NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 886/2013
ze dne 15. května 2013,
kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/40/EU, pokud jde o údaje a postupy pro poskytování minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu uživatelům, pokud možno bezplatně
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2010/40/EU ze dne 7. července 2010 o rámci pro zavedení inteligentních dopravních systémů v oblasti silniční dopravy a pro rozhraní s jinými druhy dopravy (1), a zejména na čl. 3 písm. c) a čl. 6 odst. 1 uvedené směrnice,
po konzultaci s evropským inspektorem ochrany údajů,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ustanovení čl. 3 písm. c) směrnice 2010/40/EU určuje jako prioritní akci údaje a postupy pro, je-li to možné, poskytování bezplatných minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu uživatelům.
(2)
Ustanovení čl. 6 odst. 1 směrnice 2010/40/EU požaduje, aby Komise přijala specifikace nezbytné k zajištění kompatibility, interoperability a návaznosti, pokud jde o zavádění a provozní využití inteligentních dopravních systémů (ITS) v případě prioritních akcí.
(3)
Sdělení „Směrem k evropskému prostoru bezpečnosti silničního provozu: směry politiky v oblasti bezpečnosti silničního provozu v letech 2011-2020“ (2) uznává, že ITS „mají potenciál hrát významnou roli ve zvýšení bezpečnosti provozu, například pomocí zavedení systémů detekce dopravních nehod a dohledu nad silničním provozem, které jsou schopny poskytovat účastníkům silničního provozu informace v reálném čase“.
(4)
V souvislosti s poskytováním informačních služeb směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/98/ES ze dne 17. listopadu 2003 o opakovaném použití informací veřejného sektoru (3) stanoví minimální pravidla pro opakované použití informací veřejného sektoru v Unii a vybízí členské státy, aby šly za hranice těchto minimálních pravidel a přijaly politiky umožňující široké využívání informací nebo údajů v držení subjektů veřejného sektoru.
(5)
Zavádění a používání aplikací a služeb ITS zahrnuje zpracování osobních údajů, jež by mělo probíhat v souladu s právem Unie, jak je stanoveno zejména ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (4) a ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací (Směrnice o soukromí a elektronických komunikacích) (5). Proto by na aplikace a služby ITS měly být použity zásady omezení účelu a minimalizace údajů.
(6)
Pro dosažení kompatibility, interoperability a návaznosti je nutné definovat minimální požadavky na služby univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu. Tyto požadavky by se měly vztahovat na určení a používání standardizovaného seznamu událostí nebo podmínek týkajících se bezpečnosti silničního provozu, které mají být sdělovány koncovým uživatelům, jakož i na obsah informací poskytovaných koncovým uživatelům. Pokud koncoví uživatelé získávají informace z různých komunikačních kanálů pod kontrolou veřejných a/nebo soukromých provozovatelů komunikací, poskytovatelů služeb a provozovatelů vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu, tyto informace by si neměly odporovat, a měly by proto sestávat ze stejných prvků a měly by být založeny na totožném popisu dotyčné události nebo podmínek.
(7)
Údaje o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu jsou nezbytné k poskytování minimálních univerzálních dopravních informací souvisejících s bezpečností silničního provozu. Jsou shromažďovány a ukládány veřejnými a/nebo soukromými subjekty a poskytovateli služeb. Aby tyto údaje byly snadno k dispozici pro výměnu a opětovné použití pro účely poskytování informačních služeb, měli by je veřejní a/nebo soukromí provozovatelé komunikací a poskytovatelé služeb zpřístupnit prostřednictvím individuálních přístupových míst nebo zajistit, aby byly přístupné prostřednictvím vnitrostátních přístupových míst zřízených a spravovaných členskými státy. Tyto vnitrostátní přístupové body mohou mít podobu depozitáře, registru, internetového portálu, nebo podobnou.
(8)
Tyto údaje o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu by měly být přístupné v souladu s požadavky na ochranu údajů (např. anonymizace osobních údajů). Pokud má informační služba využívat shromažďování údajů, včetně zjišťování polohy, od samotných koncových uživatelů nebo v budoucnosti prostřednictvím kooperativních systémů, měli by být koncoví uživatelé jasně informováni o shromažďování těchto údajů, mechanismech sběru údajů a potenciálním sledování a o období, po které jsou tyto údaje uchovávány. Veřejní a/nebo soukromí provozovatelé komunikací, poskytovatelé služeb a automobilový průmysl by měli zavést vhodná technická opatření k zajištění anonymity údajů získaných od koncových uživatelů nebo z jejich vozidel.
(9)
Členským státům, které na svém území již poskytují určitou formu informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu, by mělo být umožněno v tom pokračovat s využitím jejich stávajících metod, pokud jsou v souladu s požadavky tohoto nařízení. Aby se maximalizoval příznivý dopad poskytování informačních služeb o bezpečnosti silničního provozu a dopravních podmínkách v podobě snižování počtu dopravních nehod a úmrtí v Unii, mělo by být poskytování minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu mezi členskými státy kompatibilní, interoperabilní a návazné, se zachováním minimální úrovně kvality a je-li to možné, bezplatné pro všechny koncové uživatele.
(10)
Aby všechny členské státy vypracovaly v celé Unii harmonizovaný a bezproblémový přístup k poskytování minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu, je důležité definovat pro celou Unii požadavky, jež by se vztahovaly na poskytování veškerých služeb minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu. Členské státy mohou pro zajištění interoperability a návaznosti poskytování minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu v Unii využívat existující technická řešení a otevřené standardy stanovené evropskými a mezinárodními normalizačními organizacemi.
(11)
Aby se zajistilo, že poskytování minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu je spolehlivé a užitečné, mělo by být dosaženo minimální úrovně kvality. Členské státy by měly dále spolupracovat a sdílet své zkušenosti ohledně definice relevantních kritérií kvality, metod měření a sledování kvality a kvalitativních cílů pro každý druh události nebo podmínek týkajících se bezpečnosti silničního provozu, silniční sítě a/nebo provozního prostředí. Členské státy by měly sdílet své znalosti a osvědčené postupy tím, že budou Komisi sdělovat výsledky svých analýz a zkušeností týkajících se tohoto tématu.
(12)
Přestože by minimální univerzální informace o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu měly být, je-li to možné, jako univerzální služba poskytovány koncovým uživatelům bezplatně, mohou tito uživatelé nést ostatní náklady spojené s telekomunikačními nebo rozhlasovými poplatky nebo s nákupem vybavení umožňujícího příjem uvedených informací.
(13)
Minimální univerzální informace o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu by se měly dostat k co největšímu počtu koncových uživatelů, jak je technicky proveditelné s ohledem na různé technické schopnosti vozidel, komunikačních kanálů a přijímacích zařízení dostupných na trhu.
(14)
Veřejní a soukromí provozovatelé komunikací a poskytovatelé služeb by měli usilovat o harmonizaci obsahu informací poskytovaných koncovým uživatelům nezávisle na jejich jazyce. Pokud ji členské státy podepsaly, měly by vycházet z Vídeňské úmluvy o silničních značkách a signálech z roku 1968, na níž se Hospodářská a sociální rada Organizace spojených národů dohodla dne 8. listopadu 1968, zejména z Konsolidované rezoluce o dopravních značkách a signálech, kterou vypracovala pracovní skupina pro bezpečnost silniční dopravy (6).
(15)
Na základě vnitrostátního hodnocení by měly být členské státy schopny vymezit rozsah minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu v rámci transevropské silniční sítě na svém území a zaměřit se na silniční úseky a oblasti, kde dopravní a bezpečnostní podmínky vyžadují poskytování informačních služeb a odůvodňují související investice. Uznává se nicméně, že by se vzhledem k různým situacím a zúčastněným stranám požadavky tohoto nařízení neměly vztahovat na městské uzly. Členské státy by měly Komisi oznámit vnitrostátní vymezení informační služby.
(16)
Ustanovení čl. 17 odst. 4 směrnice 2010/40/EU požaduje, aby Komise každé tři roky předkládala Evropskému parlamentu a Radě zprávu o pokroku dosaženém při provádění uvedené směrnice. Ke zprávě by měla být připojena analýza fungování a provádění článků 5 až 11 a článku 16, a mělo by se vyhodnotit, zda je třeba směrnici upravit. Tento přezkum by měl rovněž posoudit nutnost změnit a/nebo doplnit specifikace přijaté pro prioritní opatření, je-li to na místě, s ohledem na jejich vnitrostátní zavádění, technologický vývoj a pokrok ve standardizaci,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a rozsah působnosti
Toto nařízení stanoví specifikace nezbytné k zajištění kompatibility, interoperability a návaznosti pro zavádění a provozní využití údajů a postupů pro poskytování minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu uživatelům na úrovni Unie, pokud možno bezplatně, v souladu se směrnicí 2010/40/EU.
Použije se na poskytování služeb minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu na transevropské silniční síti.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
a)
„transevropskou silniční sítí“ se rozumí silniční síť podle definice v části 2 přílohy I rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 661/2010/EU (7), s výjimkou městských uzlů;
b)
„dočasně kluzkou vozovkou“ se rozumí jakékoli nepředvídané podmínky povrchu vozovky, v důsledku čehož je vozovka po určitou dobu kluzká a vozidla na ní mají nízkou přilnavost;
c)
„zvířaty, osobami, překážkami, předměty na vozovce“ se rozumí jakákoli situace, kdy se zvířata, předměty, překážky nebo osoby neočekávaně nacházejí na vozovce, takže může být nutný nouzový manévr k vyhnutí;
d)
„nezajištěným místem nehody“ se rozumí oblast, v níž došlo k nehodě a která dosud nebyla zajištěna příslušným orgánem;
e)
„krátkodobými pracemi na silnici“ se rozumí dočasné práce na silnici prováděné na vozovce nebo na okraji silnice, jež jsou vzhledem ke své krátkodobé povaze jen minimálně označeny;
f)
„sníženou viditelností“ se rozumí viditelnost ovlivněná podmínkami, které omezují dohled řidičů a které by mohly ovlivnit bezpečnou jízdu;
g)
„vozidlem v protisměru“ se rozumí vozidlo jedoucí na nesprávné straně vozovky s oddělenými jízdními pruhy v každém směru proti správně jedoucím vozidlům;
h)
„nezajištěnou zablokovanou silnicí“ se rozumí částečné nebo úplné zablokování silnice, které není odpovídajícím způsobem zabezpečeno a označeno;
i)
„mimořádnými povětrnostními podmínkami“ se rozumí neobvyklé, drsné nebo pro dané období netypické povětrnostní podmínky, které by mohly ovlivnit bezpečnou jízdu;
j)
„uživatelem minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu“ se rozumí jakákoli právnická nebo fyzická osoba, která se účastní poskytování služby minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu, například veřejní a soukromí provozovatelé komunikací, pracovníci řízení dopravního provozu, poskytovatelé služeb a provozovatelé vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu;
k)
„koncovým uživatelem“ se rozumí kterýkoli řidič, jenž využívá službu minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu;
l)
„službou minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu“ se rozumí služba informací o dopravním provozu, která v reálném čase poskytuje dohodnutý minimální obsah související s bezpečností silničního provozu a která je s minimálním úsilím dostupná pro maximální možný počet koncových uživatelů;
m)
„údaji o dopravním provozu souvisejícími s bezpečností silničního provozu“ se rozumí údaje nezbytné pro poskytování služby minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu, jež jsou shromažďovány prostřednictvím jakéhokoli soukromého či veřejného zdroje;
n)
„minimálními univerzálními informacemi o dopravním provozu souvisejícími s bezpečností silničního provozu“ se rozumí jakékoli extrahované, souhrnné a zpracované údaje o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu nabízené veřejnými a/nebo soukromými provozovateli komunikací a/nebo poskytovateli služeb koncovým uživatelům prostřednictvím jakýchkoli komunikačních kanálů;
o)
„přístupovým místem“ se rozumí digitální přístupové místo, v němž se údaje o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu, jež jsou nezbytné pro vytvoření minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu, shromažďují, formátují a zpřístupňují pro výměnu a opětovné použití;
p)
pojmem „bezplatně“ se rozumí poskytování služby minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu v místě použití bez jakýchkoli dodatečných nákladů pro koncové uživatele.
Článek 3
Seznam událostí a podmínek týkajících se bezpečnosti silničního provozu
Události nebo podmínky zahrnuté ve službě minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu sestávají alespoň z jedné z těchto kategorií:
a)
dočasně kluzká vozovka;
b)
zvířata, osoby, překážky, předměty na vozovce;
c)
nezajištěné místo nehody;
d)
krátkodobé práce na silnici;
e)
snížená viditelnost;
f)
vozidlo v protisměru;
g)
nezajištěná zablokovaná silnice;
h)
mimořádné povětrnostní podmínky.
Článek 4
Obsah informací
1. Informace poskytované o událostech nebo podmínkách týkajících se bezpečnosti silničního provozu musí obsahovat tyto údaje:
a)
umístění události nebo podmínek;
b)
kategorie události nebo podmínek podle článku 3 a případně jejich stručný popis;
c)
je-li to na místě, doporučení pro řidiče.
2. Pokud událost nebo podmínky skončí, musí být informace staženy; dojde-li ke změně událostí nebo podmínek, musí být informace změněny.
Článek 5
Poskytování informační služby
1. Členské státy určí úseky transevropské silniční sítě, na nichž provozní a bezpečnostní podmínky vyžadují zavedení služby minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu.
O uvedených úsecích silnic informují Komisi.
2. Poskytování informační služby musí splňovat požadavky stanovené v článcích 6 až 8.
Článek 6
Zjišťování událostí nebo podmínek a shromažďování údajů
Veřejní a soukromí provozovatelé komunikací a/nebo poskytovatelé služeb vytvoří či užívají prostředky pro zjišťování událostí nebo podmínek a shromažďují relevantní údaje o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu, a to výlučně pro účely poskytování informační služby.
Zavedení těchto prostředků musí být v souladu s podmínkami a požadavky vnitrostátních právních předpisů.
Článek 7
Dostupnost, výměna a opakované použití údajů
1. Veřejní a/nebo soukromí provozovatelé komunikací a/nebo poskytovatelé služeb musí sdílet a vyměňovat si údaje, které shromažďují podle článku 6. Za tímto účelem tyto údaje zpřístupní prostřednictvím přístupového místa ve formátu DATEX II (CEN/TS 16157) nebo v jakémkoli strojově čitelném formátu, jenž je plně kompatibilní a interoperabilní s normou DATEX II.
2. Členské státy spravují vnitrostátní přístupové místo pro údaje uvedené v odstavci 1, v němž jsou seskupena přístupová místa zřízená veřejnými a/nebo soukromými provozovateli komunikací a/nebo poskytovateli služeb působícími na jejich území.
3. Tyto údaje jsou přístupné pro výměnu a opakované použití jakýmkoli uživatelem minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu:
a)
na nediskriminačním základě;
b)
v rámci Unie bez ohledu na členský stát usazení;
c)
v souladu s přístupovými právy a postupy definovanými ve směrnici 2003/98/ES;
d)
v časovém rámci, který zajišťuje včasné poskytování informační služby;
e)
prostřednictvím vnitrostátního přístupového místa.
4. Veřejní a soukromí provozovatelé komunikací a poskytovatelé služeb zajistí včasnou obnovu a kvalitu údajů zpřístupněných prostřednictvím jejich přístupového místa.
Článek 8
Šíření informací
1. Veřejní provozovatelé komunikací, poskytovatelé služeb a provozovatelé vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu poskytují koncovým uživatelům minimální univerzální informace o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu před poskytnutím jakýchkoli jiných informací o dopravním provozu nesouvisejících s bezpečností silničního provozu.
2. Informační služba musí splňovat tyto podmínky:
a)
poskytuje se takovým způsobem, aby se zajistilo co největší zasažení koncových uživatelů, jichž se týká daná událost nebo podmínky uvedené v článku 3;
b)
je koncovým uživatelům poskytována veřejnými a/nebo soukromými provozovateli komunikací a/nebo poskytovateli služeb a/nebo provozovateli vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu, pokud možno bezplatně.
3. Veřejní a soukromí provozovatelé komunikaci a poskytovatelé služeb spolupracují na harmonizaci obsahu informací poskytovaných koncovým uživatelům.
Informují koncové uživatele o existenci informační služby a jejím pokrytí.
Článek 9
Posouzení souladu s požadavky
1. Členské státy určí nestranný a nezávislý vnitrostátní subjekt příslušný k posuzování toho, zda veřejní a soukromí provozovatelé komunikací, poskytovatelé služeb a provozovatelé vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu splňují požadavky stanovené v článcích 3 až 8. Dva nebo více členských států mohou určit společný subjekt příslušný k posuzování souladu s těmito požadavky na jejich územích.
Členské státy oznámí uvedené vnitrostátní subjekty Komisi.
2. Veřejní a soukromí provozovatelé komunikací, poskytovatelé služeb a provozovatelé vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu předají určeným vnitrostátním subjektům své identifikační údaje a popis informační služby, kterou poskytují, a předloží prohlášení o shodě s požadavky stanovenými v článcích 3 až 8.
Prohlášení obsahuje tyto prvky, je-li to na místě:
a)
kategorie týkající se bezpečnosti silničního provozu a pokrytí silniční sítě informační službou;
b)
informace o jejich přístupovém místě k údajům o dopravním provozu souvisejícím s bezpečností silničního provozu a podmínky jeho použití;
c)
formát údajů o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu, které jsou přístupné prostřednictvím jejich přístupového místa;
d)
způsob šíření informační služby koncovým uživatelům.
Po provedení jakékoli změny v poskytování jejich služby veřejní a soukromí provozovatelé komunikaci, poskytovatelé služeb a provozovatelé vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu neprodleně aktualizují svá prohlášení o shodě.
3. Určené vnitrostátní subjekty u určitého počtu veřejných a soukromých provozovatelů komunikací, poskytovatelů služeb a provozovatelů vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu namátkově kontrolují správnost prohlášení a vyžádají si důkaz o splnění požadavků stanovených v článcích 3 až 8.
Určené vnitrostátní subjekty každoročně podávají zprávu o předložených prohlášeních a o výsledcích svých namátkových kontrol vnitrostátním orgánům.
Článek 10
Návazná opatření
1. Členské státy sdělí Komisi do dvanácti měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost tyto informace:
a)
vnitrostátní subjekt určený k posuzování souladu s požadavky stanovenými v článcích 3 až 8;
b)
popis existujícího nebo plánovaného vnitrostátního přístupového místa.
2. Do dvanácti měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost a poté každý následující kalendářní rok sdělí členské státy Komisi tyto informace:
a)
pokrok, kterého dosáhly při zavádění informační služby, včetně kritérií užitých pro definování úrovně její kvality a prostředků používaných ke sledování její kvality;
b)
výsledky posuzování souladu s požadavky stanovenými v článcích 3 až 8;
c)
je-li to na místě, popis změn vnitrostátního přístupového místa.
Článek 11
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. října 2013. Pokud však jde o informační službu, která je ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost již zavedena, použije se ode dne 1. října 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. května 2013.
KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) nr 886/2013
av den 15 maj 2013
om komplettering av Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/40/EU vad gäller data och förfaranden för kostnadsfritt tillhandahållande, när så är möjligt, av ett minimum av vägsäkerhetsrelaterad universell trafikinformation för användare
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/40/EU av den 7 juli 2010 om ett ramverk för införande av intelligenta transportsystem på vägtransportområdet och för gränssnitt mot andra transportslag (1), särskilt artiklarna 3 c och 6.1,
efter samråd med Europeiska datatillsynsmannen, och
av följande skäl:
(1)
I artikel 3 c i direktiv 2010/40/EU identifieras, som prioriterad åtgärd, data och förfaranden för kostnadsfritt tillhandahållande, när så är möjligt, av ett minimum av vägsäkerhetsrelaterad universell trafikinformation för användare.
(2)
I artikel 6.1 i direktiv 2010/40/EU krävs att kommissionen ska anta de specifikationer som behövs för att kompatibiliteten ska kunna garanteras liksom interoperabiliteten och kontinuiteten vad gäller införande och operativ användning av ITS för de prioriterade åtgärderna.
(3)
I meddelandet ”Mot ett europeiskt område för trafiksäkerhet: politiska riktlinjer för trafiksäkerhet 2011-2020 (2) sägs att ”Intelligenta transportsystem kan komma att spela en viktig roll för bättre trafiksäkerhet, exempelvis system för detektion av incidenter och övervakning av trafik som kan ge trafikanter information i realtid.”
(4)
När det gäller tillhandahållande av informationstjänster fastställs i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/98/EG av den 17 november 2003 om vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn (3) en minimiuppsättning regler för vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn i hela unionen och medlemsstaterna uppmanas att gå längre än dessa minimiregler och föra en politik som möjliggör vidare användning av information eller data som innehas av offentliga myndigheter.
(5)
Införandet och användningen av ITS-tillämpningar och -tjänster innebär behandling av personuppgifter som bör ske i enlighet med unionens lagstiftning, framför allt den som anges i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (4) samt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG av den 12 juli 2002 om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation (direktiv om integritet och elektronisk kommunikation) (5). Därför bör principerna om ändamålsbegränsning och dataminimering tillämpas på ITS-tillämpningar och -tjänster.
(6)
För att uppnå kompatibilitet, interoperabilitet och kontinuitet är det nödvändigt att fastställa minimikrav för vägsäkerhetsrelaterade universella trafikinformationstjänster. Dessa krav ska gälla dels identifieringen och användningen av en standardiserad förteckning över säkerhetsrelaterade trafikhändelser eller förhållanden som ska meddelas slutanvändare, dels innehållet i den information som ska lämnas till slutanvändarna. Om slutanvändare får information genom olika distributionskanaler som kontrolleras av offentliga och/eller privata väghållare, tjänsteleverantörer och företag som sänder trafikinformation, bör informationen inte vara motsägelsefull, utan följaktligen bestå av samma delar och baseras på samma beskrivning av händelsen eller förhållandet i fråga.
(7)
Vägsäkerhetsrelaterade trafikdata är avgörande för tillhandahållandet av ett minimum av vägsäkerhetsrelaterad universell trafikinformation. De har samlats in och lagrats av offentliga och/eller privata operatörer och tjänsteleverantörer. För att dessa data ska vara lätt åtkomliga för utbyte och vidareutnyttjande för tillhandahållande av informationstjänster, bör offentliga och/eller privata väghållare och tjänsteleverantörer göra dem tillgängliga genom enskilda åtkomstpunkter eller se till att de blir tillgängliga genom nationella åtkomstpunkter som medlemsstaterna inrättat och administrerar. Dessa nationella åtkomstpunkter kan utgöras av databaser, register, webbportaler eller liknande.
(8)
Dessa vägsäkerhetsrelaterade trafikdata bör göras tillgängliga i enlighet med dataskyddskraven (t.ex. anonymisering av personuppgifter). Om informationstjänsten ska bygga på insamling av data, inklusive geolokalisering, från slutanvändarna själva eller genom samarbetssystem i framtiden, bör slutanvändarna informeras klart och tydligt om insamlingen av sådana data, förfarandena för insamling och eventuell spårning, och hur länge dessa data lagras. Lämpliga tekniska åtgärder bör användas av offentliga och/eller privata väghållare, tjänsteleverantörer och fordonsindustrin för att garantera att data från slutanvändare eller deras fordon förblir anonyma.
(9)
De medlemsstater som redan erbjuder någon form av vägsäkerhetsrelaterad trafikinformation på sina territorier bör få fortsätta att använda sina metoder, om de uppfyller kraven i denna förordning. För att se till att tillhandahållandet av informationstjänster får maximal positiv effekt på trafiksäkerheten och trafiksituationen i form av färre antal trafikolyckor och förolyckade i EU, bör tillhandahållandet av ett minimum av vägsäkerhetsrelaterad universell trafikinformation vara kompatibelt, interoperabelt och kontinuerligt mellan medlemsstaterna och ha en lägsta kvalitetsnivå och, där så är möjligt, vara kostnadsfritt för slutanvändaren.
(10)
För att alla medlemsstater ska kunna utveckla en harmoniserad och kontinuerlig strategi för att tillhandahålla ett minimum av vägsäkerhetsrelaterad universell trafikinformation inom hela unionen, är det relevant att fastställa kraven för hela unionen som ska gälla för tillhandahållande av ett minimum av vägsäkerhetsrelaterade universella trafikinformationstjänster. Medlemsstaterna kan förlita sig på befintliga tekniska lösningar och öppna standarder, som fastställs av europeiska och internationella standardiseringsorgan för att garantera interoperabilitet och kontinuitet i tillhandahållandet av ett minimum av vägsäkerhetsrelaterade universella trafikinformationstjänster i unionen.
(11)
För att se till att tillhandahållandet av ett minimum av vägsäkerhetsrelaterad universell trafikinformation är både tillförlitligt och meningsfullt bör en lägsta kvalitetsnivå uppnås. Medlemsstaterna bör arbeta vidare och dela med sig av sina erfarenheter om definitionen av relevanta kvalitetskriterier, metoderna för kvalitetsmätning och övervakning samt kvalitetsmål för varje typ av vägsäkerhetsrelaterad händelse eller förhållande, vägnät och/eller driftsmiljö. Medlemsstaterna bör dela med sig av sina kunskaper och bästa praxis genom att informera kommissionen om resultaten av sina analyser av och erfarenheter från detta ämne.
(12)
Även om ett minimum av vägsäkerhetsrelaterad universell trafikinformation bör tillhandahållas, och om möjligt som en universell service utan kostnad för slutanvändare, kan det finnas kvarvarande kostnader för slutanvändare kopplade till telekommunikationsavgifter, radiolicenser, eller inköp av utrustning för att kunna ta emot informationen.
(13)
Ett minimum av vägsäkerhetsrelaterad universell trafikinformation bör nå så många slutanvändare som det är tekniskt möjligt, med hänsyn tagen till de olika tekniska möjligheterna hos fordon, distributionskanaler och de mottagningsenheter som finns på marknaden.
(14)
Offentliga och privata väghållare och tjänsteleverantörer bör sträva efter att harmonisera det sätt på vilket informationen till slutanvändarna presenteras, oavsett vilket språk som används. Om medlemsstaterna har undertecknat den, bör de förlita sig på 1968 års Wienkonvention om vägmärken och signaler som antogs av FN:s ekonomiska och sociala råd den 8 november 1968, särskilt den konsoliderade resolutionen om vägmärken och signaler som utarbetats av arbetsgruppen för trafiksäkerhet (6).
(15)
På grundval av en nationell bedömning bör medlemsstaterna kunna avgränsa täckningen för ett minimum av vägsäkerhetsrelaterade universella trafikinformationstjänster längs det transeuropeiska vägnätet på sitt respektive territorium för att lägga tyngdpunkten på vägavsnitt och områden där trafiksituationen och säkerhetsförutsättningarna nödvändiggör att informationstjänster tillhandahålls och motiverar investeringar som hänger samman med tjänsten. Det erkänns dock att på grund av de olika situationerna och berörda parterna bör kraven i denna förordning inte tillämpas på urbana knutpunkter. Medlemsstaterna bör underrätta kommissionen om nationella avgränsningar av informationstjänsten.
(16)
Enligt artikel 17.4 i direktiv 2010/40/EU ska kommissionen vart tredje år för Europaparlamentet och rådet lägga fram en rapport om hur det direktivet genomförs. Rapporten ska omfatta en analys av funktionaliteten och genomförandet av artiklarna 5-11 och 16, och i förekommande fall ska behovet av att ändra direktivet bedömas. Under denna översyn bör man också bedöma behovet att ändra och/eller komplettera de specifikationer som antagits för prioriterade åtgärder, där så är lämpligt, mot bakgrund av deras nationella införande, den tekniska utvecklingen och standardiseringsframstegen.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte och tillämpningsområde
I denna förordning fastställs de specifikationer som krävs för att garantera kompatibilitet, interoperabilitet och kontinuitet för införande och operativ användning av data och förfaranden för tillhandahållande, när så är möjligt, av ett minimum av vägsäkerhetsrelaterad universell trafikinformation kostnadsfritt för användare på EU-nivå i enlighet med direktiv 2010/40/EU.
Den ska tillämpas på tillhandahållande av ett minimum av vägsäkerhetsrelaterade universella trafikinformationstjänster på det transeuropeiska vägnätet.
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning avses med
a) transeuropeiskt vägnät: det vägnät som definieras i avsnitt 2 i bilaga I till Europaparlamentets och rådets beslut nr 661/2010/EU (7) med undantag för urbana knutpunkter,
b) tillfälligt hal vägbana: oförutsedda förhållanden på vägytan som gör den hal under en viss tid, och som gör att väggreppet försämras,
c) djur, människor, hinder, bråte på vägen: en situation där djur, bråte, hinder eller människor befinner sig på vägen där man normalt inte förväntar sig dem, vilket gör att en undanmanöver kan bli nödvändig för att undvika dem,
d) oskyddad olycksplats: den plats där en olycka inträffat och som ännu inte spärrats av av behörig myndighet,
e) tillfälligt vägarbete: vägarbete som utförs på vägen eller vid sidan av vägen och som endast markeras med ett minimum av vägskyltar beroende på arbetets korta varaktighet,
f) nedsatt sikt: sikt som försämrats beroende på förhållanden som försämrar förarens siktfält och som kan påverka säker körning,
g) spökförare: ett fordon som färdas på fel sida av vägen mot mötande trafik,
h) icke-skyltad blockering av en väg: varje hel eller delvis blockering av en väg, som inte säkrats eller försetts med skyltar på tillfredsställande sätt,
i) exceptionella väderförhållanden: ovanligt eller hårt väder eller väder som inte är typiskt för årstiden som kan påverka säker körning,
j) användare av ett minimum av vägsäkerhetsrelaterad universell trafikinformation: varje juridisk eller fysisk person som deltar i tillhandahållandet av ett minimum av vägsäkerhetsrelaterade universella trafikinformationstjänster, exempelvis offentliga och privata väghållare, trafikledare, tjänsteleverantörer och företag som sänder trafikinformation,
k) slutanvändare: en förare som drar nytta av ett minimum av vägsäkerhetsrelaterade universella trafikinformationstjänster,
l) ett minimum av vägsäkerhetsrelaterad universell trafikinformationstjänst: en trafikinformationstjänst med ett överenskommet minsta vägsäkerhetsrelaterat innehåll som kan nås med minimal ansträngning av ett maximalt antal slutanvändare,
m) vägsäkerhetsrelaterade trafikdata: de data som krävs för att tillhandahålla ett minimum av vägsäkerhetsrelaterad universell trafikinformationstjänst och som samlas in via privata eller offentliga källor,
n) ett minimum av vägsäkerhetsrelaterad universell trafikinformation: alla framtagna, sammanställda och behandlade vägsäkerhetsrelaterade trafikdata, som erbjuds av offentliga och/eller privata väghållare och/eller tjänsteleverantörer till slutanvändare via andra distributionskanaler,
o) åtkomstpunkt: en digital åtkomstpunkt där de vägsäkerhetsrelaterade trafikdata som är nödvändiga för att ta fram ett minimum av vägsäkerhetsrelaterad universell trafikinformation samlas in, formateras och görs tillgängliga för utbyte och vidareutnyttjande,
p) kostnadsfritt: tillhandahållandet av ett minimum av vägsäkerhetsrelaterad universell trafikinformationstjänst utan extra kostnad för slutanvändaren vid användningstillfället.
Artikel 3
Lista över trafiksäkerhetsrelaterade händelser och förhållanden
De händelser eller förhållanden som omfattas av ett minimum av vägsäkerhetsrelaterad universell trafikinformationstjänst ska bestå av minst en av följande kategorier:
a)
tillfälligt hal vägbana,
b)
djur, människor, hinder, bråte på vägen,
c)
oskyddad olycksplats,
d)
tillfälligt vägarbete,
e)
nedsatt sikt,
f)
spökförare,
g)
icke-skyltad blockering av en väg,
h)
exceptionella väderförhållanden.
Artikel 4
Informationsinnehåll
1. Den information som lämnas om de vägsäkerhetsrelaterade händelserna eller förhållandena ska omfatta följande punkter:
a)
Plats för händelsen eller förhållandet.
b)
Den kategori av händelse eller förhållande som avses i artikel 3 och, i förekommande fall, kort beskrivning av den.
c)
Råd om förarbeteende, när så är lämpligt.
2. Informationen ska återkallas om händelsen eller förhållandet upphör. Informationen ska ändras om det sker en förändring av händelsen eller förhållandet.
Artikel 5
Tillhandahållande av informationstjänsten
1. Medlemsstaterna ska utse delar av det transeuropeiska vägnätet där trafik- och säkerhetsförhållandena kräver ett införande av ett minimum av vägsäkerhetsrelaterade universella trafikinformationstjänster.
De ska underrätta kommissionen om dessa vägavsnitt.
2. Tillhandahållandet av informationstjänsten ska uppfylla de krav som fastställs i artiklarna 6-8.
Artikel 6
Upptäckt av händelser eller förhållanden samt insamling av data
Med det enda syftet att tillhandahålla informationstjänsten, ska offentliga och privata väghållare och/eller tjänsteleverantörer inrätta eller använda metoder för att upptäcka händelser eller förhållanden, och ska samla in relevanta vägsäkerhetsrelaterade trafikdata.
Användningen av dessa metoder ska uppfylla villkoren och kraven i nationell lag.
Artikel 7
Tillgänglighet, utbyte och vidareutnyttjande av data
1. Offentliga och/eller privata väghållare och/eller tjänsteleverantörer ska dela och utbyta de data de samlar in i enlighet med artikel 6. De ska därför göra dessa data tillgängliga i formatet Datex II (CEN/TS 16157) eller annat maskinläsbart format som är helt kompatibelt och interoperabelt med Datex II genom en åtkomstpunkt.
2. Medlemsstaterna ska förvalta en nationell åtkomstpunkt för de data som avses i punkt 1, som består av de åtkomstpunkter som inrättats av offentliga och/eller privata väghållare och/eller tjänsteleverantörer som är verksamma på deras territorium.
3. Dessa uppgifter ska vara tillgängliga för utbyte och vidareutnyttjande av alla användare av ett minimum av vägsäkerhetsrelaterad universell trafikinformation på följande villkor:
a)
På ett icke-diskriminerande sätt.
b)
Inom unionen, oberoende av etableringsmedlemsstaten.
c)
I enlighet med åtkomsträttigheter och förfaranden som definieras i direktiv 2003/98/EG.
d)
Inom en tidsram som säkerställer att informationen tillhandahålls i rätt tid.
e)
Via den nationella åtkomstpunkten.
4. Offentliga och privata väghållare och tjänsteleverantörer ska se till att de data som görs tillgängliga genom deras åtkomstpunkter håller hög kvalitet och uppdateras i rätt tid.
Artikel 8
Spridning av information
1. Offentliga väghållare, tjänsteleverantörer och företag som sänder trafikinformation ska tillhandahålla slutanvändare ett minimum av vägsäkerhetsrelaterad universell trafikinformation innan de tillhandahåller annan icke säkerhetsrelaterad trafikinformation.
2. Informationstjänsten ska uppfylla följande villkor:
a)
Den ska tillhandahållas så att den når så många slutanvändare som möjligt som berörs av en viss händelse eller ett visst förhållande som avses i artikel 3.
b)
Den ska göras tillgänglig av offentliga och/eller privata väghållare och/eller tjänsteleverantörer och/eller företag som sänder trafikinformation, om möjligt kostnadsfritt för slutanvändare.
3. Offentliga och privata väghållare och tjänsteleverantörer ska samarbeta för att harmonisera presentationen av informationen till slutanvändare.
De ska informera slutanvändare om att informationstjänsten finns och vad den täcker.
Artikel 9
Bedömning av om kraven uppfylls
1. Medlemsstaterna ska utse ett opartiskt och oberoende nationellt organ som är behörigt att bedöma om kraven i artiklarna 3-8 uppfylls av de offentliga och privata väghållarna, tjänsteleverantörerna och företagen som sänder trafikinformation. Två eller flera medlemsstater får utse ett gemensamt organ som behörigt att bedöma om dessa krav uppfylls på deras territorier.
Medlemsstaterna ska meddela kommissionen vilka de nationella organen är.
2. Offentliga och privata väghållare, tjänsteleverantörer och företag som sänder trafikinformation ska till de utsedda nationella organen lämna identifieringsuppgifter och en beskrivning av den informationstjänst som de tillhandahåller, samt en förklaring om överensstämmelse med kraven i artiklarna 3-8.
Förklaringen ska i förekommande fall innehålla följande uppgifter:
a)
De vägsäkerhetsrelaterade kategorier och det vägnät som informationstjänsten omfattar.
b)
Information om åtkomstpunkten för vägsäkerhetsrelaterade trafikdata och användningsvillkoren.
c)
Formatet på de vägsäkerhetsrelaterade trafikdata som är tillgängliga genom åtkomstpunkten.
d)
Metoder för att sprida informationstjänsten till slutanvändare.
Offentliga och privata väghållare, tjänsteleverantörer och företag som sänder trafikinformation ska omedelbart uppdatera sina förklaringar om överensstämmelse om det sker en förändring av tillhandahållandet av tjänsten.
3. De utsedda nationella organen ska slumpmässigt kontrollera att förklaringarna från de offentliga och privata väghållarna, tjänsteleverantörerna och företagen som sänder trafikinformation är korrekta, och ska begära bevis för att kraven i artiklarna 3-8 är uppfyllda.
Varje år ska de utsedda nationella organen rapportera till de nationella myndigheterna om de inlämnade förklaringarna och om resultaten av de slumpmässiga kontrollerna.
Artikel 10
Uppföljning
1. Medlemsstaterna ska senast 12 månader efter ikraftträdandet av denna förordning meddela kommissionen följande uppgifter:
a)
Det nationella organ som utsetts för bedömning av att kraven i artiklarna 3-8 är uppfyllda.
b)
Beskrivningen av befintlig eller planerad nationell åtkomstpunkt.
2. Senast tolv månader efter det att denna förordning trätt i kraft och varje därpå följande kalenderår, ska medlemsstaterna meddela kommissionen följande uppgifter:
a)
De framsteg de gjort i genomförandet av informationstjänsten, inklusive de kriterier som användes för att definiera dess kvalitetsnivå och de metoder som används för att övervaka kvaliteten.
b)
Resultaten av bedömningen av att kraven i artiklarna 3-8 är uppfyllda.
c)
I förekommande fall, en beskrivning av ändringar av den nationella åtkomstpunkten.
Artikel 11
Ikraftträdande och tillämpning
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 1 oktober 2013. När det gäller den informationstjänst som redan används den dag då denna förordning träder i kraft, ska förordningen tillämpas från och med den 1 oktober 2015.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 15 maj 2013.