull och hantering, antidumpningstullen, vinstmarginalen samt försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna omkostnader för importörerna borde ha beaktats i den genomsnittliga minskningen av det kinesiska importpriset på 8 % som nämns i skäl 226. Dessa justerade priser skulle då ligga på jämförbara nivåer med unionens försäljningspriser enligt tabell 7 och kunde därför inte ha varit en avgörande faktor för den väsentliga skada som unionsindustrin lidit.
(319)
I analysen av indikatorer jämförs cif-värdet för de exporterande tillverkarnas försäljning i tabell 3 med unionstillverkarnas pris fritt fabrik i tabell 7. Denna metod är korrekt för att analysera tendenser. Såsom förklaras i skäl 231 användes däremot justerade priser i beräkningarna av underskridande och skademarginal. I detta avseende betonar kommissionen att prisunderskridande bara är en av de indikatorer som undersöks, och att alla skadeindikatorer bör beaktas tillsammans i analysen. Påståendet avvisas därför.
1.2 Inverkan av andra faktorer
1.2.1 Import från andra länder
(320)
Importvolymen från tredjeländer, de genomsnittliga priserna per enhet och marknadsandelen under skadeundersökningsperioden visas i tabellen nedan.
Tabell 12
Importvolym (ton) och genomsnittliga priser per enhet (euro/ton)
2010
2011
2012
UP
Totalt från tredjeländer
Volymer (ton)
128 378
182 601
183 446
174 553
Index (2010 = 100)
100
142
143
136
Marknadsandel
14 %-19 %
22 %-27 %
21 %-26 %
20 %-25 %
Malaysia
Volymer (ton)
37 919
70 847
60 931
60 841
Genomsnittligt pris/ton (euro)
980
1 029
998
958
Marknadsandel
2 %-7 %
7 %-12 %
5 %-10 %
5 %-10 %
Norge
Volymer (ton)
25 204
30 496
33 277
30 781
Genomsnittligt pris/ton (euro)
1 167
1 044
1 006
944
Marknadsandel
0 %-5 %
1 %-6 %
1 %-6 %
1 %-6 %
Turkiet
Volymer (ton)
18 430
20 017
23 235
19 233
Genomsnittligt pris/ton (euro)
1 199
1 231
1 064
1 067
Marknadsandel
0 %-5 %
0 %-5 %
0 %-5 %
0 %-5 %
Källa: Eurostat (Comext).
(321)
Förutom Kina importeras den berörda produkten främst från Malaysia, Norge och Turkiet. En viss mindre import kommer även från Mexiko, Förenta staterna och Taiwan. Den sammanlagda marknadsandelen för tredjeländerna ökade kraftigt mellan 2010 och 2011. Därefter minskade marknadsandelen under undersökningsperioden.
(322)
Merparten av importen från tredjeländer (med undantag för vissa små mängder från Taiwan) hade betydligt högre priser än kinesisk import. De totala genomsnittspriserna på import från andra länder var dessutom högre än eller liknande unionsindustrins priser.
(323)
Malaysia stod för den största andelen av importen från tredjeländer till unionen (40 %). Importen från Malaysia var emellertid begränsad till en typ av glasfiberfilamentprodukter, nämligen huggen glasfiber i längder Malaysias marknadsandel på unionsmarknaden ökade under skadeundersökningsperioden. Importpriserna för huggen glasfiber i längder från Malaysia var i genomsnitt också högre än Kinas priser, och nästan lika höga som unionsindustrins priser. De malaysiska priserna hindrade inte heller unionstillverkarna från att höja sina priser mellan 2010 och 2011, när preliminära tullar infördes mot Kina. Om de malaysiska priserna verkligen skulle vålla unionsindustrin väsentlig skada skulle unionstillverkarna inte ha höjt sina priser när de preliminära antidumpningstullarna infördes för import från Kina. Importen från Malaysia konkurrerar med unionsindustrins produktion, men har varit en stabil faktor under skadeundersökningsperioden när det gäller pris, produkttyp och mängder.
(324)
Import från Norge stod för den näst största andelen av tredjeländers import till unionen. Norges marknadsandel på unionsmarknaden förblev stabil under skadeundersökningsperioden. De genomsnittliga importpriserna per produkttyp från Norge har varit högre än dem från Kina. Den norska importen består främst av roving som tillverkas av ett enda företag som tillhör samma koncern som en av unionstillverkarna. Dessutom säljs hela den norska tillverkningen via denna unionstillverkare. Kommissionen anser således inte att Norge är ett konkurrerande tredjeland.
(325)
Import från Turkiet stod för den tredje största andelen av tredjeländers import till unionen. Turkiets marknadsandel på unionsmarknaden förblev stabil under skadeundersökningsperioden. I genomsnitt var importpriserna per produkttyp för den likadana produkten också betydligt högre än priserna från Kina.
(326)
De kinesiska myndigheterna hävdade även att unionens lager ökade 2011 efter en massiv ökning av importen från tredjeländer, samtidigt som importen från Kina minskade samma år.
(327)
Den kinesiska importen minskade mycket riktigt mellan 2010 och 2011 och importen från tredjeländer ökade. Unionsindustrin var emellertid fortfarande lönsam under 2010 och 2011 och blev förlustbringande efter detta, vilket sammanföll med ökningen av den dumpade och subventionerade importen från Kina. Importen från tredjeländer minskade efter 2011 och kan därför inte vara skälet till att unionsindustrin blev förlustbringande efter detta. Av ovannämnda skäl är det därför rimligt att dra slutsatsen att en del av importen från andra länder visserligen kan ha haft en negativ inverkan på unionsindustrin, men inte i en sådan utsträckning att det kan bryta orsakssambandet mellan dumpad och subventionerad import från Kina och den skada som unionsindustrin lidit.
(328)
Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter hävdade flera parter att den produktmix som använts för analysen av prisunderskridande (prisjämförelser mellan kinesiska tillverkare och unionstillverkare) inte har använts för import från tredjeländer. De kinesiska myndigheterna begärde uttryckligen uppgifter om produktmixen i importen från tredjeländer, men dessa uppgifter kan inte särskiljas från Eurostat-statistiken.
(329)
Kommissionen beaktade emellertid produktmixen fullständigt i analysen av importen från tredjeländer genom att jämföra priserna från tredjeländer per produkttyp med de motsvarande unionspriserna per produkttyp. Med tanke på att det endast finns en tillverkare för de tre berörda tredjeländerna var det av sekretesskäl inte möjligt att lämna ut specifika uppgifter.
(330)
De kinesiska myndigheterna hävdade att kommissionens slutsats om att en del av importen från tredjeländer kan ha påverkat unionstillverkarnas situation men däremot inte bryter orsakssambandet, varken är objektiv eller grundas på en väl underbyggd analys.
(331)
De tre största tredjeländer som exporterade den likadana produkten till unionen var Malaysia, Norge och Turkiet. Såsom redan anges ovan inriktades den malaysiska importen på en produkttyp, vars prisnivåer var jämförbara med unionsindustrins. Av de skäl som anges ovan anses inte den norska tillverkaren utgöra ett konkurrerande tredjeland. Marknadsandelen för den turkiska importen har hållit sig stabil och varit relativt låg under skadeundersökningsperioden. Påståendet om att import från tredjeländer har brutit orsakssambandet avvisas härmed.
(332)
De kinesiska myndigheterna hävdade också att kommissionen bortsåg från verkningarna av importen från Taiwan och Mexiko, som visar betydande ökningar i både priser och volymer.
(333)
Med tanke på de begränsade importvolymerna från Taiwan och Mexiko kan denna import inte ha brutit orsakssambandet.
(334)
Dessutom hävdade de kinesiska myndigheterna att kommissionen i sin analys av uppbyggandet av kinesiska lager bortsåg från det faktum att importen från tredjeländer ökade med mer än 40 % mellan 2010 och 2011.
(335)
Statistiken visar (se skäl 224) att uppbyggandet av lager av kinesiska produkter skedde under det andra och det andra och tredje kvartalet 2010 (för förbrukning före årsslutet 2010/i början av 2011, på grund av begränsad hållbarhetstid). Ökningen av importen från tredjeländer registrerades 2011, när lagereffekten hade upphört och åtgärderna mot importen från Kina trädde i kraft, vilket visade sig vara fördelaktigt för tillverkare från tredjeländer. Påståendet avvisas därför.
1.2.2 Tillverkningskostnader
(336)
Flera parter hävdade att unionsindustrins ökade tillverkningskostnader till följd av höjda kostnader för råvaror, energi, transport och personal hade en negativ inverkan på unionsindustrins lönsamhet. En part påpekade även att kunderna inte lämnar tillbaka spolarna och ansåg att detta är en viktig kostnadsfaktor, utan att närmare beskriva kostnadseffekten. De bestyrkte sina påståenden genom att lämna in kommentarer från unionstillverkare om att de verkligen stod inför kostnadsökningar.
(337)
Unionsindustrin stod faktiskt inför höjda kostnader på råvaror, energi, transport och personal. Som framgår av tabell 8 ökade dock unionsindustrins genomsnittliga tillverkningskostnad per ton endast med 1 % mellan 2010 och undersökningsperioden. Detta innebär att unionsindustrin som helhet lyckades uppväga de flesta kostnadsökningarna via effektivitetsvinster och ökad produktivitet. Därför dras slutsatsen att de ökade tillverkningskostnaderna inte bidrog till skadan och därför inte kan bryta orsakssambandet.
(338)
Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter upprepade flera parter sina påståenden utan att komma med nya argument.
1.2.3 Utveckling av förbrukningen
(339)
Såsom nämns ovan ökade unionens förbrukning med 3 % mellan 2010 och undersökningsperioden. Förbrukningen förväntas öka ytterligare med tanke på de nya tillämpningar som den likadana produkten används i, vilket både unionsindustrin och många användare uppgav. Unionsindustrin kunde emellertid inte behålla sin marknadsandel och förlorade en del av den, medan den dumpade och subventionerade importen från Kina har ökat sin marknadsandel sedan 2011. Ändringarna i förbrukningen i unionen kan därför inte ha lett till att orsakssambandet mellan skadan och den dumpade och subventionerade importen brutits.
1.2.4 Bristande produktionskapacitet och otillräckliga lager i unionen
(340)
De kinesiska myndigheterna hävdade att skadan, om någon, vållas av unionstillverkarnas bristande produktionskapacitet. De kinesiska myndigheterna hänvisade till ett antal årsredovisningar från unionstillverkare. I sin årsredovisning 2010 uppger 3B Fibreglass följande: ”Vår begränsade produktionskapacitet har gjort att vi inte lyckats ta ytterligare marknadsandelar” och ”detta har tvingat oss att hantera utvecklingen av våra kunders efterfrågan med ett begränsat lager.” I sin årsredovisning 2011 anger 3B Fibreglass följande: ”Tecknen på återhämtning i ekonomin under 2010 bekräftades under första halvåret 2011, men eftersom företagets produktionsresultat är lägre än förväntat under första kvartalet har vi inte fullständigt kunnat utnyttja den ökade aktiviteten och vi har tvingats begränsa våra avtalsförbindelser under 2011.” I sin årsredovisning 2011 anger Lanxess följande: ”Under 2011 bedrevs glasfiberproduktionen vid Lanxess till högsta kapacitet” och ”under första kvartalet 2012 kommer det planerade driftstoppet för ugn 1 ta cirka tio veckor och årsproduktionen kommer därför att bli 14 % lägre 2012.”
(341)
Lagernivåerna under 2010 var verkligen låga, se tabell 10. Detta var följden av en minskning av produktionsnivån 2009, när flera produktionslinjer avvecklades, stängdes tillfälligt eller förminskades till följd av prisnedgången och de förlorade marknadsandelarna på grund av importen från Kina. (42) Unionsindustrin ökade dock sina lager med över 150 % under 2011 och lagernivåerna har fortsatt att öka sedan dess. Att hänvisa till uppgifter om vissa knappa lager endast för år 2010 är inte lämpligt, i stället bör en tendens urskiljas för hela skadeundersökningsperioden.
(342)
Dessutom hänvisar några av citaten till minskad produktionskapacitet till följd av reparationer/renoveringar av ugnar. Såsom anges i skäl 241 är sådana reparationer/renoveringar normala inom denna sektor och det är brukligt att bygga upp lager vid reparation/renovering av en ugn för att kunna fortsätta att leverera till nyckelkunder.
(343)
Unionsindustrin kunde dessutom investera i ökad kapacitet om det rådde lika villkor så att den kan göra en vinst som motiverar och möjliggör en kapacitetsökning.
(344)
Unionens produktionskapacitet och lager anses inte vara otillräckliga och kan således inte ha bidragit till skadan, och kan därför inte heller ha brutit orsakssambandet mellan den dumpade och subventionerade importen och den skada som unionsindustrin lidit.
1.2.5 Effekter av den ekonomiska krisen
(345)
Flera parter hävdade att den skada som unionsindustrin lidit hade vållats av den ekonomiska krisen, som ledde till en kraftig minskning av efterfrågan från användarindustrierna (t.ex. fordonsindustrin och vindkraftsmarknaden).
(346)
De kinesiska myndigheterna citerade flera unionstillverkare, exempelvis årsredovisningen 2010 från European Owens Corning Fibreglass SPRL (nedan kallad EOCF), där företaget uppgav följande: ”Denna minskning kan delvis förklaras av verksamhetens starka beroende av vindkraftsmarknaden, som har fortsatt att försämras eftersom de aktörer som är involverade i denna marknad har svårt att finansiera nya projekt.” Man citerade också årsredovisningen 2011 från Lanxesss, där följande uppgavs: Efter införandet av antidumpningsåtgärder mot kinesisk import kunde Lanxess höja sina försäljningspriser. ”Under andra halvåret 2011 registrerade vi dock en minskning på 16 % jämfört med 2010 till följd av den nedåtgående ekonomiska tendensen” och EOCF:s årsredovisning 2012, där det stod att omsättningen 2012 ”främst beror på den fortsatta ekonomiska krisen som gör att de inte kan drivas till full kapacitet.”
(347)
En minskning på 3 % av unionens förbrukning av produkter av glasfiberfilament kunde mycket riktigt observeras mellan 2010 och 2011. I slutet av undersökningsperioden ökade dock unionens förbrukning igen, med sex procentenheter.
(348)
Citatet om att ett av företagen blev tvunget att sänka sina priser med 16 % under andra halvåret 2011 jämfört med 2010 ger endast en delvis bild av situationen 2011. Undersökningen visade att priset per enhet hade ökat med 8 % för hela året 2011 (jämfört med 2010).
(349)
Unionsindustrin var dessutom fortfarande lönsam under 2010 och 2011 och blev förlustbringande efter detta, vilket sammanföll med ökningen av den dumpade och subventionerade importen från Kina som underskred unionsindustrins priser.
(350)
Den ekonomiska nedgången mellan 2010 och 2011 skulle kunna anses vara en bidragande faktor till försämringen av unionsindustrins ekonomiska situation. Den ekonomiska nedgången förklarar dock inte varför unionsindustrin gick med förlust under 2012 och under undersökningsperioden. De största förlusterna uppstod först efter den ekonomiska nedgången under en period då förbrukningen ökade igen.
(351)
När det gäller Owens Cornings citat från 2011, är det viktigt att notera att detta citat kommer från EOCF, som är Owens Cornings handelsenhet för hela verksamheten i Europa och Mellanöstern. Förutom den likadana produkten sålde EOCF under den perioden även icke-vävda produkter, vävnader, takprodukter (takplattor) och isoleringsprodukter, som inte omfattas av detta förfarande. Detta citat rör därför inte specifikt den likadana produkten på unionsmarknaden.
(352)
I fråga om Owens Cornings citat från 2012 avser det särskilt den vävnadsverksamhet som EOCF bedriver vid en av sina anläggningar. Detta citat är inte relevant eftersom vävnader inte omfattas av den likadana produkten.
(353)
Med tanke på ovannämnda omständigheter kan den ekonomiska nedgången ha haft en negativ inverkan på unionsindustrin, men inte i den utsträckning att det kan bryta orsakssambandet mellan den dumpade och subventionerade importen och den skada som unionsindustrin lidit.
1.2.6 Konkurrenskraften för den dumpade och subventionerade importen från Kina
(354)
Några parter hävdade att det var unionsindustrins omoderna teknik jämfört med den moderna teknik som används av de kinesiska importerande tillverkarna som hade vållat skadan, inte dumpningen eller subventioneringen av den berörda produkten.
(355)
Undersökningen bekräftade dock att unionsindustrin också har fullt moderna produktionsprocesser. Påståendet att unionsindustrins teknik skulle bryta orsakssambandet mellan den dumpade och subventionerade importen och den skada som unionsindustrin lidit avvisas därför.
1.2.7 Självförvållad skada
(356)
Flera parter hävdade att skadan kan vara självförvållad eftersom i) de priser som erbjöds av unionstillverkarna 2014 var lägre än de offerter parterna fick från kinesiska exporterande tillverkare, ii) eftersom de investeringar som de sökande gjort under de senaste åren motsäger påståendet om skada, eftersom det är svårt att förstå hur en industri som lider skada kan göra stora investeringar och eftersom investeringarna inte ledde till en högre marknadsandel för unionsindustrin, och iii) sökandenas investeringar kan ha gjorts för att omstrukturera och installera extrakapacitet för tillverkning av ”fel” glasfiberfilamentprodukter, t.ex. produkter med en mer begränsad efterfrågan och inte till exempel för huggen glasfiber i längder som det enligt parterna fanns stor efterfrågan på och i själva verket en eventuell försörjningsbrist i unionen.
(357)
När det gäller det första påståendet om de lägre priser som erbjöds av unionstillverkarna bör det noteras att det bygger på en händelse efter undersökningsperioden, vilket innebär att prisnivåerna 2014 inte kan beaktas. Med tanke på att ugnar är i drift dygnet runt och att det är mycket kostsamt att sakta ned produktionen har unionsindustrin dessutom försökt behålla sin marknadsandel genom att sälja till lägre priser och därmed kunna täcka en del av sina fasta kostnader.
(358)
När det gäller de stora investeringar som gjorts av unionsindustrin under de senaste åren erinrar kommissionen om att i denna kapitalintensiva industri måste ugnarna renoveras vart sjunde till tionde år och kostnaden för att renovera en ugn kan uppgå till 8-13 miljoner euro (intervallet uppges av sekretesskäl). En god del av de andra mer strukturella höga investeringskostnaderna har att göra med förbrukningen av legeringar från ledningsanslutningarna och den påföljande renoveringen av legeringarna. Dessa investeringar är därför normala för industrin och är nödvändiga för att upprätthålla den nuvarande kapaciteten. FoU-investeringar är också nödvändiga för att företagen ska kunna stanna kvar på marknaden och tillgodose kundernas behov.
(359)
I fråga om det tredje påståendet om att ”fel” investeringar gjorts för andra produkter än huggen glasfiber i längder bör det noteras att i) unionsindustrin omstrukturerade för att kunna erbjuda ett stort utbud av produkter. Inga bevis har lämnats för att en sådan typ av omstrukturering inte var ekonomiskt lönsam, och ii) den tillverkning av huggen glasfiber i längder som upphörde till följd av de senaste årens omstrukturering överfördes till en annan produktionsanläggning som byggdes om.
(360)
De kinesiska myndigheterna hävdade att unionstillverkarna lagrade import från tredjeländer och citerade årsredovisningen för 2011 från en av unionstillverkarna, där följande uppgavs: ”Handelslagren (21,4 miljoner euro per den 31 december 2011) ökar till följd av den globala nedgången i vår verksamhet under andra halvåret. Lagret består av upp till 75 % färdiga produkter som importerats från företagen i […] [vår] koncern utanför Europa, och resten är främst material och produkter som behövs för fabrikens verksamhet.”
(361)
Ökningen av denna unionstillverkares rapporterade lager 2011 förklaras av en lagerökning för att försörja en av dess anläggningar utanför EU när anläggningen renoverade en ugn 2012. Ingen import från andra anläggningar utanför EU skulle ha skett om dessa produkter för anläggningen utanför EU skulle kunna ha tillverkats inom unionen.
(362)
Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter begärde de kinesiska myndigheterna ett klargörande av huruvida denna import kom från Kina eller från annat håll och hur stora volymerna var. De unionstillverkare som ingick i urvalet köpte dock inte in den berörda produkten från Kina under skadeundersökningsperioden.
(363)
De kinesiska myndigheterna hävdade också att skadan kan vara självförvållad eftersom unionstillverkaren 3B Fibreglass beslutade sig för att renovera lagret för BASF 2011 vid en tidpunkt då produktionen var otillräcklig. De citerar årsredovisningen 2011 från 3B Fibreglass: ”Att renovera lagret för BASF och klara en kallreparation av ugn nr 2.”
(364)
Det är emellertid normalt affärsbeteende att säkra lager för att kunna uppfylla avtalsenliga skyldigheter gentemot nyckelkonton. Citatet avser dessutom även en planerad ugnsreparation, som innebär att företaget måste se om sitt lager för att kunna leverera till kunderna (och för att 3B ska kunna uppfylla sina leveransavtal med sina kunder) under reparationen.
(365)
Påståendet att självförvållad skada skulle bryta orsakssambandet mellan den dumpade och subventionerade importen och den skada som unionsindustrin lidit avvisas därför.
1.2.8 Unionstillverkarnas exportförsäljning och omlokaliseringar för att finnas närmare marknaderna
(366)
De kinesiska myndigheterna hävdar att den påstådda skadan, om någon, vållades av beslutet att omlokalisera verksamheten till den plats där användarindustrierna finns. De tillägger att detta inte bara sker på unionsnivå, utan även i global skala. De kinesiska myndigheterna hävdar att unionstillverkaren P+D utökade sin verksamhet i Ryssland och Indien, unionstillverkaren 3B i Tunisien, unionstillverkaren PPG i Kina och att unionstillverkaren Ahlstrom skiftade sin produktion från Europa till Kina tidigt 2011 för att bättre kunna försörja de ökande energimarknaderna i Asien, och särskilt Kina.
(367)
Med tanke på att många tillverkare av glasfiberfilament är multinationella företag är det ingen överraskning att dessa företag även investerar utanför unionen om en affärsmöjlighet skulle uppstå. Investeringar i extra kapacitet utanför unionen görs för att tillgodose behoven hos tillväxtmarknader och med utsikten att göra vinst. Att bygga anläggningar i dessa regioner passar absolut in i bilden, eftersom man vill finnas nära dessa kunder. Affärsbeslutet om huruvida en anläggning ska byggas utanför unionen eller inte har dock ingenting att göra med att unionstillverkarna lider skada.
(368)
Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter upprepade de kinesiska myndigheterna sitt påstående om att stora utlandsinvesteringar har lett till att tillverkning, arbetstillfällen och exportförsäljning har försvunnit från unionen, vilket har vållat unionsindustrin skada.
(369)
Det finns inget som styrker detta påstående. Tillverkare av glasfiberfilament driver sin verksamhet enligt en modell för regional närhet, där kunderna försörjs av tillverkningsanläggningar i sina respektive regioner. Indikatorerna för kapacitet och sysselsättning visar inte att eventuella stora utlandsinvesteringar gjordes till nackdel för unionens verksamhet.
(370)
De kinesiska myndigheterna hävdade också att minskningarna av unionsindustrins exportförsäljning fick allvarliga negativa verkningar som inte analyserades av kommissionen.
(371)
I dessa undersökningar utgjorde vikten av unionsindustrins exportförsäljning (till närstående och icke-närstående kunder) mellan 11 % och 13 % av unionsindustrins totala försäljning (till närstående och icke-närstående kunder) under perioden från 2010 fram till slutet av undersökningsperioden. Under den ursprungliga antidumpningsundersökningen fluktuerade likaså vikten mellan 10 och 14 % från 2006 till september 2009. Med tanke på att fluktuationerna i exportvolymen inte är väsentliga och att de ligger i linje med exportvolymerna i den föregående antidumpningsundersökningen, fick inte utvecklingen av exportförsäljningen några allvarliga negativa verkningar såsom påstås ovan.
(372)
Av ovanstående skäl bidrog inte unionstillverkarna och omlokaliseringarna till skadan och kan därför inte bryta orsakssambandet mellan den dumpade och subventionerade importen och den skada som unionsindustrin lidit.
1.2.9 Växelkursen mellan euron och US-dollarn
(373)
De kinesiska myndigheterna hävdade att kinesiska leveranser medför risker till följd av mer komplicerad logistik och fluktuationerna i växelkurserna, och att kunderna därför är motvilliga att utsätta sig alltför mycket för sådana risker. En användare hävdade att priserna på kinesiska glasfiberfilament är starkt beroende av växelkursen mellan euron och US-dollarn. Med tanke på att US-dollarn gradvis har blivit svagare jämfört med euron sedan 2000 skulle detta påstått kunna ha brutit orsakssambandet.
(374)
Tidigt under 2000-talet var euron svagare än US-dollarn jämfört med i dag. Det bör emellertid noteras att växelkursen mellan euron och US-dollarn var relativt stabil under skadeundersökningsperioden. Under skadeundersökningsperioden sjönk lönsamheten emellertid betydligt för unionstillverkarna i urvalet, från 3 % till -4 %. Så även om man kan anse att växelkursen mellan euron och US-dollarn bidrog till skadan, kan detta inte på något sätt minska de skadliga negativa effekterna av lågt prissatt dumpad import från Kina på unionsmarknaden under perioden från 2011 fram till slutet av undersökningsperioden.
(375)
Växelkursen mellan euron och US-dollarn bidrog inte till skadan och kan inte bryta orsakssambandet mellan den dumpade importen och den skada som unionsindustrin lidit.
1.3 Slutsats om orsakssamband
(376)
Sammanfattningsvis har ovanstående analys visat att det skedde en ökning av volymen och marknadsandelen för den dumpade och subventionerade importen från Kina. Det tryck som ökningen av dumpad och subventionerad import utövade på unionsmarknaden medförde att unionsindustrin inte kunde prissätta sina produkter i linje med normala marknadsvillkor och de registrerade kostnadsökningarna. Inte ens efter att ha sänkt sina försäljningspriser lyckades unionstillverkarna i urvalet behålla sin marknadsandel. Denna prissänkning gjordes på bekostnad av lönsamheten, vilket i sin tur ledde till en ohållbar förlustsituation.
(377)
I ovanstående analys har en tydlig åtskillnad gjorts mellan verkningarna av alla kända faktorer på unionsindustrins situation och de skadliga verkningarna av den dumpade importen. På grundval av denna analys drar kommissionen slutsatsen att importen från Kina har vållat unionsindustrin väsentlig skada i den mening som avses i artikel 3.6 i den grundläggande antidumpningsförordningen och artikel 8.5 i den grundläggande antisubventionsförordningen.
(378)
Andra kända faktorer förutom den dumpade och subventionerade importen har bedömts i enlighet med artikel 3.7 i den grundläggande antidumpningsförordningen och artikel 8.6 i den grundläggande antisubventionsförordningen. Ingen av dessa faktorer kunde vid vare sig en enskild eller en kumulativ analys påvisas bryta orsakssambandet mellan den dumpade och subventionerade importen från Kina och den skada som unionsindustrin lidit.
(379)
Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter hävdade de kinesiska myndigheterna att kommissionen bara avfärdade de berörda parternas argument i stället för att undersöka alla kända faktorer förutom den dumpade import som vållar unionsindustrin skada.
(380)
Kommissionen har undersökt verkningarna av följande andra kända faktorer: import från andra länder, tillverkningskostnad, utveckling av förbrukningen, produktionskapacitet och lager, den ekonomiska krisen, konkurrenskraften för import från Kina, självförvållad skada, exportförsäljning från unionstillverkare och omlokaliseringar samt växelkursen mellan euron och US-dollarn Inga andra faktorer som möjligtvis skulle kunna bryta orsakssambandet framkom under undersökningen.
F. UNIONENS INTRESSE
(381)
I enlighet med artikel 31 i den grundläggande antisubventionsförordningen undersökte kommissionen om det, trots slutsatsen om skadevållande subventioner, fanns tvingande skäl som skulle kunna leda till slutsatsen att det inte ligger i unionens intresse att införa åtgärder i detta särskilda fall. Fastställandet av unionens intresse byggde på en uppskattning av alla de olika intressen som berörs, bland annat unionsindustrins, importörernas och användarnas.
(382)
Alla berörda parter gavs tillfälle att lämna synpunkter enligt artikel 31.2 i den grundläggande antisubventionsförordningen. Kommissionen sände frågeformulär till fem oberoende importörer och 34 användare. Slutligen inkom det inom tidsfristerna besvarade frågeformulär från två importörer och tretton användare. Dessutom gav sig flera användare och användarorganisationer till känna senare under förfarandet med skrivelser i vilka de uttryckte sitt motstånd mot att vidta några som helst åtgärder i detta fall. De kinesiska myndigheterna och den kinesiska handelskammaren lämnade också inlagor med påståenden mot eventuella åtgärder i detta fall.
(383)
I den ursprungliga antidumpningsundersökningen ansågs införandet av åtgärder inte strida mot unionens intresse. Eftersom interimsöversynen är begränsad till skada förblir slutsatserna om unionens intresse giltiga. Nedanstående analys avser därför antisubventionsundersökningen.
1. Unionsindustrins intresse
(384)
De gällande antidumpningsåtgärderna har inte lett till en minskning av den dumpade importen från Kina och har inte gett unionsindustrin någon lindring. Såsom nämns ovan fortsatte unionsindustrin att lida väsentlig skada efter den prisnedgång som orsakades av den dumpade importen från Kina. Om inga åtgärder införs leder detta högst sannolikt till att den negativa utvecklingstendensen för unionsindustrins ekonomiska situation fortsätter. Situationen för unionstillverkarna i urvalet kännetecknades särskilt av en lönsamhetsnedgång från +3 % 2010 till -4 % i slutet av undersökningsperioden. Om nedgången fortsätter skulle detta slutligen leda till produktionsminskningar och ytterligare nedläggningar av produktionsanläggningar, vilket skulle äventyra sysselsättning och investeringar i unionen.
(385)
Om åtgärder införs kommer en rättvis konkurrens att återupprättas på marknaden. Unionsindustrins nedåtgående tendens i fråga om lönsamheten är resultatet av svårigheterna med att konkurrera med den subventionerade lågprisimporten med ursprung i Kina. Om det införs antisubventionsåtgärder förväntas prisnedgången och förlusten av marknadsandelar upphöra och unionsindustrins försäljningspriser börja återhämta sig, vilket borde leda till en förbättring av unionsindustrins lönsamhet mot de nivåer som anses vara nödvändiga i en så kapitalintensiv industri.
(386)
Åtgärderna skulle ge unionsindustrin möjlighet att återhämta sig från den skadevållande dumpning som konstaterats vid undersökningen.
(387)
Slutsatsen blir därför att det klart skulle ligga i unionsindustrins intresse att antisubventionsåtgärder införs.
(388)
Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter hävdade en intresseorganisation att stärkta åtgärder inte skulle lindra unionsindustrins situation med tanke på att de ursprungliga åtgärderna från 2011 uppenbarligen inte hade haft någon verkan.
(389)
Kommissionen avvisar detta påstående och hänvisar till skälen ovan, där den drar slutsatsen att den negativa tendensen i unionsindustrins ekonomiska situation sannolikt skulle fortsätta om inte stärkta åtgärder införs.
2. Importörernas intresse
(390)
Såsom anges ovan tillämpades inte något stickprovsförfarande på de icke-närstående importörerna och två icke-närstående importörer samarbetade fullt ut i denna undersökning genom att svara på frågeformuläret. Verksamheten avseende den berörda produkten utgör endast en mindre del av de två importörernas sammanlagda omsättning (mindre än 0,5 %). De motsatte sig båda en eventuell ökning av antidumpningsåtgärderna eftersom de ansåg att detta skulle leda till att importen av den berörda produkten från Kina upphörde.
(391)
Sammantaget stod den import som deklarerats av dessa två importörer för en avsevärd del av all import från Kina under undersökningsperioden och de anses därför vara representativa importörer för unionen. Inga andra importörer har samarbetat genom att besvara frågeformuläret eller lämna underbyggda synpunkter. På grundval av detta dras slutsatsen att införandet av åtgärder inte kommer att ha en betydande negativ inverkan på unionsimportörernas samlade intresse med tanke på att den berörda produkten utgör en begränsad andel av importörernas samlade verksamhet.
3. Användarnas intresse
(392)
Den likadana produkten används i ett stort antal tillämpningar såsom fordonsindustrin, vindkraftturbiner samt tillämpningar inom sjöfart, transport, luftfart och infrastruktur. Ett stort antal olika användare samarbetade i undersökningen. De grupperades enligt verksamhetssektor: tillverkare av beläggningar, tillverkare av kompositmaterial, fleraxliga textilvävare och vindturbintillverkare. På så sätt kunde kommissionen bedöma åtgärdernas inverkan på olika typer av användare.
(393)
De samarbetsvilliga användarna köpte in omkring 13 % av den berörda produkten från Kina under undersökningsperioden. Den allra största delen av den likadana produkten köptes således in från andra källor, såsom tredjeländer och unionsindustrin. Endast ett fåtal av dem köpte endast den berörda produkten från Kina.
(394)
Det finns ett stort antal nedströmsindustrier som använder den likadana produkten och de skiljer sig också åt i storlek, från globala företag till små och medelstora företag. Av de uppgifter som lämnats in under undersökningen framgår dessutom att unionsanvändarnas industri sysselsätter ett betydande antal personer som beräknas till 100 000 personer, även om inga omfattande och bestyrkta uppgifter har lämnats in.
3.1 Åtgärdernas möjliga inverkan på användarnas lönsamhet
(395)
På grundval av svaren på frågeformulären befanns användarindustrierna för glasfiberfilament sammantaget vara i relativt gott skick. De flesta av de samarbetsvilliga användarna rapporterade vinst på försäljningen av de produkter som den berörda produkten används i under skadeundersökningsperioden. Endast ett par användare rapporterade förluster för denna verksamhet under undersökningsperioden, och vinsten för de flesta andra låg på mellan 2 % and 22 %. Det innebär att användarindustrierna kunde göra vinst även under de gällande åtgärderna.
(396)
På grundval av de mottagna uppgifterna gjordes en konsekvensanalys för var och en av användargrupperna.
(397)
Undersökningen visade att beroende på egenskaperna hos de olika användarindustrierna har de också olika förmåga att överföra eventuella tullhöjningar till sina kunder, vilket i sin tur innebär att effekten av en tullhöjning på vinstmarginalen också blir olika för varje användarindustri.
(398)
Sammanfattningsvis skulle införandet av de kombinerade åtgärderna leda till minskad vinst för användarna på mindre än en procentenhet för det stora flertalet av användarindustrierna, med undantag för industrin för fleraxlig vävning. För denna industri är den berörda produktens andel av produktionskostnaderna högre än för de andra undersökta industrierna. Dessa användare kommer följaktligen att påverkas mer än de andra bedömda användarna.
(399)
På grundval av ovanstående analys är det ytterst sannolikt att användare inom industrierna för beläggningar, kompositmaterial och vindturbiner kan absorbera en del av eller hela kostnadsökningen. De kan dessutom kanske överföra en del av de ökade kostnaderna till sina kunder. I detta avseende kommenterade en stor användare inom vindturbintillverkningen att den godtog slutsatserna från undersökningen och kommer att absorbera tullen.
(400)
Denna sammantaget begränsade inverkan på lönsamheten innebär också att sysselsättningen inom användarindustrierna inte äventyras av den föreslagna tullhöjningen i den utsträckning som hävdas av flera användare.
(401)
I alla händelser skulle eventuella negativa verkningar begränsas av användarnas fortsatta tillgång till import från tredjeländer. Införandet av åtgärder hindrar inte användarna från att köpa in från olika leverantörer.
(402)
Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter hävdade flera användare att användarnas argument endast avfärdades på grundval av kvalitativa uttalanden. De hävdade också att minskningen av deras vinstmarginal är mycket större än en procentenhet såsom anges i skäl 398, särskilt om bedömningen görs av enskilda produkter.
(403)
Dessa påståenden avvisas av följande skäl: På grundval av uppgifter som lämnats av användarna gjorde kommissionen detaljerade beräkningar för att bedöma den kvantitativa verkningen av stärkta åtgärder på användarnas lönsamhet. De industrier som använder den berörda produkten är olikartade och visar stora skillnader i storlek (från små och medelstora företag till multinationella företag), beroende av den berörda produkten, slutproduktens tillämpningar och kundbas (små till stora företag, försäljning inom unionen jämfört med exportförsäljning). Såsom redan förklarats i skäl 398 inser kommissionen att vissa användarsegment kommer att påverkas mer än andra. På grundval av uppgifter som lämnats av de samarbetsvilliga användarna var den andel som används av den berörda produkten som köps in från Kina förhållandevis begränsad (mindre än 13 % - se skäl 393). Andelen av den berörda produkten från Kina av den totala tillverkningskostnaden var dessutom också begränsad i genomsnitt, dvs. mindre än 4 %. Den senare andelen är dock betydligt högre för de fleraxliga vävare som undersöktes. Verkningen av en tullhöjning beräknades enligt antagandena att en liknande volym av glasfiber skulle köpas in från Kina som den som rapporterats under undersökningsperioden, och att de kinesiska importpriserna skulle vara föremål för tullar på cirka 30 %, även om det stora flertalet av de kinesiska exporterande tillverkarna kommer att omfattas av lägre tullar. Enligt dessa antaganden visade beräkningarna att verkningen av en prishöjning för den berörda produkten med ursprung i Kina för alla samarbetsvilliga användares lönsamhet i genomsnitt kommer att bli lägre än en procentenhet, såsom anges ovan.
3.2 Brist på utbytbarhet
(404)
Flera användare hävdade att en stor del av de glasfiberprodukter som användarindustrin behöver inte kan köpas direkt i handeln. Istället måste leverantörerna genomgå ett långt och komplicerat förfarande, som kan ta 6-12 månader, utan någon garanti för att det kommer att lyckas. Att byta leverantör för att slippa betala tullar skulle därför bli kostsamt, omöjligt på kort sikt och riskfullt ur teknisk synvinkel.
(405)
I det avseendet kan man konstatera att i vissa tillämpningar kan egenskaperna hos den berörda produkten förvisso resultera i ett långt kvalificeringsförfarande, vilket inbegriper provning. Även mot bakgrund av de synpunkter som mottagits från användarna finns det i de flesta fall flera olika källor. Undersökningen visade dessutom att användarna vanligen har flera försörjningsalternativ som reservutväg och att de ofta har kvalificerat produkten för flera användare för att inte bli beroende av en enda leverantör. Man bör också minnas att avsikten med åtgärder inte är att förvägra vissa leverantörer tillträde till unionsmarknaden, utan eventuella åtgärder är endast avsedda att återupprätta en rättvis handel och korrigera en snedvriden marknadssituation.
(406)
Det är därför osannolikt att ett införande av åtgärder mot den berörda produkten från Kina kommer att leda till ett tillfälligt upphörande av försörjning av råvaror till användarindustrin.
3.3 Argumentet att det inte går att överföra kostnadsökningar samt ökad konkurrens från icke-EU-produkter i senare led i förädlingskedjan
(407)
Flera användare hävdade att de möter stark konkurrens från tillverkare utanför unionen och att de därför inte skulle kunna överföra prishöjningarna för den berörda produkten till sina kunder, eftersom detta kommer att leda till försäljningsförluster. Med tanke på att användarföretagen skiljer sig åt sinsemellan kommer förmågan att överföra eventuella kostnadsökningar till kunderna också att skilja sig åt mellan de olika användartyperna. På grundval av uppgifter i svaren på frågeformulären skulle omsättningen och lönsamheten för de användare som inte kan överföra den största delen av kostnadsökningen i de flesta fall endast påverkas i begränsad utsträckning.
(408)
Flera användare uttryckte oro för att införandet av antisubventionstullar skulle ge upphov till en konkurrensnackdel gentemot leverantörer utanför unionen som har tillgång till den berörda produkten utan åtgärder. Användarna hävdar att de konkurrerar med import från Kina på sina nedströmsmarknader. Införandet av kombinerade åtgärder skulle ytterligare förvärra konkurrensläget. Med tanke på dessa omständigheter hävdade man att det inte skulle vara möjligt att överföra prisökningar för råvaror till kunderna. Man hävdade dessutom att detta skulle leda till omlokalisering av produktionen utanför unionen, vilket i sin tur medför betydande sysselsättningsförluster.
(409)
Det bör noteras att det faktum att införande av antisubventionsåtgärder kan ge upphov till ökad konkurrens inte kan vara ett skäl till att inte införa åtgärderna om de behövs. Dessa undersökningar rör en mycket specifik produkt. Alla användarindustrier har fullständiga rättigheter att utnyttja unionens handelslagstiftning och begära en antidumpningsundersökning för sina produkter. Företagsbeslut om omlokaliseringar beror dessutom på ett mycket stort antal faktorer. Det är osannolikt att ett omlokaliseringsbeslut endast beror på tullar för en råvara.
(410)
Flera parter hävdade att unionstillverkarna är globala utlandsägda företag, medan de flesta av de sammansatta företagen är små eller medelstora och lokalt ägda. Dessa små och medelstora företag hävdade att en tullhöjning kommer att leda till sysselsättningsförluster. Även den kinesiska handelskammaren hävdade att arbetstillfällen kommer att gå förlorade i unionen när användarna omlokaliserar till följd av tullhöjningen. Dessutom hävdade en av användarna att eventuella omlokaliseringar av användarna även kommer att leda till minskad försäljning för unionsindustrin.
(411)
Kommissionen överväger alla arbetstillfällen i unionen på samma sätt, oavsett ägarförhållanden och företagens storlek. I detta avseende hänvisar kommissionen till skälen 400 och 403. Kommissionen anser dessutom att påståendena om omlokaliseringar, eventuella sysselsättningsförluster och minskad försäljning för unionsindustrin är spekulativa och ogrundade.
(412)
Flera parter hävdade att produkter för närvarande tillverkas i unionen för den globala marknaden i konkurrens med tredjeländer. En användare hävdade att den kan importera den berörda produkten enligt förfarandet för aktiv förädling utan att betala antidumpningstullar om den slutprodukt som den tillverkar därefter exporteras utanför unionen. Följden av detta är emellertid att användaren kan erbjuda sina kunder utanför unionen mer konkurrenskraftiga priser än sina unionskunder.
(413)
Användarna kan mycket riktigt importera den berörda produkten enligt förfarandet för aktiv förädling utan att betala antidumpningstullar om den slutprodukt som de tillverkar därefter exporteras utanför unionen. Detta ändrar dock inte kommissionens slutsatser i denna undersökning.
3.4 Otillräckligt utbud
(414)
En användare hävdade att unionsindustrin inte helt kan tillgodose behovet i unionen, särskilt inte med avseende på vissa typer av stora beställningar av skräddarsydda produkter av glasfiberfilament. Denna användare hävdar dessutom att ingen unionstillverkare, säkerligen på grund av begränsad produktionskapacitet i unionen, skulle vara villig att ägna en stor del av sin kapacitet åt att försörja en enda kund. En annan användare hävdade att det inte finns något försörjningsöverskott på huggen glasfiber i längder och att ett uteslutande av Kina från unionsmarknaden, särskilt med tanke på den ökade efterfrågan, skulle leda till betydande försörjningsproblem på unionsmarknaden. De kinesiska myndigheterna citerar unionstillverkaren 3B som säger att ingen ny smältningskapacitet har installerats i industrin sedan 2002 och att det för att tillgodose marknadsbehoven, särskilt i Europa, finns behov av en extra produktionskapacitet på 200 000 ton.
(415)
I detta avseende bör det först och främst noteras att syftet med antisubventionsåtgärder är inte att undanröja importen, utan att motverka orättvisa handelsmetoder som har en skadlig inverkan på unionsindustrin och att återupprätta en situation som kännetecknas av effektiv konkurrens på unionsmarknaden. De föreslagna åtgärderna är inte avsedda att stänga unionsmarknaden för exporterande tillverkare från Kina även om icke-skadevållande priser införs, och importen av huggen glasfiber i längder och även andra produkter av glasfiberfilament från Kina kan därför fortsätta till unionsmarknaden.
(416)
När det gäller unionsindustrins förmåga att klara sig vid en eventuell brist på huggen glasfiber i längder ger unionsindustrins nuvarande kapacitetsutnyttjande utrymme för en viss extraproduktion av unionsindustrin.
(417)
Precis som vilken annan som helst av de produkttyper som ingår i den berörda produkten kan huggen glasfiber i längder också importeras till unionen från tredjeländer som Malaysia.
(418)
Kinesiska tillverkare av glasfiberfilament har dessutom byggt anläggningar närmare unionen (i Egypten och Bahrain) som en bas för försörjningen av unionsmarknaden.
(419)
Mot bakgrund av ovanstående kan man dra slutsatsen att ett eventuellt underskott på huggen glasfiber i längder kan lösas genom utökat kapacitetsutnyttjande i unionsindustrin, import från andra inköpsländer samt genom att fortsätta importera från Kina till ett icke-skadevållande pris.
(420)
På grundval av ovanstående avsnitt dras slutsatsen att den sammanlagda effekten av införandet av de kombinerade åtgärderna på unionens nedströmsindustrier är begränsad och inte skulle uppväga den positiva effekten av åtgärderna på unionsindustrin.
(421)
Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter hävdade en intresseorganisation att det är svårt att förstå att unionstillverkarna har vilande kapacitet samtidigt som det råder brist på glasfiber och priserna stiger på unionsmarknaden. Flera parter upprepade sina påståenden om att införandet av ytterligare åtgärder skulle leda till bristande utbud från unionstillverkarna.
(422)
För skadeundersökningsperioden har undersökningen inte visat någon utbudsbrist. När det gäller ett eventuellt framtida utbudsunderskott anser kommissionen inte att en tullhöjning förhindrar import till unionen från Kina och tredjeländer enligt vad som anges ovan.
4. Slutsats om unionens intresse
(423)
På grundval av ovanstående förväntas införandet av kombinerade åtgärder ge unionsindustrin möjlighet att förbättra sin situation genom ökade försäljningspriser och marknadsandelar. Även om det kan uppkomma vissa negativa verkningar i form av kostnadsökningar för vissa användare, kommer dessa verkningar med all sannolikhet att uppvägas av de förväntade fördelarna för tillverkarna och deras leverantörer.
(424)
Därför dras slutsatsen att det sammantaget inte finns några tvingande skäl som talar emot införandet av åtgärder på import av den berörda produkten med ursprung i Kina.
(425)
Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter hävdade flera parter att följderna av de föreslagna åtgärderna är underskattade. De hävdar att kommissionen sätter mer tilltro till påståendet från en liten grupp av glasfibertillverkare än till motståndet från en mycket större men splittrad grupp av främst små och medelstora företag som inte har haft en verklig möjlighet att svara med samma med samma kraft.
(426)
Dessa påståenden avvisas eftersom användarna har getts stora möjligheter att träda fram under undersökningen. Många har också gjort det och deras uppgifter har noggrant undersökts och beaktats. Kommissionen har fäst vikt vid alla berörda parter under undersökningen.
G. SLUTGILTIGA ANTIDUMPNINGS- OCH ANTISUBVENTIONSÅTGÄRDER
(427)
På grundval av kommissionens slutsatser beträffande subvention, skada, orsakssamband och unionens intresse bör slutgiltiga åtgärder införas i syfte att förhindra att dumpad och subventionerad import vållar unionsindustrin ytterligare skada.
1. Nivå för undanröjande av skada
(428)
För att bestämma nivån för åtgärderna fastställde kommissionen först det tullbelopp som krävs för att undanröja den skada som unionsindustrin lidit.
(429)
Skadan skulle vara undanröjd om unionsindustrin kunde täcka sina produktionskostnader och göra en vinst före skatt på försäljningen av den likadana produkten på unionsmarknaden som en industri av denna typ inom sektorn rimligen skulle kunna uppnå under normala konkurrensförhållanden, dvs. vid avsaknad av dumpad import. Precis som i den ursprungliga undersökningen användes ett lönsamhetsmål på 5 %.
(430)
APFE hade begärt ett lönsamhetsmål på 10-12 %. APFE hävdade att man i lönsamhetsmålet för analysen skulle beakta att en sådan kapitalintensiv industri behöver uppnå en tillfredsställande räntabilitet på sysselsatt kapital som investerarna förväntar sig. APFE hänvisar även till en rapport från Stern Business School of New York University, där de vägda genomsnittliga kapitalkostnaderna beräknades genom att kombinera kostnaden för eget kapital och kostnaden för skulder för ett antal industrisektorer. (43) I Sternrapporten beräknas den vägda genomsnittliga kapitalkostnaden för industrin för glasfiberfilament till mellan 8,3 % och 8,4 %. APFE hänvisar även till den vinst på 8,3 % som användes i ärendet med kinesiska solfångarglas (44). De anser vidare att med tanke på att kostnaderna för eget kapital och skulder är något högre i unionen än i Förenta staterna, bör procentandelen för unionen vara något högre, omkring 10-12 %.
(431)
Den faktiska vinst som gjordes under skadeundersökningsperioden kan inte användas med tanke på att stora volymer av dumpad import fortfarande kom in från Kina, trots de gällande tullarna.
(432)
I fallet med solfångarglas från Kina användes ett lönsamhetsmål på 8,3 % eftersom detta var den genomsnittliga vinst som unionstillverkarna i urvalet hade uppnått 2010 när importen av den berörda produkten fortfarande var liten och därför ännu inte kunde ha snedvridit de normala konkurrensförhållandena (dvs. vinsten hade ännu inte påverkats av den dumpade importen).
(433)
Det är obestridligt att unionsindustrin är en kapitalintensiv industri, men APFE kunde inte visa att det lönsamhetsmål som baserades på de vägda genomsnittliga kapitalkostnaderna i Sternrapporten uppfyller det tillämpliga testet. Påståendet avvisades därför.
(434)
Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter hävdade APFE att resultaten för vinstmålen borde ses över med tanke på att unionsindustrin har kapacitet att uppnå vinstnivåer över 5 % för vissa produkttyper, såsom huggen glasfiber i längder för våtanvändning för bondad duk och för gips, där de kan konkurrera rättvist med import från tredjeländer och inte utsätts för aggressivt målprisunderskridande av dumpad och subventionerad import av kinesiska produkter av glasfiberfilament.
(435)
I den föregående undersökningen användes ett vinstmål på 5 %. Detta vinstmål har bibehållits i avsaknad av underbyggda argument om förändrade marknadsvillkor som skulle motivera ett högre vinstmål.
(436)
Precis som alla andra typer av den berörda produkten används dessutom huggen glasfiber i längder för våtanvändning som förstärkningsmaterial och har därför begränsad hållbarhetstid och högre transportkostnader eftersom den väger mer på grund av vatteninnehållet (se skäl 63). Huggen glasfiber i längder för våtanvändning importeras i mycket mindre mängder än de andra produkterna av glasfiberfilament. Vinstmarginalerna för denna enda produkttyp är därför inte representativa för den berörda produkten.
(437)
Kommissionen fastställde sedan nivån för undanröjande av skada på grundval av en jämförelse mellan det vägda genomsnittliga importpriset för de samarbetande exporterande tillverkarna i Kina och det vägda genomsnittliga icke-skadevållande priset för den produkt som sålts av unionsindustrin på unionsmarknaden under undersökningsperioden. Den skillnad som jämförelsen resulterade i uttrycktes som andel av det vägda genomsnittliga importvärdet cif.
(438)
Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter hävdade en exporterande tillverkare att det fanns vissa felaktigheter i cif-värdena för tre produktkodnummer.
(439)
Efter en kontroll har kommissionen justerat de respektive cif-värdena, vilket ledde till en liten förändring i prisunderskridandet och marginalen för målprisunderskridande för denna exporterande tillverkare.
(440)
På grundval av detta fastställdes följande nivåer för undanröjande av skada:
Företag
Nivå för undanröjande av skada
Jushi Group
24,8 %
Jiangsu Changhai Group
4,9 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,6 %
Andra samarbetsvilliga företag
26,1 %
(441)
En användare hävdade att alla fakta kvarstod och att det enda sättet för kommissionen att dra slutsatsen att den skada som påstått vållats av import från Kina har förvärrats är om kommissionen skulle använda en annan metod för att beräkna skademarginalen jämfört med den ursprungliga undersökningen.
(442)
Alla fakta kvarstår inte. Om man använder metoden från den ursprungliga undersökningen ger därför beräkningen av den nuvarande skademarginalen ett annat resultat till följd av en ändring av de underliggande uppgifterna, som kostnader, priser och förluster.
(443)
Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter undrade en exporterande tillverkare vilka förändrade omständigheter som skulle motivera en beräkning av skademarginalen på grundval av produktkodnummer i stället för en enkel genomsnittlig prisjämförelse som i den ursprungliga undersökningen.
(444)
Kommissionen anser att den grundläggande metoden för de nuvarande undersökningarna är densamma som den som användes i den föregående undersökningen. Stickprov användes och alla jämförelser gjordes enligt lika för lika-principen. En jämförelse på grundval av produktkodnummer av skademarginalen möjliggjorde en mer detaljerad och exakt beräkning, men detta kan inte anses utgöra en ändring av metoden.
(445)
Samma exporterande tillverkare hävdade också att mattor i huggen glasfiber i längder av glasfiberfilament ingår i den berörda produkten men att beräkningen av skademarginalen inte avspeglar produktkodnumren för mattor av huggen glasfiber i längder. Den exporterande tillverkaren undrade i) om unionstillverkarna inte längre tillverkar mattor i huggen glasfiber i längder, och ii) varför kommissionen inte tidigare verkade ha haft några svårigheter med att finna en ersättning för en stor produkttyp för beräkningen av skademarginalen, trots att det inte fanns någon exakt motsvarighet bland produktkodnumren.
(446)
Den berörda produkten omfattar mycket riktigt mattor av huggen glasfiber i längder och några (enheter) av unionstillverkarna tillverkar också dessa mattor. Unionstillverkarna i urvalet tillverkade typer av mattor som inte importerades från Kina under undersökningsperioden. Generellt sett var dock matchningen av produktkodnumren hög och det fanns därför inget behov av att använda ersättningsprodukter.
(447)
Denna exporterande tillverkare undrade dessutom i) varför en justering för handelsled var nödvändig och till vem unionstillverkarna faktiskt säljer sina produkter, och ii) varför transportkostnaderna för kinesisk försäljning till lagret samt lagerkostnaderna i EU inte beaktades i skademarginalen.
(448)
Unionstillverkarna i urvalet säljer främst direkt till slutanvändarna. Så var inte fallet för de kinesiska exportörer som ingick i urvalet. I deras fall skedde mer försäljning via distributörer eller andra mellanliggande försäljningskanaler. Kommissionen gjorde därför bedömningen att priserna skulle bli mer jämförbara om all försäljning samlades på nivån för försäljning till slutanvändare. Enligt standardmetoden beaktas kostnader efter import i beräkningen av prisunderskridande, medan skademarginalen grundas på cif-värdet för den kinesiska exportförsäljningen.
(449)
Den exporterande tillverkaren undrade också varför den gällande antidumpningstullen inte räknas med i skademarginalen, eftersom det skulle vara förenligt med den tillämpade metoden för prisunderskridande att räkna med denna tull i cif-värdet.
(450)
Den marginal för undanröjande av skada som anges i denna förordning avspeglar hela den marginal som är nödvändig för att undanröja skadan. Om den gällande antidumpningsmarginalen skulle ha räknats med i marginalen för undanröjande av skada, skulle man endast ha fått en partiell marginal för undanröjande.
(451)
Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter hävdade klaganden att uppgifterna om Jiangsu Changhai-koncernens exportpris inte var tillförlitliga på grund av att den inte samarbetade fullständigt i undersökningen (se avsnitt C.2.1), och att dessa uppgifter därför inte borde användas i beräkningen av skademarginalen. Klaganden hävdade att koncernens exportpris kunde vara felaktigt om det fastställts på grundval av företagets tillverkningskostnader eftersom dessa kostnader kanske inte hade kontrollerats ordentligt på grund av att företaget inte samarbetade fullständigt i undersökningen. Koncernens exportpris borde snarare fastställas enligt tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 18.1 i den grundläggande antidumpningsförordningen och artikel 28.1 i den grundläggande antisubventionsförordningen.
(452)
Såsom förklaras i skäl 92 exporterades den berörda produkten inom koncernen inte av det företag som lämnas vilseledande uppgifter, utan endast av OCH. Detta företag samarbetade dock fullständigt i båda undersökningarna och lämnade tillförlitliga uppgifter om koncernens exportpris (t.ex. fakturor som kontrollerades av kommissionen på plats). Kommissionen har därför ingen anledning att ifrågasätta koncernens exportpris. Beräkningen av skademarginalen gjordes på grundval av det faktiska kontrollerade exportpriset - som framgick av försäljningsfakturorna - oavsett hur det fastställdes och om det grundades på någon av företagets tillverkningskostnader eller ej. Detta påstående avvisades därför.
2. Slutgiltiga åtgärder
(453)
Antisubventionsundersökningen genomfördes parallellt med översynen av antidumpningsåtgärderna, begränsad till skada. Mot bakgrund av tillämpningen av regeln om lägsta tull och det faktum att de slutgiltiga subventionsmarginalerna är lägre än nivån för undanröjande av skada, bör kommissionen i enlighet med artikel 15 i den grundläggande antisubventionsförordningen införa en slutgiltig utjämningstull som är lika hög som de slutgiltiga subventionsmarginaler som konstaterats och därefter införa en slutgiltig antidumpningstull upp till den relevanta nivån för undanröjande av skada.
(454)
På grundval av denna metod och fakta i ärendet, särskilt att åtgärderna är begränsade av skademarginalen, anser kommissionen att det inte uppstår några dubbelräkningsproblem i detta fall.
(455)
Med hänsyn till den höga graden av samarbetsvilja från de kinesiska exporterande tillverkarnas sida, fastställs tullsatsen för alla övriga företag till nivån för den högsta tullsatsen som ska införas för företag i urvalet eller som är samarbetsvilliga. Tullsatsen för alla övriga företag kommer att tillämpas på de företag som inte var samarbetsvilliga i undersökningarna.
(456)
För de samarbetsvilliga kinesiska företag som förtecknas i bilaga I och som inte ingick i urvalet fastställs den slutgiltiga tullsatsen till den vägda genomsnittliga tullsats som gäller för företagen i urvalet, med undantag för den koncern som den exporterande tillverkare som omfattas av bestämmelserna i artikel 28.1 tillhör.
(457)
Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter ansökte en exporterande tillverkare om individuell behandling i enlighet med artikel 9.5 i den grundläggande antidumpningsförordningen och om en individuell beräkning av dumpningsmarginalen.
(458)
Med tanke på att den partiella interimsöversynen är begränsad till skada förblir de dumpningsmarginaler som fastställdes i den föregående antidumpningsundersökningen dock oförändrade. Ansökan om en individuell dumpningsmarginal avslogs därför.
(459)
Mot denna bakgrund fastställs nivån för tullarna till följande:
Kinesisk exportör
Dumpningsmarginal (fastställd i den ursprungliga undersökningen)
Subventionsmarginal
Nivå för undanröjande av skada
Tullsats
Antidumpningstull
Jushi Group
29,7 %
10,3 %
24,8 %
10,3 %
14,5 %
Jiangsu Changhai Group
9,6 %
5,8 %
4,9 %
4,9 %
0 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,7 %
9,7 %
29,6 %
9,7 %
19,9 %
Andra samarbetsvilliga företag
29,7 %
10,2 %
26,1 %
10,2 %
15,9 %
Tullsatser för alla övriga företag
10,3 %
19,9 %
(460)
Den individuella antidumpnings- och antisubventionstullen för företag som anges i denna förordning fastställdes på grundval av slutsatserna i de nu aktuella undersökningarna. Den återspeglar därför den situation som konstaterats under dessa undersökningar för det berörda företaget. Denna tullsats (i motsats till den landsomfattande tull som gäller för ”övriga företag”) gäller alltså enbart för import av produkter med ursprung i det berörda landet, vilka tillverkats av det företag som nämns. Importerade produkter som tillverkats av ett annat företag som inte specifikt omnämns i artikeldelen av denna förordning, däribland enheter som är närstående till dem som specifikt omnämns, kan inte dra nytta av dessa tullsatser och ska omfattas av den tullsats som gäller ”övriga företag”.
(461)
Ett företag får begära att individuella tullsatser tillämpas om det ändrar namnet på enheten. Denna begäran ska riktas till kommissionen. (45) Begäran ska innehålla alla uppgifter som behövs för att visa att ändringen inte påverkar företagets rätt att omfattas av den tullsats som är tillämplig på det. Om företagets namnändring inte påverkar rätten att omfattas av den tullsats som är tillämplig på det, kommer ett meddelande om namnändringen att offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.
(462)
I syfte att säkerställa en korrekt tillämpning av antidumpningstullen bör nivån på tullen för övriga företag inte tillämpas enbart på de icke-samarbetsvilliga exporterande tillverkarna, utan också på de tillverkare som inte hade någon export till unionen under undersökningsperioden.
3. Företag
(463)
En kinesisk tillverkare erbjöd ett prisunderskridande i enlighet med artikel 8.1 i den grundläggande antidumpningsförordningen och artikel 13.1 i den grundläggande antisubventionsförordningen. Erbjudandet om prisunderskridande omfattade minimiimportpriser för flera huvudsakliga produkttyper och undergrupper av produkttyper till den berörda produkten.
(464)
Kommissionen anser att den berörda produkten finns i ett stort antal undergrupper av produkttyper och grader, varigenom prisskillnaden kan variera upp till 700 %. Det finns därför en hög risk för korsvis priskompensation. Inom en produkttyp kan priserna också variera upp till 550 % beroende på undergrupperna av produkttyper. De olika minimiprisnivåer som föreslogs av den kinesiska exporterande tillverkaren låg dessutom långt under det icke-skadevållande priset och skulle därför inte undanröja den skada som unionsindustrin lidit.
(465)
Mot bakgrund av ovanstående skulle tullmyndigheterna inte kunna skilja på posterna i specifikationen utan en individuell analys av varje importerad transaktion för att avgöra vilken minimiimportprisgrupp som produkten hör till, vilket skulle göra övervakningen mycket betungande, om inte omöjlig.
(466)
Dessutom exporterar företaget även andra produkter till unionen som inte omfattas av åtgärder. Det finns därför en risk för kompensation om dessa produkter säljs till samma kunder. En del av företagets kunder i unionen är närstående företag som också handlar med andra närstående företag utanför unionen. Dessa komplexa handels- och affärskopplingar skapar ytterligare eventuella risker för korsvis priskompensation.
(467)
På grundval av ovanstående avvisades detta erbjudande om åtagande.
(468)
Den kommitté som inrättats i enlighet med artikel 15.1 i den grundläggande antidumpningsförordningen har inte utfärdat något yttrande.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. En slutgiltig utjämningstull införs på import av huggen glasfiber i längder om högst 50 mm, roving av glasfiber, utom roving av glasfiber som har impregnerats och behandlats med ett ytskikt och har en glödgningsförlust på mer än 3 % (enligt ISO-standard 1887) och mattor av glasfiberfilament, utom mattor av glasull som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer 7019 11 00, ex 7019 12 00 (Taric-nummer 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) och 7019 31 00 med ursprung i Kina.
2. Följande slutgiltiga utjämningstullsatser ska tillämpas på nettopriset fritt unionens gräns, före tull, för den produkt som beskrivs i artikel 1 och som tillverkats av nedanstående företag:
Företag
Slutgiltig utjämningstull (%)
Taric-tilläggsnummer
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd; and Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd; Changzhou Tianma Group Co., Ltd
4,9
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7
B991
Andra samarbetsvilliga företag som är förtecknade i bilaga I
10,2
Alla övriga företag
10,3
A999
3. Tillämpningen av de individuella utjämningstullsatserna för de företag som anges i punkt 2 ska ske på villkor att det för medlemsstaternas tullmyndigheter uppvisas en giltig faktura som uppfyller kraven i bilaga II. Om ingen sådan faktura uppvisas, ska den tullsats som gäller för alla övriga företag tillämpas.
4. Om inget annat anges ska gällande bestämmelser om tullar tillämpas.
Artikel 2
Artikel 1 i rådets genomförandeförordning (EU) nr 248/2011 ska ersättas med följande:
1.
En slutgiltig utjämningstull införs på import av huggen glasfiber i längder om högst 50 mm, roving av glasfiber, utom roving av glasfiber som har impregnerats och behandlats med ett ytskikt och har en glödgningsförlust på mer än 3 % (enligt ISO-standard 1887) och mattor av glasfiberfilament, utom mattor av glasull som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer 7019 11 00, ex 7019 12 00 (Taric-nummer 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) och 7019 31 00 med ursprung i Kina.
2.
Följande slutgiltiga antidumpningstullsatser ska tillämpas på nettopriset fritt EU:s gräns, före tull, för produkten som beskrivs i punkt 1 och tillverkas av de nedan angivna företagen:
Företag
Slutgiltig antidumpningstull (%)
Taric-tilläggsnummer
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
14,5
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd; Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd; Changzhou Tianma Group Co., Ltd
0
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
19,9
B991
Andra samarbetsvilliga företag som är förtecknade i bilaga I
15,9
Alla övriga företag
19,9
A999
3.
Tillämpningen av de individuella antidumpningstullsatserna för de företag som anges i punkt 2 ska ske på villkor att det för medlemsstaternas tullmyndigheter uppvisas en giltig faktura som uppfyller kraven i bilaga II. Om ingen sådan faktura uppvisas, ska den tullsats som gäller för alla övriga företag tillämpas.
4.
Om inget annat anges ska gällande bestämmelser om tullar tillämpas.
Artikel 3
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i medlemsstaterna i enlighet med fördragen.
Utfärdad i Bryssel den 16 december 2014.