PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 749/2014
ze dne 30. června 2014
o struktuře, formátu, postupech předkládání a přezkumu informací vykázaných členskými státy podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 ze dne 21. května 2013 o mechanismu monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů a podávání dalších informací na úrovni členských států a Unie vztahujících se ke změně klimatu a o zrušení rozhodnutí č. 280/2004/ES (1), a zejména na čl. 7 odst. 7 a 8, čl. 8 odst. 2, čl. 12 odst. 3, čl. 17 odst. 4 a čl. 19 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Informace vykazované Komisi podle nařízení (EU) č. 525/2013 jsou nezbytné, aby bylo možno posoudit skutečný pokrok při plnění závazků Unie a členských států týkajících se omezení nebo snížení veškerých emisí skleníkových plynů podle Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (dále jen „úmluva UNFCCC“) schválené rozhodnutím Rady 94/69/ES (2), jejího Kjótského protokolu schváleného rozhodnutím Rady 2002/358/ES (3) a souboru právních aktů Unie, který byl přijat v roce 2009, na něž se společně odkazuje jako na „klimaticko-energetický balíček“. Tyto informace umožňují Unii rovněž vyhotovovat výroční zprávy v souladu s jejími povinnostmi podle úmluvy UNFCCC a Kjótského protokolu.
(2)
Mělo by se uplatňovat rozhodnutí 19/CMP.1 přijaté na konferenci smluvních stran UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu, které stanoví metodiku pro systémy národní inventury skleníkových plynů smluvních stran úmluvy. V rozhodnutí 24/CP.19 konference smluvních stran UNFCCC o revizi pokynů pro vykazování ročních inventur podle úmluvy UNFCCC, které jsou obsaženy v příloze I úmluvy UNFCCC, konference smluvních stran UNFCCC schválila uplatňování metodik Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC) pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006 a používání nových hodnot potenciálů globálního oteplování stanovených IPCC a revidovaných tabulek společného formátu vykazování uvedených v příloze zmíněného rozhodnutí smluvními stranami úmluvy UNFCCC.
(3)
Po nahrazení rozhodnutí č. 280/2004/ES (4) nařízením (EU) č. 525/2013 je třeba aktualizovat rozhodnutí Komise 2005/166/ES (5), kterým se stanoví prováděcí pravidla k rozhodnutí č. 280/2004/ES, aby se zohlednily změny v mezinárodně dohodnutých metodikách a zajistily jednotné podmínky pro uplatňování ustanovení, která jsou v nařízení (EU) č. 525/2013 v porovnání s rozhodnutím č. 280/2004/ES nová. Tyto jednotné prováděcí předpisy by se měly vztahovat na podávání zpráv o inventuře skleníkových plynů, přibližné inventuře skleníkových plynů, systémech pro politiky a opatření a odhady, použití výnosů z dražeb a projektových kreditů a pro účely rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 529/2013/EU (6). Vzhledem k počtu změn, které je nutno v rozhodnutí 2005/166/ES provést, je vhodné zmíněné rozhodnutí zrušit a nahradit.
(4)
Aby bylo zajištěno důvěryhodné, jednotné, transparentní a včasné posouzení souladu s rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 406/2009/ES (7), stanoví nařízení (EU) č. 525/2013 na úrovni Unie proces přezkumu inventur skleníkových plynů předložených členskými státy. Aby bylo zajištěno včasné a účinné provedení procesu přezkumu, je nutné stanovit harmonogram a jednotlivé kroky pro provádění komplexního a každoročního přezkumu inventur skleníkových plynů předkládaných členskými státy.
(5)
Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. C(2014) 1539 (8) stanoví základní požadavky na inventurní systém Unie za účelem plnění povinností stanovených v rozhodnutí 19/CMP.1 konference smluvních stran UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu. Aby bylo zajištěno včasné a účinné plnění těchto povinností, je nutné stanovit lhůty pro spolupráci a koordinaci mezi Komisí a členskými státy při přípravě zprávy o inventuře skleníkových plynů Unie.
(6)
V zájmu zajištění právní jistoty ohledně povinností Unie a členských států podávat zprávy po skončení dodatečného období pro splnění závazků stanovených v Kjótském protokolu by měl být zachován účinek článků 18, 19 a 24 rozhodnutí 2005/166/ES.
(7)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EU) č. 525/2013, pokud jde o:
a)
podávání zpráv o inventurách skleníkových plynů, přibližných inventurách skleníkových plynů, politikách a opatřeních a odhadech, použití výnosů z dražeb a projektových kreditů podle článků 7, 8, 12, 13, 14 a 17 nařízení (EU) č. 525/2013 ze strany členských států;
b)
podávání zpráv ze strany členských států pro účely rozhodnutí č. 529/2013/EU;
c)
stanovení harmonogramu a kroků pro provádění komplexních a každoročních přezkumů inventur skleníkových plynů členských států podle článku 19 nařízení (EU) č. 525/2013;
d)
lhůty pro spolupráci a koordinaci mezi Komisí a členskými státy při přípravě zprávy o inventuře skleníkových plynů Unie.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„tabulkou společného formátu vykazování“ tabulka pro informace o antropogenních emisích skleníkových plynů ze zdrojů a pohlcení pomocí propadů uvedené v příloze II rozhodnutí 24/CP.19 konference smluvních stran Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (UNFCCC) (dále jen „rozhodnutí 24/CP.19“) a v příloze rozhodnutí 6/CMP.9 konference smluvních stran UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu;
2)
„referenčním přístupem“ referenční přístup podle metodiky Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC), jak je uvedena v metodickém manuálu IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006, které jsou použitelné podle článku 6 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. C(2014) 1539;
3)
„prvním přístupem“ základní metoda uvedená v metodickém manuálu IPCC z roku 2006 nebo v pokynech IPCC pro správnou praxi z roku 2003;
4)
„klíčovou kategorií“ kategorie, která má významný vliv na celkovou inventuru skleníkových plynů členského státu nebo Unie z hlediska absolutní úrovně emisí a pohlcení, trendu emisí a pohlcení nebo nejistoty ohledně emisí a pohlcení;
5)
„sektorovým přístupem“ sektorový přístup IPCC, jak je stanoven v metodice IPCC z roku 2006.
KAPITOLA II
PODÁVÁNÍ ZPRÁV ZE STRANY ČLENSKÝCH STÁTŮ
Článek 3
Obecná pravidla pro podávání zpráv o inventurách skleníkových plynů
1. Členské státy předloží Komisi informace uvedené v čl. 7 odst. 1 až 5 nařízení (EU) č. 525/2013 s kopií pro Evropskou agenturu pro životní prostředí tak, že v souladu s článkem 6 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. C(2014) 1539 a pravidly stanovenými v tomto nařízení vyplní:
a)
tabulky společného formátu vykazování předložením úplného souboru tabulek nebo souborů ve formátu XML (Extensible Markup Language) v závislosti na dostupnosti příslušného softwaru, které pokrývají územní rozsah daného členského státu podle nařízení (EU) č. 525/2013;
b)
standardní elektronický formulář pro vykazování jednotek podle Kjótského protokolu a souvisejících instrukcí pro vykazování přijaté konferencí smluvních stran UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu;
c)
přílohy I až VIII a X až XV tohoto nařízení.
2. Úplná zpráva o národní inventuře uvedená v čl. 7 odst. 3 nařízení (EU) č. 525/2013 musí být vyhotovena podle struktury stanovené v dodatku k metodice pro podávání zpráv o ročních inventurách skleníkových plynů podle úmluvy UNFCCC, které jsou obsaženy v příloze I rozhodnutí 24/CP.19, a v souladu s pravidly stanovenými v tomto nařízení.
Článek 4
Vykazování informací ve zprávě o národní inventuře nebo v příloze zprávy o národní inventuře
1. Členské státy uvedou informace a tabulky vyžadované v článcích 6, 7, 9 až 16 ve zprávě o národní inventuře nebo ve zvláštní příloze zprávy o národní inventuře, jak je stanoveno v příloze I.
2. Pokud se členské státy mohou rozhodnout, zda budou informace a tabulky, které mají být předloženy, uvedeny ve zprávě o národní inventuře nebo ve zvláštní příloze zprávy o národní inventuře, musí jednoznačně uvést, kde jsou informace poskytnuty, a to vyplněním přílohy I.
Článek 5
Postupy podávání informací
Pro podávání informací podle článků 4, 5, 7, 8, 12 až 17 nařízení (EU) č. 525/2013 použijí členské státy nástroje platformy ReportNet Evropské agentury pro životní prostředí poskytnuté podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 401/2009 (9).
Článek 6
Podávání informací o národních inventurních systémech
1. Členské státy předloží informace o svých národních inventurních systémech uvedených v čl. 5 odst. 1 nařízení (EU) č. 525/2013 v textové podobě s upřesněním:
a)
názvu a kontaktních údajů vnitrostátního subjektu, který nese celkovou odpovědnost za národní inventuru daného členského státu;
b)
úlohy a povinností jednotlivých orgánů a subjektů ve vztahu k procesu plánování, přípravy a řízení inventury a rovněž institucionálních, právních a procesních opatření, která byla přijata za účelem sestavení inventury;
c)
popisu postupu shromažďování údajů o činnostech, volby emisních faktorů a metod a vypracování odhadů emisí;
d)
popisu použitých přístupů a výsledků určení klíčových kategorií;
e)
popisu procesů, které stanoví, kdy se provádějí přepočty dříve předložených inventurních údajů;
f)
popisu plánu zajištění kvality a kontroly kvality, jeho provádění a stanovení cílů kvality a informací o postupech interního a externího hodnocení a přezkumu a jejich výsledcích v souladu s pokyny pro národní systémy stanovenými v příloze rozhodnutí 19/CMP.1 konference smluvních stran UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu;
g)
popisu postupů oficiálního posouzení a schválení inventury.
2. Členské státy předloží popis opatření přijatých s cílem zajistit přístup příslušných inventurizačních orgánů k informacím uvedeným v čl. 5 odst. 2 nařízení (EU) č. 525/2013, včetně informací o organizacích, které informace poskytly, pravidelného plánování přístupu k informacím, úrovni rozčlenění a úplnosti informací, k nimž je umožněn přístup.
Článek 7
Podávání informací o souladu vykázaných údajů o látkách znečišťujících ovzduší
1. Členské zprávy předloží textové informace o výsledcích kontrol uvedených v čl. 7 odst. 1 písm. m) bodě i) nařízení (EU) č. 525/2013 a o souladu údajů podle čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 525/2013 včetně:
a)
stručného posouzení, zda jsou odhady emisí oxidu uhelnatého (CO), oxidu siřičitého (SO2), oxidů dusíku (NOx) a těkavých organických sloučenin v inventurách předložených členskými státy podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/81/ES (10) a podle Úmluvy EHK OSN o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států v souladu s příslušnými odhady emisí v inventurách skleníkových plynů podle nařízení (EU) č. 525/2013;
b)
dat předložení zpráv podle směrnice 2001/81/ES a podle Úmluvy EHK OSN o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států, která byla porovnána s předloženou inventurou podle nařízení (EU) č. 525/2013.
2. Pokud kontroly uvedené v odstavci 1 tohoto článku vedou k rozdílům mezi celkovými emisemi bez využívání půdy, změn ve využívání půdy a lesnictví (dále jen „LULUCF“) u konkrétní látky znečišťující ovzduší vykázané podle nařízení (EU) č. 525/2013 respektive podle směrnice 2001/81/ES nebo Úmluvy EHK OSN o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států za rok X-2 větším než +/-5 %, podá dotyčný členský stát pro tuto látku znečišťující ovzduší kromě textových informací podle odstavce 1 tohoto článku i zprávu v souladu s tabulkou stanovenou v příloze II tohoto nařízení.
3. Členské státy mohou předložit pouze textové informace v případě, že rozdíl větší než +/-5 % uvedený v odstavci 2 vyplývá z opravy chyb údajů nebo rozdílů mezi příslušnými právními nástroji v územním rozsahu či v oblasti působnosti.
Článek 8
Podávání informací o přepočtech
Členské státy uvedou důvod přepočtů pro referenční rok nebo období a pro rok X-3, jak je uvedeno v čl. 7 odst. 1 písm. e) nařízení (EU) č. 525/2013, v tabulce stanovené v příloze III tohoto nařízení.
Článek 9
Podávání informací o provedení doporučení a úprav
1. Podle čl. 7 odst. 1 písm. j) nařízení (EU) č. 525/2013 předloží členské státy informace o stavu provádění jednotlivých úprav a doporučení uvedených v poslední zveřejněné individuální zprávě o přezkumu v rámci úmluvy UNFCCC, včetně důvodů neprovedení takového doporučení, a to v souladu s tabulkou stanovenou v příloze IV tohoto nařízení.
2. Členské státy předloží informace o stavu provádění jednotlivých doporučení uvedených v poslední zprávě o přezkumu podle čl. 35 odst. 2 v souladu s tabulkou stanovenou v příloze IV.
Článek 10
Podávání informací o souladu vykázaných emisí s údaji ze systému obchodování s emisemi
1. Členské státy předloží informace uvedené v čl. 7 odst. 1 písm. k) nařízení (EU) č. 525/2013 v souladu s tabulkou stanovenou v příloze V tohoto nařízení.
2. Členské státy předloží textové informace o výsledcích kontrol provedených podle čl. 7 odst. 1 písm. l) nařízení (EU) č. 525/2013.
Článek 11
Podávání informací o souladu vykázaných údajů o fluorovaných skleníkových plynech
Členské státy předloží textové informace o výsledcích kontrol uvedených v čl. 7 odst. 1 písm. m) bodě ii) nařízení (EU) č. 525/2013 včetně:
a)
popisu kontrol, které členský stát provedl s ohledem na úroveň podrobnosti, soubory údajů a porovnání předložených údajů;
b)
popisu hlavních výsledků kontrol a vysvětlení hlavních nesrovnalostí;
c)
informací o tom, zda a jak byly využity údaje shromažďované provozovateli podle čl. 3 odst. 6 nařízení (ES) č. 842/2006 (11);
d)
v případě, že kontroly nebyly provedeny, vysvětlení důvodů, proč se kontroly nepovažovaly za důležité.
Článek 12
Podávání informací o souladu s energetickými údaji
1. Podle čl. 7 odst. 1 písm. m) bodu iii) nařízení (EU) č. 525/2013 předloží členské státy textové informace o porovnání mezi referenčním přístupem vypočítaným na základě údajů uvedených v inventuře skleníkových plynů a referenčním přístupem vypočítaným na základě údajů vykazovaných v souladu s článkem 4 a přílohou B nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1099/2008 (12).
2. Členské státy poskytnou kvantitativní údaje a vysvětlení týkající se rozdílů větších než +/-2 % v celkové vnitrostátní zjevné spotřebě fosilních paliv na agregované úrovni pro všechny kategorie fosilních paliv za rok X-2 v souladu s tabulkou stanovenou v příloze VI.
Článek 13
Podávání informací o změnách popisů národních inventurních systémů nebo registrů
Členské státy v příslušných kapitolách zprávy o národní inventuře jednoznačně uvedou, zda od předložení předchozí zprávy o národní inventuře došlo ke změnám popisu jejich národních inventurních systémů nebo registrů, jak je uvedeno v čl. 7 odst. 1 písm. n) a o) nařízení (EU) č. 525/2013.
Článek 14
Podávání informací o nejistotě a úplnosti
1. Pro účely podávání informací o nejistotě podle čl. 7 odst. 1 písm. p) nařízení (EU) č. 525/2013 předloží členské státy odhady nejistoty na základě prvního přístupu pro
a)
úrovně a trendy emisí a
b)
údaje o činnostech a emisní faktory nebo jiné parametry odhadů, které se používají na úrovni příslušné kategorie, a to pomocí tabulky stanovené v příloze VII tohoto nařízení.
2. Obecné posouzení úplnosti uvedené v čl. 7 odst. 1 písm. p) nařízení (EU) č. 525/2013 zahrnuje:
a)
přehled kategorií, které byly vykázány jako neodhadnuté (NE), jak je definováno v pokynech pro vykazování ročních inventur skleníkových plynů podle úmluvy UNFCCC obsažených v příloze I rozhodnutí 24/CP.19, a podrobné vysvětlení použití tohoto označení, zejména v případě, že metodický manuál IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006 poskytuje příslušné metody odhadu skleníkových plynů;
b)
popis územního rozsahu inventury skleníkových plynů.
3. Pokud členský stát předloží inventury s rozdílným územním rozsahem podle úmluvy UNFCCC a Kjótského protokolu a podle nařízení (EU) č. 525/2013, poskytne tento členský stát stručný popis zásad a metod, které byly při sestavování inventury pro území příslušného členského státu náležející do Unie použity k rozlišení emisí a pohlcení vykázaných pro území Unie od emisí a pohlcení vykázaných pro území mimo Unii.
Článek 15
Podávání informací o ostatních prvcích pro přípravu zprávy o inventuře skleníkových plynů v Unii
1. Aby bylo možné připravit zprávu o inventuře skleníkových plynů v Unii, jak je uvedeno v čl. 7 odst. 1 písm. p) nařízení (EU) č. 525/2013, předloží členské státy informace o metodách a emisních faktorech použitých pro kategorie určené jako klíčové kategorie Unie v příslušných souborech XML a v tabulkách společného formátu vykazování.
2. Pro účely odstavce 1 poskytne Komise do 31. října roku, který předchází předložení inventury, seznam nejnovějších klíčových kategorií Unie.
3. Členské státy objasní a vysvětlí historické trendy emisí a meziroční odchylky na agregované úrovni v každém sektoru, včetně odkazu na hlavní zjištěné příčiny, které měly významný dopad na trendy. Pozornost se zaměří na vysvětlení změn v posledním roce inventury v porovnání s rokem 1990 a na vysvětlení významných meziročních odchylek u posledních vykazovaných roků, zejména mezi rokem X-3 a rokem X-2.
Článek 16
Podávání informací o významných změnách metodických popisů
Do 15. března každého roku předloží členské státy informace o významných změnách metodických popisů ve zprávě o národní inventuře v porovnání se zprávou, která měla být předložena dne 15. dubna předchozího roku, a to v tabulce stanovené v příloze VIII.
Článek 17
Podávání zpráv o přibližných inventurách skleníkových plynů
1. Členské státy předloží přibližné inventury skleníkových plynů uvedené v čl. 8 odst. 1 nařízení (EU) č. 525/2013 v souladu s tabulkou společného formátu vykazování (souhrnnou tabulkou č. 2), a to:
a)
na úrovni rozčlenění podle kategorií zdrojů se zohledněním údajů o činnostech a metod dostupných pro vypracování odhadů za rok X-1;
b)
bez celkových přibližných emisí a pohlcení vyjádřených ekvivalentem CO2 z LULUCF;
c)
s připojením dvou sloupců pro vykázání rozdělení na emise zahrnuté v systému Unie pro obchodování s emisemi, který byl vytvořen směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (13), a emise, na něž se vztahuje rozhodnutí č. 406/2009/ES, a to podle kategorie zdroje, jsou-li tyto informace k dispozici.
2. Členské státy poskytnou vysvětlení, včetně hlavních příčin trendů emisí vykázaných v souhrnné tabulce č. 2 v porovnání s již předloženou inventurou. Toto vysvětlení zohledňuje pouze informace, které jsou k dispozici pro vypracování odhadů za rok X-1.
Článek 18
Lhůty pro spolupráci a koordinaci při přípravě zprávy o inventuře skleníkových plynů Unie
Při přípravě zprávy o inventuře skleníkových plynů Unie a zprávy o inventuře Unie členské státy a Komise vzájemně spolupracují a postupují koordinovaně a dodržují lhůty stanovené v příloze IX.
Článek 19
Podávání zpráv o určení přiděleného množství
Členské státy předloží Komisi zprávu s informacemi, které jsou nezbytné k usnadnění výpočtu společného přiděleného množství a přiděleného množství Unie podle čl. 3 odst. 7a, 8 a 8a Kjótského protokolu za druhé závazkové období v souladu s přílohou I rozhodnutí 2/CMP.8 vztahujícího se k této zprávě, a to tři měsíce před lhůtou pro předložení této zprávy úmluvě UNFCCC.
Článek 20
Podávání zpráv o národních systémech pro politiky a opatření a odhady
Členské státy podávají zprávy o národních systémech pro politiky a opatření a odhady podle čl. 13 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 525/2013, včetně:
a)
informací o příslušných institucionálních, právních a procesních opatřeních, včetně určení příslušného vnitrostátního subjektu či subjektů, kterým je svěřena celková odpovědnost za hodnocení politiky dotyčného členského státu a za odhady antropogenních emisí skleníkových plynů;
b)
popisu příslušných institucionálních, právních a procesních opatření stanovených v daném členském státě za účelem hodnocení politiky a provádění odhadů antropogenních emisí skleníkových plynů ze zdrojů a pohlcení pomocí propadů;
c)
popisu příslušných procesních opatření a lhůt pro zajištění včasnosti, transparentnosti, přesnosti, jednotnosti, srovnatelnosti a úplnosti předložených informací o politikách a opatřeních a předložených informací o odhadech;
d)
popisu celkového postupu shromažďování a používání údajů společně s posouzením, zda se při hodnocení politik, opatření a tvorbě projekcí, jakož i při tvorbě projekcí pro jednotlivé sektory vychází z jednotných postupů shromažďování a používaní údajů;
e)
popisu postupu výběru předpokladů, metodik a modelů pro hodnocení politiky a pro vypracování odhadů antropogenních emisí skleníkových plynů;
f)
popisu činností v oblasti zajištění kvality a kontroly kvality a analýzy citlivosti provedených odhadů.
Článek 21
Podávání informací o aktualizacích týkajících se strategií členských států v oblasti rozvoje nízkouhlíkového hospodářství
Členské státy poskytnou aktualizace týkající se strategií členských států v oblasti rozvoje nízkouhlíkového hospodářství uvedené v čl. 13 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 525/2013, včetně:
a)
cíle a stručného popisu provedené aktualizace;
b)
právního statusu strategie rozvoje nízkouhlíkového hospodářství a její aktualizace;
c)
změn a očekávaných dopadů aktualizace na provádění strategie rozvoje nízkouhlíkového hospodářství;
d)
lhůty a popisu pokroku při provádění strategie rozvoje nízkouhlíkového hospodářství a její aktualizace a případně posouzení předpokládaných nákladů a přínosů spojených s aktualizací;
e)
způsobu zveřejnění informací podle čl. 4 odst. 3 nařízení (EU) č. 525/2013.
Článek 22
Podávání zpráv o politikách a opatřeních
1. Členské státy předloží informace o politikách a opatřeních uvedené v čl. 13 odst. 1 písm. c), d) a e) nařízení (EU) č. 525/2013 v souladu s tabulkou stanovenou v příloze XI tohoto nařízení prostřednictvím poskytnuté šablony pro podávání zpráv a podle postupu předkládání zavedeného Komisí.
2. Členské státy poskytnou kvalitativní údaje o vazbách mezi jednotlivými politikami a opatřeními oznámenými podle odstavce 1 a o tom, jak tyto politiky a opatření přispívají k různým scénářům odhadů, včetně posouzení jejich přispění k dosažení strategie rozvoje nízkouhlíkového hospodářství, a to kromě tabulky uvedené v odstavci 1 i v textové podobě.
Článek 23
Vykazování odhadů
1. Členské státy předloží informace o odhadech antropogenních emisí skleníkových plynů ze zdrojů a jejich pohlcení pomocí propadů, jak je uvedeno v článku 14 nařízení (EU) č. 525/2013, v souladu s tabulkami stanovenými v příloze XII tohoto nařízení prostřednictvím poskytnuté šablony pro podávání zpráv a podle postupu předkládání zavedeného Komisí.
2. Členské státy poskytnou doplňkové informace v textové podobě týkající se:
a)
výsledků analýzy citlivosti u celkových vykázaných emisí skleníkových plynů společně se stručným vysvětlením toho, které parametry se lišily a jak;
b)
výsledků analýzy citlivosti v rozdělení na celkové emise, na něž se vztahuje rozhodnutí č. 406/2009/ES, celkové emise zahrnuté v systému Unie pro obchodování s emisemi vytvořeném směrnicí 2003/87/ES a celkové emise z LULUCF, jsou-li tyto údaje k dispozici;
c)
roku inventurních údajů (referenčního roku) a roku zprávy o inventuře použité jako výchozí bod pro vypracování odhadů;
d)
metodik použitých k vypracování odhadů, včetně stručného popisu použitých modelů a jejich odvětvového, územního a časového rozsahu, odkazů na další informace o modelech a údajů o použitých klíčových vnějších předpokladech a parametrech.
3. Devět měsíců před lhůtou pro předložení zprávy o odhadech podle čl. 14 odst. 1 nařízení č. 525/2013 doporučí Komise po konzultaci s členskými státy v zájmu zajištění jednotnosti souhrnných odhadů pro Unii harmonizované hodnoty pro klíčové parametry stanovené na nadnárodní úrovni, včetně cen uhlíku v rámci systému pro obchodování s emisemi a mezinárodních cen ropy a uhlí při dovozu.
Článek 24
Podávání zpráv o použití výnosů z dražeb
Členské státy předloží informace o použití výnosů z dražeb, jak je uvedeno v čl. 17 odst. 1 písm. b) a c) a odst. 2 nařízení (EU) č. 525/2013, v souladu s tabulkami stanovenými v příloze XIII tohoto nařízení.
Článek 25
Podávání zpráv o projektových kreditech použitých k zajištění souladu s rozhodnutím č. 406/2009/ES
Členské státy předloží informace o projektových kreditech použitých k zajištění souladu s rozhodnutím č. 406/2009/ES, jak je uvedeno v čl. 17 odst. 1 písm. a) a d) nařízení (EU) č. 525/2013, v souladu s tabulkou stanovenou v příloze XIV tohoto nařízení.
Článek 26
Podávání souhrnných informací o uzavřených převodech
1. Členské státy předloží souhrnné informace o uzavřených převodech podle čl. 3 odst. 4 a 5 rozhodnutí č. 406/2009/ES v souladu s tabulkou stanovenou v příloze XV tohoto nařízení.
2. Útvary Komise vyhotoví a zpřístupní elektronickými prostředky zprávu, v níž jsou shrnuty informace, které členské státy každoročně předkládají. Tato zpráva obsahuje pouze souhrnné údaje a nejsou v ní zveřejněny informace z jednotlivých členských států týkající se cen za jednotku ročního emisního přídělu.
KAPITOLA III
ODBORNÝ PŘEZKUM EMISÍ SKLENÍKOVÝCH PLYNŮ PROVÁDĚNÝ UNIÍ
Článek 27
Organizace přezkumů
1. Při provádění přezkumů uvedených v čl. 19 odst. 1 a 2 nařízení (EU) č. 525/2013 podporuje Komisi a Evropskou agenturu pro životní prostředí tým technických odborníků na přezkum.
2. S ohledem na přezkumy jedná Evropská agentura pro životní prostředí jako sekretariát.
3. Komise a Evropská agentura pro životní prostředí vyberou dostatečný počet odborníků na přezkum pokrývající příslušná odvětví, pro něž se provádí inventura, aby zajistily náležitý přezkum inventur skleníkových plynů ve lhůtě, která je k dispozici.
4. Odborníci na přezkum vybraní podle odstavce 3 mají zkušenosti v oblasti sestavování inventur skleníkových plynů a podílejí se pokud možno na procesech přezkumu skleníkových plynů.
5. Člen týmu technických odborníků na přezkum, který přispěl k sestavení inventury skleníkových plynů jednotlivého členského státu, nebo který je státním příslušníkem členského státu, o jehož inventuru se jedná, se přezkumu této inventury neúčastní.
6. Komise a Evropská agentura pro životní prostředí se vynasnaží zajistit, aby byl přezkum inventur skleníkových plynů prováděn ve všech dotčených členských státech jednotným a objektivním způsobem v zájmu zajištění vysoké kvality výsledných technických hodnocení.
7. Přezkumy se provádějí na základě dokladů nebo jako centralizované přezkumy.
8. Sekretariát může rozhodnout, že zorganizuje:
a)
přezkum na základě dokladů a centralizovaný přezkum v témže roce;
b)
kromě přezkumu na základě dokladů nebo centralizovaného přezkumu i návštěvu v dané zemi podle doporučení týmu technických odborníků na přezkum a po konzultaci s dotčeným členským státem.
Článek 28
Úkoly sekretariátu
K úkolům sekretariátu uvedeného v čl. 27 odst. 2 patří:
a)
vyhotovení pracovního plánu pro přezkum;
b)
sestavení a poskytnutí informací potřebných pro práci týmu technických odborníků na přezkum;
c)
koordinace činností v rámci přezkumu, jak je stanoveno v tomto nařízení, včetně komunikace mezi týmem technických odborníků na přezkum a určenou kontaktní osobou nebo osobami z členského státu, jehož se přezkum týká, a přijímání jiných praktických opatření;
d)
potvrzení případů, kdy jsou v inventurách skleníkových plynů členského státu zjištěny významné skutečnosti ve smyslu článku 31, a to po konzultaci s Komisí;
e)
sestavení a úprava konečných a průběžných zpráv o přezkumu a jejich předání dotyčnému členskému státu a Komisi.
Článek 29
První krok každoročního přezkumu
Kontroly za účelem ověření transparentnosti, přesnosti, jednotnosti, srovnatelnosti a úplnosti informací uvedené v čl. 19 odst. 3 písm. a) nařízení (EU) č. 525/2013 mohou zahrnovat:
a)
posouzení, zda byly vykázány všechny kategorie zdrojů emisí a plyny, jak se vyžaduje v nařízení (EU) č. 525/2013;
b)
posouzení, zda jsou časové řady emisí skleníkových plynů konzistentní;
c)
posouzení, zda jsou implicitní emisní faktory v členských státech srovnatelné s přihlédnutím ke standardním emisním faktorům IPCC pro rozdílné vnitrostátní situace;
d)
posouzení používání označení „neodhadnuté“, pokud existují metodiky IPCC úrovně 1 (tier 1) a není-li použití tohoto označení odůvodněné v souladu s bodem 37 pokynů pro podávání zpráv o ročních inventurách skleníkových plynů podle úmluvy UNFCCC, které jsou obsaženy v příloze I rozhodnutí 24/CP.19;
e)
analýzu přepočtů provedených u předložených inventur, zejména v případě, jsou-li přepočty založeny na změnách užité metodiky;
f)
srovnání ověřených emisí vykázaných v systému Unie pro obchodování s emisemi skleníkových plynů vykázanými podle článku 7 nařízení (EU) č. 525/2013 za účelem určení oblastí, v nichž se údaje o emisích a trendy předložené členským státem, jehož se přezkum týká, značně liší od údajů a trendů ostatních členských států;
g)
srovnání výsledků referenčního přístupu Eurostatu s referenčním přístupem členských států;
h)
srovnání výsledků sektorového přístupu Eurostatu se sektorovým přístupem členských států;
i)
posouzení, zda mohou doporučení z předchozích přezkumů prováděných Unií nebo přezkumů v rámci úmluvy UNFCCC, která členský stát neprovedl, vést k technické opravě;
j)
posouzení, zda v inventuře daného členského státu existují potenciální nadhodnocené nebo podhodnocené údaje související s některou klíčovou kategorií.
Článek 30
Událost vedoucí k druhému kroku každoročního přezkumu
V rámci každoročního přezkumu jsou kontroly uvedené v článku 32 provedeny v případě, že při kontrolách podle článku 29 byly zjištěny významné skutečnosti ve smyslu článku 31, na žádost členského státu, v případě pozdního předložení inventury, jež znemožňuje provést kontroly v rámci prvního kroku přezkumu ve stanovené lhůtě uvedené v příloze XVI, nebo v případě nereagování na výsledky prvního kroku přezkumu.
Článek 31
Práh významnosti
1. Doporučení z dřívějších přezkumů provedených Unií nebo v rámci úmluvy UNFCCC, která nebyla provedena, představují významnou skutečnost podle čl. 19 odst. 4 písm. a) nařízení (EU) č. 525/2013 tehdy, pokud se doporučení nebo otázka týká nadhodnocených či podhodnocených údajů v inventurách skleníkových plynů, jež by mohly vést k technické opravě, a pokud dotyčný členský stát neposkytl uspokojivé vysvětlení, proč toto doporučení neprovedl.
2. Za významnou skutečnost podle čl. 19 odst. 4 písm. b) nařízení (EU) č. 525/2013 se nepokládají podhodnocené nebo nadhodnocené údaje v inventurách, které představují méně než 0,05 procenta celkových národních emisí skleníkových plynů daného členského státu bez LULUCF za rok inventury, jež je předmětem přezkumu, nebo které nepřesahují 500 kt ekvivalentu CO2 podle toho, která hodnota je nižší.
Článek 32
Druhý krok každoročního přezkumu
1. Kontroly za účelem zjištění případů, kdy jsou údaje inventur připravovány způsobem, který není v souladu s pokyny úmluvy UNFCCC nebo pravidly Unie, jak je uvedeno v čl. 19 odst. 3 písm. b) nařízení (EU) č. 525/2013, mohou zahrnovat:
a)
podrobné přezkoumání odhadů inventur, včetně metodik, které členský stát použil při sestavování inventur;
b)
podrobnou analýzu toho, jak členský stát provedl doporučení související se zlepšením odhadů inventur, která jsou uvedena v poslední zprávě o každoročním přezkumu v rámci úmluvy UNFCCC, jež byla členskému státu zpřístupněna před předložením informací, které jsou předmětem přezkumu, nebo v konečné zprávě o přezkumu podle čl. 35 odst. 2 tohoto nařízení; pokud doporučení nebyla dosud provedena, podrobnou analýzu odůvodnění, které členský stát předložil s ohledem na neprovedení těchto doporučení;
c)
podrobné posouzení konzistentnosti časových řad odhadů emisí skleníkových plynů;
d)
podrobné posouzení, zda jsou přepočty, které členský stát v dotyčné inventuře provedl v porovnání s předchozí inventurou, vykázány transparentně a provedeny v souladu s metodickým manuálem IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006;
e)
opatření přijatá v návaznosti na výsledky kontrol uvedených v článku 29 tohoto nařízení a případné doplňkové informace, které členský stát, jehož se přezkum týká, poskytl v reakci na dotazy týmu technických odborníků na přezkum, a jiné příslušné kontroly.
2. Členský stát, který chce podstoupit kontroly uvedené v odstavci 1 na žádost, vyrozumí Komisi do 31. října roku předcházejícího roku, v němž se příslušný přezkum uskuteční.
Článek 33
Komplexní přezkum
1. Komplexní přezkum uvedený v čl. 19 odst. 1 nařízení (EU) č. 525/2013 zahrnuje kontroly podle článků 29 a 32 tohoto nařízení týkající se celé inventury.
2. Komplexní přezkum může zahrnovat kontroly za účelem zjištění, zda problémy, které byly při přezkumu v rámci úmluvy UNFCCC nebo přezkumu prováděném Unií zjištěny u jednoho členského státu, mohou představovat problém i u ostatních členských států.
Článek 34
Technické opravy
1. Technická oprava se považuje za nutnou ve smyslu čl. 19 odst. 3 písm. c) nařízení (EU) č. 525/2013 tehdy, pokud podhodnocené nebo nadhodnocené údaje přesahují práh významnosti stanovený v článku 31 tohoto nařízení. V konečné zprávě o přezkumu uvedené v čl. 35 odst. 2 tohoto nařízení, k níž je připojeno odůvodnění založené na důkazech, budou uvedeny pouze technické opravy, které se pokládají za nutné.
2. Pokud technická oprava překračuje práh významnosti alespoň u jednoho roku inventury, která je předmětem přezkumu, nikoli však u všech roků v časové řadě, vypočítá se technická oprava pro všechny ostatní roky, které jsou předmětem přezkumu, aby byla zajištěna konzistentnost časové řady.
Článek 35
Zprávy o přezkumu
1. Do 20. dubna každého roku, pro který se provádí každoroční přezkum, informuje sekretariát dotyčný členský stát o případných významných skutečnostech podle článků 30 a 31 prostřednictvím předběžné zprávy o přezkumu. Tato zpráva se zabývá skutečnostmi, jež byly předloženy nejpozději do 31. března.
2. Sekretariát dotyčný členský stát informuje o ukončení přezkumu prostřednictvím konečné zprávy o přezkumu, a to následovně:
a)
do 20. dubna v případě, že nebyla zaslána průběžná zpráva podle odstavce 1;
b)
do 30. června na konci druhého kroku každoročního přezkumu;
c)
do 30. srpna na konci komplexního přezkumu.
Článek 36
Spolupráce s členskými státy
1. Členské státy:
a)
se účastní všech kroků přezkumu podle harmonogramu stanoveného v příloze XVI;
b)
určí vnitrostátní kontaktní místo pro přezkum prováděný Unií;
c)
v případě potřeby se v úzké spolupráci se sekretariátem podílejí na organizaci návštěvy dané země a usnadňují ji;
d)
poskytnou odpovědi a doplňkové informace a případně připomínky ke zprávám o přezkumu.
2. Na žádost členských států jsou připomínky k zjištěním přezkumu zahrnuty v konečné zprávě o přezkumu.
3. Komise členské státy informuje o složení týmu technických odborníků na přezkum.
Článek 37
Harmonogram přezkumů
Komplexní přezkum a každoroční přezkum se provádí podle harmonogramů stanovených v příloze XVI.
KAPITOLA IV
PODÁVÁNÍ ZPRÁV PRO ÚČELY ROZHODNUTÍ č. 529/2013/EU
Článek 38
Zamezení dvojímu vykazování
Pokud členský stát uvede ve své zprávě o národní inventuře v souladu s článkem 3 tohoto nařízení informace, které se vyžadují rovněž podle rozhodnutí č. 529/2013/EU, má se za to, že tento členský stát splnil své příslušné povinnosti týkající se podávání zpráv podle zmíněného rozhodnutí.
Článek 39
Požadavky na podávání zpráv o systémech obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin
1. Pokud členský stát ve své zprávě o národní inventuře neuvedl informace stanovené v článku 38 tohoto nařízení, předloží textové informace o zavedených a vyvíjených systémech pro odhad emisí a pohlcení v důsledku obhospodařování orné půdy nebo obhospodařování pastvin, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 2 písm. a) druhém pododstavci rozhodnutí č. 529/2013/EU, včetně těchto prvků:
a)
popis institucionálních, právních a procesních opatření přijatých v souladu s požadavky vztahujícími se na vnitrostátní systémy podle Kjótského protokolu, které jsou stanoveny v příloze rozhodnutí 19/CMP.1, a v souladu s požadavky vztahujícími se na vnitrostátní předpisy podle pokynů pro národní inventury skleníkových plynů podle úmluvy UNFCCC, které jsou stanoveny v příloze I rozhodnutí 24/CP.19;
b)
popis toho, nakolik jsou zavedené systémy v souladu s metodickými požadavky uvedenými ve zprávě IPCC z roku 2013 s názvem „Revidované doplňkové metody a Pokyny pro správnou praxi vyplývající z Kjótského protokolu“ (Revised Supplementary Methods and Good Practice Guidance Arising from the Kyoto Protocol), v „Metodickém manuálu IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006“ a případně v „Dodatku z roku 2013 k metodice IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006: Mokřady“.
2. Členské státy předloží Komisi informace uvedené v odstavci 1 jako zvláštní zprávu podle tohoto harmonogramu:
a)
první zprávu v roce 2016 za vykazovaný rok 2014, včetně vývoje ode dne 1. ledna 2013,
b)
druhou zprávu v roce 2017 za vykazovaný rok 2015 a
c)
třetí zprávu v roce 2018 za vykazovaný rok 2016.
3. Ve zprávách následujících po první zprávě zaměří členské státy informace na změny a vývoj, k nimž u jejich systémů došlo v porovnání s informacemi uvedenými v předchozí zprávě.
Článek 40
Požadavky na vykazování ročních odhadů emisí a pohlcení v důsledku obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin
1. Členské státy, které si nezvolily obhospodařování orné půdy nebo obhospodařování pastvin podle Kjótského protokolu, předloží počáteční, předběžné a nezávazné roční odhady emisí a pohlcení v důsledku obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 2 písm. b) druhého pododstavce rozhodnutí č. 529/2013/EU, prostřednictvím informací za příslušný referenční rok nebo období stanovené v příloze VI rozhodnutí č. 529/2013/EU.
2. První výroční zpráva musí být předložena v roce 2015 za vykazovaný rok 2013.
3. Členské státy, na něž se vztahuje odstavec 1 tohoto článku, předloží konečné roční odhady emisí a pohlcení v důsledku obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin podle čl. 3 odst. 2 písm. c) druhého pododstavce rozhodnutí č. 529/2013/EU pro všechny vykazované roky za období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2020 prostřednictvím konečných informací za příslušný referenční rok nebo období stanovené v příloze VI rozhodnutí č. 529/2013/EU.
4. Při poskytování informací uvedených v odstavcích 1 a 2 tohoto článku dodržují členské státy tyto požadavky:
a)
pro příslušnou činnost podle Kjótského protokolu vyplní všechny příslušné tabulky společného formátu vykazování uvedené v příloze rozhodnutí 6/CMP.9 za druhé závazkové období, včetně průřezových tabulek o zahrnutých činnostech, matice změn využití půdy a informační tabulky o započítávání, a
b)
uvedou vysvětlující informace o použitých metodikách a údajích, jak se vyžaduje ve zprávě o národní inventuře v souladu s rozhodnutím 2/CMP.8 podle Kjótského protokolu a jeho přílohou II.
Článek 41
Zvláštní požadavky na vykazování
1. Odchylně od článku 38 tohoto nařízení předloží členský stát pro činnosti související s obhospodařováním lesů a odlesňováním v případě, že s ohledem na svou povinnost započítávání podle Kjótského protokolu podává informace v souladu s ustanoveními o lesních kulturách uvedenými v bodech 37 až 39 přílohy rozhodnutí 2/CMP.7, za účelem splnění svých povinností podle rozhodnutí č. 529/2013/EU zvláštní tabulky společného formátu vykazování, které jsou vyplněny, aniž by se použila ustanovení uvedená v bodech 37 až 39 přílohy rozhodnutí 2/CMP.7.
2. Odchylně od článku 38 tohoto nařízení předloží členský stát, který si nezvolil obhospodařování orné půdy nebo obhospodařování pastvin podle Kjótského protokolu, informace o odvodňování a zavodňování mokřadů pro započítávání podle zmíněného protokolu, a pokud tento členský stát uplatňuje čl. 3 odst. 3 rozhodnutí č. 529/2013/EU, předloží pro tyto činnosti zvláštní tabulky společného formátu vykazování, které jsou vyplněny v souladu se zmíněným rozhodnutím.
Článek 42
Předkládání informací
1. Informace odpovídající požadavkům na vykazování uvedeným v článcích 39, 40 a 41 tohoto nařízení se Komisi předkládají jako zvláštní příloha zprávy o národní inventuře uvedené v čl. 7 odst. 3 nařízení (EU) č. 525/2013.
2. Pokud se nepoužije článek 38 tohoto nařízení, předloží členské státy s ohledem na své povinnosti týkající se podávání zpráv podle čl. 3 odst. 2 prvního pododstavce a odst. 3 rozhodnutí č. 529/2013/EU informace v souladu s článkem 3 tohoto nařízení a uvedou příslušné údaje v příloze zprávy o národní inventuře uvedené v čl. 7 odst. 3 nařízení (EU) č. 525/2013.
Článek 43
Vykazování na konci období započítávání
Pro účely čl. 7 odst. 2 nařízení (EU) č. 525/2013 předloží členské státy informace v souladu s článkem 3 tohoto nařízení a podle ustanovení obsažených v této kapitole.
KAPITOLA V
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 44
Zrušení a přechodné ustanovení
Rozhodnutí č. 2005/166/ES se zrušuje. Účinky článků 18, 19 a 24 jsou zachovány.
Článek 45
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. června 2014.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 749/2014
av den 30 juni 2014
om struktur, format, inlämningsförfaranden och granskning gällande medlemsstaternas rapportering av information i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 av den 21 maj 2013 om en mekanism för att övervaka och rapportera utsläpp av växthusgaser och för att rapportera annan information på nationell nivå och unionsnivå som är relevant för klimatförändringen och om upphävande av beslut nr 280/2004/EG (1), särskilt artiklarna 7.7, 7.8, 8.2, 12.3, 17.4 och 19.5, och
av följande skäl:
(1)
Den information som rapporteras till kommissionen enligt förordning (EU) nr 525/2013 är nödvändig för att man ska kunna bedöma de faktiska framsteg som gjorts när det gäller att uppfylla unionens och medlemsstaternas åtaganden att begränsa eller minska utsläppen av alla växthusgaser enligt FN:s ramkonvention om klimatförändringar (UNFCCC, nedan kallad klimatkonventionen), godkänd genom rådets beslut 94/69/EG (2), dess Kyotoprotokoll som godkänts genom rådets beslut 2002/358/EG (3) samt de unionsrättsakter som antogs 2009, det så kallade klimat- och energipaketet. Informationen gör det också möjligt att sammanställa årliga rapporter från unionen i enlighet med de skyldigheter som följer av klimatkonventionen och Kyotoprotokollet.
(2)
I beslut 19/CMP.1 från klimatkonventionens partskonferens, i dess funktion som Kyotoprotokollets partsmöte, fastställs riktlinjer för de nationella system för växthusgasinventeringar som konventionens parter bör tillämpa. I beslut 24/CP.19 från klimatkonventionens partskonferens om översyn av rapporteringsriktlinjer för parternas årliga inventeringar enligt bilaga I till klimatkonventionen, kom partskonferensen överens om att använda 2006 års riktlinjer från FN:s mellanstatliga klimatpanel (IPCC) för nationella inventeringar av växthusgaser, klimatpanelens nya faktorer för global uppvärmningspotential (GWP-faktorer) och de reviderade gemensamma rapporteringsformat som återfinns i en bilaga till det beslutet.
(3)
Eftersom beslut nr 280/2004/EG (4) har ersatts av förordning (EU) nr 525/2013, måste kommissionens beslut 2005/166/EG (5) om tillämpningsföreskrifter för beslut nr 280/2004/EG uppdateras för att ta hänsyn till ändringarna av de internationellt överenskomna riktlinjerna och för att säkerställa enhetliga villkor för genomförande av de bestämmelser som är nya i förordning (EU) nr 525/2013 i förhållande till beslut nr 280/2004/EG. Sådana enhetliga genomförandebestämmelser bör omfatta rapportering av växthusgasinventeringar, approximativa växthusgasinventeringar, information om system för politiska strategier och åtgärder och prognoser, användning av auktionsintäkter och projektkrediter, samt rapportering för tillämpningen av Europaparlamentets och rådets beslut nr 529/2013/EU (6). Med tanke på det stora antal ändringar som måste göras i beslut 2005/166/EG bör det upphävas och ersättas.
(4)
För att se till att bedömningen av efterlevnaden av Europaparlamentets och rådets beslut nr 406/2009/EG (7) är trovärdig, konsistent, transparent och inkommer i tid, fastställs i förordning (EU) nr 525/2013 en granskningsprocess på unionsnivå för de växthusgasinventeringar som lämnas in av medlemsstaterna. För att säkerställa att denna granskningsprocess genomförs effektivt och i rätt tid är det nödvändigt att fastställa tidsramarna och faserna för omfattande och årliga granskningar av medlemsstaternas växthusgasinventeringar.
(5)
I kommissionens delegerade förordning (EU) nr C(2014) 1539 (8) fastställs väsentliga krav på unionens inventeringssystem för att fullgöra de skyldigheter som följer av beslut 19/CMP.1 från klimatkonventionens partskonferens i dess funktion som Kyotoprotokollets partsmöte. För att säkerställa att dessa skyldigheter fullgörs effektivt och i rätt tid är det nödvändigt att fastställa tidsramar för samarbete och samordning mellan kommissionen och medlemsstaterna för att utarbeta unionens växthusgasinventeringsrapport.
(6)
För att undvika rättslig osäkerhet beträffande unionens och medlemsstaternas rapporteringsskyldigheter då den ytterligare perioden för fullgörande av åtagandena i Kyotoprotokollet har löpt ut, bör innehållet i artiklarna 18, 19 och 24 i beslut 2005/166/EG fortsätta att gälla.
(7)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från kommittén för klimatförändringar.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL 1
SYFTE OCH DEFINITIONER
Artikel 1
Syfte
I denna förordning fastställs bestämmelser för genomförandet av förordning (EU) nr 525/2013 på följande områden:
a)
Medlemsstaternas rapportering av växthusgasinventeringar, approximativa växthusgasinventeringar och information om politiska strategier och åtgärder och prognoser, samt av användning av auktionsintäkter och projektkrediter enligt artiklarna 7, 8, 12, 13, 14, och 17 i förordning (EU) nr 525/2013.
b)
Medlemsstaternas rapportering enligt beslut nr 529/2013/EU.
c)
Tidsramarna och faserna för omfattande och årliga granskningar av medlemsstaternas växthusgasinventeringar i enlighet med artikel 19 i förordning (EU) nr 525/2013.
d)
Tidsramarna för samarbete och samordning mellan kommissionen och medlemsstaterna vid utarbetandet av unionens växthusgasinventeringsrapport.
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning avses med
(1)
gemensamt rapporteringsformat: en tabell för uppgifter om utsläpp av växthusgaser från antropogena källor och minskning genom upptag i sänkor vilka återfinns i bilaga II till beslut 24/CP.19 från klimatkonventionens partskonferens och i bilagan till beslut 6/CMP.9 från klimatkonventionens partskonferens i dess funktion som Kyotoprotokollets partsmöte,
(2)
referensbaserat tillvägagångssätt: det referensbaserade tillvägagångssätt som anges i 2006 års riktlinjer för nationella inventeringar av växthusgaser från den mellanstatliga panelen för klimatförändringar (IPCC) vilket är tillämpliga enligt artikel 6 i kommissionens delegerade förordning (EU) nr C(2014) 1539,
(3)
metod 1: den grundläggande metoden i 2006 års IPCC-riktlinjer eller 2003 års IPCC-riktlinjer för bästa metoder,
(4)
nyckelkategori: en kategori som har kraftig påverkan på en medlemsstats eller unionens totala inventering av växthusgaser vad gäller absoluta nivåer, trender eller osäkerhet i inventerade utsläpp och upptag.
(5)
sektorsbaserat tillvägagångssätt: det sektorsbaserade tillvägagångssätt som ingår i 2006 års IPCC-riktlinjer.
KAPITEL II
MEDLEMSSTATERNAS RAPPORTERING
Artikel 3
Allmänna regler för rapportering av växthusgasinventeringar
1. Medlemsstaterna ska rapportera de uppgifter som anges i artikel 7.1-7.5 i förordning (EU) nr 525/2013 till kommissionen, med en kopia till Europeiska miljöbyrån, i enlighet med artikel 6 i kommissionens delegerade förordning (EU) nr C(2014) 1539 och i enlighet med bestämmelserna i den här förordningen, genom att fylla i
a)
gemensamma rapporteringsformat med inlämning av en fullständig uppsättning kalkylblad eller XML-filer (Extensible Markup Language), beroende på tillgången till lämplig programvara; uppgifterna ska omfatta medlemsstatens geografiska tillämpningsområde enligt förordning (EU) nr 525/2013,
b)
det elektroniska standardformatet för rapportering av utsläppsenheter enligt Kyotoprotokollet och tillhörande rapporteringsanvisningar som antagits av klimatkonventionens partskonferens i dess funktion som Kyotoprotokollets partsmöte, och
c)
bilagorna I-VIII och X-XV till den här förordningen.
2. Den fullständiga nationella inventeringsrapport som avses i artikel 7.3 i förordning (EU) nr 525/2013 ska utarbetas enligt den struktur som anges i det tillägg till klimatkonventionens riktlinjer för nationella inventeringar av växthusgaser som ingår i bilaga I till beslut 24/CP.19 och i enlighet med bestämmelserna i den här förordningen.
Artikel 4
Rapportering som en del av den nationella inventeringsrapporten eller i en bilaga till rapporten
1. Medlemsstaterna ska rapportera de uppgifter och tabeller som krävs enligt artiklarna 6, 7 och 9-16 som en del av den nationella inventeringsrapporten eller i en separat bilaga till rapporten i enlighet med bilaga I.
2. I de fall då medlemsstaterna kan välja mellan att rapportera uppgifter och tabeller som en del av den nationella inventeringsrapporten eller i en separat bilaga till rapporten ska de tydligt ange var informationen finns genom att fylla i bilaga I.
Artikel 5
Rapporteringsmetod
Medlemsstaterna ska använda Europeiska miljöbyråns verktyg ReportNet, som tillhandahålls i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 401/2009 (9), för att lämna den information som avses i artiklarna 4, 5, 7, 8, 12 och 17 i förordning (EU) nr 525/2013.
Artikel 6
Rapportering om nationella inventeringssystem
1. Medlemsstaterna ska lämna den information om sina nationella inventeringssystem som avses i artikel 5.1 i förordning (EU) nr 525/2013 i textform och med angivande av följande:
a)
Namn och kontaktuppgifter för den nationella enhet som har övergripande ansvar för medlemsstatens nationella inventering.
b)
Funktioner och ansvarsområden för de olika organ och enheter som deltar i planering, beredning och förvaltning av inventeringsprocessen, samt beskrivning av de institutionella, rättsliga och processrättsliga arrangemang som har inrättats för beredning av inventeringen.
c)
En beskrivning av processen för att samla aktivitetsdata, för att välja emissionsfaktorer och metoder, och för att ta fram utsläppsskattningar.
d)
En beskrivning av de tillvägagångssätt som använts och vilka nyckelkategorier som har identifierats.
e)
En beskrivning av de processer som används för att avgöra när omräkning av tidigare inlämnade inventeringsdata ska göras.
f)
En beskrivning av kvalitetssäkrings- och kvalitetskontrollplanen, dess genomförande och de fastställda kvalitetsmålen, och information om metoder för intern och extern utvärdering samt granskningsprocesser och resultaten av dessa, i enlighet med de riktlinjer för nationella system som anges i bilagan till beslut 19/CMP.1 från klimatkonventionens partskonferens i dess funktion som Kyotoprotokollets partsmöte.
g)
En beskrivning av förfarandena för officiell genomgång och godkännande av inventeringen.
2. Medlemsstaterna ska lämna en beskrivning av de arrangemang som gjorts för att se till att den behöriga inventeringsmyndigheten ges tillgång till den information som avses i artikel 5.2 i förordning (EU) nr 525/2013 tillsammans med uppgift om de organisationer som tillhandahåller informationen, tidsplanerna för åtkomsten, och hur detaljerad och fullständig åtkomst som ges.
Artikel 7
Rapportering om konsistens med rapporterade luftföroreningsdata
1. Medlemsstaterna ska i textform lämna en redogörelse för resultaten av de kontroller som avses i artikel 7.1 m i i förordning (EU) nr 525/2013 och om konsistens med data enligt artikel 7.1 b i samma förordning med följande innehåll:
a)
En kortfattad bedömning av om de uppskattade utsläppen av kolmonoxid (CO), svaveldioxid (SO2), kväveoxider (NOx) och flyktiga organiska föreningar, som rapporterats av medlemsstaterna enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/81/EG (10) och i enlighet med Uneces konvention om långväga gränsöverskridande luftföroreningar, överensstämmer med motsvarande skattningar i växthusgasinventeringarna enligt förordning (EU) nr 525/2013.
b)
Rapporteringsdatum för de rapporter enligt direktiv 2001/81/EG och inom ramen för Uneces konvention om långväga gränsöverskridande luftföroreningar som har jämförts med inventeringen enligt förordning (EU) nr 525/2013.
2. Om kontrollerna enligt punkt 1 leder till större skillnader än ± 5 % mellan de totala utsläppen, exklusive markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk (LULUCF - Land Use, Land-Use Change and Forestry) för en viss luftförorening rapporterat enligt förordning (EU) nr 525/2013 och enligt direktiv 2001/81/EG eller Uneces konvention om långväga gränsöverskridande luftföroreningar för år X - 2, ska den berörda medlemsstaten rapportera enligt den tabell som återfinns i bilaga II till den här förordningen, för den luftföroreningen, utöver den information i textform som avses i punkt 1 i denna artikel.
3. Medlemsstaterna får begränsa sin rapportering till enbart textform om skillnaden på mer än ± 5 % enligt punkt 2 beror på korrigering av datafel eller på skillnader i geografisk täckning eller tillämpningsområde mellan de respektive rättsakterna.
Artikel 8
Rapportering om omräkningar
Medlemsstaterna ska ange skälen för omräkning av basåret eller perioden och av år X - 3 enligt artikel 7.1 e i förordning (EU) nr 525/2013 med användning av den tabell som återfinns i bilaga III till den här förordningen.
Artikel 9
Rapportering om genomförande av rekommendationer och justeringar
1. Enligt artikel 7.1 j i förordning (EU) nr 525/2013 ska medlemsstaterna rapportera om genomförande av varje justering och rekommendation som anges i den senast offentliggjorda enskilda granskningsrapporten inom ramen för klimatkonventionen, och även skäl för att inte genomföra rekommendationer, med användning av tabellen i bilaga IV till den här förordningen.
2. Medlemsstaterna ska rapportera om hur de har genomfört varje rekommendation som anges i den senaste granskningsrapporten enligt artikel 36.2 med användning av tabellen i bilaga IV.
Artikel 10
Rapportering om konsistens mellan rapporterade utsläpp och data från systemet för handel med utsläppsrätter
1. Medlemsstaterna ska lämna den information som avses i artikel 7.1 k i förordning (EU) nr 525/2013 med användning av tabellen i bilaga V till den här förordningen.
2. Medlemsstaterna ska rapportera i textform om resultaten av de kontroller som utförts i enlighet med artikel 7.1 l i förordning (EU) nr 525/2013.
Artikel 11
Rapportering om konsistens med data om fluorerade växthusgaser
Medlemsstaterna ska rapportera i textform om resultaten av de kontroller som utförts i enlighet med artikel 7.1 m ii i förordning (EU) nr 525/2013 med angivande av följande:
a)
En beskrivning av de kontroller som medlemsstaten har utfört när det gäller detaljnivå, datamängder och de rapporteringsår som har jämförts.
b)
En beskrivning av kontrollernas huvudresultat och förklaringar till de största inkonsekvenserna.
c)
Information om huruvida de uppgifter som samlats in från operatörer enligt artikel 3.6 i förordning (EG) nr 842/2006 (11) har använts och hur.
d)
Om kontrollerna inte har utförts, skälen till varför de inte ansågs relevanta.
Artikel 12
Rapportering om konsistens med energidata
1. Medlemsstaterna ska rapportera i textform i enlighet med artikel 7.1 m iii i förordning (EU) nr 525/2013 om jämförelsen mellan det referensbaserade tillvägagångssätt som beräknats med användning av data från växthusgasinventeringen och det referensbaserade tillvägagångssätt som beräknats med användning av data som rapporterats in enlighet med artikel 4 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1099/2008 (12) och bilaga B till den förordningen.
2. Medlemsstaterna ska lämna kvantitativ information och förklaringar till skillnader på mer än ± 2 % för den totala nationella bränsleförbrukningen för energiändamål av fossila bränslen på aggregerad nivå för alla kategorier av fossila bränslen för år X - 2 med användning av tabellen i bilaga VI.
Artikel 13
Rapportering om ändringar av nationella inventeringssystem eller register
Medlemsstaterna ska i relevanta avsnitt i den nationella inventeringsrapporten tydligt ange om det inte har gjorts några ändringar av deras nationella inventeringssystem eller deras nationella register enligt artikel 7.1 n och o i förordning (EU) nr 525/2013 sedan föregående inlämnade nationella inventeringsrapport.
Artikel 14
Rapportering om osäkerhet och fullständighet
1. För rapportering om osäkerhet enligt artikel 7.1 p i förordning (EU) nr 525/2013 ska medlemsstaterna rapportera osäkerhetsskattningar enligt metod 1 för
a)
utsläppsnivåer och trender och
b)
aktivitetsdata och emissionsfaktorer eller andra skattningsparametrar på lämplig kategorinivå med användning av tabellen i bilaga VII till den här förordningen.
2. Den allmänna bedömningen av fullständighet enligt artikel 7.1 p i förordning (EU) nr 525/2013 ska innehålla följande:
a)
En översikt över de kategorier som har rapporterats som ej uppskattade (NE- not estimated) i enlighet med klimatkonventionens rapporteringsriktlinjer för årliga inventeringar av växthusgaser som ingår i bilaga I till beslut 24/CP.19, och detaljerade förklaringar till varför denna förklaringskod har använts, särskilt om 2006 års IPCC-riktlinjer för nationella inventeringar av växthusgaser tillhandahåller metoder för uppskattning av dessa utsläpp.
b)
En beskrivning av växthusgasinventeringens geografiska räckvidd.
3. Om en medlemsstat lämnar in inventeringar med olika geografisk räckvidd under klimatkonventionen och Kyotoprotokollet och under förordning (EU) nr 525/2013 ska medlemsstaten vid sammanställning av inventeringen för unionens territorium ge en kort redogörelse för de principer och metoder som använts för att särskilja utsläpp och upptag rapporterade för unionens territorium ifrån utsläpp och upptag för territorier utanför unionen.
Artikel 15
Rapportering av andra aspekter gällande utarbetandet av unionens växthusgasinventeringsrapport
1. För att göra det möjligt att ställa samman en växthusgasinventeringsrapport för unionen enligt artikel 7.1 p i förordning (EU) nr 525/2013 ska medlemsstaterna lämna information om de tillvägagångssätt och emissionsfaktorer som använts för de kategorier som identifierats som nyckelkategorier för unionen i lämpliga XML-filer och i det gemensamma rapporteringsformatet.
2. För tillämpningen av punkt 1 ska kommissionen tillhandahålla en förteckning över de mest aktuella nyckelkategorierna för unionen senast den 31 oktober året innan inventeringen ska lämnas in.
3. Medlemsstaterna ska förklara och tolka tidigare utsläppstrender och variationer över åren på aggregerad nivå inom varje sektor, samt även ange de viktigaste faktorer som anses ha betydande påverkan på trenderna. Fokus ska ligga på att förklara förändringar mellan det senaste inventeringsåret och år 1990, och signifikanta kraftiga mellanårsvariationer för de senaste rapporteringsåren, särskilt mellan år X - 3 och år X - 2.
Artikel 16
Rapportering om större ändringar av metodbeskrivningar
Senast den 15 mars varje år ska medlemsstaterna rapportera om större ändringar av metodbeskrivningarna i den nationella inventeringsrapporten som gjorts efter dess inlämnande den 15 april föregående år, med användning av tabellen i bilaga VIII.
Artikel 17
Rapportering om approximativa växthusgasinventeringar
1. Medlemsstaterna ska lämna in approximativa växthusgasinventeringar enligt artikel 8.1 i förordning (EU) nr 525/2013 med användning av det gemensamma rapporteringsformatet - sammanfattande tabell (Summary table) 2 - enligt följande:
a)
Uppdelning av källkategorierna så att de motsvarar tillgängliga aktivitetsdata och metoder för att ta fram uppskattningar för år X - 1.
b)
Exkluderande av totala uppskattade utsläpp och upptag från markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk (LULUCF), uttryckt som koldioxidekvivalenter.
c)
Tillägg av två kolumner för att redogöra för uppdelningen mellan utsläpp som omfattas av unionens system för handel med utsläppsrätter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG (13) och utsläpp som omfattas av beslut nr 406/2009/EG, per källkategori, om sådan information är tillgänglig.
2. Medlemsstaterna ska ge en förklarande redogörelse, inklusive viktigaste bakomliggande faktorer, för de utsläppstrender som rapporteras i sammanfattande tabell (Summary table) 2 jämfört med den inventering som redan lämnats in. Redogörelsen ska endast omfatta den tillgängliga informationen för att ta fram uppskattningar för år X-1.
Artikel 18
Tidsramar för samarbete och samordning vid utarbetandet av unionens växthusgasinventeringsrapport
Medlemsstaterna och kommissionen ska samarbeta och samordna arbetet med att ta fram unionens växthusgasinventering och unionens inventeringsrapport samt respektera de tidsfrister som anges i bilaga IX.
Artikel 19
Rapportering om fastställande av den tilldelade utsläppsmängden
Medlemsstaterna ska lämna in en rapport till kommissionen med den information som behövs för att underlätta beräkningen av den gemensamma tilldelade utsläppsmängden och unionens tilldelade utsläppsmängd i enlighet med artikel 3.7a, 3.8 och 3.8a i Kyotoprotokollet för den andra åtagandeperioden i enlighet med bilaga I till beslut 2/CMP.8 vad gäller den rapporten; detta ska ske tre månader före sista dag för inlämning av rapporten till klimatkonventionen.
Artikel 20
Rapportering om nationella system för politiska strategier och åtgärder och prognoser
Medlemsstaterna ska rapportera om sina nationella system för politiska strategier och åtgärder och prognoser enligt artikel 13.1 a i förordning (EU) nr 525/2013 med angivande av följande:
a)
Uppgifter om institutionella, rättsliga och processrättsliga arrangemang, däribland systemet för att utse nationella organ med övergripande ansvar för utvärdering av medlemsstatens politiska strategier och för prognoserna för antropogena utsläpp av växthusgaser.
b)
En beskrivning av de institutionella, rättsliga och processrättsliga arrangemang som inrättats i en medlemsstat för att utvärdera politiska strategier och göra prognoser för utsläpp av växthusgaser från antropogena källor och minskning genom upptag i sänkor.
c)
En beskrivning av de processrättsliga arrangemang och tidsramar som ska säkerställa att rapporteringen om politiska strategier och åtgärder samt rapporteringen av prognoser inkommer i tid, är transparenta, korrekta, konsistenta, jämförbara och fullständiga.
d)
En beskrivning av den övergripande processen för insamling och användning av data, tillsammans med en bedömning av huruvida enhetliga processer för insamling och användning av data har legat till grund för utvärderingen av politiska strategier och åtgärder och framtagningen av prognoserna samt de olika sektorer som prognoserna avser.
e)
En beskrivning av processen för val av antaganden, metoder och modeller för att utvärdera politiska strategier och för att göra prognoser om antropogena utsläpp av växthusgaser.
f)
En beskrivning av åtgärder för kvalitetssäkring och kvalitetskontroll och av prognosernas känslighetsanalys.
Artikel 21
Rapportering om uppdateringar av medlemsstaternas strategier för växthusgassnål utveckling
Medlemsstaterna ska rapportera om uppdateringar av sina strategier för växthusgassnål utveckling enligt artikel 13.1 b i förordning (EU) nr 525/2013 med angivande av följande:
a)
Kort beskrivning av uppdateringen och dess syfte.
b)
Den rättsliga statusen för strategin för växthusgassnål utveckling och för uppdateringen.
c)
Ändringarna och de förväntade effekterna till följd av uppdateringen när det gäller genomförandet av strategin för växthusgassnål utveckling.
d)
Tidsramar och beskrivning av genomförandestatusen för strategin för växthusgassnål utveckling och av uppdateringen, och en analys av förväntade kostnader och intäkter för uppdateringen, om en sådan finns tillgänglig.
e)
Beskrivning av hur informationen görs tillgänglig för allmänheten i enlighet med artikel 4.3 i förordning (EU) nr 525/2013.
Artikel 22
Rapportering om politiska strategier och åtgärder
1. Medlemsstaterna ska lämna den information om politiska strategier och åtgärder som avses i artikel 13.1 c-e i förordning (EU) nr 525/2013 med användning av tabellerna i bilaga XI till den här förordningen och med användning av den rapporteringsmall och det inlämningsförfarande som kommissionen har fastställt.
2. Utöver den tabell som avses i punkt 1 ska medlemsstaterna lämna kvalitativ information i textform om sambanden mellan de olika politiska strategier och åtgärder som rapporterats i enlighet med samma punkt, och om hur dessa strategier och åtgärder bidrar till de olika prognosscenarierna, tillsammans med en bedömning av hur de bidrar till att uppnå en växthusgassnål utveckling.
Artikel 23
Rapportering om prognoser
1. Medlemsstaterna ska lämna den information om prognoser för utsläpp av växthusgaser från antropogena källor och minskning genom upptag i sänkor som avses i artikel 14 i förordning (EU) nr 525/2013 med användning av tabellerna i bilaga XII till den här förordningen och med användning av den rapporteringsmall och det inlämningsförfarande som kommissionen har fastställt.
2. Medlemsstaterna ska lämna ytterligare information i textform, med följande innehåll:
a)
Resultaten av känslighetsanalysen av de totala rapporterade växthusgasutsläppen, tillsammans med en kort förklaring av vilka parametrar som varierades och hur.
b)
Resultaten av känslighetsanalysen uppdelad på totala utsläpp som omfattas av beslut nr 406/2009/EG, totala utsläpp som omfattas av EU:s system för handel med utsläppsrätter som inrättats genom direktiv 2003/87/EG och totala utsläpp från markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk (LULUCF), om sådan information är tillgänglig.
c)
Basår för inventeringsdata och vilket rapporteringsår av inventeringsrapporten som används som utgångspunkt för prognoserna.
d)
Prognosmetoderna, med en kortfattad beskrivning av de modeller som använts och deras räckvidd vad gäller sektorer, geografiska områden och tidsperioder, hänvisningar till källor för ytterligare information om modellerna samt information om huvudsakliga antaganden om externa faktorer och använda parametrar.
3. Nio månader före sista dagen för inlämning av en prognosrapport enligt artikel 14.1 i förordning (EU) nr 525/2013, och i samråd med medlemsstaterna, ska kommissionen rekommendera harmoniserade värden för viktiga parametrar som bestäms på icke-nationell nivå, däribland koldioxidpriser enligt systemet för handel med utsläppsrätter och internationella importpriser för kol och olja, så att de aggregerade prognoserna på unionsnivå blir enhetliga.
Artikel 24
Rapportering om användning av auktionsintäkter
Medlemsstaterna ska lämna information om användning av auktionsintäkter enligt artikel 17.1 b och c och 17.2 i förordning (EU) nr 525/2013 med användning av tabellerna i bilaga XIII till den här förordningen.
Artikel 25
Rapportering om användning av projektkrediter enligt beslut nr 406/2009/EG
Medlemsstaterna ska lämna information om användning av projektkrediter enligt beslut nr 406/2009/EG i enlighet med artikel 17.1 a och d i förordning (EU) nr 525/2013 med användning av tabellen i bilaga XIV till den här förordningen.
Artikel 26
Rapportering av sammanfattande information om slutförda överföringar
1. Medlemsstaterna ska lämna sammanfattande information om slutförda överföringar enligt artikel 3.4 och 3.5 i beslut nr 406/2009/EG med användning av tabellen i bilaga XV till den här förordningen.
2. Kommissionen ska sammanställa en elektroniskt tillgänglig rapport på årsbasis som sammanfattar den information som lämnats av medlemsstaterna. Rapporten får endast innehålla aggregerade data och får inte avslöja information från enskilda medlemsstater vad gäller pris per enhet i den årliga utsläppstilldelningen.
KAPITEL III
EXPERTGRANSKNING PÅ UNIONSNIVÅ AV VÄXTHUSGASUTSLÄPP
Artikel 27
Organisering av granskningsarbetet
1. I samband med de granskningar som avses i artikel 19.1 och 19.2 i förordning (EU) nr 525/2013 ska kommissionen och Europeiska miljöbyrån bistås av en granskningsgrupp bestående av tekniska experter.
2. Europeiska miljöbyrån ska fungera som sekretariat för granskningsarbetet.
3. Kommissionen och Europeiska miljöbyrån ska utse ett tillräckligt antal experter och se till att täcka lämpliga sektorer för att säkerställa en tillräcklig granskning för de växthusgasinventeringar som ska granskas inom den givna tiden.
4. De experter som valts ut i enlighet med punkt 3 ska ha erfarenhet av att sammanställa växthusgasinventeringar och helst vara verksamma inom granskning av växthusgasrapportering.
5. En medlem i expertgruppen som har bidragit till sammanställningen av en enskild medlemsstats växthusgasinventering, eller som är medborgare i den medlemsstat vars inventering ska granskas, får inte delta i granskningsarbetet för den inventeringen.
6. Kommissionen och Europeiska miljöbyrån ska eftersträva att granskningen av växthusgasinventeringar genomförs på ett enhetligt och objektivt sätt för alla berörda medlemsstater för att garantera en hög kvalitet på granskningens tekniska bedömningar.
7. Arbetet ska göras genom dokumentbaserad eller centraliserad granskning.
8. Sekretariatet får besluta att organisera följande:
a)
En dokumentbaserad och en centraliserad granskning under samma år.
b)
Ett besök i landet utöver de dokumentbaserade eller centraliserade granskningarna, efter rekommendation från expertgruppen och i samråd med den berörda medlemsstaten.
Artikel 28
Sekretariatets uppgifter
Uppgifterna för sekretariatet enligt artikel 27.2 ska innefatta följande:
a)
Utarbeta arbetsplanen för granskningen.
b)
Sammanställa och tillhandahålla den information som expertgruppen behöver för sitt arbete.
c)
Samordna granskningsarbetet enligt denna förordning, inklusive kommunikationen mellan expertgruppen och den kontaktperson eller de kontaktpersoner som utsetts av den medlemsstat som granskas, samt göra andra praktiska arrangemang.
d)
Bekräfta fall där det förekommer aspekter av stor betydelse i medlemsstaternas växthusgasinventeringar i den mening som avses i artikel 31, efter samråd med kommissionen.
e)
Sammanställa och redigera slut- och delrapporter och sända dem till den berörda medlemsstaten och till kommissionen.
Artikel 29
Första fasen av den årliga granskningen
Kontrollerna enligt artikel 19.3 a i förordning (EU) nr 525/2013 för att verifiera att inlämnade uppgifter är transparenta, korrekta, konsistenta, jämförbara och fullständiga får omfatta följande:
a)
En bedömning av om rapporteringen omfattar alla källkategorier och gaser som krävs enligt förordning (EU) nr 525/2013.
b)
En bedömning av om tidsserierna för utsläppsdata är konsistenta.
c)
En bedömning av om medlemsstaternas implicita emissionsfaktorer (implied emission factors, IEF) är jämförbara med beaktande av IPCC:s standardefaktorer för olika nationella förhållanden.
d)
En bedömning av användningen av förklaringskoden ej uppskattade (NE - not estimated) i fall då metoder enligt IPCC:s nivå 1 finns tillgängliga och om användningen av koden inte har motiverats i enlighet med punkt 37 av klimatkonventionens rapporteringsriktlinjer för årliga inventeringar av växthusgaser som ingår i bilaga I till beslut 24/CP.19.
e)
En analys av omräkningar som gjorts för den inlämnade inventeringen, särskilt om omräkningarna grundar sig på ändrade metoder.
f)
En jämförelse mellan de verifierade utsläpp som rapporterats enligt EU:s system för utsläppshandel med de växthusgasutsläpp som rapporterats enligt artikel 7 i förordning (EU) nr 525/2013, för att upptäcka områden där de utsläppsdata och utsläppstrender som har lämnats in av den granskade medlemsstaten avviker kraftigt från andra medlemsstaters data.
g)
En jämförelse mellan resultaten från Eurostats referensbaserade tillvägagångssätt och medlemsstatens referensbaserade tillvägagångssätt.
h)
En jämförelse mellan resultaten från Eurostats sektors referensbaserade tillvägagångssätt och medlemsstatens sektors referensbaserade tillvägagångssätt.
i)
En bedömning av om rekommendationer från tidigare unions- eller klimatkonventionsgranskningar, vilka inte har genomförts av medlemsstaten, skulle kunna leda till en teknisk korrigering.
j)
En bedömning av om det finns potentiella över- eller underskattningar för en viss nyckelkategori i en medlemsstats inventering.
Artikel 30
Utlösning av den andra fasen av den årliga granskningen
Inom ramen för den årliga granskningen ska kontroller enligt artikel 32 utföras om man i kontrollerna enligt artikel 29 finner aspekter av stor betydelse enligt artikel 31, om en medlemsstat begär det, om inventeringen lämnas in för sent så att granskningskontroller enligt den första fasen inte kan göras inom tidsramen enligt bilaga XVI eller vid avsaknad av svar på granskningen i första fasen.
Artikel 31
Tröskelvärden för aspekter av stor betydelse
1. Ej genomförda rekommendationer från tidigare unions- eller klimatkonventionsgranskningar ska utgöra en aspekt av stor betydelse enligt artikel 19.4 a i förordning (EU) nr 525/2013 om rekommendationen eller frågan rör över- eller underskattningar av växthusgasdata från inventeringen som skulle kunna leda till en teknisk korrigering och om medlemsstaten inte på ett tillfredsställande sätt har förklarat varför rekommendationen inte har genomförts.
2. En under- eller överskattning av inventeringsdata som uppgår till mindre än 0,05 procent av en medlemsstats totala nationella växthusgasutsläpp, exklusive markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk (LULUCF), för det inventeringsår som granskas, eller som inte överstiger 500 kiloton koldioxidekvivalenter, beroende på vilket värde som är minst, ska inte betraktas som en aspekt av stor betydelse i enlighet med artikel 19.4 b i förordning (EU) nr 525/2013.
Artikel 32
Andra fasen i den årliga granskningen
1. Kontroller för att upptäcka fall där inventeringsdata har tagits fram på ett sätt som inte överensstämmer med klimatkonventionens riktlinjer eller unionsreglerna enligt artikel 19.3 b i förordning (EU) nr 525/2013 får omfatta följande:
a)
En detaljerad granskning av inventeringsuppskattningarna samt de metoder som medlemsstaten har använt för att göra inventeringen.
b)
En detaljerad granskning av medlemsstatens genomförande av rekommendationer som avser förbättring av inventeringsuppskattningar enligt den senaste årliga granskningsrapport inom ramen för klimatkonventionen som medlemsstaten har tagit del av före inlämningen av den inventering som genomgår unionens granskning, eller i den slutliga granskningsrapporten enligt artikel 35.2 i denna förordning; om rekommendationer inte har genomförts ska en detaljerad analys göras av medlemsstatens motivering till att inte genomföra dem.
c)
En detaljerad bedömning av om tidsserierna för uppskattningarna av växthusgasutsläpp är konsistenta.
d)
En detaljerad bedömning av om en medlemsstats omräkningar i den aktuella inventeringsrapporten jämfört med föregående rapport är transparent redovisade och gjorda i enlighet med 2006 års IPCC-riktlinjer för nationella inventeringar av växthusgaser.
e)
Uppföljning av resultaten av de kontroller som avses i artikel 29 i denna förordning och av eventuella kompletterande uppgifter som lämnats av den medlemsstat som är föremål för granskning som svar på frågor från den expertgruppen och andra relevanta kontroller.
2. En medlemsstat som vill genomgå de kontroller som avses i punkt 1 ska meddela kommissionen senast den 31 oktober året före det år då granskningen äger rum.
Artikel 33
Omfattande granskning
1. Den omfattande granskning som avses i artikel 19.1 i förordning (EU) nr 525/2013 ska innefatta de kontroller som avses i artiklarna 29 och 32 i den här förordningen för hela inventeringen.
2. Den omfattande granskningen får innefatta kontroller för att fastställa om problem som konstaterats i en medlemsstat inom ramen för granskningar enligt klimatkonventionen eller unionens granskningar även kan utgöra ett problem för andra medlemsstater.
Artikel 34
Tekniska korrigeringar
1. En teknisk korrigering ska anses nödvändig enligt artikel 19.3 c i förordning (EU) nr 525/2013 om en under- eller överskattning överstiger tröskelvärdet för aspekter av stor betydelse i enlighet med artikel 31 i den här förordningen. Endast tekniska korrigeringar som bedöms nödvändiga ska tas med i den slutliga granskningsrapporten enligt artikel 35.2 i den här förordningen, och ska åtföljas av en faktabaserad motivering.
2. Om en teknisk korrigering överstiger tröskelvärdet för aspekter av stor betydelse för minst ett år i den inventering som genomgått granskning, men inte för tidsseriernas samtliga år, ska den tekniska korrigeringen beräknas för alla de andra granskade åren så att tidsserierna blir konsistenta.
Artikel 35
Granskningsrapporter
1. Senast den 20 april det år då den årliga granskningen görs ska sekretariatet informera den berörda medlemsstaten om alla aspekter av stor betydelse i enlighet med artiklarna 30 och 31 i en delrapport. Rapporten ska omfatta frågor som har tagits upp senast den 31 mars.
2. Sekretariatet ska underrätta den berörda medlemsstaten om att granskningen är avslutad genom en slutrapport enligt följande:
a)
Senast den 20 april om ingen delrapport delgavs enligt punkt 1.
b)
Senast den 30 juni efter avslutande av den andra fasen av den årliga granskningen.
c)
Senast den 30 augusti efter avslutande av den omfattande granskningen.
Artikel 36
Samarbete med medlemsstaterna
1. Medlemsstaterna ska
a)
delta i alla faser av granskningen i enlighet med tidsplanen i bilaga XVI,
b)
utse en nationell kontaktperson för unionens granskning,
c)
vid behov, delta i och underlätta anordningen av ett besök i landet i nära samarbete med sekretariatet,
d)
ge svar och ytterligare information samt lämna synpunkter på granskningsrapporterna då detta behövs.
2. Om medlemsstaterna begär det ska deras synpunkter på granskningsresultaten tas med i slutrapporten.
3. Kommissionen ska underrätta medlemsstaterna om den expertgruppens sammansättning.
Artikel 37
Tidsplan för granskningarna
De omfattande och de årliga granskningarna ska genomföras i enlighet med tidsplanen i bilaga XVI.
KAPITEL IV
RAPPORTERING ENLIGT BESLUT NR 529/2013/EU
Artikel 38
Undvikande av dubbla rapporteringskrav
Om en medlemsstat lämnar information i sin nationella inventeringsrapport och i enlighet med artikel 3 i denna förordning, och denna information också krävs enligt beslut nr 529/2013/EU, ska medlemsstaten anses ha fullgjort sin rapporteringsskyldighet enligt det beslutet.
Artikel 39
Rapporteringskrav för system för bruk av åkermark och betesmark
1. Om information enligt artikel 38 i denna förordning inte har tagits med i en nationell inventeringsrapport ska medlemsstaten ge en redovisning i textform av befintliga system eller system under utveckling för att uppskatta utsläpp och upptag från bruk av åkermark och betesmark enligt artikel 3.2 andra stycket a i beslut nr 529/2013/EU med angivande av följande:
a)
En beskrivning av de institutionella, rättsliga och processrättsliga arrangemang som inrättats i enlighet med kraven för nationella system under Kyotoprotokollet vilka anges i bilagan till beslut 19/CMP.1 och i enlighet med kraven för nationella arrangemang enligt klimatkonventionens rapporteringsriktlinjer för nationella växthusgasinventeringar vilka anges i bilaga I till beslut 24/CP.19.
b)
En beskrivning av systemens förenlighet med metodkraven i 2013 års IPCC-rapport om reviderade kompletterande metoder och riktlinjer för bästa metoder som följer av Kyotoprotokollet, 2006 års IPCC-riktlinjer för nationella växthusgasinventeringar och, om tillämpligt, 2013 års tillägg till 2006 års IPCC-riktlinjer gällande våtmarker.
2. Medlemsstaterna ska lämna den information som anges i punkt 1 i form av en separat rapport till kommissionen enligt följande tidsplan:
a)
Den första rapporten år 2016 för rapporteringsåret 2014 innefattande all utveckling från den 1 januari 2013.
b)
Den andra rapporten år 2017 för rapporteringsåret 2015.
c)
Den tredje rapporten år 2018 för rapporteringsåret 2016.
3. Medlemsstaterna ska inrikta de två senare rapporterna på att redogöra för ändringar och ny utveckling i systemen i förhållande till närmast föregående rapport.
Artikel 40
Rapporteringskrav för årliga uppskattningar av utsläpp och upptag från bruk av åkermark och betesmark
1. Medlemsstater som har valt att inte rapportera för bruk av åkermark och betesmark enligt Kyotoprotokollet ska rapportera initiala, preliminära och icke-bindande årliga uppskattningar av utsläpp och upptag från bruk av åkermark eller betesmark enligt artikel 3.2 andra stycket b i beslut nr 529/2013/EU genom att lämna information för basåret eller basperioden enligt bilaga VI till beslut nr 529/2013/EU.
2. Den första årsrapporten ska lämnas in år 2015 för rapporteringsåret 2013.
3. Medlemsstater som omfattas av punkt 1 i den här artikeln ska lämna in slutliga årliga uppskattningar av utsläpp och upptag från bruk av åkermark eller betesmark i enlighet med i artikel 3.2 andra stycket c i beslut nr 529/2013/EU för alla rapporteringsår under perioden 1 januari 2013-31 december 2020 genom att lämna slutlig information för basåret eller basperioden enligt bilaga VI till samma beslut.
4. När en medlemsstat lämnar information enligt punkterna 1 och 2 i denna artikel ska den
a)
fylla i alla relevanta gemensamma rapporteringsformat enligt bilagan till beslut 6/CMP.9 för respektive aktivitet enligt Kyotoprotokollet för den andra åtagandeperioden, inklusive översiktstabellerna för aktivitetstäckning, landarealmatrisen och tabellen för bokföringsinformation, och
b)
inkludera förklarande information om metoder och uppgifter som används i den nationella inventeringsrapporten i enlighet med beslut 2/CMP.8 i Kyotoprotokollet och dess bilaga II.
Artikel 41
Särskilda rapporteringskrav
1. Genom undantag från artikel 38 i denna förordning, om en medlemsstat för sin bokföringsskyldighet enligt Kyotoprotokollet rapporterar uppgifter i enlighet med bestämmelserna om skogsplanteringar i punkterna 37-39 i bilagan till beslut 2/CMP.7, ska den för sina skyldigheter enligt beslut nr 529/2013/EU separat lämna in gemensamma rapporteringsformat för aktiviteterna skogsbruk och skogsavverkning, ifyllda utan tillämpning av bestämmelserna i punkterna 37-39 i bilagan till beslut 2/CMP.7.
2. Genom undantag från artikel 38 i denna förordning, om en medlemsstat som har valt att inte rapportera för bruk av åkermark eller betesmark enligt Kyotoprotokollet rapporterar uppgifter om dränering och restaurering av våtmarker för sin bokföring enligt protokollet och om medlemsstaten tillämpar artikel 3.3 i beslut nr 529/2013/EU, ska den separat lämna in gemensamma rapporteringsformat för dessa aktiviteter, ifyllda i enlighet med det beslutet.
Artikel 42
Inlämning av information
1. Den information som motsvarar rapporteringskraven i artiklarna 39-41 i denna förordning ska lämnas till kommissionen som en separat bilaga till den nationella inventeringsrapporten enligt artikel 7.3 i förordning (EU) nr 525/2013.
2. Om artikel 38 i den här förordningen inte är tillämplig ska medlemsstaterna för sin rapporteringsskyldighet enligt artikel 3.2 första stycket och artikel 3.3 i beslut nr 529/2013/EU rapportera i enlighet med artikel 3 i denna här förordningen och ta med motsvarande information i bilagan till den nationella inventeringsrapport som avses i artikel 7.3 i förordning (EU) nr 525/2013.
Artikel 43
Rapportering vid slutet av en bokföringsperiod
Vid tillämpningen av artikel 7.2 i förordning (EU) nr 525/2013 ska medlemsstaterna lämna in information i enlighet med artikel 3 i den här förordningen och i enlighet med bestämmelserna i detta kapitel.
KAPITEL V
ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 44
Upphävande och övergångsbestämmelser
Beslut 2005/166/EG ska upphöra att gälla. Innehållet i artiklarna 18, 19 och 24 ska fortsätta att gälla.
Artikel 45
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 30 juni 2014.