PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 875/2013
ze dne 2. září 2013,
kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz některých připravených nebo konzervovaných zrn kukuřice cukrové pocházejících z Thajska v návaznosti na přezkum před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1225/2009
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 291 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 a čl. 11 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Platná opatření
(1)
Rada na základě antidumpingového šetření (dále jen „původní šetření“) uložila nařízením (ES) č. 682/2007 (2) konečné antidumpingové clo na dovoz některých připravených nebo konzervovaných zrn kukuřice cukrové v současnosti kódů KN ex 2001 90 30 a ex 2005 80 00, pocházejících z Thajska (dále jen „konečná antidumpingová opatření“). Opatření měla formu valorického cla v rozsahu mezi 3,1 % až 12,9 %.
(2)
Nařízením Rady (ES) č. 954/2008 (3) bylo změněno nařízení (ES) č. 682/2007, pokud jde o celní sazbu stanovenou pro jednu společnost a pro „všechny ostatní společnosti“. Pozměněné celní sazby se pohybují v rozpětí od 3,1 % do 14,3 %. Rozhodnutím Komise 2007/424/ES (4) byl od cla osvobozen dovoz dvou thajských vyvážejících výrobců, jejichž závazky Komise přijala.
(3)
V nařízení (ES) č. 847/2009 (5) Rada usoudila, že cenové závazky s pevně stanovenými dovozními cenami již nejsou vhodné pro vyrovnání škodlivých účinků dumpingu. Přijaté závazky byly zrušeny a nabídky závazků 10 jiných thajských vyvážejících výrobců byly zamítnuty.
2. Žádost o přezkum před pozbytím platnosti
(4)
V návaznosti na zveřejnění oznámení o nadcházejícím konci platnosti (6) konečných antidumpingových opatření obdržela Komise dne 19. března 2012 žádost o zahájení přezkumu před pozbytím platnosti těchto opatření podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení. Žádost podalo Evropské sdružení zpracovatelů kukuřice cukrové (Association Européenne des Transformateurs de Maïs Doux, AETMD) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících významný podíl celkové produkce připravených nebo konzervovaných zrn kukuřice cukrové v Unii, v tomto případě více než 50 %.
(5)
Žádost byla odůvodněna tím, že by skončení platnosti stávajících opatření pravděpodobně vedlo k pokračování nebo opakování dumpingu a újmy pro výrobní odvětví Unie.
3. Zahájení přezkumu před pozbytím platnosti
(6)
Komise po konzultaci s poradním výborem dospěla k závěru, že zahájení přezkumu před pozbytím platnosti je dostatečně doloženo, a dne 19. června 2012 zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (7) (dále jen „oznámení o zahájení přezkumu“) oznámila zahájení přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
4. Šetření
4.1 Období přezkumného šetření a posuzované období
(7)
Šetření týkající se pokračování dumpingu proběhlo v období od 1. dubna 2011 do 31. března 2012 (dále jen „období přezkumného šetření“, příp. „OPŠ“). Přezkum trendů, které mají význam pro posouzení pravděpodobnosti pokračování újmy, se týkal období od 1. ledna 2008 do konce období přezkumného šetření (dále jen „posuzované období“).
4.2 Strany dotčené řízením
(8)
O zahájení přezkumu před pozbytím platnosti Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, ostatní známé výrobce v EU, vyvážející výrobce v Thajsku, dovozce, kteří nejsou ve spojení, uživatele, o nichž je známo, že se jich řízení týká, a zástupce země vývozu. Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost k písemnému podání stanovisek a k podání žádosti o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení přezkumu.
(9)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(10)
Vzhledem ke zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců v Thajsku a dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, jichž se šetření týkalo, se v oznámení o zahájení přezkumu počítalo s výběrem vzorku v souladu s článkem 17 základního nařízení. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byly výše uvedené strany požádány, aby se do 15 dnů ode dne zahájení přezkumu přihlásily Komisi a aby jí poskytly podklady požadované v oznámení o zahájení přezkumu.
(11)
Pokud jde o výběr vzorku vyvážejících výrobců v Thajsku, Komise obdržela úplné podklady od 17 vyvážejících výrobců, z nichž 9 do Evropské unie vyváželo během období přezkumného šetření. Bylo rozhodnuto o výběru vzorku tří vyvážejících výrobců, jejichž společný vývoz představoval 90 % celkového množství vyvezeného do EU spolupracujícími vývozními výrobci během období přezkumného šetření.
(12)
Poněvadž od dovozců, kteří nejsou ve spojení, přišla odpověď jen od jednoho z nich, nebyli dovozci, kteří nejsou ve spojení, zařazeni do vzorku.
(13)
Vzhledem k vysokému počtu výrobců v Unii, kterých se tato řízení týkají, bylo v oznámení o zahájení přezkumu oznámeno, že Komise v souladu s článkem 17 základního nařízení předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii za účelem stanovení újmy. Při tomto předběžném výběru byly použity podklady, které měla Komise k dispozici ve fázi zahájení řízení a které se zakládaly na objemu prodeje, objemu výroby a zeměpisné poloze v Unii. Navržený vzorek odpovídá největšímu reprezentativnímu objemu výroby, který lze během doby, jež je k dispozici, náležitě prošetřit, a představuje 58 % celkové produkce výrobního odvětví Unie. Navržený vzorek je reprezentativní, také pokud jde o zeměpisnou polohu společností, neboť zahrnuje tři různé členské státy. S výrobci v Unii proběhla konzultace ohledně navrženého vzorku v den zveřejnění oznámení o zahájení přezkumu. Protože se nepřihlásili další výrobci a protože ke vzorku nebyly obdrženy připomínky, byl navržený vzorek schválen.
(14)
Dvě zúčastněné strany namítly, že do vzorku výrobců v Unii byli vybráni pouze žadatelé a že zde měla být snaha o to, aby do vzorku byli zařazeni rovněž výrobci mimo okruh žadatelů.
(15)
O spolupráci byli však požádáni všichni známí výrobci v Unii, a to jak žadatelé, tak výrobci mimo okruh žadatelů. Údaje k zařazení do vzorku poskytlo deset výrobců z Unie, a to jak žadatelů, tak výrobců mimo okruh žadatelů. Jak je uvedeno ve 13. bodě odůvodnění, vybraný vzorek odpovídá největšímu reprezentativnímu objemu výroby, který lze během doby, jež je k dispozici, náležitě prošetřit, a představuje 58 % celkové produkce výrobního odvětví v Unii. Podle Komise je vybraný vzorek reprezentativní z hlediska zeměpisné polohy bez ohledu na to, zda jsou výrobci žadateli či nikoli. Tato námitka se proto zamítá.
(16)
Komise si opatřila a ověřila veškeré podklady, které považovala za nezbytné ke stanovení pravděpodobnosti pokračování nebo opakování dumpingu a následné újmy a ke stanovení zájmu Unie. Za tímto účelem Komise rozeslala dotazníky vyvážejícím výrobcům vybraným do vzorku a dovozci, který není ve spojení. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
a)
Výrobci v Unii:
-
Bonduelle Conserve International SAS, Renescure, Francie,
-
Compagnie Générale de Conserve France SA, Theix, Francie,
-
Compagnie Générale de Conserve Hungary, Debrecín, Maďarsko,
-
Conserve Italia SCA, San Lazzaro di Savena, Itálie;
b)
vyvážející výrobci v Thajsku:
-
Agri Sol., Ltd., Pathumthani City,
-
Lampang Food Products Co., Ltd., Bangkok,
-
Sun Sweet Co., Ltd., Chiang Mai City.
(17)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(18)
Dotčeným výrobkem je kukuřice cukrová (Zea mays var. saccharata) v podobě zrn, připravená nebo konzervovaná v octě nebo kyselině octové, nezmrazená, v současnosti kódu KN ex 2001 90 30, a kukuřice cukrová (Zea mays var. Saccharata) v podobě zrn, připravená nebo konzervovaná jinak než v octě nebo kyselině octové, nezmrazená, jiná než výrobky čísla 2006, v současnosti kódu KN ex 2005 80 00, pocházející z Thajska.
(19)
Šetření prokázalo, že i přes rozdíly v konzervování vykazují všechny různé druhy dotčeného výrobku stejné základní biologické a chemické vlastnosti a jsou v zásadě používány ke stejným účelům.
(20)
Dvě zúčastněné strany namítly, že kódy KN pro kukuřici cukrovou nepředstavují jen dotčený výrobek, ale obsahují významná množství konzervovaných kukuřiček, které nejsou vyráběny v Unii a které nejsou obdobným výrobkem. Naznačují tak, že Komise do svých údajů zahrnula také kukuřičky.
(21)
Šetření však bylo zaměřeno výlučně na výrobek, na nějž se vztahují opatření, což kukuřičky vylučuje, a za základ pro analýzu byly v rámci šetření využity odpovídající kódy TARIC. Tato námitka se tedy zamítá jako věcně nesprávná.
2. Obdobný výrobek
(22)
U kukuřice cukrové vyráběné a prodávané v Unii výrobním odvětvím Unie a u kukuřice cukrové vyráběné a prodávané v Thajsku byly zjištěny v podstatě stejné fyzické a chemické vlastnosti a stejná základní použití jako u kukuřice cukrové vyráběné v Thajsku a prodávané na vývoz do Unie. Proto jsou považovány za obdobné ve smyslu ustanovení čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
C. PRAVDĚPODOBNOST POKRAČOVÁNÍ NEBO OPAKOVÁNÍ DUMPINGU
(23)
V souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení bylo zkoumáno, zda je pravděpodobné, že by pozbytí platnosti současných opatření vedlo k pokračování nebo opakování dumpingu.
1. Předběžné poznámky
(24)
Jak je uvedeno v 10. bodě odůvodnění, vzhledem k potenciálně vysokému počtu vyvážejících výrobců, kteří projevili ochotu spolupracovat, se v oznámení o zahájení přezkumu počítalo s výběrem vzorku. Pro stanovení pravděpodobnosti pokračování nebo opakování dumpingu byl vybrán vzorek tří vyvážejících výrobců, kteří představují přibližně 90 % celkového vývozu vyvážejících výrobců, kteří projevili ochotu spolupracovat.
(25)
Poněvadž množství vývozu všech tří vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činilo během období přezkumného šetření zhruba 25 % veškerého vývozu z Thajska do Evropské unie, musely být ke stanovení pravděpodobnosti pokračování nebo opakování dumpingu použity informace z jiných zdrojů, jako např. ze žádosti o přezkum a z dostupných obchodních statistik o vývozu (od thajské celní správy) a dovozu (od Eurostatu).
(26)
Do stanovení dumpingového rozpětí nebyl zahrnut prodej obchodníkům v Thajsku, kde nebyl znám cíl vývozu zboží.
(27)
Stejně jako v původním šetření bylo zjištěno, že někteří vyvážející výrobci zajišťují část prodeje dotčeného výrobku prostřednictvím externích dodavatelů. Pro účely šetření nebyl při stanovování dumpingových rozpětí vyvážejících výrobců brán v potaz prodej dotčeného výrobku, který nebyl vyroben samotným vyvážejícím výrobcem.
2. Dumping dovozu během období přezkumného šetření
2.1 Stanovení běžné hodnoty
(28)
V souladu s čl. 2 odst. 2 první větou základního nařízení bylo pro stanovení běžné hodnoty nejprve u každého ze tří vyvážejících výrobců zjišťováno, zda byl celkový domácí prodej obdobného produktu během období přezkumného šetření reprezentativní ve srovnání s jejich celkovým prodejem na vývoz do Unie, tj. zda objem prodeje obdobného výrobku určeného k domácí spotřebě představoval 5 nebo více procent jejich vývozu dotčeného výrobku do Unie.
(29)
Domácí prodej obdobného výrobku byl shledán reprezentativní u jedné ze tří společností zařazených do vzorku.
(30)
Dále bylo zkoumáno, zda typy obdobného výrobku prodávaných touto společností a určených k domácí spotřebě byly identické nebo přímo srovnatelné s typy určenými k vývozu do Unie. Pro každý takový druh výrobku bylo zjišťováno, zda byl domácí prodej obdobného výrobku určeného k domácí spotřebě dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej k domácí spotřebě byl dostatečně reprezentativní, pokud představoval 5 nebo více procent celkového objemu prodeje srovnatelného typu vyváženého do Unie.
(31)
Bylo zjištěno, že přímo srovnatelný s typem vyváženým do Unie byl u této společnosti pouze jeden z typů obdobného výrobku. Tento konkrétní typ byl navíc na domácím trhu prodáván v dostatečně reprezentativních množstvích.
(32)
Poté bylo zkoumáno, zda byl typ výrobku společnosti uvedené v 31. bodě odůvodnění prodáván v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Toto proběhlo stanovením podílu ziskového domácího prodeje dotčeného typu výrobku nezávislým odběratelům.
(33)
Bylo zjištěno, že více než 80 % objemu prodeje určeného k domácí spotřebě bylo ziskových, a v souladu s čl. 2. odst. 4 byly ke stanovení běžné hodnoty použity všechny transakce u tohoto konkrétního typu.
(34)
U typu dotčeného výrobku, kde byl domácí prodej reprezentativní a uskutečnil se v běžném obchodním styku, byla běžná hodnota stanovena na základě skutečné ceny na domácím trhu, vypočtené jako vážený průměr veškerého domácího prodeje tohoto typu během období přezkumného šetření.
(35)
U zbývajících dvou vyvážejících výrobců, jejichž prodej na domácím trhu byl shledán nereprezentativním (jeden z nich obdobný výrobek k domácí spotřebě vůbec neprodával), a u třetího vyvážejícího výrobce, jehož celkový prodej byl sice shledán reprezentativním, ovšem reprezentativními nebyla u několika typů obdobného výrobku shledána množství prodávaná na domácím trhu, musela být běžná hodnota stanovena podle čl. 2 odst. 3 základního nařízení.
(36)
Běžná hodnota byla stanovena součtem výrobních nákladů každého typu výrobku vyváženého do Unie a přiměřené částky pro prodejní, režijní a správní náklady a pro zisk.
(37)
Prodejní, režijní a správní rozpětí a ziskové rozpětí u těch dvou vyvážejících výrobců, jejichž prodej byl určen k domácí spotřebě - v množstvích pod nebo nad 5 % množství prodeje do Unie u každého z nich -, byla v souladu s čl. 2. odst. 6 základního nařízení stanovena na základě jejich údajů o prodeji v běžném obchodním styku.
(38)
U třetího vyvážejícího výrobce, který obdobný výrobek neprodával k domácí spotřebě, byla jeho prodejní, režijní a správní rozpětí a ziskové rozpětí stanovena podle čl. 2 odst. 6 písm. a) základního nařízení na základě váženého průměru prodejního, režijního a správního rozpětí a ziskového rozpětí zbývajících dvou vyvážejících výrobců, uvedených v 37. bodě odůvodnění.
(39)
Dvě zainteresované strany vyjádřily nesouhlas s metodikou popsanou v 37. bodě odůvodnění, tj. s použitím zisku pro výpočet běžné ceny, vychází-li tento zisk z transakcí v rámci domácího prodeje při objemech pod 5 % množství prodeje do Evropské unie. Podle nich by totiž neměl být zisk z těchto transakcí použit pro výpočet v případě, kdy množství transakcí v rámci domácího prodeje nelze považovat za dostatečně reprezentativní.
(40)
Stejná metodika byla však použita u původního šetření a vzhledem k tomu, že se mezitím nezměnily okolnosti, je Komise názoru, že tato metodika je pro účely těchto řízení stále platná.
2.2 Stanovení vývozní ceny
(41)
Všechen prodej vyvážejících výrobců zařazených do vzorku byl uskutečněn přímo odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení. Prodejní cena byla proto stanovena podle čl. 2 odst. 8 základního nařízení na základě cen zaplacených nebo cen, které mají tito odběratelé v Unii, kteří nejsou ve spojení, zaplatit.
2.3 Srovnání a úpravy
(42)
Srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny bylo provedeno na základě ceny ze závodu. Pro zajištění spravedlivého srovnání bylo v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení přihlédnuto k rozdílům, které ovlivňují srovnatelnost cen.
(43)
V přípustných a řádně odůvodněných případech bylo přihlédnuto také k rozdílům v nákladech na dopravu, nákladech na pojištění, nákladech manipulaci a nakládku, provizích a bankovních poplatcích.
(44)
Kromě toho bylo v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. d) základního nařízení a podle metodiky použité v původním šetření přihlédnuto i k rozdílu v obchodní úrovni u těch vyvážejících výrobců, jejichž výrobky nesou na domácím trhu jejich vlastní značku, zatímco jejich výrobky vyvážené do Evropské unie nesou značku maloobchodníka. Úroveň úpravy - vypočtená formou snížení ziskového rozpětí použitého při stanovení běžné hodnoty podle 33. bodě odůvodnění výše - byla odhadnuta na základě poměru ziskových rozpětí u vlastních značkových výrobků výrobního odvětví Unie a u všech výrobků. Ziskové rozpětí bylo tudíž sníženo o 20 až 50 %.
(45)
Dvě zúčastněné strany uvedly, že domácí trh v Thajsku a v Unii nelze srovnávat, neboť se liší velikostí a také tím, že thajští výrobci na domácím trhu prodávají pod vlastní značkou.
(46)
Za prvé, jak je uvedeno ve 22. bodě odůvodnění, bylo stanoveno, že kukuřice cukrová prodávaná na thajském domácím trhu a kukuřice cukrová prodávaná na vývoz na trh v Unii jsou obdobné výrobky ve smyslu čl. 1. odst. 4 základního nařízení.
(47)
Za druhé byla vzhledem k rozdílnostem v úrovni obchodu provedena úprava ziskového rozpětí, a to směrem dolů o 20 až 50 % ziskového rozpětí získaného z domácího prodeje pod vlastní značkou. Tento postup je také v souladu s metodikou původního šetření.
2.4 Dumping během období přezkumného šetření
(48)
Na základě výše uvedeného bylo shledáno, že dumpingová rozpětí, vyjádřená jako procentní podíl ceny s dodáním na hranice Unie před proclením, se pohybují mezi 8 % až 44 %.
3. Vývoj dovozu v případě zrušení opatření
3.1 Výrobní kapacita vyvážejících výrobců
(49)
Výroba výrobků z kukuřice cukrové závisí na přístupu k čerstvě sklizené kukuřici, která se do konzervárenského závodu dopravuje ihned po sklizení. Čerstvě sklizenou kukuřici je třeba konzervovat během 24 hodin po sklizni. Kapacita výroby má tudíž přímou souvislost s dostupností čerstvě sklizené kukuřice.
(50)
Období sklizně trvá v Thajsku přibližně 9 až 10 měsíců, přičemž během jednoho roku se sklízí dvakrát. Při hodnocení dostupných technických kapacit k výrobě je nutno v analýze zohlednit sezónní omezení dostupnosti surovin.
(51)
Technická kapacita tří vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činila dohromady 130 000 až 150 000 tun. Skutečná míra využití dostupné technické kapacity se pohybovala mezi 50 až 80 %.
(52)
Několik zúčastněných stran, jakkoli uznalo metodiku použitou pro omezení technické kapacity dostupností surovin, argumentovalo, že údaj o dostupné volné kapacitě je přehnaný.
(53)
Jak je uvedeno již v 50. bodě odůvodnění, z důvodu sezónního omezení dostupnosti čerstvě sklizené kukuřice cukrové nelze technickou kapacitu využít naplno. Šetřením bylo přesto prokázáno, že někteří výrobci zařazení do vzorku využívali kapacitu na 80 a více procent, zatímco u jiných výrobců ve vzorku bylo využití kapacity mnohem nižší. Poněvadž všichni výrobci mají k surovinám srovnatelný přístup, nelze toto nižší využití kapacity vysvětlit jen sezónní dostupností čerstvě sklizené kukuřice cukrové.
(54)
Podle informací thajského potravinářského sdružení Thai Food Processors Association se vývozní množství z Thajska do zbytku světa během posuzovaného období zvýšilo o 20 % a v období přezkumného šetření dosáhlo objemu ve výši 150 000 až 200 000 tun. To dokazuje, že množství dostupné kukuřice cukrové lze navýšit a že se tak i opravdu děje, potřebují-li vyvážející výrobci dodatečná množství. V tomto ohledu připomeňme, že celková produkce kukuřice seté pravé v Thajsku činila v posuzovaném období 4,1 až 4,5 milionu tun. Je pochopitelné, že přeorientovat výrobu z kukuřice seté pravé na kukuřici cukrovou nelze v poměru 1:1, z obrovského rozdílu výrobních množství je ale jasné, že i malý posun ve výrobních množstvích od kukuřice seté pravé ke kukuřici cukrové může mít výrazný dopad na celkovou výrobu kukuřice cukrové v Thajsku.
(55)
Na tomto základě bylo shledáno, že tři výrobci zařazení do vzorku by mohli ročně vyrobit dodatečných zhruba 40 000- 60 000 tun („skutečná volná kapacita“), což je zhruba dvojnásobek až trojnásobek celkového vývozu dotčeného výrobku z Thajska do Unie.
(56)
Skutečnou volnou kapacitu výrobců zařazených do vzorku lze tedy považovat za významnou. Kromě toho je v Thajsku 15 dalších výrobců dotčeného výrobku, kteří mají podobně přístup k rozsáhlé výrobě kukuřice cukrové v Thajsku.
(57)
Na základě informací získaných z jiných zdrojů, např.
-
z internetových prezentací vyvážejících výrobců,
-
v souvislosti s výběrem vzorků a
-
z databáze zřízené podle čl. 14 odst. 6 základního nařízení,
lze konstatovat, že nejméně dva velcí vyvážející výrobci, z nichž jeden spolupracoval na přezkumném šetření, ale nebyl vybrán do vzorku (a tudíž v tomto ohledu neposkytl podrobné podklady), mají dohromady kapacitu 50 000 až 100 000 tun.
(58)
A konečně nic nenasvědčuje tomu, že by se spotřeba na thajském domácím trhu nebo na trzích třetích zemí zvyšovala, což by mohlo vstřebat zvýšení výroby, pokud by byla využita volná kapacita thajských výrobců. Thajský domácí trh je navíc malý a představuje v průměru pouhé 1 % až 2 % celkového prodeje všech thajských výrobců zařazených do vzorku. To potvrzuje, že jakákoli dodatečná výroba kukuřice cukrové by byla určena na vývoz z Thajska.
3.2 Atraktivita trhu Unie
(59)
Při srovnání vývozních cen dotčeného výrobku do Unie s cenami účtovanými za obdobný výrobek na domácím trhu vyšly najevo dvě skutečnosti: ceny na domácím trhu jsou relativně vysoké (z důvodu prodeje pod vlastní značkou) a objemy ve srovnání s vývozem jsou relativně malé. Z tohoto pohledu zde neexistuje zjevné riziko toho, že by v případě zrušení opatření došlo k odklonu obchodu od prodeje na domácím trhu k prodeji do Unie.
(60)
Při srovnání vývozních cen dotčeného výrobku u vývozu do Unie s cenami účtovanými za obdobný výrobek na trzích třetích zemí vychází najevo, že u všech tří výrobců zařazených do vzorku jsou ceny do Unie v průměru o 14 % vyšší.
(61)
Toto zjištění potvrzují také obchodní statistiky poskytnuté thajskou celní správou. Po převodu oznámené logistické hmotnosti (plechovka + kukuřice + tekutina) na konzervovanou čistou hmotnost (kukuřice + tekutina) podle metodiky platné pro přezkum jsou ceny za kilogram účtované Unii v průměru o 5 % vyšší než ceny účtované třetím zemím.
(62)
Přestože několik stran vyjádřilo pochybnosti, zda cenový rozdíl ve výši 5 % nebo 14 % je dostatečně významný, aby způsobil odklon obchodu do Unie, šetřením bylo prokázáno, že tento vývoj je na trhu s kukuřicí cukrovou pravděpodobný. V rámci těchto řízení získala jedna thajská společnost (Karn Corn) sazbu cla, která je o 8 až 10 % nižší než sazby cla většiny ostatních thajských vývozců. Tato 8-10 % výhoda stačila nicméně k tomu, aby se podíl této společnosti na thajském vývozu do Unie zvýšil mezi obdobím původního šetření a současným obdobím průzkumného šetření sedmkrát.
(63)
I přes platnost antidumpingového cla ve výši 3,1 % společnost Karn Corn navíc od uložení antidumpingových cel více než zdvojnásobila množství svého vývozu do Unie. To dokazuje atraktivitu trhu v Unii oproti jiným trhům i v případě malého cenového rozdílu.
(64)
Zatímco tedy riziko odklonu obchodu od prodeje na domácím trhu k prodeji na trhu Unie je z důvodu existence prodeje na domácím trhu pod vlastní značkou poměrně mizivé, je zde naopak významné riziko odklonu obchodu od prodeje třetím zemím k prodeji na trhu Unie, neboť na trhu Unie převládají vyšší ceny.
(65)
Několik zúčastněných stran argumentovalo tím, že ceny na trhu v Unii jsou srovnatelně méně atraktivní ve srovnání s cenami v jiných zemích, například v Japonsku. Riziko odklonu obchodu v případě zrušení opatření by proto bylo přehnané.
(66)
Je třeba připomenout, že prodej do třetích zemí je chápán jako celek a že závěr uvedený v 63. bodě odůvodnění vychází z průměrných cen do třetích zemí. Uznává se, že tento vývoz do třetích zemí jako celek zahrnuje jak země, do nichž jsou vývozní ceny vyšší, tak jiné třetí země, kde jsou vývozní ceny nižší. Čím je vývozní cena nižší, tím vyšší je pochopitelně riziko odklonu obchodu, došlo-li by k ukončení opatření.
(67)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že smluvní vztahy s dovozci ve třetích zemích neumožňují snadnou změnu odběratele v různých zemích.
(68)
Přestože existují smluvní vztahy mezi vyvážejícími výrobci v Thajsku a dovozci v různých třetích zemích a jsou v krátkodobém horizontu dodržovány, neexistují důkazy, na jejichž základě by se dalo tvrdit, že tyto smluvní závazky nelze postupně vypovědět tak, aby mohlo dojít k prodeji na trhy s vyššími cenami, například v Unii.
(69)
A konečně zúčastněné strany uvedly, že vývoz do některých třetích zemí, jako např. do Jižní Koreje, nelze srovnávat, neboť se liší sortiment (např. velikost konzerv) a prodejní podmínky (např. podmínky dopravy).
(70)
Připomíná se, že výsledek srovnání v 58., 59. a 60. bodě odůvodnění jsou ukazateli rozdílů vývozních cen do všech třetích zemí. Dopad jakékoli otázky týkající se thajského vývozu na malý počet trhů na celkové srovnání je tedy ze své povahy omezený. Navíc vzhledem k tomu, že údaje o thajském vývozu se zaznamenávají na základě FOB, dopad jakéhokoli rozdílu v podmínkách dopravy nebo v nákladech na dopravu je omezen na domácí přepravu uvnitř Thajska, a proto nemůže být než zanedbatelný.
(71)
Poněvadž neexistuje důkaz, na jehož základě by se dalo tvrdit, že průměrná cena do všech třetích zemí není srovnatelná s vývozní cenou do Unie, závěr uvedený v 63. bodě odůvodnění je platný.
4. Závěry ohledně pravděpodobnosti pokračování nebo opakování dumpingu
(72)
Je pravděpodobné, že pokud budou opatření zrušena, přiláká relativní vyšší cenová úroveň na trhu Evropské unie významné objemy dotčeného výrobku, které jsou v současnosti prodávány za nižší ceny třetím zemím.
(73)
Thajští vyvážející výrobci pokračovali v dumpingu prováděném během období přezkumného šetření.
(74)
Vzhledem k dostupné volné kapacitě v Thajsku a ke skutečnosti, že ceny na trhu Evropské unie jsou podstatně vyšší než na trzích třetích zemí, se lze navíc domnívat, že pokud budou opatření zrušena, existuje riziko zvýšení vývozu dotčeného výrobku.
(75)
Budou-li tedy opatření zrušena, je zde vysoká pravděpodobnost, že dumping bude pokračovat.
D. VYMEZENÍ VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(76)
Během období přezkumného šetření vyrábělo obdobný výrobek přibližně 20 výrobců v Unii. Má se tedy za to, že výstup těchto výrobců (stanovený na základě posouzení podkladů doručených spolupracujícími výrobci a pro ostatní výrobce v Unii na základě údajů z žádosti o přezkum) představuje výrobu Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení.
(77)
Jak je vysvětleno ve 13. bodě odůvodnění, vzhledem k vysokému počtu výrobců v Unii byl vybrán vzorek. Pro účely analýzy újmy byly stanoveny ukazatele újmy na těchto dvou úrovních:
-
makroekonomické prvky (výroba, výrobní kapacita, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, průměrné ceny jednotek a velikost dumpingových rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu) byly vyhodnoceny na úrovni celkové výroby Unie, a to na základě posouzení podkladů doručených spolupracujícími výrobci a u ostatních výrobců v Unii na základě odhadu vycházejícího z údajů v žádosti o přezkum,
-
analýza mikroekonomických prvků (zásoby, mzdy, ziskovost, návratnost investic, peněžní tok, schopnost navýšit kapitál a investice) byla provedena u výrobců zařazených do vzorku na základě jimi dodaných údajů.
E. SITUACE NA TRHU UNIE
1. Spotřeba v Unii
(78)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemů prodeje vlastní výroby výrobního odvětví Unie určené na trh Unie, údajů o objemech dovozu na trh Unie získaných z databáze 14.6, a pokud jde o ostatní výrobce v Unii, z údajů získaných v žádosti.
(79)
Během posuzovaného období vzrostla spotřeba v Unii o 9 %. Zatímco od roku 2008 do roku 2009 klesla o 5 %, v roce 2010 stoupla o 6 a v roce 2011 o 9 procentních bodů (tj. ve srovnání s předchozím rokem). Poté se během období přezkumného šetření víceméně stabilizovala na úrovni přibližně 350 000 tun.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Celková spotřeba EU (v tunách)
318 413
301 594
320 027
351 279
347 533
Index (2008 = 100)
100
95
101
110
109
2. Dovoz z dotčené země
a) Objem
(80)
Objem dovozu dotčeného výrobku z dotčené země do Unie klesl v období přezkumného šetření o 43 %, a to z přibližně 38 000 tun v roce 2008 na přibližně 22 000 tun v období přezkumného šetření. V roce 2009 klesl o 15 %, v roce 2010 o dalších 20 procentních bodů a v roce 2011 o dalších 11 procentních bodů, načež v období přezkumného šetření opět mírně vzrostl o 3 procentní body.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Objem dovozu z Thajska
38 443
32 616
24 941
20 710
21 856
Index (2008 = 100)
100
85
65
54
57
Tržní podíl dovozu z Thajska (%)
12
11
8
6
6
Cena dovozu z Thajska (EUR/t)
835
887
806
775
807
Index (2008 = 100)
100
106
96
93
97
Zdroj:
databáze 14.6.
b) Podíl na trhu
(81)
Odpovídající tržní podíl thajských vývozců na trhu Unie v dotčené zemi se během posuzovaného období snížil o přibližně 50 % neboli 6 procentních bodů, a to z 12 % v roce 2008 na 6 % v období přezkumného šetření. Tržní podíl Thajska se konkrétně snižoval z 12 % v roce 2008 na 11 % v roce 2009, na 8 % v roce 2010 a na 6 % v roce 2011/OPŠ.
c) Ceny
i) Vývoj cen
(82)
Od roku 2008 do období přezkumného šetření se průměrná dovozní cena dotčeného výrobku pocházejícího z dotčené země snížila o 3 %, a to z 835 EUR/t v roce 2008 na 807 EUR/t. Ceny nejdříve v roce 2008 stouply o 6 %, načež poklesly o 10 procentních bodů v roce 2010 a o další 3 procentní body v roce 2011. Od roku 2011 do období přezkumného šetření tyto ceny opět o 4 procentní body stouply.
ii) Cenové podbízení
(83)
U podobných typů výrobků bylo provedeno porovnání prodejních cen vyvážejících výrobců a prodejních cen výrobního odvětví Unie. Za tímto účelem byly porovnány ceny výrobního odvětví Unie ze závodu bez jakýchkoli slev a daní s cenami CIF na hranice Unie vyvážejících výrobců z dotčené země, řádně upravenými s ohledem na smluvní celní sazby a na náklady na vykládku a celní odbavení. Porovnáním vyšlo najevo, že během období přezkumného šetření byly ceny dotčeného výrobku pocházejícího z dotčené země a prodávaného v Unii obecně vyšší než ceny výrobního odvětví Unie. Na základě statistik dovozu (databáze 14.6) nebylo také u žádného thajského dovozu do Unie zjištěno cenové podbízení (u obou spolupracujících vývozců i u nespolupracujících, bez ohledu na sortiment výrobků).
3. Situace výrobního odvětví Unie
(84)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení posoudila Komise veškeré relevantní hospodářské činitele a ukazatele, které mají souvislost se stavem výrobního odvětví Unie.
(85)
Tento trh je mezi jiným charakterizován existencí dvou prodejních kanálů, tj. prodeje pod vlastní obchodní značkou výrobce a prodeje pod značkou maloobchodníka. Prodej prostřednictvím prvního kanálu má - na rozdíl od druhého kanálu - zpravidla za následek vyšší prodejní náklady, především na odbyt a reklamu, a žádá si také vyšší prodejní ceny.
(86)
Šetřením bylo prokázáno, že veškerý dovoz od spolupracujících thajských vývozců spadal do druhého prodejního kanálu, tj. prodeje pod značkou maloobchodníka. Při rozboru újmy bylo proto považováno za náležité rozlišovat - kde to bylo relevantní - mezi prodejem výrobního odvětví Unie pod jeho vlastní značkou a pod značkou maloobchodníka, protože dumpingový dovoz konkuruje především obdobným výrobkům výrobního odvětví Unie prodávaným pod značkou maloobchodníka. Toto rozlišení se uplatnilo zejména při stanovování objemů prodeje, prodejních cen a ziskovosti. Pro úplnost jsou však v tabulkách níže uvedeny a okomentovány také úhrnné údaje (včetně vlastní značky i značky maloobchodníka). Během období přezkumného šetření představoval prodej výrobního odvětví Unie pod značkou maloobchodníka zhruba 70 % celkového objemu prodeje výrobního odvětví Unie a zhruba 60 % jeho hodnoty prodeje.
(87)
Vzhledem k tomu, že kukuřice cukrová se v Unii zpracovává pouze v letních měsících, řada ukazatelů újmy je pro rok 2011 i období přezkumného šetření (1. dubna 2011 až 30. března 2012) téměř shodná. To platí především pro výrobu a výrobní kapacitu.
3.1 Makroekonomické prvky
a) Výroba
(88)
Z úrovně kolem 372 000 tun v roce 2008 klesla v průběhu posuzovaného období výroba výrobního odvětví Unie o 8 %. Konkrétně v roce 2009 klesla o 25 %, v roce 2010 o 13 procentních bodů a v roce 2011/OPŠ opět stoupla o 31 procentních bodů.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Výroba (v tunách)
371 764
279 265
231 790
344 015
343 873
Index (2008 = 100)
100
75
62
93
92
b) Kapacita a využití kapacity
(89)
Výrobní kapacita činila v letech 2008, 2009 a 2010 přibližně 480 000 tun a v roce 2011/OPŠ klesla o 9 procent. Důvodem poklesu bylo uzavření jednoho závodu jednoho výrobce v Unii zařazeného do vzorku.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Výrobní kapacita (v tunách)
488 453
488 453
488 453
444 055
444 055
Index (2008 = 100)
100
100
100
91
91
Využití kapacity (%)
76
57
47
77
77
Index (2008 = 100)
100
75
62
102
102
Zdroj:
šetření.
(90)
V roce 2008 dosáhlo využití kapacity 76 %. V roce 2009 kleslo na 57 %, v roce 2010 kleslo o dalších 47 % a v roce 2011/OPŠ opět stouplo na 77 %. Během celého posuzovaného období bylo využití kapacity stabilní, protože snižování výroby probíhalo v souladu se snižováním výrobní kapacity.
c) Objem prodeje
(91)
Prodej vlastní výroby výrobního odvětví Unie pod značkou maloobchodníka na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, se nejprve snížil o 6 % v roce 2009, pak stoupl o 17 procentních bodů v roce 2010 a o dalších 24 procentních bodů v roce 2011. Od roku 2011 do období přezkumného šetření tento prodej opět o 4 procentní body klesl. Za období od roku 2008 do období přezkumného šetření se tedy tento prodej zvýšil celkově o přibližně 31 %.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Objem prodeje EU (pod značkou maloobchodníka) odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v tunách)
161 544
151 058
179 562
218 876
212 425
Index (2008 = 100)
100
94
111
135
131
Objem prodeje EU (pod vlastní značkou a značkou maloobchodníka) odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v tunách)
262 902
248 995
280 586
318 237
312 623
Index (2008 = 100)
100
95
107
121
119
Zdroj:
šetření.
(92)
Celkový (jak pod vlastní značkou, tak pod značkou maloobchodníka) prodej vlastní výroby výrobního odvětví Unie na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, vykazoval víceméně podobný trend, třebaže méně výrazný. Nejdříve v roce 2009 klesl o 5 %, načež stoupl v roce 2010 o 12 procentních bodů a v roce 2011 a o dalších 14 procentních bodů. Od roku 2011 do období přezkumného šetření prodej opět o 2 procentní body klesl. Za období od roku 2008 do období přezkumného šetření se tedy tento prodej zvýšil celkově o přibližně 19 %.
d) Podíl na trhu
(93)
Výrobní odvětví Unie mělo v letech 2008 a 2009 tržní podíl ve výši 83 %. Tento podíl vzrostl v roce 2010 na 88 %, v roce 2011 na 91 % a poté v období přezkumného šetření mírně klesl na 90 %. Za posuzované období se tržní podíl výrobního odvětví Unie celkově zvýšil o 7 procentních bodů.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Tržní podíl výrobního odvětví Unie (pod vlastní značkou a pod značkou maloobchodníka) (%)
83
83
88
91
90
Index (2008 = 100)
100
100
106
110
109
Zdroj:
šetření.
e) Růst
(94)
Mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření, kdy se spotřeba Unie zvýšila o 9 %, stoupl objem prodeje výrobního odvětví Unie pod značkou maloobchodníka na trhu Unie o 31 %, zatímco objem prodeje výrobního odvětví Unie pod vlastní značkou i značkou maloobchodníka na trhu Unie stoupl o 19 %. Mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření se tržní podíl výrobního odvětví Unie zvýšil přibližně o 7 procentních bodů, zatímco dumpingový vývoz ztratil přibližně 6 procentních bodů. Závěrem tedy je, že výrobní odvětví Unie dokázalo využít rostoucího trhu.
f) Zaměstnanost
(95)
Úroveň zaměstnanosti ve výrobním odvětví Unie se nejprve mezi lety 2008 a 2009 snížila o 17 %, pak opět v roce 2010 o 5 procentních bodů klesla, ale v roce 2011/OPŠ už o 11 procentních bodů vzrostla. Zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie klesla za posuzované období celkově o 11 %, tedy ze zhruba 2 300 na zhruba 2 000 osob.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Zaměstnanost (v osobách)
2 278
1 896
1 786
2 038
2 035
Index (2008 = 100)
100
83
78
89
89
Zdroj:
šetření.
g) Produktivita
(96)
Produktivita pracovních sil výrobního odvětví Unie, měřená jako výstup (v tunách) na zaměstnanou osobu za rok, z počáteční úrovně 163 tun na zaměstnance nejprve v roce 2009 poklesla o 10 % a v roce 2010 o dalších 10 procentních bodů a poté v roce 2011 vzrostla o 23 procentních bodů a o 1 procentní bod v období přezkumného šetření. Produktivita výrobního odvětví Unie se za posuzované období celkově zvýšila o 4 %. Tento vývoj odráží skutečnost, že pokles pracovních sil byl prudší než pokles výroby.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Produktivita (v tunách na zaměstnance)
163
147
130
169
169
Index (2008 = 100)
100
90
80
103
104
Zdroj:
šetření.
h) Faktory ovlivňující prodejní ceny
(97)
Jednotkové ceny prodeje výrobků výrobního odvětví Unie pod značkou maloobchodníka účtované odběratelům, kteří nejsou ve spojení, se v roce 2009 zvýšily o 7 %, v roce 2010 snížily o 8 procentních bodů a v roce 2011 dále snížily o 5 procentních bodů. Od roku 2011 do období přezkumného šetření se o 3 procentní body zvýšily. Za posuzované období se tyto ceny snížily celkově o 3 %, a to z 1 073 EUR/t na 1 041 EUR/t v období přezkumného šetření.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Jednotková cena na trhu v Unii (výrobky pod značkou maloobchodníka) (EUR/t)
1 073
1 152
1 057
1 008
1 041
Index (2008 = 100)
100
107
99
94
97
Jednotková cena na trhu v Unii (výrobky pod vlastní značkou a značkou maloobchodníka) (EUR/t)
1 248
1 305
1 219
1 182
1 215
Index (2008 = 100)
100
105
98
95
97
Zdroj:
šetření.
(98)
Celkové (pod vlastní značkou i značkou maloobchodníka) prodejní ceny výrobního odvětví Unie na trhu Unie účtované odběratelům, kteří nejsou ve spojení, vykazovaly víceméně podobný trend. Nejdříve v roce 2009 stouply o 5 %, načež v roce 2010 klesly o 7 procentních bodů a v roce 2011 a o další 3 procentní body. Od roku 2011 do období přezkumného šetření se o 2 procentní body zvýšily. Za posuzované období se tyto ceny snížily celkově o 3 %, a to z 1 248 EUR/t na 1 215 EUR/t v období přezkumného šetření.
i) Velikost dumpingového rozpětí
(99)
Šetření prokázalo pokračování dumpingu a velikost skutečných rozpětí dumpingu (tj. až 44 %) nelze považovat za zanedbatelnou.
j) Překonání účinků dřívějšího dumpingu
(100)
Z výše zkoumaných makroekonomických ukazatelů a níže zkoumaných mikroekonomických ukazatelů vyplývá, že ačkoli antidumpingová opatření částečně splnila zamýšlený cíl, tedy odstranit újmu způsobenou výrobcům Unie, výrobní odvětví se stále nachází v ohrozitelném a nestabilním postavení. Výkon segmentu výrobků pod značkou maloobchodníka, kterému přímo konkuruje thajský dovoz, je z hlediska ziskovosti opravdu slabý. Prodejní ceny výrobního odvětví Unie v tomto tržním segmentu se v průběhu posuzovaného období snížily o 3 %, přičemž však výrobní náklady se během stejného období o zhruba 10 % zvýšily. Výrobní odvětví Unie zjevně není schopno získat svoje náklady zpět, výsledkem čehož jsou výrazné ztráty. To má vzhledem k významu značky maloobchodníka v obchodování výrobního odvětví Unie s kukuřicí cukrovou (představuje totiž 70 % celkového objemu prodeje a 60 % celkové hodnoty prodeje) tíživý dopad na celkovou ziskovost. Účinky dřívějšího dumpingu tedy překonány nebyly a má se za to, že výrobní odvětví Unie zůstává vůči škodlivým účinkům dumpingového dovozu na trhu Unie zranitelné.
3.2 Mikroekonomické prvky
a) Zásoby
(101)
Úroveň konečného stavu zásob výrobního odvětví Unie během celého posuzovaného období průběžně klesala. V roce 2009 klesla o 2 %, v roce 2010 o 27 procentních bodů, v roce 2011 pak o další 2 procentní body a v období přezkumného šetření opět o dalších 24 procentních bodů. Je však třeba poznamenat, že úroveň zásob není pro toto výrobní odvětví významným ukazatelem újmy. Vysoká úroveň zásob na konci každého roku souvisí se skutečností, že sklizeň i konzervování končí každý rok zpravidla v říjnu. Zásoby proto představují zboží, které čeká na expedici v období od listopadu do července.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Konečný stav zásob (v tunách)
193 834
189 741
136 703
133 884
88 108
Index (2008 = 100)
100
98
71
69
45
Zdroj:
šetření.
b) Mzdy
(102)
Mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření se náklady práce snížily o 7 %. Konkrétně v roce 2009 se snížily o 16 %, dále v roce 2010 o 1 procentní bod a během roku 2011/OPŠ se zvýšily o 10 procentních bodů. Celkový pokles během posuzovaného období je způsoben snižováním zaměstnanosti.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Roční náklady práce (v EUR)
34 343 788
28 850 250
28 370 188
31 952 596
31 923 505
Index (2008 = 100)
100
84
83
93
93
Zdroj:
šetření.
c) Ziskovost a návratnost investic
(103)
Během posuzovaného období se ziskovost prodeje výrobků výrobního odvětví Unie pod značkou maloobchodníka, vyjádřená jako procento čistého prodeje, propadla z 5,6 % zisku v roce 2008 do 5,4 % ztráty v období přezkumného šetření.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Ziskovost EU (výrobky pod značkou obchodníka) (% čistého prodeje)
5,6
9,6
-3,3
-8,2
-5,4
Index (2008 = 100)
100
169
-59
- 145
-95
Ziskovost EU (výrobky pod vlastní značkou a značkou obchodníka) (% čistého prodeje)
8,5
10,8
0,7
-0,5
1,6
Index (2008 = 100)
100
127
8
-6
19
Návratnost investic (výrobky pod vlastní značkou a značkou maloobchodníka) (zisk v % čisté účetní hodnoty investic)
24,3
40,4
2,9
-3,0
4,4
Index (2008 = 100)
100
166
12
-13
18
Zdroj:
šetření.
(104)
Klesla také ziskovost prodeje výrobků výrobního odvětví Unie pod vlastní značkou i pod značkou maloobchodníka, a to z 8,5 % v roce 2008 na 1,6 % v období přezkumného šetření. Pokles je tedy méně prudký než u prodeje pouze pod značkou maloobchodníka. Pokles ziskovosti lze vysvětlit tím, že prodejní ceny klesly během posuzovaného období o 3 %, zatímco výrobní náklady (převážně nezpracovaná kukuřice cukrová a plechovky) se během stejného období zvýšily o 5 %. Výrobní odvětví Unie zjevně není schopno přenést zvýšené výrobní náklady na odběratele.
(105)
Návratnost investic, vyjádřená jako zisk (u výrobků pod vlastní značkou i značkou maloobchodníka) v procentech z čisté účetní hodnoty investic, sledovala víceméně trend ziskovosti. Klesla z 24,3 % v roce 2008 na 4,4 % v období přezkumného šetření, což znamená, že se během posuzovaného období propadla o 82 %.
d) Peněžní tok a schopnost navýšit kapitál
(106)
Čistý peněžní tok z provozní činnosti činil v roce 2008 přibližně 27 000 EUR. Poté v roce 2009 stoupl na zhruba 23 milionů EUR a v roce 2010 na zhruba 58 milionů EUR, než v roce 2011 opět klesl na zhruba 8 milionů. Od roku 2011 do období přezkumného šetření pak zase vzrostl na přibližně 11 milionů EUR. Žádný ze spolupracujících výrobců v Unii neuvedl, že měl s navyšováním kapitálu obtíže.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Peněžní tok (výrobky pod vlastní značkou a pod značkou maloobchodníků) (v EUR)
26 698
23 239 572
58 654 064
7 845 330
11 077 815
Index (2008 = 100)
100
87 047
219 698
29 386
41 494
Zdroj:
šetření.
e) Investice
(107)
Roční investice výrobního odvětví Unie do výroby obdobného výrobku se od roku 2008 do roku 2009 zvýšily o 45 %, od roku 2009 do roku 2010 snížily o 34 procentních bodů, v roce 2011 zvýšily o 57 procentních bodů a konečně od roku 2011 do období přezkumného šetření snížily o 4 procentní body. Za posuzované období se investice celkově zvýšily o 64 % a byly určeny k údržbě a obnově stávajícího vybavení, nikoli k navýšení kapacity.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Čisté investice (v EUR)
6 590 078
9 545 749
7 329 354
11 093 136
10 802 751
Index (2008 = 100)
100
145
111
168
164
Zdroj:
šetření.
4. Závěr ohledně újmy
(108)
Mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření vykázala řada ukazatelů negativní vývoj. Poklesla návratnost investic, objem výroby se snížil o 8 %, výrobní kapacita klesla o 9 % a zaměstnanost se snížila o 11 %. Pokud jde o nižší úrovně výroby, je třeba uvést, že v roce 2008 překonala výnosnost plodin očekávání, což ve stejném roce vedlo k vyššímu výstupu výrobního odvětví Unie. Díky slabšímu americkému dolaru se ve stejné době také zvýšila atraktivita dovozu z Thajska (který je fakturován zejména v USD). Toto zvýšení zásob kukuřice cukrové (jak v Unii, tak v Thajsku) se časově krylo s hospodářskou a finanční krizí v Unii, jež měla dopad na spotřebu. Výsledkem bylo, že zvýšenou výrobu EU nebylo možné celou prodat na trhu v Unii. To vedlo v následujících letech ke snižování výroby i zásob, ovšem nevysvětluje to v plném rozsahu utrpěnou újmu.
(109)
Během posuzovaného období se výrazně snížila ziskovost prodeje výrobků výrobního odvětví Unie s kukuřicí cukrovou (jak pod vlastní značkou, tak pod značkou maloobchodníka). Segment výrobků pod značkou maloobchodníka, kde výrobní odvětví v Unii čelí konkurenci dovozu z Thajska, je zjevně ztrátový (během období přezkumného šetření se ziskovost propadla z více než 5 % zisku do více než 5 % ztráty). Výrobci z Unie snížili prodejní ceny na trhu Unie o 3 % a na úkor ziskovosti se jim podařilo získat zpět tržní podíl. Výrobní odvětví potřebuje prodej pod značkou maloobchodníka, protože po výrobcích pod vlastní značkou není dostatečná poptávka a vzhledem k tomu, že prodej pod značkou obchodníka představuje okolo 60 % celkové hodnoty prodeje, snížila se během posuzovaného období celková ziskovost z 8,5 % na 1,6 %.
(110)
Některé ukazatele naznačují, že díky přijatým opatřením výrobní odvětví znovu získalo svoje postavení. Objem thajského dovozu a jeho odpovídající tržní podíl se propadl téměř o polovinu, a to z 12 % v roce 2008 na pouhých 6 % v období přezkumného šetření. Tržní podíl výrobního odvětví Unie se naopak zvýšil z 83 % v roce 2008 na 90 % v období přezkumného šetření. Průměrné ceny thajského dovozu navíc v období přezkumného šetření neklesly pod ceny výrobního odvětví Unie, ale zároveň zabránily tomu, aby výrobní odvětví Unie přesunulo zvýšené náklady na odběratele. Také další ukazatele zaznamenaly pozitivní vývoj. Využití kapacity se během posuzovaného období zvýšilo o 2 % a bylo během období přezkumného šetření se 77 % poměrně vysoké. Objem prodeje výrobního odvětví Unie pod značkou maloobchodníka, který přímo konkuruje thajskému dovozu, se zvýšil o 31 % a celkový prodej v obou segmentech dohromady se zvýšil o 19 %. Investice se zvýšily o 64 %. Tyto faktory naznačují, že výrobní odvětví bylo schopné se zotavit. Nebylo však schopno dosáhnout natolik uspokojivé úrovně ziskovosti, aby dokázalo udržet podstatný podíl na trhu, kde si konkurují pouze výrobní odvětví v Unii a thajský dovoz (dovoz z jiných třetích zemí je roztroušený a nevýznamný).
(111)
Konkurenční prostředí na trhu v Unii je vskutku choulostivé. Na straně jedné u jedné části trhu - segmentu výrobků pod vlastní značkou - nečelí výrobní odvětví v Unii vnější konkurenci. Vyjednávací schopnost vlastníků značek vůči maloobchodníkům je silná. Jsou to totiž oni, kdo určuje ceny. Trh, na kterém čtyři výrobci zařazení do vzorku drží 54 % podíl, je konsolidovaný. Na straně druhé v segmentu privátních značek hrají prim maloobchodníci. Kvůli konkurenci zvenčí a konkurenci uvnitř Unie jsou ceny pod neustálým tlakem. Výsledkem je to, že pro výrobce z EU je mnohem těžší přesunout zvýšení výrobních nákladů (zejména kukuřice cukrové či plechovek) na odběratele (výrobní náklady výrobního odvětví Unie se během posuzovaného období zvýšily o 5 %), a to kvůli cenovému tlaku thajského dovozu.
(112)
Je jasné, že výrobní odvětví Unie dokázalo zvýšit svůj tržní podíl preferováním objemu před cenou. Nelze však opominout skutečnost, že u větší části obchodu s kukuřicí cukrovou (pod značkou maloobchodníka) nebylo schopno získat svoje náklady zpět. Lze tedy dojít k závěru, že postavení výrobního odvětví Unie je stále ohrozitelné a nestabilní.
(113)
Několik stran uvedlo, že výrobní odvětví Unie se již zotavilo, neboť došlo ke zlepšení několika ukazatelů, zejména pokud jde o vysoký tržní podíl výrobního odvětví Unie a negativní podbízení.
(114)
Uznává se, že obrázek újmy výrobního odvětví Unie není jednoznačný. Antidumpingová cla splnila částečně svůj účel odstraněním části újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie v důsledku dumpingového dovozu z Thajska. Ve výsledku je však postavení výrobního odvětví Unie stále nestabilní, zejména s ohledem na nízkou a klesající ziskovost.
(115)
Negativní podbízení a silný tržní podíl výrobního odvětví Unie nepoukazují automaticky na absenci újmy. Situace, kdy dumpingový dovoz z Thajska (s dumpingovými rozpětími až 44 %) pokračuje, má za následek stlačování cen na trhu v Unii. Výrobní odvětví Unie ve snaze znovu získat podíl na trhu stlačilo ceny, což vedlo ke zhoršení ziskovosti.
(116)
Jedna zúčastněná strana namítla, že posouzení újmy by mělo vycházet z celkového výkonu výrobního odvětví Unie, a nikoli z výkonu jednoho segmentu trhu.
(117)
V souladu s původním šetřením vycházelo posouzení újmy z výkonu výrobního odvětví Unie celkem (vlastní značka + značka maloobchodníka), jakož i - u několika ukazatelů újmy (ziskovost, objem prodeje a prodejní ceny) - z prodeje pod značkou maloobchodníka. Nedošlo ke změně okolností, jež by opravňovaly odklon od této metodiky, která je tak platná pro posouzení postavení výrobního odvětví v Unii. Jak je uvedeno v 84. a 85. bodě odůvodnění, trh s kukuřicí cukrovou je stále charakterizován existencí dvou prodejních kanálů a všechen dovoz spolupracujících thajských vývozců spadal pod kanál prodeje pod značkou maloobchodníka. I kdyby byl navíc zohledněn jen celkový výkon výrobního odvětví Unie, nezměnilo by to z důvodu nízké a klesající ziskovosti závěr, že výrobní odvětví Unie je v nestabilním postavení. Na základě výše uvedených úvah se námitka zamítá.
(118)
Dvě zúčastněné strany namítly, že neschopnost výrobního odvětví v Unii může být důsledkem hospodářské soutěže v Unii.
(119)
Situace na trhu v Unii, pokud jde o hospodářskou soutěž, však není diametrálně odlišná od situace v období posuzovaném v původním šetření (dva prodejní kanály, zhruba 20 výrobců v Unii). Nicméně v roce 2002, předtím, než thajský dovoz za dumpingové ceny vstoupil na trh v Unii, dosáhlo výrobní odvětví Unie zisku ve výši 20 % celkem (vlastní značka + značka maloobchodníka) a 17 % (značka maloobchodníka). To dokládá, že hospodářská soutěž v Unii nebrání výrobnímu odvětví v Unii dosahovat zdravých ziskových rozpětí. Je to totiž pokračující přítomnost dumpingového dovozu a výsledné stlačování cen, které výrobnímu odvětví Unie brání zvyšovat ceny.
F. PRAVDĚPODOBNOST OPAKOVÁNÍ ÚJMY
(120)
Na základě výše uvedených trendů se jeví, že antidumpingová opatření částečně splnila zamýšlený cíl, tedy odstranit újmu způsobenou výrobcům v Unii. Na druhé straně, jak dokazuje negativní vývoj řady ukazatelů újmy, výrobní odvětví se stále nachází v ohrozitelném a nestabilním postavení.
(121)
Jak je uvedeno výše, thajští výrobci disponují volnou kapacitou, díky které mohou velmi rychle navýšit vývoz. Thajské obchodní statistiky navíc potvrzují, že Thajsko v roce 2011 vyvezlo do třetích zemí přibližně 144 000 tun, což je zhruba sedmkrát více než objem thajského vývozu do Unie. Vzhledem k lukrativnějším cenám na trhu v Unii ve srovnání s trhy některých třetích zemí je pravděpodobné, že kdyby bylo umožněno, aby antidumpingová opatření pominula, byla by významná množství, v současnosti vyvážená do těchto třetích zemí, přesměrována na trh v Unii. Podobně náhlý vývoj byl sledován již v původním šetření, kdy se tržní podíl thajského dovozu do Unie během pouhých tří let téměř zdvojnásobil, a to z 6,8 % v roce 2002 na 12,7 % v roce 2005.
(122)
Na základě výše uvedeného lze tedy dojít k závěru, že v případě zrušení opatření existuje pravděpodobnost opakování újmy.
(123)
Několik zúčastněných stran vyjádřilo pochybnosti o závěrech týkajících se pravděpodobnosti opakování újmy. Jejich argument konkrétně zněl, že 5 % cenový rozdíl mezi trhem v Unii a trhy třetích zemí je příliš malý na to, aby stál za přesměrování vývozu kukuřice cukrové na trh v Unii. Tento argument řeší již 61. bod odůvodnění. Vedle toho strany argumentovaly tím, že kukuřice cukrová není komodita, kterou lze snadno přesouvat mezi trhy. Tento argument však není opodstatněný a nekoresponduje se zjištěními tohoto šetření.
(124)
V případě pravděpodobnosti opakování újmy jde sice o výhledové hodnocení, vychází však ze skutečností uvedených ve 121. bodě odůvodnění. Tato námitka se proto zamítá.
G. ZÁJEM UNIE
(125)
V souladu s článkem 21 základního nařízení bylo zjišťováno, zda by zachování stávajících antidumpingových opatření nebylo v rozporu se zájmem Unie jako celku. Zjištění zájmu Unie vycházelo ze zhodnocení jednotlivých dotčených zájmů. Všechny zúčastněné strany dostaly podle čl. 21 odst. 2 základního nařízení příležitost předložit svá stanoviska.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(126)
Jak je uvedeno výše, výrobní odvětví Unie se stále nachází v ohrozitelném a zranitelném postavení. Úlevu v podobě pokračování opatření by využilo ke zvýšení prodejních cen (zvláště výrobků pod značkou maloobchodníka), aby získalo zpět zvýšené výrobní náklady. Výrobní odvětví by si tak mohlo vylepšit finanční situaci.
2. Zájem maloobchodníků a odběratelů
(127)
O spolupráci bylo požádáno více než 40 dovozců/maloobchodníků a dvě spotřebitelské/obchodní organizace. Spolupracoval jen jeden maloobchodník. Jeho dovoz představoval malý zlomek celkového dovozu z Thajska během období přezkumného šetření. Podíl jeho obratu v souvislosti s kukuřicí cukrovou byl ve srovnání s jeho celkovým obratem zanedbatelný. Další prodej kukuřice cukrové navíc vytvořil během období přezkumného šetření velmi vysoký zisk. Tato hlediska nasvědčují tomu, že na maloobchodníky by případné prodloužení platnosti opatření nemělo nepřiměřený dopad.
(128)
Několik obchodních sdružení zároveň učinilo podání a zúčastnilo se slyšení. Podle nich by antidumpingová opatření měla být zrušena, a to z důvodu malého a zmenšujícího se tržního podílu thajského dovozu v době, kdy je tržní podíl výrobního odvětví Unie vysoký a dále se zvyšuje.
(129)
Pokud jde o spotřebitele, průměrná útrata jedné domácnosti za kukuřici cukrovou je velmi malá, nejvýše 5 EUR ročně. Protože současná opatření jsou mírná, účinek pokračování opatření by byl pro spotřebitele nejspíš zanedbatelný.
(130)
S ohledem na výše uvedené a vzhledem k celkově nízké míře spolupráce není pravděpodobné, že by navrhovaná opatření podstatně ovlivnila situaci maloobchodníků a spotřebitelů v Unii.
3. Riziko nedostatečného zásobení/hospodářská soutěž na trhu v Unii
(131)
Nejprve je třeba připomenout, že cílem antidumpingových opatření není zamezit přístup dovozům, na něž se opatření vztahují, do Unie, nýbrž odstranit dopad narušených tržních podmínek vzniklých v důsledku pokračujícího výskytu dumpingových dovozů.
(132)
Během období přezkumného šetření se spotřeba v Unii zvýšila o 9 % na zhruba 350 000 tun. Kapacita výrobního odvětví Unie během celého posuzovaného období převyšovala poptávku v Unii a v období přezkumného šetření dosáhla zhruba 440 000 tun. Mezi výrobci v EU existuje dostatečná hospodářská soutěž. Při míře využití kapacity 77 % během období přezkumného šetření je zjevné, že výrobní odvětví Unie disponuje volnou kapacitou, aby v případě zvýšené poptávky mohlo dále zvýšit výrobu. Část poptávky může uspokojit také dovoz z jiných třetích zemí, především ze Spojených států amerických a Čínské lidové republiky. Jak je uvedeno výše, je nutné vyzdvihnout, že cílem antidumpingových opatření není zamezit dovozu z Thajska do Unie. Poněvadž opatření jsou mírná, lze očekávat, že dovoz z Thajska bude i nadále představovat jistý podíl na trhu v Unii.
(133)
Vzhledem k výše uvedenému nelze dojít k závěru, že by zachování antidumpingových opatření mohlo případně vést k nedostatečnému zásobení trhu v Unii nebo k omezení hospodářské soutěže na trhu v Unii.
4. Závěr ohledně zájmu Unie
(134)
Na základě výše uvedeného je zjevné, že negativní dopad pokračování opatření by byl omezený a v žádném případě by nebyl neúměrný výhodám, jež by z prodloužení opatření plynuly výrobnímu odvětví Unie.
H. ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(135)
Všechny strany byly informovány o stěžejních skutečnostech a důvodech, na jejichž základě byl přijat záměr doporučit, aby byla stávající opatření zachována. Byl jim rovněž poskytnut čas na podání připomínek k poskytnutým informacím. Podání a připomínky byly v odůvodněných případech náležitě vzaty v úvahu.
(136)
Z výše uvedených skutečností vyplývá, že antidumpingová opatření použitelná na dovoz některých připravených nebo konzervovaných zrn kukuřice cukrové pocházejících z Thajska by měla být zachována, jak je stanoveno v čl. 11 odst. 2 základního nařízení. Připomíná se, že tato opatření mají formu valorických cel různých sazeb.
(137)
Individuální sazby antidumpingového cla pro jednotlivé společnosti stanovené v tomto nařízení jsou použitelné výhradně pro dovoz dotčeného výrobku vyráběného těmito společnostmi, a tedy konkrétně uvedenými právnickými osobami. Dovoz dotčeného výrobku vyráběného jakoukoli jinou společností, jejíž název a adresa nejsou výslovně uvedeny v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů, které jsou s těmito výslovně jmenovanými společnostmi ve spojení, nemůže využít těchto sazeb a podléhá celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“.
(138)
Všechny žádosti o uplatňování těchto individuálních sazeb antidumpingového cla (např. po změně názvu subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) by měly být neprodleně zaslány Komisi (8) se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činnosti společnosti, které se týkají výroby, domácího prodeje a prodeje na vývoz a které souvisejí například s uvedenou změnou názvu nebo s uvedenou změnou výrobních a prodejních subjektů. Je-li to na místě, nařízení se poté pozmění tak, že se aktualizuje seznam společností využívajících individuální celní sazby,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz kukuřice cukrové (Zea mays var. saccharata) v podobě zrn, připravené nebo konzervované v octě nebo kyselině octové, nezmrazené, v současnosti kódu KN ex 2001 90 30 (kód TARIC 2001903010) a kukuřice cukrové (Zea mays var. saccharata) v podobě zrn, připravené nebo konzervované jinak než v octě nebo kyselině octové, nezmrazené, jiné než výrobky čísla 2006, v současnosti kódu KN ex 2005 80 00 (kód TARIC 2005800010), pocházející z Thajska.
2. Sazba konečného antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, je pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Antidumpingové clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Karn Corn Co Ltd, 68 Moo 7 Tambol Saentor, Thamaka, Kanchanaburi 71130, Thajsko
3,1
A789
Kuiburi Fruit Canning Co., Ltd, 236 Krung Thon Muang Kaew Building, Sirindhorn Rd., Bangplad, Bangkok 10700, Thajsko
14,3
A890
Malee Sampran Public Co., Ltd, Abico Bldg. 401/1 Phaholyothin Rd., Lumlookka, Pathumthani 12130, Thajsko
12,8
A790
River Kwai International Food Industry Co., Ltd, 52 Thaniya Plaza, 21st Floor, Silom Rd., Bangrak, Bangkok 10500, Thajsko
12,8
A791
Sun Sweet Co., Ltd, 9 M. 1, Sanpatong, Chiang Mai 50120, Thajsko
11,1
A792
Spolupracující výrobci uvedení v příloze
12,9
A793
Všechny ostatní společnosti
14,3
A999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Ustanovení čl. 1 odst. 2 může být změněno zařazením nového vyvážejícího výrobce mezi spolupracující společnosti nezařazené do vzorku, na něž se tudíž vztahuje vážená průměrná sazba cla ve výši 12,9 %, pokud nový vyvážející výrobce v Thajsku poskytne Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
a)
v období přezkumného šetření (tj. od 1. dubna 2011 do 30. března 2012) nevyvezl do Unie výrobek popsaný v čl. 1 odst. 1;
b)
není ve spojení s žádným vývozcem ani výrobcem v Thajsku, na kterého se vztahují opatření uložená tímto nařízením, a
c)
vyvezl do Unie dotčený výrobek až po skončení období přezkumného šetření, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt významné množství do Unie.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. září 2013.
RÅDETS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 875/2013
av den 2 september 2013
om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av viss beredd eller konserverad sockermajs i form av korn med ursprung i Thailand till följd av en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 i förordning (EG) nr 1225/2009
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 291.2,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artiklarna 9 och 11.2,
med beaktande av det förslag som Europeiska kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och
av följande skäl:
A. FÖRFARANDE
1. Gällande åtgärder
(1)
Efter en antidumpningsundersökning (nedan kallad den ursprungliga undersökningen) införde rådet genom förordning (EG) nr 682/2007 (2) en slutgiltig antidumpningstull (nedan kallad de slutgiltiga antidumpningsåtgärderna) på import av viss beredd eller konserverad sockermajs i form av korn som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer ex 2001 90 30 och ex 2005 80 00 med ursprung i Thailand. Åtgärderna infördes i form av en värdetull på mellan 3,1 % och 12,9 %.
(2)
Genom förordning (EG) nr 954/2008 (3) ändrades förordning (EG) nr 682/2007 när det gäller den införda tullsatsen för ett företag och för ”alla övriga företag”. De ändrade tullsatserna uppgår till mellan 3,1 % och 14,3 %. Import från två exporterande thailändska producenter från vilka åtaganden hade godtagits genom kommissionens beslut 2007/424/EG (4) undantogs från tullen.
(3)
Genom förordning (EG) nr 847/2009 (5) fastställde rådet att prisåtaganden med fasta minimipriser på import inte längre ansågs lämpligt för att motverka den skadevållande dumpningen. Därmed återkallades de godtagna åtagandena, och erbjudanden om åtaganden från ytterligare tio thailändska exportörer avslogs.
2. Begäran om översyn
(4)
Efter offentliggörandet av ett tillkännagivande om att de gällande slutgiltiga antidumpningsåtgärderna snart skulle upphöra (6), mottog kommissionen den 19 mars 2012 en begäran om inledande av en översyn vid giltighetstidens utgång av dessa åtgärder enligt artikel 11.2 i grundförordningen. Begäran lämnades in av Association Européenne des Transformateurs de Maïs Doux (AETMD) (nedan kallad klaganden) såsom företrädare för en betydande del av unionens totala produktion av beredd eller konserverad sockermajs, i detta fall över 50 %.
(5)
Begäran motiverades med att åtgärdernas upphörande sannolikt skulle leda till fortsatt eller återkommande dumpning och skada för unionsindustrin.
3. Inledande av en översyn vid giltighetstidens utgång
(6)
Efter samråd med rådgivande kommittén slog kommissionen fast att bevisningen var tillräcklig för att inleda en översyn vid giltighetstidens utgång och offentliggjorde den 19 juni 2012 i Europeiska unionens officiella tidning (7) ett tillkännagivande om inledande av en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 i grundförordningen (nedan kallat tillkännagivandet om inledande).
4. Undersökning
4.1 Översynsperiod och skadeundersökningsperiod
(7)
Undersökningen av fortsatt dumpning omfattade perioden 1 april 2011-31 mars 2012 (nedan kallad översynsperioden eller i tabeller ÖP). Undersökningen av de tendenser som är av betydelse för bedömningen av sannolikheten för fortsatt skada omfattade perioden från och med den 1 januari 2008 fram till översynsperiodens slut (nedan kallad skadeundersökningsperioden).
4.2 Parter som berörs av förfarandena
(8)
Kommissionen underrättade officiellt sökandena, andra kända unionsproducenter, de exporterande producenterna i Thailand, icke-närstående importörer, användare som man visste var berörda och företrädarna för exportlandet om att en översyn vid giltighetstidens utgång hade inletts. Berörda parter gavs möjlighet att inom den tid som angavs i tillkännagivandet om inledande lämna skriftliga synpunkter och begära att bli hörda.
(9)
Alla berörda parter som begärde att bli hörda och som visade att det fanns särskilda skäl att höra dem gavs tillfälle till detta.
(10)
Eftersom ett stort antal exporterande producenter från Thailand och icke-närstående importörer i unionen var berörda av undersökningen, angavs det i tillkännagivandet om inledande att kommissionen kunde komma att tillämpa ett stickprovsförfarande i enlighet med artikel 17 i grundförordningen. För att kommissionen skulle kunna avgöra om ett stickprovsförfarande var nödvändigt och i så fall göra ett urval, ombads de parter som nämns ovan att ge sig till känna inom 15 dagar efter det att översynen hade inletts och till kommissionen lämna de uppgifter som begärts i tillkännagivandet om inledande.
(11)
När det gäller urvalet av exporterande producenter i Thailand mottog kommissionen fullständig information från 17 exporterande producenter, varav 9 hade exporterat till unionen under översynsperioden. Det beslutades att välja ett stickprov med 3 exporterande producenter vars sammanlagda export utgjorde 90 % av den sammanlagda mängd som exporterades till unionen av de samarbetsvilliga exporterande producenterna under översynsperioden.
(12)
Eftersom endast ett svar hade tagits emot från en icke-närstående importör, tillämpades inget stickprovsförfarande på icke-närstående importörer.
(13)
Eftersom ett stort antal unionsproducenter berördes av förfarandena, angavs det i tillkännagivandet om inledande att kommissionen hade gjort ett preliminärt urval av unionsproducenter för att fastställa skadan i enlighet med artikel 17 i grundförordningen. Det preliminära urvalet hade gjorts genom att kommissionen använde de uppgifter som var tillgängliga i inledningsskedet och de byggde på producenternas produktionsvolym och geografiska läge i unionen. Det föreslagna urvalet motsvarar den största representativa produktionsvolym som rimligen kunde undersökas inom den tid som stod till förfogande och motsvarade 58 % av unionsindustrins totala produktion. Det föreslagna urvalet är dessutom representativt när det gäller företagens geografiska läge eftersom det omfattar tre olika medlemsstater. Unionsproducenterna rådfrågades om det föreslagna urvalet det datum då tillkännagivandet om inledande offentliggjordes. Eftersom inga fler producenter gav sig till känna och inga synpunkter på urvalet mottogs, bekräftades det föreslagna urvalet.
(14)
Två berörda parter hävdade att urvalet av unionsproducenter bara gjorts bland sökandena och att man borde försökt få till stånd ett urval av producenter utanför gruppen av sökande.
(15)
Alla kända unionsproducenter, både sökande och andra, har emellertid inbjudits att samarbeta. Tio unionsproducenter, både sökande och andra, har lämnat in uppgifter för urvalet. Såsom förklaras i skäl 13 motsvarar stickprovsurvalet den största representativa produktionsvolym som rimligen kunde undersökas inom den tid som stod till förfogande. Volymen motsvarade 58 % av unionsindustrins sammanlagda produktion. Kommissionen anser att det valda urvalet är representativt när det gäller geografisk belägenhet, oavsett om producenterna är sökande eller inte. Kravet avvisas därför.
(16)
Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den ansåg vara nödvändiga för fastställandet av sannolikheten för fortsatt eller återkommande dumpning och skada och för fastställandet av unionens intresse. I detta syfte sände kommissionen ett frågeformulär till de exporterande producenterna och unionsproducenterna i stickprovet samt till den icke-närstående importören. Kontrollbesök genomfördes på plats hos följande företag:
a)
Gemenskapsproducenter:
-
Bonduelle Conserve International SAS, Renescure, Frankrike.
-
Compagnie Générale de Conserve France SA, Theix, Frankrike.
-
Compagnie Générale de Conserve Hungary, Debrecen, Ungern.
-
Conserve Italia SCA, San Lazzaro di Savena, Italien.
b)
Exporterande producenter i Thailand:
-
Agri Sol., Ltd, Pathumthani City.
-
Lampang Food Products co, Ltd, Bangkok.
-
Sun Sweet Co., Ltd, Chiang Mai City.
(17)
Alla berörda parter som begärde att bli hörda och som visade att det fanns särskilda skäl att höra dem gavs tillfälle till detta.
B. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT
1. Berörd produkt
(18)
Den berörda produkten är sockermajs (Zea mays var. saccharata) i form av korn, beredd eller konserverad med ättika eller ättiksyra, inte fryst, som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer ex 2001 90 30, och sockermajs (Zea mays var. saccharata) i form av korn, beredd eller konserverad på annat sätt än med ättika eller ättiksyra, inte fryst, andra än produkter enligt nummer 2006, som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer ex 2005 80 00, med ursprung i Thailand.
(19)
Undersökningen har visat att de olika typerna av den berörda produkten, trots att konserveringsmetoderna skiljer sig åt, alla har samma grundläggande biologiska och kemiska egenskaper och huvudsakligen används för samma ändamål.
(20)
Två berörda parter hävdade att KN-numren för sockermajs inte bara utgör den berörda produkten utan också avsevärda kvantiteter minimajs som inte produceras i unionen och som inte är den likadana produkten. Parterna menar att kommissionen inbegripit minimajs i sina uppgifter.
(21)
Undersökningen inriktades emellertid enbart på den produkt som är föremål för åtgärder, vilket utesluter minimajs, genom att man använt Taric-nummer som grund för analysen. Kravet avslås således, eftersom det inte överensstämmer med fakta.
2. Likadan produkt
(22)
Den sockermajs som produceras och säljs i unionen av unionsindustrin och den sockermajs som produceras och säljs i Thailand konstaterades ha huvudsakligen samma fysikaliska och kemiska egenskaper och användas på samma sätt som den sockermajs som produceras i Thailand och säljs på export till unionen. De anses därför vara likadana produkter enligt artikel 1.4 i grundförordningen.
C. SANNOLIKHET FÖR FORTSATT ELLER ÅTERKOMMANDE DUMPNING
(23)
I enlighet med artikel 11.2 i grundförordningen undersökte man om det var sannolikt att dumpningen skulle fortsätta eller återkomma om åtgärderna skulle upphöra att gälla.
1. Inledande anmärkningar
(24)
Såsom nämns i skäl 10, angavs det i tillkännagivandet om inledande att ett stickprovsförfarande kunde komma att tillämpas med tanke på det stora antalet samarbetsvilliga exporterande producenter. Ett urval med tre exporterande producenter, som står för ungefär 90 % av den totala exporten, av de exporterande producenter som uttryckte villighet att samarbeta valdes ut för att fastställa sannolikheten för fortsatt eller återkommande dumpning.
(25)
Eftersom de tre exporterande producenterna i urvalet stod för ungefär 25 % av all export från Thailand till EU under översynsperioden, måste information från andra källor, t.ex. begäran om översyn och tillgänglig handelsstatistik om export (från den thailändska tullen) och om import (från Eurostat) användas för bedömning av sannolikheten för fortsatt eller återkommande dumpning.
(26)
Försäljning till handlare i Thailand, där varorna var avsedda för okända exportdestinationer, har inte räknats med vid fastställandet av dumpningsmarginalen.
(27)
Liksom vid den ursprungliga undersökningen har det konstaterats att vissa exporterande producenter hämtar en del av sin försäljning av den berörda produkten från externa leverantörer. För undersökningen har försäljning av den berörda produkten som inte har framställts av de exporterande producenterna själva inte räknats med vid fastställandet av deras respektive dumpningsmarginaler.
2. Dumpning av import under översynsperioden
2.1 Fastställande av normalvärde
(28)
I enlighet med artikel 2.2 första meningen i grundförordningen fastställdes det först för var och en av de tre exporterande producenterna huruvida deras totala inhemska försäljning av den likadana produkten under översynsperioden var representativ jämfört med deras totala export till unionen, dvs. om försäljningsvolymerna av den likadana produkten på hemmamarknaden utgjorde 5 % eller mer av deras export av den berörda produkten till unionen.
(29)
Den inhemska försäljningen av den likadana produkten visade sig vara representativ för ett av de tre företagen i urvalet.
(30)
Därefter undersöktes det huruvida de typer av den likadana produkten som såldes av detta företag på hemmamarknaden var identiska eller direkt jämförbara med de typer som exporterades till unionen. För var och en av dessa produkttyper fastställdes det huruvida försäljningen på hemmamarknaden av den likadana produkten var tillräckligt representativ enligt artikel 2.2 i grundförordningen. Försäljningen på hemmamarknaden var tillräckligt representativ om den utgjorde 5 % eller mer av den totala försäljningsvolymen av den jämförbara typ av produkt som exporterades till unionen.
(31)
För detta företag konstaterades det att endast en typ av likadan produkt var direkt jämförbar med den typ som exporterades till unionen. Dessutom såldes just denna typ även i tillräckligt representativa mängder på hemmamarknaden.
(32)
Kommissionen undersökte därefter om produkttypen för det företag det hänvisas till i skäl 31 kunde ansetts ha skett vid normal handel enligt artikel 2.4 i grundförordningen. Detta gjordes genom att man fastställde andelen lönsam försäljning av den berörda produkttypen till oberoende kunder på hemmamarknaden.
(33)
Det konstaterades att mer än 80 % av försäljningen på hemmamarknaden var lönsam, och i enlighet med artikel 2.4 användes alla transaktioner som rörde denna särskilda produkttyp för fastställandet av normalvärdet.
(34)
Där försäljningen på hemmamarknaden av den berörda produkttypen var representativ och utgjorde normal handel fastställdes normalvärdet utifrån det faktiska priset på hemmamarknaden, beräknat som ett vägt genomsnittspris för hela försäljningen på hemmamarknaden av den produkttypen under översynsperioden.
(35)
För de återstående två exporterande producenterna, vars försäljning på hemmamarknaden inte ansågs vara representativ (en av dem sålde över huvud taget inte den likadana produkten för inhemsk konsumtion), och för den tredje exporterande producenten, vars totala försäljning ansågs vara representativ, men vars försäljning av flera typer av den likadana produkten på hemmamarknaden inte ansågs vara representativ, måste normalvärdet beräknas i enlighet med artikel 2.3 i grundförordningen.
(36)
Normalvärdet beräknades genom att man till produktionskostnaden för varje produkttyp som exporterades till unionen lade ett skäligt belopp för försäljnings- och administrationskostnader, allmänna kostnader och vinst.
(37)
För de båda exporterande producenterna, vars försäljning på hemmamarknaden utgjorde 5 % eller mindre av deras respektive försäljning till unionen, baserades försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader samt vinst på företagens respektive försäljning vid normal handel på hemmamarknaden, i enlighet med artikel 2.6.
(38)
För den tredje exporterande producenten som inte sålde den likadana produkten på hemmamarknaden fastställdes, i enlighet med artikel 2.6 a i grundförordningen, försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader samt vinst för denna tredje exporterande producent på grundval av det vägda genomsnittet för de båda övriga exporterande producenter såsom anges i skäl 37.
(39)
Två berörda parter motsatte sig den metod som användes, vilken återges i skäl 37, dvs. användningen av vinst för att konstruera normalvärdet när denna vinst grundas på inhemska försäljningstransaktioner i volymer under 5 % av försäljningskvantiteterna till unionen. Parterna menar att när de inhemska försäljningstransaktionerna inte anses utgöra tillräckliga kvantiteter för att vara representativa, bör vinsten från dessa transaktioner inte heller användas.
(40)
Samma metod användes emellertid i den ursprungliga undersökningen, och så länge omständigheterna inte har ändrats, anser kommissionen att denna metod fortfarande är användbar för dessa förfaranden.
2.2 Fastställande av exportpriset
(41)
De utvalda exporterande producenternas försäljning skedde i samtliga fall direkt till icke-närstående kunder i unionen. För denna försäljning fastställdes därför exportpriset i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen på grundval av de priser som faktiskt betalats eller skulle betalas av dessa oberoende kunder i unionen.
2.3 Jämförelse och justeringar
(42)
Jämförelsen mellan det konstruerade normalvärdet och exportpriset gjordes fritt fabrik. I enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen togs hänsyn till olikheter som påverkar prisernas jämförbarhet för att en rättvis jämförelse skulle kunna göras.
(43)
I de fall där det var tillämpligt och motiverat togs hänsyn transportkostnader, försäkringskostnader, hanterings- och lastningskostnader, kreditkostnader och bankavgifter.
(44)
I enlighet med artikel 2.10 d i grundförordningen och den metod som användes i den ursprungliga undersökningen tog man dessutom hänsyn till olikheter när det gäller handelsled för de exporterande producenter vars försäljning på hemmamarknaden sker under deras eget varumärke, men vars försäljning till unionen sker under en detaljhandlares varumärke. Nivån på justeringen - som beräknats i form av en minskning av den vinstmarginal som användes när normalvärdet konstruerades (se skäl 33) - har uppskattats på grundval av förhållandet mellan unionsproducenternas vinstmarginaler dels på sina egna märkesvaror, dels på samtliga produkter. Vinstmarginalen minskades följaktligen med mellan 20 % och 50 %.
(45)
Två berörda parter ansåg att den inhemska marknaden i Thailand och unionsmarknaden inte kan jämföras, eftersom storleken på marknaderna inte är densamma och eftersom de thailändska producenterna säljer under sitt eget varumärke på den inhemska marknaden.
(46)
Det ska för det första erinras om att det har fastställts (se skäl 22) att sockermajs som säljs på den thailändska inhemska marknaden och sockermajs som säljs på export till unionsmarknaden är likadana produkter i den mening som avses i artikel 1.4 i grundförordningen.
(47)
För det andra gjordes på grund av skillnader i handelsled en justering av vinstmarginalen - nedåt med 20-50 % av den vinstmarginal som genererats av inhemsk försäljning under eget varumärke. Detta är också i linje med den metod som användes i den ursprungliga undersökningen.
2.4 Dumpning under översynsperioden
(48)
På grundval av ovanstående konstaterades de preliminära dumpningsmarginalerna, uttryckta i procent av priset fritt unionens gräns, före tull, uppgå till 8-44 %.
3. Utvecklingen för importen om åtgärderna skulle upphöra att gälla
3.1 De exporterande producenternas produktionskapacitet
(49)
Produktionen av sockermajs beror på tillgången på nyskördad sockermajs som levereras till konserveringsfabriken direkt efter skörden. Den nyskördade sockermajsen bör konserveras inom 24 timmar efter skörd, vilket innebär att produktionskapaciteten är direkt kopplad till tillgången på nyskördad sockermajs.
(50)
I Thailand är det skördesäsong cirka 9-10 månader per år, med två skördar per år. Vid bedömning av den tillgängliga tekniska produktionskapaciteten måste säsongsrelaterade råvarubegränsningar tas med i analysen.
(51)
De tre exporterande producenter som ingick i urvalet hade en sammanlagd teknisk kapacitet på mellan 130 000 och 150 000 ton. Den faktiska utnyttjandegraden av den tillgängliga tekniska kapaciteten varierade mellan 50 % och 80 %.
(52)
Flera berörda parter godtog den metod som gör den tekniska kapaciteten beroende av tillgången till råvaror, men hävdade att den tillgängliga reservkapaciteten var överdriven.
(53)
Såsom redan betonats i skäl 50, kan den tekniska kapaciteten inte fullt utnyttjas beroende på att nyskördad sockermajs bara finns att tillgå under växtsäsongen. Undersökningen har ändå visat att vissa utvalda producenter uppnår ett kapacitetsutnyttjande på 80 % eller mer, medan kapacitetsutnyttjandet för andra utvalda producenter är mycket lägre. Eftersom alla producenter har en jämförbar tillgång till råvaror, kan det lägre kapacitetsutnyttjandet inte bara förklaras av säsongsmässig brist på nyskördad sockermajs.
(54)
Enligt uppgifter från intresseorganisationen Thai Food Processors Association ökade den totala exportkvantiteten från Thailand till omvärlden stadigt med cirka 20 % under skadeundersökningsperioden och uppnådde en volym på 150 000-200 000 ton under översynsperioden. Detta visar att kvantiteterna tillgänglig sockermajs kan öka stadigt - och gör det också - när de exporterande producenterna behöver ytterligare kvantiteter. Det ska i detta avseende noteras att den sammanlagda produktionen av gul majs låg på 4,1 miljoner-4,5 miljoner ton i Thailand under skadeundersökningsperioden. Medan det medges att produktionen inte kan ändras från gul majs till sockermajs och ge samma mängd, är det tydligt att redan den stora skillnaden i produktionsvolymer gör att även en liten ändring av kvantiteterna från gul majs till sockermajs kan få en avsevärd inverkan på den sammanlagda sockermajsproduktionen i Thailand.
(55)
Utifrån detta fastställdes det att de tre utvalda producenterna kunde producera en ytterligare kvantitet på cirka 40 000-60 000 ton per år (nedan kallad den faktiska reservkapaciteten), vilket är 2-3 gånger den totala exporten av den berörda produkten från Thailand till unionen.
(56)
Den faktiska reservkapacitet som de utvalda producenterna har får därför anses betydande. Det finns dessutom ytterligare 15 kända producenter av den berörda produkten i Thailand, vilka på samma sätt har tillgång till den stora produktionen av sockermajs i Thailand.
(57)
Enligt uppgifter från andra källor, dvs.
-
uppgifter som samlats in från de exporterande producenternas internetpresentationer,
-
uppgifter från stickprovsförfarandet, och
-
uppgifter som samlats in genom databasupplägget enligt artikel 14.6 i grundförordningen,
kan man dra slutsatsen att åtminstone två större exporterande producenter, varav en samarbetade under översynen men inte ingick i urvalet (och därmed inte lämnade några detaljerade uppgifter i detta avseende), hade en sammanlagd kapacitet på 50 000-100 000 ton.
(58)
Det finns slutligen ingen bevisning för att konsumtionsnivån på den thailändska hemmamarknaden eller tredjelandsmarknaderna skulle öka och därför absorbera den ökade produktionen om de thailändska producenternas reservkapacitet används. Särskilt den thailändska hemmamarknaden är minimal och står för bara 1-2 % av samtliga utvalda thailändska producenters sammanlagda försäljning. Detta bekräftar att all ytterligare produktion av sockermajs kommer att exporteras utanför Thailand.
3.2 Unionsmarknadens attraktionskraft
(59)
Vid en jämförelse av exportpriserna på den berörda produkten till unionen med de priser som tas ut för den likadana produkten på hemmamarknaden har två fakta framkommit: Priserna på hemmamarknaden är relativt höga (på grund av försäljning under eget varumärke) och volymen är relativt liten jämfört med exportförsäljningen. På grundval av detta finns det ingen uppenbar risk för avledning av handeln från försäljning på hemmamarknaden till försäljning till unionen om åtgärderna skulle upphävas.
(60)
Vid en jämförelse av de exportpriser på den berörda produkten som tas ut vid försäljning till unionen med de priser som tas ut för den likadana produkten på tredjelandsmarknader, framkommer det att de tre exporterande producenterna i urvalet i genomsnitt tar ut ett 14 % högre pris vid försäljning till unionen.
(61)
Även handelsstatistik från den thailändska tullen bekräftar detta. Efter omvandling av den logistiska vikten (burk + majskorn + vätska) som rapporteras i nettovikt för konserven (majskorn + vätska) enligt metoden i ansökan om översyn, är de priser per kilo som tas ut vid försäljning till unionen i genomsnitt 5 % högre än de som tas vid försäljning till tredjeländer.
(62)
Flera berörda parter har uttryckt sitt tvivel på att en prisskillnad på 5 % eller 14 % är tillräckligt stor för att motivera en omläggning av handeln till unionen, men undersökningen har visat att detta faktiskt är sannolikt när det gäller sockermajsmarknaden. I detta förfarande hade ett thailändskt företag (Karn Corn) tidigare en antidumpningstull som är 8-10 % lägre än de flesta andra thailändska exportörer. Denna fördel på 8-10 % var emellertid tillräcklig för att sjufalt öka deras andel av den thailändska exporten till unionen mellan undersökningsperioden i den ursprungliga undersökningen och referensperioden i den nuvarande undersökningen.
(63)
Trots den gällande antidumpningstullen på 3,1 % kunde Karn Corn dessutom mer än fördubbla sina exportkvantiteter till unionen efter det att antidumpningstullarna infördes. Detta visar att unionsmarknaden är attraktiv i förhållande till andra marknader även vid en liten prisskillnad.
(64)
Sammanfattningsvis är risken för en omläggning av handeln från hemmamarknaden till unionsmarknaden relativt begränsad på grund av försäljningen under eget varumärke där, men däremot finns det en betydande risk för omläggning av handeln från försäljning till tredjeländer till försäljning på unionsmarknaden på grund av de högre priser som råder där.
(65)
Flera berörda parter invände att priserna på unionsmarknaden är mindre attraktiva jämfört med priserna på andra marknader såsom Japan. Risken för en omläggning av handeln om åtgärderna upphävs skulle därför vara överdriven.
(66)
Det erinras om att försäljningen till tredjeländer behandlas som en grupp och att den slutsats som dras i skäl 63 baseras på priser till alla tredjeländer i genomsnitt. Det stämmer att inom denna grupp tredjeländer finns det länder till vilka exportpriserna är högre och andra till vilka exportpriserna är lägre. Ju lägre exportpriset är, desto större är förstås risken för en omläggning av handeln om åtgärderna skulle tillåtas upphöra.
(67)
En berörd part hävdade vidare att avtalsförbindelser med importörer i tredjeländer gör att det inte är lätt att växla mellan kunder i olika länder.
(68)
Medan det finns avtalsförbindelser mellan exporterande producenter i Thailand och importörer i diverse tredjeländer vilka kortsiktigt kan upprätthållas, finns det inga belägg för att dessa avtalsförbindelser inte kan fasas ut och möjliggöra försäljning till marknader med högre priser, till exempel unionen.
(69)
Slutligen hävdade några berörda parter att man inte kan jämföra med export till vissa tredjeländer som till exempel Sydkorea, eftersom produktmixen (t.ex. storleken på konservburkarna) och försäljningsvillkoren (t.ex. leveransvillkor) kan vara annorlunda.
(70)
Det erinras om att resultatet av jämförelserna i skälen 58, 59 och 60 visar på skillnader i exportpriser till alla tredjeländer. Den thailändska exporten till ett litet antal länder påverkar därför bara marginellt den övergripande jämförelsen. Eftersom thailändska exportuppgifter redovisas på fob-basis, begränsas påverkan av eventuella skillnader när det gäller leveransvillkor och transportkostnader till kostnaden för inhemsk frakt i Thailand och den kan därför bara bli marginell.
(71)
Eftersom det saknas belägg för att det genomsnittliga priset till alla tredjeländer inte skulle vara jämförbart med exportpriset till unionen, gäller fortfarande den slutsats som dras i skäl 63.
4. Slutsats om sannolikheten för fortsatt eller återkommande dumpning
(72)
Det förefaller sannolikt att de högre priserna på unionsmarknaden, om åtgärden skulle upphävas, skulle locka till sig betydande volymer av den berörda produkten som i dagsläget säljs till lägre priser till tredjeländer.
(73)
De exporterande producenterna i Thailand har fortsatt med den dumpning som tillämpades under översynsperioden.
(74)
Dessutom leder den tillgängliga reservkapaciteten i Thailand och det faktum att priserna på unionsmarknaden är betydligt högre än på tredjelandsmarknaderna till slutsatsen att det finns risk för ökad export av den berörda produkten om åtgärderna skulle upphävas.
(75)
Sammanfattningsvis är sannolikheten stor för fortsatt dumpning om åtgärderna skulle upphävas.
D. DEFINITION AV UNIONSINDUSTRIN
(76)
Under översynsperioden producerades den likadana produkten av ungefär 20 unionsproducenter. Produktionen från dessa producenter (fastställd på grundval av information som samlats in från samarbetsvilliga producenter och information om övriga unionsproducenter som bygger på uppgifter i begäran om översyn) anses därför utgöra unionens produktion i den mening som avses i artikel 4.1 i grundförordningen.
(77)
Såsom förklaras i skäl 13 gjordes ett urval på grund av det stora antalet unionsproducenter. Vid skadeanalysen fastställdes skadeindikatorerna på följande två nivåer:
-
De makroekonomiska faktorerna (produktion, kapacitet, försäljningsvolym, marknadsandel, tillväxt, sysselsättning, produktivitet, genomsnittliga enhetspriser och dumpningsmarginalernas storlek samt återhämtning från effekterna av tidigare dumpning) bedömdes för hela unionsproduktionen, på grundval av information som samlades in från samarbetsvilliga producenter. För övriga unionsproducenter gjordes en uppskattning som byggde på uppgifterna i begäran om översyn.
-
De mikroekonomiska faktorerna (lager, löner, lönsamhet, räntabilitet, kassaflöde, kapitalanskaffningsförmåga och investeringar) analyserades för de unionsproducenter som ingick i urvalet och på grundval av uppgifter från dem.
E. SITUATIONEN PÅ UNIONSMARKNADEN
1. Förbrukningen i unionen
(78)
Unionsförbrukningen fastställdes på grundval av försäljningsvolymerna för unionsindustrins egen produktion avsedd för unionsmarknaden, uppgifter från 14.6-databasen om importvolymerna till EU och, när det gäller de övriga unionsproducenterna, uppgifter som erhölls från begäran om översyn.
(79)
Under skadeundersökningsperioden ökade förbrukningen i unionen med 9 %. Den minskade med 5 % från 2008 till 2009 men ökade 2010 och 2011 med 6 respektive 9 procentenheter (dvs. jämfört med året innan). Därefter stabiliserades den i princip under översynsperioden till en nivå på cirka 350 000 ton.
2008
2009
2010
2011
ÖP
Total förbrukning i unionen (ton)
318 413
301 594
320 027
351 279
347 533
Index (2008 = 100)
100
95
101
110
109
2. Import från det berörda landet
a) Volym
(80)
Volymen på importen av den berörda produkten från det berörda landet till unionen minskade med 43 % från cirka 38 000 ton under 2008 till cirka 22 000 ton under översynsperioden. Den sjönk med 15 % år 2009, med ytterligare 20 procentenheter 2010 och 11 procentenheter 2011, innan den åter ökade något, med 3 procentenheter, under översynsperioden.
2008
2009
2010
2011
ÖP
Importvolym från Thailand
38 443
32 616
24 941
20 710
21 856
Index (2008 = 100)
100
85
65
54
57
Marknadsandel för importen från Thailand (%)
12
11
8
6
6
Priset på importen från Thailand (EUR/ton)
835
887
806
775
807
Index (2008 = 100)
100
106
96
93
97
Källa:
14.6-databasen.
b) Marknadsandel
(81)
Motsvarande marknadsandel för de thailändska exportörerna på unionsmarknaden i det berörda landet minskade med cirka 50 % eller 6 procentenheter under skadeundersökningsperioden, från 12 % under 2008 till 6 % under översynsperioden. Närmare bestämt minskade Thailands marknadsandel från 12 % år 2008 till 11 % år 2009, 8 % år 2010 och 6 % under 2011/översynsperioden.
c) Priser
i) Prisutveckling
(82)
Mellan 2008 och översynsperioden sjönk det genomsnittliga importpriset på den berörda produkten med ursprung i det berörda landet med 3 %, från 835 EUR/ton 2008 till 807 EUR/ton under översynsperioden. Priserna ökade med 6 % under 2008, innan de minskade med 10 procentenheter 2010 och med ytterligare 3 procentenheter 2011. Från 2011 till översynsperioden ökade de priserna igen med 4 procentenheter.
ii) Prisunderskridande
(83)
En jämförelse gjordes mellan de exporterande producenternas försäljningspriser och unionsindustrins försäljningspriser i unionen för liknande produkttyper. Unionsindustrins priser fritt fabrik, netto efter avdrag och skatter, jämfördes därför med det berörda landets exporterande producenters priser cif vid unionens gräns, efter justeringar för kostnader för konventionella tullar, lossning och tullklarering. Jämförelsen visade att under översynsperioden var priserna på den berörda produkten med ursprung i det berörda landet vid försäljning i unionen generellt högre än unionsindustrins priser. Baserat på importstatistik (14.6-databasen) fanns ingen underskridandemarginal för någon thailändsk import till unionen (varken för samarbetsvilliga eller icke samarbetsvilliga exporterande producenter, oavsett produktmix).
3. Unionsindustrins situation
(84)
I enlighet med artikel 3.5 i grundförordningen undersökte kommissionen alla ekonomiska faktorer och förhållanden av betydelse för unionsindustrins situation.
(85)
Denna marknad kännetecknas bland annat av två försäljningskanaler, nämligen försäljning under producentens eget varumärke och försäljning under detaljhandelns varumärke. Försäljning genom den första kanalen jämfört med den andra leder vanligen till högre försäljningskostnader, särskilt för marknadsföring och reklam, och ger även upphov till högre försäljningspriser.
(86)
Undersökningen visade att all import från de samarbetsvilliga thailändska exportörerna hänförde sig till den andra kanalen, dvs. försäljning under detaljhandelns varumärke. Det ansågs därför vara lämpligt att vid skadeanalysen vid behov skilja mellan unionsindustrins försäljning under eget varumärke och försäljning under detaljhandelns varumärke, eftersom konkurrensen från dumpad import i första hand drabbar unionsindustrins likadana produkter som säljs under detaljhandelns varumärke. Denna åtskillnad gjordes särskilt för fastställandet av försäljningsvolymer, försäljningspriser och lönsamhet. För att få en heltäckande bild av situationen visas och kommenteras också sammanlagda mängder (som inbegriper både egna varumärken och detaljhandelns varumärken) i tabellerna nedan. Under översynsperioden stod unionsindustrins försäljning under detaljhandelns varumärken för cirka 70 % av unionsindustrins totala försäljningsvolym och för cirka 60 % av försäljningsvärdet.
(87)
Med tanke på att unionsindustrin endast bearbetar sockermajs under sommarmånaderna, är ett antal skadeindikatorer i princip identiska för 2011 och översynsperioden (1 april 2011-30 mars 2012). Detta gäller särskilt produktion och produktionskapacitet.
3.1 Makroekonomiska faktorer
a) Produktion
(88)
Från en nivå på cirka 372 000 ton 2008 minskade unionsindustrins produktion med 8 % under skadeundersökningsperioden. Närmare bestämt minskade den med 25 % år 2009 och med 13 procentenheter 2010 för att därefter åter öka, med 31 procentenheter, under 2011/översynsperioden.
2008
2009
2010
2011
ÖP
Produktion (ton)
371 764
279 265
231 790
344 015
343 873
Index (2008 = 100)
100
75
62
93
92
b) Kapacitet och kapacitetsutnyttjande
(89)
Produktionskapaciteten var cirka 488 000 ton år 2008, 2009 och 2010, men minskade med 9 % under 2011/översynsperioden. Minskningen berodde på att en av unionsproducenterna i urvalet stängde en av sina fabriker.
2008
2009
2010
2011
ÖP
Produktionskapacitet (ton)
488 453
488 453
488 453
444 055
444 055
Index (2008 = 100)
100
100
100
91
91
Kapacitetsutnyttjande (%)
76
57
47
77
77
Index (2008 = 100)
100
75
62
102
102
Källa:
Undersökning.
(90)
Kapacitetsutnyttjandet var 76 % under 2008. Det minskade till 57 % år 2009 och vidare till 47 % år 2010, men ökade sedan till 77 % under 2011/översynsperioden. Kapacitetsutnyttjandet har varit stabilt under hela skadeundersökningsperioden, eftersom produktionsminskningen följde den minskande produktionskapaciteten.
c) Försäljningsvolym
(91)
Unionsindustrins försäljning av egen produktion avsedd för detaljhandelns varumärken till icke-närstående kunder på unionsmarknaden minskade först med 6 % år 2009, men ökade sedan med 17 procentenheter 2010 och med ytterligare 24 procentenheter 2011. Från 2011 till översynsperioden minskade försäljningen igen med 4 procentenheter. Sammantaget ökade försäljningen med cirka 31 % mellan 2008 och översynsperioden.
2008
2009
2010
2011
ÖP
Försäljningsvolym i unionen (eget varumärke) till icke-närstående kunder (ton)
161 544
151 058
179 562
218 876
212 425
Index (2008 = 100)
100
94
111
135
131
Försäljningsvolym i unionen (eget och detaljhandelns varumärke) till icke-närstående kunder (ton)
262 902
248 995
280 586
318 237
312 623
Index (2008 = 100)
100
95
107
121
119
Källa:
Undersökning.
(92)
Unionsindustrins sammanlagda försäljningsvolym (både egna varumärken och detaljhandelns varumärken) när det gäller egen produktion till icke-närstående kunder i unionen följde mer eller mindre samma mönster, även om den inte var lika utpräglad. Den minskade först med 5 % under 2009 innan den ökade med 12 procentenheter under 2010 och med ytterligare 14 procentenheter under 2011. Från 2011 till översynsperioden minskade den försäljningen igen med 2 procentenheter. Sammantaget ökade den försäljningen med cirka 19 % mellan 2008 och översynsperioden.
d) Marknadsandel
(93)
Unionsindustrins marknadsandel var 83 % år 2008 och 2009. Den ökade till 88 % år 2010 och vidare till 91 % år 2011, för att sedan minska något till 90 % under översynsperioden. Sammantaget ökade unionsindustrins marknadsandel under skadeundersökningsperioden med 7 procentenheter.
2008
2009
2010
2011
ÖP
Unionsindustrins marknadsandel (eget varumärke och detaljhandelns varumärke) (%)
83
83
88
91
90
Index (2008 = 100)
100
100
106
110
109
Källa:
Undersökning.
e) Tillväxt
(94)
Mellan 2008 och undersökningsperioden, då unionens förbrukning ökade med 9 %, ökade volymen på unionsindustrins försäljning avsedd för detaljhandelns varumärken i unionen med 31 %, medan volymen på unionsindustrins försäljning avsedd för både egna och detaljhandelns varumärken på unionsmarknaden ökade med 19 %. Mellan 2008 och översynsperioden ökade unionsindustrin sin marknadsandel med cirka 7 procentenheter, medan den dumpade importen förlorade cirka 6 procentenheter av sin marknadsandel. Därmed dras slutsatsen att unionsindustrin kunde dra fördel av en växande marknad.
f) Sysselsättning
(95)
Sysselsättningen inom unionsindustrin minskade först med 17 % mellan 2008 och 2009 och sedan med ytterligare 5 procentenheter 2010, varefter den ökade med 11 procentenheter under 2011/översynsperioden. Sammantaget minskade sysselsättningen i unionsindustrin med 11 % under skadeundersökningsperioden, dvs. från cirka 2 300 personer till cirka 2 000 personer.
2008
2009
2010
2011
ÖP
Sysselsättning (personer)
2 278
1 896
1 786
2 038
2 035
Index (2008 = 100)
100
83
78
89
89
Källa:
Undersökning.
g) Produktivitet
(96)
Produktiviteten hos unionsindustrins anställda, mätt som produktion (i ton) per sysselsatt person och år, minskade från att ha varit 163 ton per anställd, först med 10 % år 2009 och med ytterligare 10 procentenheter 2010, varefter den ökade med 23 procentenheter 2011 och med 1 procentenhet under översynsperioden. Unionsindustrins produktivitet ökade med sammanlagt 4 % under skadeundersökningsperioden. Utvecklingen återspeglar det faktum att antalet anställda minskade kraftigare än produktionen.
2008
2009
2010
2011
ÖP
Produktivitet (ton per anställd)
163
147
130
169
169
Index (2008 = 100)
100
90
80
103
104
Källa:
Undersökning.
h) Faktorer som påverkar försäljningspriserna
(97)
Unionsindustrins enhetspriser på försäljning av produkter under detaljhandelns varumärken till icke-närstående kunder ökade med 7 % år 2009, men minskade igen med 8 procentenheter 2010 och med ytterligare 5 procentenheter 2011. Från 2011 till översynsperioden ökade de med 3 procentenheter. Sammantaget minskade de priserna med 3 % under skadeundersökningsperioden, från en nivå på 1 073 EUR/ton till 1 041 EUR/ton under översynsperioden.
2008
2009
2010
2011
ÖP
Enhetspris på unionsmarknaden (handelns varumärke) (EUR/ton)
1 073
1 152
1 057
1 008
1 041
Index (2008 = 100)
100
107
99
94
97
Enhetspris på unionsmarknaden (eget och detaljhandelns varumärke) (EUR/ton)
1 248
1 305
1 219
1 182
1 215
Index (2008 = 100)
100
105
98
95
97
Källa:
Undersökning.
(98)
Unionsindustrins sammanlagda försäljningspriser (både under egna varumärken och detaljhandelns varumärken) till icke-närstående kunder på unionsmarknaden följde mer eller mindre samma mönster. De ökade först med 5 % under 2009 innan de åter minskade med 7 procentenheter 2010 och ytterligare 3 procentenheter 2011. Från 2011 till översynsperioden ökade de med 2 procentenheter. Sammantaget minskade de priserna med 3 % under skadeundersökningsperioden, från en nivå på 1 248 EUR/ton till 1 215 EUR/ton under översynsperioden.
i) Dumpningsmarginalens storlek
(99)
Undersökningen har konstaterat fortsatt dumpning, och de faktiska dumpningsmarginalernas storlek (dvs. upp till 44 %) kan inte anses vara försumbara.
j) Återhämtning från tidigare dumpning
(100)
De makroekonomiska indikatorer som granskas ovan och de mikroekonomiska indikatorer som granskas nedan visar att unionsindustrins situation fortfarande är sårbar och utsatt, även om antidumpningsåtgärderna delvis har fått avsett resultat genom att den skada som unionsproducenterna lidit har kunnat undanröjas. Det segment under detaljhandelns varumärken som direkt konkurrerar med den thailändska importen uppvisar dålig lönsamhet. Unionsindustrins försäljningspriser inom detta marknadssegment minskade med 3 % under skadeundersökningsperioden, medan produktionskostnaderna ökade med cirka 10 % under samma period. Det är uppenbart att unionsindustrin inte har varit i stånd att återvinna de kostnader, vilket ledde till betydande förluster. Med tanke på hur viktiga detaljhandelns varumärken är för unionsindustrins verksamhet när det gäller sockermajs (de utgör 70 % av dess sammanlagda försäljningsvolym och 60 % av det sammanlagda försäljningsvärdet), har detta haft stor betydelse för den övergripande lönsamheten. Någon egentlig återhämtning från tidigare dumpning kunde således inte konstateras och unionsindustrin anses fortfarande vara sårbar för de skadliga effekterna av en eventuell dumpad import på unionsmarknaden.
3.2 Mikroekonomiska faktorer
a) Lager
(101)
Unionsindustrins nivå på utgående lager har minskat stadigt under skadeundersökningsperioden. Den sjönk med 2 % år 2009, med 27 procentenheter 2010, med 2 procentenheter 2011 och med ytterligare 24 procentenheter under översynsperioden. Lagerhållningen är emellertid inte en lämplig indikator på skada för just denna industri. De stora lagren i slutet på varje år beror på att skörden och konserveringen normalt avslutas i oktober varje år. Lagren består alltså av varor som kommer att levereras under perioden från november till och med juli.
2008
2009
2010
2011
ÖP
Utgående lager (ton)
193 834
189 741
136 703
133 884
88 108
Index (2008 = 100)
100
98
71
69
45
Källa:
Undersökning.
b) Löner
(102)
Mellan 2008 och översynsperioden minskade arbetskraftskostnaderna med 7 %. Närmare bestämt minskade de med 16 procent 2009, med ytterligare 1 procentenhet 2010 för att sedan öka med 10 procentenheter under 2011/översynsperioden. Den sammantagna minskningen under skadeundersökningsperioden drevs på av den minskade sysselsättningen.
2008
2009
2010
2011
ÖP
Årlig arbetskraftskostnad (EUR)
34 343 788
28 850 250
28 370 188
31 952 596
31 923 505
Index (2008 = 100)
100
84
83
93
93
Källa:
Undersökning.
c) Lönsamhet och räntabilitet
(103)
Under skadeundersökningsperioden minskade lönsamheten när det gäller unionsindustrins försäljning av produkter avsedda att säljas under detaljhandelns varumärken, uttryckt i andel av nettoförsäljningen, från en vinst på 5,6 % år 2008 till en förlust på 5,4 % år 2004 under översynsperioden.
2008
2009
2010
2011
ÖP
Lönsamhet i unionen (detaljhandelns varumärke) (% av nettoförsäljningen)
5,6
9,6
-3,3
-8,2
-5,4
Index (2008 = 100)
100
169
-59
- 145
-95
Lönsamhet i unionen (eget varumärke och detaljhandelns varumärken) (% av nettoförsäljningen)
8,5
10,8
0,7
-0,5
1,6
Index (2008 = 100)
100
127
8
-6
19
Avkastning på investeringar (eget varumärke och detaljhandelns varumärken) (vinst i % av investeringars bokförda nettovärde)
24,3
40,4
2,9
-3,0
4,4
Index (2008 = 100)
100
166
12
-13
18
Källa:
Undersökning.
(104)
Lönsamheten minskade också när det gäller unionsindustrins försäljning av produkter avsedda att säljas både under eget varumärke och under detaljhandelns varumärke, från 8,5 % år 2008 till 1,6 % under översynsperioden. Minskningen är alltså inte lika kraftig som när det gäller detaljhandelns varumärken. Försämringen av lönsamheten förklaras av det faktum att försäljningspriserna minskade med 3 % under skadeundersökningsperioden, medan produktionskostnaderna (i huvudsak obehandlad sockermajs och konservburkar) ökade med 5 % under samma period. Det är tydligt att unionsindustrin inte har kunnat överföra de ökade produktionskostnaderna till sina kunder.
(105)
Avkastningen på investeringar, uttryckt som vinst (för både producentens och detaljhandelns varumärken) som en procentandel av investeringarnas bokförda värde (netto), följde i stort sett den ovan angivna lönsamhetsutvecklingen. Den sjönk från en nivå på cirka 24,3 % år 2008 till 4,4 % under översynsperioden och minskade därmed med 82 % under skadeundersökningsperioden.
d) Kassaflöde och kapitalanskaffningsförmåga
(106)
Kassaflödet (netto) från rörelsen låg på cirka 27 000 EUR 2008. Det ökade till cirka 23 miljoner EUR 2009 och till cirka 58 miljoner EUR 2010 innan det gick ned igen till cirka 8 miljoner EUR 2011. Från 2011 till översynsperioden ökade det med cirka 11 miljoner EUR. Inga av de samarbetsvilliga unionsproducenterna uppgav sig ha svårigheter att anskaffa kapital.
2008
2009
2010
2011
ÖP
Kassaflöde (eget varumärke och detaljhandelns varumärken) (EUR)
26 698
23 239 572
58 654 064
7 845 330
11 077 815
Index (2008 = 100)
100
87 047
219 698
29 386
41 494
Källa:
Undersökning.
e) Investeringar
(107)
Unionsindustrins årliga investeringar i produktion av den likadana produkten ökade med 45 % från 2008 till 2009, minskade med 34 procentenheter från 2009 till 2010, ökade med 57 procentenheter 2011 och minskade slutligen med 4 procentenheter från 2011 till översynsperioden. Sammantaget under skadeundersökningsperioden ökade investeringarna med 64 %. Investeringarna var avsedda för underhåll och förnyelse av befintlig utrustning, inte för att öka produktionskapaciteten.
2008
2009
2010
2011
ÖP
Nettoinvesteringar (EUR)
6 590 078
9 545 749
7 329 354
11 093 136
10 802 751
Index (2008 = 100)
100
145
111
168
164
Källa:
Undersökning.
4. Slutsats om skada
(108)
Utvecklingen var negativ för ett antal indikatorer mellan 2008 och översynsperioden. Räntabiliteten sjönk, produktionsvolymen minskade med 8 %, produktionskapaciteten minskade med 9 % och sysselsättningen minskade med 11 %. När det gäller den lägre produktionsnivån ska det noteras att skördeavkastningen 2008 var bättre än förväntat, vilket ledde till en högre produktion för unionsindustrin samma år. Under samma period blev importen från Thailand (som huvudsakligen faktureras i US-dollar) mer attraktiv på grund av den svagare dollarkursen. Den ökade tillgången på sockermajs (både i unionen och Thailand) sammanföll med den ekonomiska och finansiella krisen i unionen som påverkade förbrukningen. Som en följd av detta kunde den ökade unionsproduktionen inte säljas i sin helhet på unionsmarknaden. Detta ledde till sänkta produktionsnivåer och lageruttag under de följande åren, men kan inte helt förklara den vållade skadan.
(109)
Lönsamheten för unionsindustrins försäljning av sockermajs (både av egna varumärken och av detaljhandelns varumärken) minskade kraftigt under skadeundersökningsperioden. Segmentet med detaljhandelns varumärken där unionsindustrin direkt konkurrerar med den thailändska importen går med klar förlust (lönsamheten minskade från en vinst på mer än 5 % år 2008 till en förlust på mer än 5 % under översynsperioden). Unionsproducenterna sänkte sina försäljningspriser på unionsmarknaden med 3 % och lyckades återvinna marknadsandelar på bekostnad av lönsamheten. Industrin behöver försäljningen under detaljhandelns varumärken, eftersom det inte finns tillräcklig efterfrågan på det egna märket. Mot bakgrund av att försäljningen under detaljhandelns varumärken utgör 60 % av det sammanlagda försäljningsvärdet, minskade den sammanlagda lönsamheten från 8,5 % till 1,6 % under skadeundersökningsperioden.
(110)
Vissa indikatorer tyder på att industrin återerövrade sin position tack vare de gällande åtgärderna. Den thailändska importens volym och motsvarande marknadsandel halverades nästan under översynsperioden, från 12 % år 2008 till endast 6 % under översynsperioden. Unionsindustrins marknadsandel ökade från 83 % under 2008 till 90 % under översynsperioden. Under översynsperioden underskred inte heller priserna på den thailändska importen unionsindustrins, men de har samtidigt förhindrat unionsindustrin från att överföra de ökade kostnaderna till kunderna. Även andra indikatorer utvecklades positivt. Kapacitetsutnyttjandet ökade med 2 % under skadeundersökningsperioden och låg på relativt höga 77 % under översynsperioden. Volymen för unionsindustrins försäljning under detaljhandelns varumärken, som konkurrerar direkt med den thailändska importen, ökade med 31 % och den sammanlagda försäljningen för både segmenten ökade med 19 %. Investeringarna ökade med 64 %. Dessa faktorer tyder på att industrin lyckades återhämta sig. Den klarade dock inte att nå en tillfredsställande lönsamhetsnivå som räckte för att behålla en betydande marknadsandel på en marknad där endast unionsindustrin och den thailändska importen konkurrerar (importen från övriga tredjeländer är spridd och obetydlig).
(111)
Konkurrenssituationen på unionsmarknaden är mycket känslig. Å ena sidan har unionsindustrin ingen konkurrens utifrån på en del av marknaden - segmentet med egna varumärken. Varumärkesägarnas förhandlingsposition är stark i förhållande till detaljhandlarnas. De sätter i praktiken priserna. Dessutom är marknaden konsoliderad genom att de fyra producenterna i urvalet har en marknadsandel på 54 %. Å andra sidan har handlarna övertaget i segmentet privata varumärken. På grund av konkurrensen utifrån och inom unionen råder en konstant prispress. Till följd av detta är det svårare för unionsproducenterna att överföra ökade produktionskostnader (i huvudsak sockermajs eller konservburkar) till kunderna (unionsindustrins produktionskostnader ökade med 5 % under skadeundersökningsperioden) på grund av prispressen från den thailändska importen.
(112)
Det står klart att unionsindustrin har lyckats öka sin marknadsandel genom att sätta volym före pris. Dessutom går det inte att komma ifrån att unionsindustrin för merparten av sin sockermajsverksamhet (detaljhandelns varumärken) inte har kunnat återvinna sina kostnader. Därför kan slutsatsen dras att unionsindustrins situation fortfarande är sårbar och utsatt.
(113)
Flera parter menar att unionsindustrin har återhämtat sig med tanke på att ett antal indikatorer har förbättrats, särskilt mot bakgrund av unionsindustrins höga marknadsandel och det negativa underskridandet.
(114)
Det medges att skadebilden för unionsindustrin är blandad. Syftet med antidumpningsåtgärderna har delvis uppnåtts genom att en del av den skada som uppstod till följd av den dumpade importen från Thailand har avlägsnats. Unionsindustrins situation är emellertid på det hela taget sårbar om man ser till den låga och minskade lönsamheten.
(115)
Negativt underskridande och unionsindustrins betydande marknadsandel tyder inte automatiskt på att skada inte förekommer. Situationen med fortsatt dumpad import från Thailand (med dumpningsmarginaler på upp till 44 %) har resulterat i sänkta priser på unionsmarknaden. Unionsindustrin har i ett försök att återvinna förlorade marknadsandelar hållit sina priser nere, vilket lett till en försämring av lönsamheten.
(116)
En berörd part hävdade att skadebedömningen borde baseras på unionsindustrins sammanlagda resultat och inte bara på resultatet i ett segment av marknaden.
(117)
I linje med den ursprungliga undersökningen har skadebedömningen baserats på unionsindustrins sammanlagda resultat (eget märke och detaljhandelns varumärke) samt, för ett visst antal indikatorer, (lönsamhet, försäljningsvolym, och försäljningspriser) på detaljhandelns varumärke. Det finns inga förändrade omständigheter som motiverar att man avviker från denna metod, som alltså är fortsatt giltig för att bedöma unionsindustrins situation. Såsom nämns i skälen 84 och 85 kännetecknas sockermajsmarknaden fortfarande av två försäljningskanaler, och all import från de samarbetsvilliga thailändska exportörerna gällde kanalen med detaljhandelns varumärke. Dessutom, även om man bara skulle ta hänsyn till unionsindustrins sammanlagda resultat, skulle detta, med tanke på den låga och minskade lönsamheten, ändå inte ändra slutsatsen att unionsindustrin befinner sig i en utsatt situation. Utifrån ovanstående överväganden avvisas detta påstående.
(118)
Två berörda parter hävdade att unionsindustrins oförmåga mycket väl kan bero på konkurrens inom unionen.
(119)
Situationen på unionsmarknaden när det gäller konkurrens är emellertid inte påtagligt annorlunda än situationen under skadeundersökningsperioden i den ursprungliga undersökningen (två försäljningskanaler, cirka 20 unionsproducenter). Icke desto mindre uppnådde unionsindustrin år 2002, före det att thailändsk export kom in på unionsmarknaden till dumpade priser, en vinstnivå på sammanlagt mer än 20 % (eget märke och detaljhandelns varumärke) och 17 % på detaljhandelns varumärke. Detta visar att konkurrensen i unionen inte hindrar unionsindustrin från att uppnå sunda vinstmarginaler. Det är snarare den fortsatta närvaron av dumpad import med åtföljande sänkta priser som hindrar unionsindustrin från att höja sina priser.
F. SANNOLIKHET FÖR ATT SKADAN ÅTERKOMMER
(120)
Utifrån de trender som beskrivs ovan förefaller antidumpningsåtgärderna delvis ha lett till det avsedda resultatet att eliminera den skada som unionsproducenterna lidit. Å andra sidan visar den negativa utvecklingen av ett antal skadeindikatorer att industrins situation fortfarande är sårbar och utsatt.
(121)
Såsom nämns ovan har de thailändska exportörerna reservkapacitet för att mycket snabbt öka sin export. Thailändsk handelsstatistik bekräftar dessutom att Thailand under 2011 exporterade cirka 140 000 ton till tredjeländer, vilket är sju gånger mer än den thailändska exportvolymen till unionen. Med tanke på de mer lukrativa priserna på unionsmarknaden jämfört med på vissa tredjelandsmarknader, är det dessutom troligt att betydande mängder som i dagsläget exporteras till dessa länder kommer att styras över till unionsmarknaden om antidumpningsåtgärderna inte längre skulle tillämpas. En sådan abrupt utveckling observerades redan i den ursprungliga undersökningen, när marknadsandelen för importen från Thailand till unionen nära nog fördubblades på bara tre år, dvs. från 6,8 % år 2002 till 12,7 % år 2005.
(122)
På grundval av ovanstående kan man därför dra slutsatsen att det finns en sannolikhet för att skadan återkommer om åtgärderna skulle upphävas.
(123)
Flera berörda parter har uttryckt tvivel rörande slutsatsen om sannolikheten för återkommande skada. Det hävdas särskilt att en prisskillnad på 5 % mellan unionsmarknaden och marknaderna i tredjeländer är för liten för att det ska löna sig att lägga om exporten av sockermajs till unionsmarknaden. Detta argument har redan bemötts i skäl 61. Det hävdas också att sockermajs inte är en råvara som lätt kan växla marknader. Detta påstående har emellertid inte underbyggts och något stöd för detta finns inte heller i denna undersökning.
(124)
Även om sannolikheten för återkommande skada bara är en bedömning grundad på en prognos, baseras den på de fakta som nämns i skäl 121. Påståendet avvisas därför.
G. UNIONENS INTRESSE
(125)
I enlighet med artikel 21 i grundförordningen undersöktes det om ett bibehållande av de gällande antidumpningsåtgärderna skulle strida mot unionens intresse som helhet. Unionens intresse fastställdes på grundval av en bedömning av alla berörda intressen. I enlighet med artikel 21.2 i grundförordningen gavs alla berörda parter tillfälle att lämna synpunkter.
1. Unionsindustrins intresse
(126)
Såsom nämns ovan är unionsindustrins situation fortfarande relativt skör och sårbar. Den skulle kunna utnyttja en fortsatt tillämpning av åtgärderna för att höja sina försäljningspriser (särskilt för detaljhandelns varumärken) får att återvinna sina ökade produktionskostnader. Detta skulle ge unionsindustrin möjlighet att förbättra sin ekonomiska situation.
2. Återförsäljarnas och konsumenternas intresse
(127)
Mer än 40 importörer/detaljhandlare och två konsumentorganisationer/handelsorganisationer har uppmanats att samarbeta. Endast en detaljhandlare har samarbetat. Denne handlares import utgjorde en liten andel av den totala importen från Thailand under översynsperioden. Jämfört med handlarens totala omsättning var den andel som rörde sockermajs försumbar. Dessutom genererade återförsäljningen av sockermajs en mycket hög vinst under översynsperioden. De faktorerna tyder på att återförsäljarna inte skulle drabbas oproportionerligt, även om åtgärderna skulle förlängas.
(128)
Samtidigt inkom ett antal handelssammanslutningar med inlagor och deltog i en utfrågning. De hävdar att antidumpningsåtgärderna bör avbrytas eftersom marknadsandelen för den thailändska importen är låg och på väg att minska samtidigt som unionsindustrins marknadsandel är hög och ökar.
(129)
När det gäller konsumenterna lägger de i genomsnitt ut mycket blygsamma 5 EUR per år och hushåll på sockermajs. Med tanke på de gällande åtgärdernas måttliga nivå skulle effekten av en fortsatt tillämpning av dem sannolikt vara försumbar för konsumenterna.
(130)
Mot bakgrund av vad som anförts ovan och den allmänt låga graden av samarbetsvilja är det därför inte sannolikt att detaljhandlarnas och konsumenternas situation i gemenskapen skulle påverkas väsentligt av de föreslagna åtgärderna.
3. Risk för försörjningsbrist/begränsad konkurrens på unionsmarknaden
(131)
Det bör erinras om att syftet med antidumpningsåtgärderna inte är att stoppa den import till unionen på vilken åtgärderna införs, utan att undanröja verkningarna av snedvridna marknadsvillkor som uppstått på grund av fortsatt dumpad import.
(132)
Förbrukningen i unionen ökade med 9 % under översynsperioden och kom upp i cirka 350 000 ton. Unionsindustrins kapacitet har stadigt överstigit efterfrågan i unionen under skadeundersökningsperioden och nådde en nivå på cirka 440 000 ton under översynsperioden. Det finns tillräcklig konkurrens mellan unionsproducenterna. Eftersom unionsindustrins kapacitetsutnyttjande var 77 % under översynsperioden förefaller det finnas reservkapacitet för att öka produktionen ytterligare om efterfrågan ökar. Import från tredjeländer, främst Förenta staterna och Folkrepubliken Kina, kan också tillgodose en del av efterfrågan. Såsom nämns ovan, bör det påpekas att syftet med antidumpningsåtgärderna inte är att stoppa importen från Thailand till unionen. Med tanke på den låga nivån på åtgärderna, förväntas det att den thailändska importen kommer att fortsätta att ha en viss marknadsandel på unionsmarknaden.
(133)
I ljuset av ovanstående går det inte att dra slutsatsen att fortsatt tillämpning av antidumpningsåtgärderna skulle leda till ett bristande utbud eller en begränsning av konkurrensen på unionsmarknaden.
4. Slutsatser om unionens intresse
(134)
Utifrån ovanstående torde fortsatta åtgärder endast ha en begränsad negativ inverkan som i vilket fall inte skulle vara oproportionerlig i förhållande till den nytta unionsindustrin skulle ha av en förlängning av åtgärderna.
H. ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER
(135)
Alla parter underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för avsikten att rekommendera att de befintliga åtgärderna bibehålls. Parterna gavs även möjlighet att lämna synpunkter inom en viss tid efter meddelandet av uppgifter. Alla inlagor och synpunkter beaktades noggrant när så var berättigat.
(136)
Av ovanstående följer att de antidumpningsåtgärder som tillämpas på import av viss beredd eller konserverad sockermajs i form av korn med ursprung i Thailand bör bibehållas i enlighet med artikel 11.2 i grundförordningen. Dessa åtgärder består alltså av värdetullar av olika storlek.
(137)
De individuella företagsspecifika antidumpningstullsatser som anges i den här förordningen gäller endast import av den berörda produkten som producerats av dessa företag, det vill säga de specifika rättsliga enheter som nämns. Import av den berörda produkten som producerats av något annat företag som inte uttryckligen nämns med namn och adress i den här förordningens normativa del, inbegripet enheter som är närstående de uttryckligen nämnda företagen, ska inte omfattas av dessa satser utan i stället av den tullsats som gäller för ”alla övriga företag”.
(138)
Eventuella ansökningar om tillämpning av dessa individuella antidumpningstullsatser (t.ex. till följd av att enhetens namn ändrats eller att nya produktions- eller försäljningsenheter inrättats) bör snarast inges till kommissionen (8) tillsammans med alla relevanta upplysningar, särskilt beträffande eventuella ändringar av företagets verksamhet i fråga om produktion, inhemsk försäljning och exportförsäljning som hör ihop med t.ex. denna namnändring eller ändringen av produktions- eller försäljningsenheterna. Om det är motiverat kommer förordningen i sådana fall att ändras genom en uppdatering av förteckningen över de företag som omfattas av individuella tullsatser.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. En slutlig antidumpningstull införs härmed på import av sockermajs (Zea mays var. saccharata) i form av korn, beredd eller konserverad med ättika eller ättiksyra, inte fryst, som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer ex 2001 90 30 (Taric-nummer 2001903010), och sockermajs (Zea mays var. saccharata) i form av korn, beredd eller konserverad på annat sätt än med ättika eller ättiksyra, inte fryst, andra än produkter enligt nummer 2006, som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer ex 2005 80 00 (Taric-nummer 2005800010), med ursprung i Thailand.
2. Följande slutgiltiga antidumpningstullsatser ska tillämpas på nettopriset fritt unionens gräns, före tull, för de produkter som beskrivs i punkt 1 och som producerats av nedanstående företag:
Företag
Antidumpningstull (%)
Taric-tilläggsnummer
Karn Corn Co Ltd, 68 Moo 7 Tambol Saentor, Thamaka, Kanchanaburi 71130, Thailand
3,1
A789
Kuiburi Fruit Canning Co., 236 Krung Thon Muang Kaew Building, Sirindhorn Rd., Bangplad, Bangkok 10700, Thailand
14,3
A890
Malee Sampran Public Co., Ltd, Abico Bldg. 401/1 Phaholyothin Rd., Lumlookka, Pathumthani 12130, Thailand
12,8
A790
River Kwai International Food Industry Co., Ltd, 52 Thaniya Plaza, 21st Floor, Silom Rd., Bangrak, Bangkok 10500, Thailand
12,8
A791
Sun Sweet Co., Ltd, 9 M. 1, Sanpatong, Chiang Mai 50120, Thailand
11,1
A792
Samarbetsvilliga producenter som förtecknas i bilagan
12,9
A793
Alla övriga företag
14,3
A999
3. Om inte annat anges, ska gällande bestämmelser om tullar tillämpas.
Artikel 2
Artikel 1.2 får ändras genom att den nya exporterande producenten fogas till de samarbetsvilliga företag som inte ingick i urvalet och således omfattas av den vägda genomsnittliga tullsatsen på 12,9 % om en ny exporterande producent i Thailand lämnar tillräcklig bevisning till kommissionen för att företaget
a)
inte exporterade de produkter som avses i artikel 1.1 till unionen under översynsperioden (1 april 2011-30 mars 2012),
b)
inte är närstående någon av de exportörer eller producenter i Thailand som omfattas av de åtgärder som införs genom denna förordning, och
c)
faktiskt har exporterat den berörda produkten till unionen efter översynsperioden eller genom avtal har gjort ett oåterkalleligt åtagande att exportera en betydande kvantitet till unionen.
Artikel 3
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 2 september 2013.