NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/68
ze dne 15. října 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 167/2013, pokud jde o požadavky na brzdění vozidel pro účely schvalování zemědělských a lesnických vozidel
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 167/2013 ze dne 5. února 2013 o schvalování zemědělských a lesnických vozidel a dozoru nad trhem s těmito vozidly (1), a zejména na čl. 17 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu. Za tímto účelem se na zemědělská a lesnická vozidla a jejich systémy, konstrukční části a samostatné technické celky použije komplexní systém EU schvalování typu a posílený systém dohledu nad trhem vymezený v nařízení (EU) č. 167/2013.
(2)
Pojem „zemědělská a lesnická vozidla“ zahrnuje celou řadu různých typů vozidel s jednou nebo několika nápravami a dvěma, čtyřmi nebo více koly nebo pásová vozidla, například kolové traktory, pásové traktory, přípojná vozidla a tažená zařízení, která jsou určena pro celou řadu použití v zemědělství a lesnictví, mimo jiné i pro speciální práce.
(3)
Zatímco požadavky tohoto nařízení vycházejí ze stávajících právních předpisů naposledy změněných v roce 1997, technický pokrok vyžaduje zejména úpravu podrobných pravidel pro zkoušky a také zavedení zvláštních ustanovení pro zásobníky energie, vozidla s hydrostatickým pohonem, vozidla se systémy nájezdového brzdění, vozidla s komplexními elektronickými ovládacími systémy, protiblokovacími brzdovými systémy a elektronicky ovládanými brzdovými systémy.
(4)
Toto nařízení rovněž zahrnuje požadavky na ovládání brzd tažených vozidel a brzdového spojení mezi traktorem a taženým vozidlem, které jsou přísnější než ve směrnici Rady 76/432/EHS (2), jež byla zrušena nařízením (EU) č. 167/2013.
(5)
Rozhodnutím Rady 97/836/ES (3) přistoupila Unie k předpisu Evropské hospodářské komise OSN (EHK OSN) č. 13. Hmotněprávní požadavky stanovené v příloze 18 uvedeného předpisu týkající se bezpečnostních hledisek komplexních elektronických ovládacích systémů vozidel by měly být převzaty do tohoto nařízení, neboť odrážejí nejnovější stav technologického rozvoje.
(6)
Protiblokovací brzdové systémy jsou sice velmi rozšířeny u vozidel s maximální konstrukční rychlostí nad 60 km/h, a proto by bylo možné je považovat za vhodné a učinit je podle tohoto nařízení povinnými, ale tyto systémy ještě nejsou široce dostupné pro vozidla s konstrukční rychlostí mezi 40 km/h a 60 km/h. Proto bypro uvedená vozidla mělo být zavedení protiblokovacích brzdových systémů potvrzeno po konečném posouzení dostupnosti těchto systémů, které provede Komise. Komise by za tímto účelem měla posoudit, a to nejpozději do 31. prosince 2016, dostupnost protiblokovacích brzdových systémů pro zemědělská a lesnická vozidla s maximální konstrukční rychlostí mezi 40 km/h a 60 km/h. Pokud toto posouzení nepotvrdí, že tato technologie je dostupná či použitelná, měla by Komise navrhnout změnu tohoto nařízení s cílem stanovit, že tyto požadavky se nestanou použitelnými pro vozidla s konstrukční rychlostí mezi 40 km/h a 60 km/h.
(7)
Pokud se výrobce může rozhodnout požádat o vnitrostátní schválení typu v souladu s článkem 2 nařízení (EU) č. 167/2013, členské státy by měly mít v případě všech otázek, na které se vztahuje toto nařízení, možnost stanovit požadavky pro účely vnitrostátního schválení typu, které budou odlišné od požadavků tohoto nařízení.
Členské státy by neměly pro účely vnitrostátního schválení typu odmítnout z důvodů týkajících se funkční bezpečnosti z hlediska brzdných účinků udělit schválení pro vozidla, systémy, konstrukční části a samostatné technické celky, jež splňují požadavky tohoto nařízení, s výjimkou požadavků na hydraulická spojení jednohadicového typu. Toto nařízení by mělo zavést harmonizované požadavky na hydraulická spojení jednohadicového typu, podle nichž by taková spojení mohla být po omezenou dobu přijímána pro účely EU schválení typu. Jelikož však některé členské státy mívaly přísnější požadavky na vnitrostátní úrovni, měly by mít členské státy možnost odmítnout udělení vnitrostátního schválení typu pro typy vozidel vybavené hydraulickými spojeními jednohadicového typu již ode dne použitelnosti tohoto nařízení, pokud je to podle nich v souladu s jejich bezpečnostními požadavky na vnitrostátní úrovni.
(8)
V zájmu harmonizace data použitelnosti všech nových pravidel pro schvalování typu by se toto nařízení mělo použít od téhož dne jako nařízení (EU) č. 167/2013,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podrobné technické požadavky a zkušební postupy týkající se funkční bezpečnosti, pokud jde o brzdné účinky, pro účely schvalování a zemědělských a lesnických vozidel a systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla a dozor nad trhem s nimi v souladu s nařízením (EU) č. 167/2013.
Článek 2
Definice
Použijí se definice uvedené v nařízení (EU) č. 167/2013. Kromě toho se použijí tyto definice:
(1)
„brzdovým systémem“ se rozumí soubor částí, jejichž funkcí je postupné zmenšování rychlosti jedoucího vozidla nebo jeho zastavení nebo jeho udržení v nehybném stavu, jestliže je již zastaveno; tento systém se skládá z ovládacího zařízení, převodu a brzdy;
(2)
„systémem provozního brzdění“ se rozumí brzdový systém, který řidiči umožňuje ovládat pohyb vozidla a zastavit je bezpečným, rychlým a účinným způsobem, při každém rozsahu otáček a zatížení, pro které je vozidlo schváleno k provozu, na jakémkoli sklonu stoupání nebo klesání;
(3)
„odstupňovatelným brzděním“ se rozumí brzdění, které v rámci běžné činnosti brzdového zařízení, ať při brzdění, nebo odbrzďování, splňuje všechny tyto podmínky:
a)
řidič může v každém okamžiku zvětšit nebo zmenšit brzdnou sílu působením na ovládací zařízení;
b)
brzdná síla působí ve stejném směru jako působení na ovládací zařízení (monotónní funkce);
c)
brzdnou sílu je možné snadno a dostatečně jemně regulovat;
(4)
„ovládacím zařízením“ se rozumí zařízení, kterým řidič přímo ovládá dodávku energie do převodu potřebnou pro brzdění nebo ovládání. Touto energií může být svalová energie řidiče nebo jiný zdroj energie ovládaný řidičem, nebo popřípadě pohybová energie taženého vozidla, nebo kombinace těchto různých druhů energie;
(5)
„převodem“ se rozumí soubor konstrukčních částí mezi ovládacím zařízením a brzdou, s výjimkou ovládacího vedení mezi traktorem a taženým vozidlem a napájecího vedení mezi traktorem a taženým vozidlem, který je spojuje funkčním způsobem, a to mechanickým, hydraulickým, pneumatickým, elektrickým nebo jejich kombinací; jestliže je brzdění zajišťováno nebo posilováno zdrojem energie nezávislým na řidiči, je zásoba energie v systému rovněž součástí převodu;
(6)
„ovládacím převodem“ se rozumí soubor konstrukčních částí převodu, který řídí činnost brzd a zásoby (zásob) energie potřebné pro ovládací převod;
(7)
„převodem energie“ se rozumí soubor součástí, který dodává do brzd energii potřebnou k jejich funkci;
(8)
„třecí brzdou“ se rozumí taková brzda, kdy síly vznikají třením mezi dvěma vzájemně se pohybujícími částmi vozidla;
(9)
„hydrodynamickou brzdou“ se rozumí taková brzda, kdy síly vznikají účinkem kapaliny, která se nachází mezi dvěma navzájem se pohybujícími částmi traktoru; kapalina je tekutinou v případě hydraulické brzdy a vzduchem v případě pneumatické brzdy;
(10)
„motorovou brzdou“ se rozumí taková brzda, kdy síly vznikají kontrolovaným zvýšením brzdného účinku motoru, který se přenáší na kola;
(11)
„systémem parkovacího brzdění“ se rozumí systém, který umožňuje, aby se vozidlo udrželo v nehybném stavu na sklonu stoupání nebo klesání i v nepřítomnosti řidiče;
(12)
„průběžným brzděním“ se rozumí brzdění vozidel tvořících jízdní soupravu zařízením se všemi těmito vlastnostmi:
a)
existuje jediné ovládací zařízení, které řidič odstupňovatelně ovládá ze svého sedadla jediným ovládacím úkonem;
b)
energie pro brzdění vozidel tvořících jízdní soupravu je dodávána týmž zdrojem energie;
c)
brzdové zařízení zajišťuje současné nebo časově vhodně odstupňované brzdění každého z vozidel tvořících jízdní soupravu bez ohledu na jejich vzájemnou polohu;
(13)
„poloprůběžným brzděním“ se rozumí brzdění vozidel tvořících jízdní soupravu zařízením se všemi těmito vlastnostmi:
a)
existuje jediné ovládací zařízení, které řidič odstupňovatelně ovládá ze svého sedadla jediným ovládacím úkonem;
b)
energie pro brzdění vozidel tvořících jízdní soupravu je dodávána dvěma odlišnými zdroji energie;
c)
brzdové zařízení zajišťuje současné nebo časově vhodně odstupňované brzdění každého z vozidel tvořících jízdní soupravu bez ohledu na jejich vzájemnou polohu;
(14)
„automatickým brzděním“ se rozumí brzdění taženého vozidla nebo tažených vozidel, které nastává automaticky při oddělení jakéhokoli z vozidel tvořících jízdní soupravu, včetně takového oddělení při přetržení spojovacího zařízení, kdy není dotčen brzdný účinek zbytku jízdní soupravy;
(15)
„nájezdovým brzděním“ se rozumí brzdění využitím sil, které vznikají při najíždění taženého vozidla na traktor;
(16)
„neuvolnitelným převodem“ se rozumí převod, kdy jsou buď tlak, nebo síla, nebo točivý moment trvale přenášeny kdykoli během jízdy vozidla v poháněcí soustavě vozidla mezi motorem a koly a v brzdovém systému mezi ovládacím zařízením brzdy a koly;
(17)
„naloženým vozidlem“ se rozumí vozidlo naložené na svou maximální technicky přípustnou hmotnost naloženého vozidla;
(18)
„zatížením na kolo“ se rozumí svislá statická síla, kterou působí povrch vozovky v ploše styku na kolo;
(19)
„zatížením na nápravu“ se rozumí soubor svislých statických sil, kterým působí povrch vozovky v ploše styku na kola nápravy;
(20)
„maximálním statickým zatížením na kolo“ se rozumí statické zatížení na kolo při maximální technicky přípustné hmotnosti naloženého vozidla;
(21)
„maximálním statickým zatížením na nápravu“ se rozumí statické zatížení na nápravu při maximální technicky přípustné hmotnosti naloženého vozidla;
(22)
„taženým vozidlem“ se rozumí přípojné vozidlo podle definice v čl. 3 odst. 9 nařízení (EU) č. 167/2013 nebo výměnné tažené zařízení podle definice v čl. 3 odst. 10 uvedeného nařízení;
(23)
„taženým vozidlem s ojí“ se rozumí tažené vozidlo kategorie R nebo S, které má nejméně dvě nápravy, z nichž alespoň jedna je řízená, je opatřeno tažným zařízením, které je pohyblivé ve svislém směru ve vztahu k taženému vozidlu a které nepřenáší žádné významné statické svislé zatížení na traktor;
(24)
„taženým vozidlem s nápravami uprostřed“ se rozumí tažené vozidlo kategorie R nebo S, u kterého je jedna nebo více náprav umístěna blízko těžiště vozidla, je-li náklad rovnoměrně rozložen, takže se na traktor přenáší pouze malé statické svislé zatížení, které nepřekračuje 10 % zatížení odpovídajícího maximální hmotnosti taženého vozidla nebo zatížení 1 000 daN (podle toho, která hodnota je nižší);
(25)
„taženým vozidlem s nevýkyvnou ojí“ se rozumí tažené vozidlo kategorie R nebo S s jednou nápravou nebo jednou skupinou náprav vybavené ojí, jež přenáší významné statické zatížení na traktor v důsledku své konstrukce a jež nesplňuje definici taženého vozidla s nápravami uprostřed; připojení, jež musí být použito pro jízdní soupravu, nesmí sestávat z čepu a točnice; u nevýkyvné oje může docházet k mírnému pohybu ve svislém směru; hydraulicky nastavitelná kloubová oj se považuje za nevýkyvnou oj;
(26)
„systémem odlehčovacího brzdění“ se rozumí doplňkový brzdový systém, který má schopnost vyvodit a udržovat brzdný účinek po dlouhou dobu bez podstatnějšího zmenšení tohoto účinku, včetně ovládacího zařízení, které může sestávat z jednoho zařízení nebo kombinace několika zařízení, z nichž každé může mít svůj vlastní ovládač;
(27)
„elektronicky ovládaným brzdovým systémem“ (dále jen „EBS“) se rozumí brzdový systém, v němž je ovládání generováno a zpracováváno jako elektrický signál v ovládacím převodu a elektrické výstupní signály k zařízením, jež generují ovládací síly, pocházejí z uložené nebo generované energie;
(28)
„automaticky ovládaným brzděním“ se rozumí funkce komplexního elektronického ovládacího systému, kterou se uvádí do činnosti brzdový systém nebo brzdy určitých náprav za účelem zpomalení vozidla přímým zásahem řidiče nebo bez jeho zásahu, kdy aktivování této funkce je výsledkem automatického vyhodnocení informací předaných palubním systémem vozidla;
(29)
„selektivním brzděním“ se rozumí funkce komplexního elektronického ovládacího systému, kterou se automatickými prostředky uvádějí do činnosti jednotlivé brzdy, přičemž zpomalení vozidla je sekundární vzhledem ke změně dynamického chování vozidla;
(30)
„elektrickým ovládacím vedením“ se rozumí elektrické spojení mezi dvěma vozidly, jež zajišťuje ovládací funkci brzdění taženého vozidla v soupravě; obsahuje elektrickou kabeláž a konektor a zahrnuje části pro přenos dat a elektrické energie do ovládacího převodu taženého vozidla;
(31)
„komorou, ze které se stlačují pružiny“ se rozumí komora, ve které se mění tlak, kterým se skutečně stlačují pružiny;
(32)
„hydrostatickým pohonem“ se rozumí typ pohonu vozidla, který používá hydrostatický přenos, s otevřeným či uzavřeným okruhem, ve kterém obíhá kapalina jako nosič energie mezi jedním nebo několika hydraulickými čerpadly a jedním nebo několika hydraulickými motory;
(33)
„komplexním elektronickým ovládacím systémem vozidla“ se rozumí elektronický ovládací systém, na který se vztahuje hierarchie ovládání, ve které může být ovládaná funkce potlačena funkcí elektronického ovládání vyšší úrovně nebo funkcí elektronického ovládacího systému vyšší úrovně;
(34)
„protiblokovacím brzdovým systémem“ se rozumí část systému provozního brzdění, která automaticky řídí míru skluzu kola ve směru jeho rotace na jednom nebo více kolech vozidla při brzdění;
(35)
„přímo regulovaným kolem“ se rozumí kolo, jehož brzdná síla se reguluje dle údajů vyslaných nejméně jeho vlastním čidlem;
(36)
„hydraulickým spojením jednohadicového typu“ se rozumí spojení brzd mezi traktorem a taženým vozidlem prostřednictvím jedné hadice s hydraulickou kapalinou.
KAPITOLA II
POŽADAVKY POUŽITELNÉ NA BRZDOVÁ ZAŘÍZENÍ A SPOJOVACÍ ZAŘÍZENÍ PRO OVLÁDÁNÍ BRZD PŘÍPOJNÝCH VOZIDEL
Článek 3
Požadavky na montáž a na prokazování ve vztahu k brzdným účinkům
1. Výrobci vybaví zemědělská a lesnická vozidla takovými systémy, konstrukčními částmi a samostatnými technickými celky majícími dopad na jejich brzdné účinky, které jsou konstruovány, vyráběny a montovány takovým způsobem, aby vozidlo splňovalo při běžném provozu a údržbě podle předpisů výrobce podrobné technické požadavky a zkušební postupy stanovené v článcích 4 až 17.
2. Výrobci prokážou schvalovacímu orgánu prostřednictvím fyzických prokazovacích zkoušek, že zemědělská a lesnická vozidla dodávaná na trh, registrovaná nebo uváděná do provozu v Unii splňují podrobné technické požadavky a zkušební postupy stanovené v článcích 4 až 17.
3. Výrobci zajistí, aby náhradní díly, které jsou dodávány na trh nebo uváděny do provozu v Unii, splňovaly podrobné technické požadavky a zkušební postupy stanovené v tomto nařízení.
4. Místo splnění požadavků tohoto nařízení může výrobce v dokumentaci předložit zkušební protokol konstrukční části nebo odpovídající dokumentaci, která prokazuje soulad systému nebo vozidla s požadavky předpisu EHK OSN č. 13 podle odkazu v příloze X.
5. Místo splnění požadavků tohoto nařízení může výrobce v dokumentaci předložit odpovídající dokumentaci, která prokazuje soulad protiblokovacích brzdových systémů pro tažená vozidla, pokud jsou namontovány, s požadavky přílohy 19 bodu 5 předpisu EHK OSN č. 13 podle odkazu v příloze X.
6. Na konstrukční části a systémy uvedené v odstavcích 4 a 5 bude uveden odkaz v prováděcím aktu přijatém v souladu s článkem 68 nařízení (EU) č. 167/2013.
Článek 4
Požadavky použitelné na konstrukci a montáž brzdových zařízení a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel
Zkušební postupy a požadavky použitelné na konstrukci a montáž brzdových zařízení a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel se provádějí a ověřují v souladu s přílohou I.
Článek 5
Požadavky použitelné na zkoušení a účinky brzdových systémů a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel a vozidel vybavených těmito zařízeními
Zkušební postupy a požadavky použitelné na brzdové systémy a spojovací zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel a na vozidla vybavená těmito zařízeními se provádějí a ověřují v souladu s přílohou II.
Článek 6
Požadavky použitelné na měření doby odezvy
Zkušební postupy a požadavky použitelné na měření doby odezvy brzdových zařízení a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel se provádějí a ověřují v souladu s přílohou III.
Článek 7
Požadavky použitelné na zdroje energie a zásobníky energie brzdových systémů a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel a na vozidla vybavená těmito zařízeními
Zkušební postupy a požadavky použitelné na zdroje energie a zásobníky energie brzdových systémů a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel a na vozidla vybavená těmito zařízeními se provádějí a ověřují v souladu s přílohou IV.
Článek 8
Požadavky použitelné na pružinové brzdy a na vozidla vybavená těmito brzdami
Zkušební postupy a požadavky použitelné na pružinové brzdy a na vozidla vybavená těmito brzdami se provádějí a ověřují v souladu s přílohou V.
Článek 9
Požadavky použitelné na systémy parkovacího brzdění s mechanickým blokováním brzdových válců
Výkonnostní požadavky použitelné na systémy parkovacího brzdění s mechanickým blokováním brzdových válců se ověřují v souladu s přílohou VI.
Článek 10
Alternativní zkušební požadavky pro vozidla, pro něž nejsou povinné zkoušky typu I, typu II nebo typu III
1. Podmínky, za nichž zkoušky typu I, typu II nebo typu III nejsou pro určité typy vozidel povinné, jsou stanoveny v příloze VII.
2. Zkušební postupy a výkonnostní požadavky použitelné na vozidla a jejich brzdová zařízení, pro něž nejsou zkoušky typu I, typu II nebo typu III v souladu s odstavcem 1 povinné, se provádějí a ověřují v souladu s přílohou VII.
Článek 11
Požadavky použitelné na zkoušení nájezdových brzdových systémů, brzdových zařízení a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel a vozidel vybavených těmito zařízeními, pokud jde o brzdění
Zkušební postupy a požadavky použitelné na zkoušení nájezdových brzdových systémů, brzdových zařízení a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel a vozidel vybavených těmito zařízeními, pokud jde o brzdění, se provádějí a ověřují v souladu s přílohou VIII.
Článek 12
Požadavky použitelné na vozidla s hydrostatickým pohonem a jejich brzdová zařízení a brzdové systémy
Zkušební postupy a výkonnostní požadavky použitelné na vozidla s hydrostatickým pohonem a jejich brzdová zařízení a brzdové systémy se provádějí a ověřují v souladu s přílohou IX.
Článek 13
Požadavky použitelné na bezpečnostní hlediska komplexních elektronických ovládacích systémů vozidel
Zkušební postupy a výkonnostní požadavky použitelné na bezpečnostní hlediska komplexních elektronických ovládacích systémů vozidel se provádějí a ověřují v souladu s přílohou X.
Článek 14
Požadavky a zkušební postupy použitelné na protiblokovací brzdové systémy a vozidla vybavená těmito systémy
Zkušební postupy a požadavky použitelné na protiblokovací brzdové systémy a vozidla vybavená těmito systémy se provádějí a ověřují v souladu s přílohou XI.
Článek 15
Požadavky použitelné na EBS u vozidel s pneumatickými brzdovými systémy nebo vozidel s přenosem dat prostřednictvím pólu 6 a 7 konektoru ISO 7638 a na vozidla vybavená těmito EBS
Zkušební postupy a výkonnostní požadavky použitelné na EBS u vozidel s pneumatickými brzdovými systémy nebo vozidel s přenosem dat prostřednictvím pólu 6 a 7 konektoru ISO 7638 a na vozidla vybavená těmito EBS se provádějí a ověřují v souladu s přílohou XII.
Článek 16
Požadavky použitelné na hydraulická spojení jednohadicového typu a na vozidla vybavená těmito spojeními
1. Výkonnostní požadavky použitelné na hydraulická spojení jednohadicového typu u brzdových zařízení a spojovacích zařízení pro ovládání brzd přípojných vozidel a na vozidla vybavená hydraulickými spojeními jednohadicového typu jsou stanoveny v příloze XIII.
2. Výrobci vozidel nesmí montovat hydraulická spojení jednohadicového typu do nových typů vozidel kategorie T a C po 31. prosinci 2019 a do nových vozidel uvedených kategorií po 31. prosinci 2020.
KAPITOLA III
POVINNOSTI ČLENSKÝCH STÁTŮ
Článek 17
Schválení typu vozidel, systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků
Podle čl. 6 odst. 2 nařízení (EU) č. 167/2013 nesmí schvalovací orgány s účinkem ode dne 1. ledna 2016 odmítnout z důvodů týkajících se funkční bezpečnosti z hlediska brzdných účinků udělit EU schválení typu pro typy zemědělských a lesnických vozidel, které splňují požadavky tohoto nařízení.
S účinkem ode dne 1. ledna 2020 a v souladu s čl. 6 odst. 2 nařízení (EU) č. 167/2013 a článkem 16 tohoto nařízení odmítnou schvalovací orgány udělit schválení typu pro typy vozidel kategorií T a C vybavené hydraulickými spojeními jednohadicového typu.
S účinkem ode dne 1. ledna 2018 zakážou vnitrostátní orgány v případě nových vozidel, která nejsou v souladu s nařízením (EU) č. 167/2013 a s ustanoveními tohoto nařízení o funkční bezpečnosti z hlediska brzdných účinků, dodávání na trh, registraci nebo uvádění těchto vozidel do provozu.
S účinkem ode dne 1. ledna 2021 zakážou vnitrostátní orgány v případě nových vozidel kategorií T a C vybavených hydraulickými spojeními jednohadicového typu uvedených v článku 16 dodávání na trh, registraci nebo uvádění těchto vozidel do provozu.
Článek 18
Vnitrostátní schválení typu vozidel, systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků
Vnitrostátní orgány nesmí odmítnout udělit vnitrostátní schválení typu pro typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku z důvodů týkajících se funkční bezpečnosti z hlediska brzdných účinků, pokud vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek splňuje požadavky stanovené v tomto nařízení, s výjimkou požadavků použitelných na hydraulická spojení jednohadicového typu.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 19
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2016.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. října 2014.
KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) 2015/68
av den 15 oktober 2014
om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 167/2013 vad gäller krav på fordonsbromsar för typgodkännande av jordbruks- och skogsbruksfordon
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 167/2013 av den 5 februari 2013 om godkännande och marknadstillsyn av jordbruks- och skogsbruksfordon (1), särskilt artikel 17.5, och
av följande skäl:
(1)
Den inre marknaden utgör ett område utan inre gränser där fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital är säkerställd. För detta ändamål tillämpas ett övergripande system för EU-typgodkännande och ett förstärkt system för marknadstillsyn över jordbruks- och skogsbruksfordon och deras system, komponenter och separata tekniska enheter i enlighet med förordning (EU) nr 167/2013.
(2)
Beteckningen ”jordbruks- och skogsbruksfordon” omfattar ett stort antal olika fordonstyper med en eller flera axlar och två, fyra eller flera hjul eller larvbandsfordon, t.ex. hjultraktorer och bandtraktorer samt släpfordon och dragen utrustning, avsedda för ett stort antal jordbruks- och skogsbruksändamål, inklusive arbeten för särskilda ändamål.
(3)
Eftersom kraven i denna förordning bygger på befintlig lagstiftning som senast ändrades 1997, kräver de tekniska framstegen framför allt en detaljerad anpassning av provningsreglerna, samt att man inför särskilda bestämmelser för energibehållare, fordon med hydrostatisk drift, fordon med påskjutsbromsar, fordon med komplexa elektroniska kontrollsystem, låsningsfria bromssystem och elektroniskt styrda bromssystem.
(4)
Denna förordning innehåller också strängare krav på bromskontroll för dragna fordon och bromskoppling mellan traktor och dragna fordon än rådets direktiv 76/432/EEG (2), upphävt genom förordning (EU) nr 167/2013.
(5)
Genom rådets beslut 97/836/EG (3) anslöt sig unionen till föreskrift nr 13 från FN:s ekonomiska kommission för Europa (Unece). De materiella krav som fastställs i bilaga 18 till de föreskrifterna rörande säkerhetsaspekterna på komplexa elektroniska kontrollsystem för fordon bör införas i denna förordning, eftersom de återspeglar den senaste tekniska utvecklingen.
(6)
Medan låsningsfria bromssystem är vanligt förekommande för fordon med en högsta konstruktiv hastighet på över 60 km/tim och således kan anses vara lämpliga och obligatoriska enligt tillämpningen av denna förordning, är sådana system inte ännu allmänt tillgängliga för fordon med en konstruktiv hastighet på mellan 40 km/tim och 60 km/tim. För sådana fordon bör införandet av låsningsfria bromssystem således bekräftas efter att kommissionen gjort en slutlig bedömning av tillgängligheten av sådana system. För detta ändamål bör kommissionen senast den 31 december 2016 bedöma tillgången på låsningsfria bromssystem för jordbruks- och skogsbruksfordon med en högsta konstruktiv hastighet på mellan 40 km/tim och 60 km/tim. Skulle denna bedömning inte bekräfta att sådan teknik är tillgänglig eller går att använda bör kommissionen ändra denna förordning så att man föreskriver att dessa krav inte gäller fordon med en konstruktiv hastighet på mellan 40 km/tim och 60 km/tim.
(7)
Medan tillverkare kan välja att ansöka om nationellt typgodkännande i enlighet med artikel 2 i förordning (EU) nr 167/2013 bör medlemsstaterna för alla ämnen som omfattas i denna förordning fritt kunna fastställa krav för nationellt typgodkännande vilka skiljer sig från kraven i denna förordning.
När det gäller nationellt typgodkännande bör medlemsstaterna inte med hänvisning till den funktionella säkerheten vad avser bromsverkan vägra att godkänna fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter som följer de krav som föreskrivs i denna förordning, med undantag för krav gällande hydrauliska kopplingar av typen med enkel ledning. Genom denna förordning bör det införas sådana harmoniserade krav för hydrauliska kopplingar av typen med enkel ledning enligt vilka dessa kopplingar kan godtas för ett EU-typgodkännande under en begränsad tidsperiod. Eftersom vissa medlemsstater har haft strängare krav på nationell nivå bör dock medlemsstaterna tillåtas att vägra bevilja nationella typgodkännanden för fordonstyper utrustade med hydrauliska kopplingar av typen med enkel ledning redan från och med den dag då denna förordning börjar tillämpas, om de anser detta vara i linje med deras säkerhetskrav på nationell nivå.
(8)
För att möjliggöra ett harmoniserat tillämpningsdatum för alla nya regler för typgodkännande bör denna förordning börja tillämpas från och med samma datum som förordning (EU) nr 167/2013.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
SYFTE OCH DEFINITIONER
Artikel 1
Syfte
Denna förordning fastställer detaljerade tekniska krav och provningsförfaranden för funktionell säkerhet när det gäller bromsverkan för typgodkännande och marknadstillsyn över fordon och system för användning i jord- och skogsbruk samt över komponenter och separata tekniska enheter avsedda för sådana fordon i enlighet med förordning (EU) nr 167/2013.
Artikel 2
Definitioner
Definitionerna i förordning (EU) nr 167/2013 ska gälla. Därutöver ska följande definitioner gälla:
1. bromssystem : den kombination av delar vilkas funktion är att steglöst minska hastigheten hos ett fordon i rörelse eller stanna det eller hålla det stillastående om det redan står stilla; systemet består av kontrollenheten, transmissionen och bromsen.
2. färdbromssystem : ett bromssystem som låter föraren kontrollera fordonets rörelse och stanna det tryggt, snabbt och effektivt, vid alla typer av hastighet och last som fordonet är typgodkänt för, i alla typer av uppförs- eller nedförslut.
3. reglerad inbromsning : inbromsning som, inom utrustningens normala arbetsintervall antingen under ökad eller minskad inbromsning uppfyller samtliga av följande villkor:
a)
Föraren kan vid valfri tidpunkt öka eller minska bromskraften med hjälp av kontrollenheten.
b)
Bromskraften verkar i samma riktning som kontrollenheten arbetar (monoton funktion).
c)
Det ska vara lätt att göra en tillräckligt noggrann justering av bromskraften.
4. kontrollenhet : den utrustning som föraren direkt påverkar för att förse transmissionen med den kraft som krävs för att bromsa eller styra denna. Denna kraft kan utgöras av förarens muskelkraft eller komma från någon annan källa som föraren styr, eller kan i tillämpliga fall utgöras av släpfordonets rörelseenergi eller en kombination av dessa olika energislag.
5. transmission : den kombination av komponenter som finns mellan kontrollenheten och bromsen, exklusive kontrolledningarna mellan traktorer och släpfordon och matarledningarna mellan traktorer och släpfordon, och som sammanlänkar dem funktionellt på mekanisk, hydraulisk, pneumatisk eller elektrisk väg eller genom en kombination av dessa; där bromskraften härrör från eller bistås av en energikälla som är fristående från föraren ska kraftreserven i systemet likaså anses vara en del av transmissionen.
6. kontrolltransmission : kombinationen av de delar av transmissionen som styr driften av bromsarna och den nödvändiga kraftreserven.
7. energitransmission : kombinationen av de komponenter som förser bromsarna med den kraft som krävs för att de ska fungera.
8. friktionsbroms : en broms där kraften skapas av friktionen mellan två fordonsdelar som rör sig i förhållande till varandra.
9. hydraulisk broms : en broms där krafter skapas genom påverkan av ett flöde som befinner sig mellan två fordonsdelar som rör sig i förhållande till varandra. Flödet utgörs av vätska i en hydraulisk broms och av luft i en pneumatisk broms.
10. motorbroms : en broms där krafterna uppstår genom att en kontrollerad ökning av motorns bromsverkan överförs till hjulen.
11. parkeringsbromssystem : ett system som gör att fordonet hålls stilla i ett uppförs- eller nedförslut, även när föraren är frånvarande.
12. genomgående inbromsning : inbromsning av fordon som utgör en fordonskombination genom en installation med samtliga följande egenskaper:
a)
Den har en enda kontrollenhet som föraren påverkar steglöst från förarsätet med en enda rörelse.
b)
Den kraft som används för att bromsa fordonen i fordonskombinationen härrör från samma källa.
c)
Bromsanordningen säkerställer samtidig eller lämpligt tidsförskjuten inbromsning av vart och ett av fordonen i kombinationen, oavsett deras inbördes position.
13. halvt genomgående inbromsning : inbromsning av fordon som utgör en fordonskombination genom en installation med samtliga följande egenskaper:
a)
Den har en enda kontrollenhet som föraren påverkar steglöst från förarsätet med en enda rörelse.
b)
Den kraft som används för att bromsa fordonen i fordonskombinationen härrör från två olika källor.
c)
Bromsanordningen säkerställer samtidig eller lämpligt tidsförskjuten inbromsning av vart och ett av fordonen i kombinationen, oavsett deras inbördes position.
14. automatisk inbromsning : inbromsning av ett eller flera dragna fordon vilken sker automatiskt om något fordon som ingår i fordonskombinationen kopplas ifrån eller avskiljs, inklusive genom brott på kopplingsanordningen, utan att bromsverkan för resten av kombinationen påverkas.
15. påskjutsbromsning : inbromsning genom utnyttjande av de krafter som skapas då det dragna fordonet rör sig fram mot traktorn.
16. icke-urkopplingsbar transmission : transmission för vilken antingen tryck eller kraft eller vridmoment överförs kontinuerligt under hela fordonets resa i transmissionen mellan fordonets motor och hjulen och i bromssystemet mellan bromsens kontrollenhet och hjulen.
17. lastat fordon : ett fordon som lastats med sin högsta tekniskt tillåtna vikt inklusive last.
18. hjultryck : den vertikala statiska kraften från vägbanan i kontaktytan mot hjulet.
19. axeltryck : summan av de vertikala statiska krafterna från vägbanan i kontaktytan mot axelns hjul.
20. maximalt stillastående hjultryck : det stillastående hjultryck som uppnås vid fordonets högsta tekniskt tillåtna vikt inklusive last.
21. maximalt stillastående axeltryck : den stillastående axeltryck som uppnås vid fordonets högsta tekniskt tillåtna vikt inklusive last.
22. släpfordon : släpfordon enligt definitionen i artikel 3.9 i förordning (EU) nr 167/2013 eller utbytbar dragen utrustning enligt definitionen i artikel 3.10 i denna förordning.
23. släpfordon med dragbalk : ett släpfordon i kategori R eller S med minst två axlar av vilka minst en är en styraxel, utrustat med en draganordning som kan röra sig vertikalt i förhållande till släpfordonet och som inte utsätter traktorn för någon märkbar statisk belastning.
24. släpkärra : ett släpfordon i kategori R eller S där en eller flera axlar är placerade nära fordonets tyngdpunkt när fordonet är jämnt lastat så att endast en liten statisk vertikal belastning, som inte utgör mer än 10 % av släpfordonets maximala tyngd eller en last på 1 000 daN, beroende på vilket som är mindre, överförs på traktorn.
25. släpfordon med styv dragbalk : ett släpfordon i kategori R eller S med en axel eller en axelgrupp försedd med en dragbalk som på grund av konstruktionen utsätter traktorn för betydande statisk belastning och som inte uppfyller definitionen för släpkärra; kopplingen som ska användas för en fordonskombination ska inte bestå av en pivåtapp och ett femte hjul; en liten vertikal rörelse kan uppstå på en stel dragbalk; en hydrauliskt justerbar ledad dragbalk anses vara en styv dragbalk.
26. tillsatsbromssystem : ett ytterligare bromssystem med förmågan att tillhandahålla och upprätthålla en bromsverkan under en lång tid utan betydande minskning i prestanda, inklusive kontrollenheten som kan bestå av en enda enhet eller en kombination av flera enheter som alla kan ha egen styrning.
27. elektroniskt styrt bromssystem (EBS) : ett bromssystem där styrningen genereras och behandlas som en elektrisk signal i kontrolltransmissionen och som elektriska utgångssignaler till enheter som skapar manöverkraft som produceras av lagrad eller genererad energi.
28. automatiskt styrd inbromsning : en funktion inom ett komplext elektroniskt kontrollsystem där styrning av bromssystem eller bromsar på vissa axlar sker i syfte att skapa retardation av fordon med eller utan direkt föraråtgärd, som en följd av automatisk behandling av information som alstras ombord på fordonet.
29. selektiv inbromsning : en funktion inom ett komplext elektroniskt kontrollsystem där styrning av enskilda bromsar sker automatiskt, varvid fordonets retardation är av sekundär betydelse i förhållande till ändringen av fordonets beteende.
30. elektrisk kontrolledning : den elektriska anslutningen mellan två fordon som styr bromsfunktionen av ett släpfordon i en fordonskombination; det består av de elektriska ledningarna och kontakten samt inkluderar delarna för datakommunikation och elektrisk kraftöverföring för släpfordonets kontrolltransmission.
31. fjäderkompressionskammare : den kammare där den tryckförändring som åstadkommer kompressionen av fjädern rent faktiskt uppstår.
32. hydrostatisk drift : en typ av framdrivning av fordon som använder en hydrostatisk transmission, med öppen eller sluten krets, i vilken vätska cirkulerar som kraftförmedling mellan en eller flera hydrauliska pumpar och en eller flera hydrauliska motorer.
33. komplexa elektroniska fordonskontrollsystem : ett elektroniskt kontrollsystem som omfattas av en kontrollhierarki i vilken en kontrollerad funktion kan åsidosättas genom en elektronisk kontrollfunktion på högre nivå eller en funktion som åstadkoms av ett elektroniskt kontrollsystem på högre nivå.
34. låsningsfria bromssystem : den del av ett färdbromssystem som automatiskt reglerar slirningsgraden i hjulens rotationsriktning på ett eller flera av fordonshjulen under inbromsning.
35. direktstyrt hjul : ett hjul vars bromskraft anpassas efter den information det erhåller åtminstone från sin egen sensor.
36. hydraulisk koppling av typen med enkel ledning : kopplingen av bromsarna mellan traktorn och släpfordonet genom en enda ledning för hydraulvätska.
KAPITEL II
KRAV FÖR BROMSNINGSENHETER OCH SLÄPFORDONS KOPPLINGAR
Artikel 3
Monterings- och redovisningskrav vad avser bromsverkan
1. Tillverkarna ska utrusta jordbruks- och skogsbruksfordon med system, komponenter och separata tekniska enheter som påverkar bromsverkan och som är utformade, konstruerade och monterade så att fordonet vid normal användning och med underhåll enligt tillverkarens föreskrifter uppfyller de detaljerade tekniska krav och provningsförfaranden som anges i artiklarna 4-17.
2. Tillverkarna ska genom fysisk demonstrationsprovning visa godkännandemyndigheten att de jordbruks- och skogsbruksfordon som tillhandahålls på marknaden eller registreras eller tas i bruk inom unionen uppfyller de detaljerade tekniska krav och provningsförfaranden som fastställs i artiklarna 4-17.
3. Tillverkarna ska se till att reservdelar som tillhandahålls på marknaden eller tas i bruk inom unionen uppfyller de detaljerade tekniska krav och provningsförfaranden som föreskrivs i den här förordningen.
4. I stället för att uppfylla kraven i denna förordning kan tillverkaren i informationsdokumentationen förelägga provningsrapporten för en komponent eller relevant dokumentation som visar att ett system eller ett fordon överensstämmer med kraven i Uneceföreskrifter nr 13, som det hänvisas till i bilaga X.
5. I stället för att uppfylla kraven i denna förordning kan tillverkaren i informationsdokumentationen förelägga relevant dokumentation som bevisar att låsningsfria bromssystem för släpfordon, om sådana har monterats, överensstämmer med kraven i punkt 5 i bilaga 19 i Uneceföreskrifter nr 13, som det hänvisas till i bilaga X.
6. Det kommer att finnas hänvisningar till de komponenter och system som nämns i punkterna 4 och 5 i den genomföranderättsakt som antas i enlighet med artikel 68 i förordning (EU) nr 167/2013.
Artikel 4
Krav för konstruktion och montering av bromsenheter och släpfordons bromskopplingar
Provningsförfarandena och kraven för konstruktion och montering av bromsenheter och släpfordons bromskopplingar ska genomföras och bekräftas i enlighet med bilaga I.
Artikel 5
Krav för provning av och prestanda för bromssystem och släpfordons bromskopplingar samt fordon utrustade med sådana
Provningsförfarandena och prestandakraven för bromssystem och släpfordons bromskopplingar samt för fordon utrustade med sådana ska genomföras och bekräftas i enlighet med bilaga II.
Artikel 6
Krav för mätning av svarstiden
Provningsförfarandena och prestandakraven för svarstiden för bromsenheter och släpfordons bromskopplingar ska genomföras och bekräftas i enlighet med bilaga III.
Artikel 7
Krav för kraftkällor och kraftlagringsenheter i bromssystem och släpfordons bromskopplingar samt för fordon utrustade med sådana
Provningsförfarandena och prestandakraven för kraftkällor och kraftlagringsenheter i bromssystem och släpfordons bromskopplingar samt för fordon utrustade med sådana ska genomföras och bekräftas i enlighet med bilaga IV.
Artikel 8
Krav för fjäderbromsar och för fordon utrustade med sådana
Provningsförfarandena och prestandakraven för fjäderbromsar och för fordon utrustade med sådana ska genomföras och bekräftas i enlighet med bilaga V.
Artikel 9
Krav för parkeringsbromssystem utrustade med mekanisk låsanordning för bromscylinder
Prestandakraven för parkeringsbromssystem utrustade med mekanisk låsanordning för bromscylinder ska bekräftas i enlighet med bilaga VI.
Artikel 10
Alternativa provningskrav för fordon för vilka typ I-, typ II- eller typ III-provningar inte är obligatoriska
1. De förhållanden under vilka provningar av typ I, typ II eller typ III inte är obligatoriska för vissa typer av fordon föreskrivs i bilaga VII.
2. Provningsförfarandena och prestandakraven för sådana fordon och deras bromsenheter för vilka typ I-, typ II- eller typ III-provningar inte är obligatoriska enligt punkt 1 ska genomföras och bekräftas i enlighet med bilaga VII.
Artikel 11
Krav för provning av inbromsning vad gäller påskjutsbromssystem, bromsenheter och släpvagnsbromskopplingar samt fordon utrustade med sådana
Förfarandena och kraven för provning av inbromsning vad gäller påskjutsbromssystem, bromsenheter och släpfordons bromskopplingar samt fordon utrustade med sådana ska genomföras och bekräftas i enlighet med bilaga VIII.
Artikel 12
Krav för fordon med hydrostatisk drift samt deras bromsenheter och bromssystem
Provningsförfarandena och prestandakraven för fordon med hydrostatisk drift samt deras bromsenheter och bromssystem ska genomföras och bekräftas i enlighet med bilaga IX.
Artikel 13
Krav på säkerhetsaspekter för fordons komplexa elektroniska kontrollsystem
Provningsförfarandena och prestandakraven för säkerhetsaspekterna av fordons komplexa elektroniska kontrollsystem ska genomföras och bekräftas i enlighet med bilaga X.
Artikel 14
Krav och provningsförfaranden för låsningsfria bromssystem och för fordon utrustade med sådana
Provningsförfarandena och kraven för låsningsfria bromssystem och för fordon utrustade med sådana ska genomföras och bekräftas i enlighet med bilaga XI.
Artikel 15
Krav för EBS i fordon med tryckluftsdrivna bromssystem eller fordon med datakommunikation via kontaktdonets kontaktstift 6 och 7 enligt ISO 7638 och för fordon utrustade med sådan EBS
Provningsförfarandena och prestandakraven för EBS i fordon med tryckluftsdrivna bromssystem eller fordon med datakommunikation via kontaktdonets kontaktstift 6 och 7 enligt ISO 7638 och för fordon utrustade med sådan EBS ska genomföras och bekräftas i enlighet med bilaga XII.
Artikel 16
Krav för hydraulisk koppling av typen med enkel ledning och för fordon utrustade med sådan
1. Prestandakraven för hydraulisk koppling av typen med enkel ledning för bromsenheter och släpfordons bromskopplingar och för fordon försedda med hydraulisk koppling av typen med enkel ledning föreskrivs i bilaga XIII.
2. Fordonstillverkarna ska inte installera hydrauliska kopplingar av typen med enkel ledning i nya fordonstyper inom kategorierna T och C efter den 31 december 2019 eller i nya fordon inom dessa kategorier efter den 31 december 2020.
KAPITEL III
MEDLEMSSTATERNAS SKYLDIGHETER
Artikel 17
Typgodkännande av fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter
I enlighet med artikel 6.2 i förordning (EU) nr 167/2013, tillämplig från och med den 1 januari 2016, får godkännandemyndigheterna inte vägra att bevilja EU-typgodkännande till jordbruks- och skogsbruksfordonstyper som uppfyller kraven i denna förordning med hänvisning till funktionssäkerhet vad avser inbromsningsprestandan.
Från och med den 1 januari 2020 och i enlighet med artikel 6.2 i förordning (EU) nr 167/2013 och artikel 16 i denna förordning ska typgodkännandemyndigheterna vägra att bevilja typgodkännande för fordonstyper inom kategorierna T och C utrustade med hydraulisk koppling av typen med enkel ledning.
Från och med den 1 januari 2018 ska nationella myndigheter förbjuda att nya fordon görs tillgängliga på marknaden, registreras eller tas i bruk om de inte uppfyller kraven i förordning (EU) nr 167/2013 samt bestämmelserna i denna förordning om funktionell säkerhet vad gäller bromsverkan.
Från och med den 1 januari 2021 ska nationella myndigheter förbjuda att nya fordon inom kategorierna T och C görs tillgängliga på marknaden, registreras eller tas i bruk om de är utrustade med hydraulisk koppling av typen med enkel ledning som anges i artikel 16.
Artikel 18
Nationellt typgodkännande av fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter
Nationella myndigheter får inte vägra att bevilja nationellt typgodkännande för en typ av fordon, system, komponent eller separat teknisk enhet med hänvisning till den funktionella säkerheten vad avser bromsverkan om fordonet, systemet, komponenten eller den separata tekniska enheten uppfyller de krav som fastställs i denna förordning, med undantag av kraven för hydrauliska kopplingar av typen med enkel ledning.
KAPITEL IV
SLUTBESTÄMMELSE
Artikel 19
Ikraftträdande och tillämpning
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2016.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 15 oktober 2014.