PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1269/2012
ze dne 21. prosince 2012,
kterým se na základě částečného prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1225/2009 mění prováděcí nařízení (EU) č. 585/2012, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících mimo jiné z Ruska
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 11 odst. 3, 5 a 6 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Platná opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 954/2006 (2) Rada v návaznosti na šetření (dále jen „původní šetření“) uložila konečné antidumpingové clo na dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Chorvatska, Rumunska, Ruska a Ukrajiny. Opatření měla podobu valorického antidumpingového cla v sazbě 24,1 % uloženého na dovoz od jednotlivě vyjmenovaných vyvážejících výrobců z Ruska, se zbytkovou celní sazbou 35,8 % na dovoz od všech ostatních společností z Ruska. Konečné antidumpingové clo pro skupinu, která je předmětem tohoto přezkumného šetření, OAO TMK (dále jen „skupina TMK“ nebo „žadatel“), složenou ze společností OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO Sinarsky Pipe Plant a OAO Seversky Tube Works, bylo uloženo v sazbě 35,8 %, což odpovídá zbytkové celní sazbě.
(2)
Nařízením (ES) č. 812/2008 (3) Rada po zahájení prozatímního přezkumu, o které požádala skupina TMK podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení, (dále jen „přezkumné šetření“) změnila konečné antidumpingové clo na dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pro skupinu TMK na 27,2 %.
(3)
Prováděcím nařízením (EU) č. 585/2012 (4) Rada na základě přezkumu před pozbytím platnosti (dále jen „šetření v rámci přezkumu před pozbytím platnosti“) zachovala opatření uložená nařízením (ES) č. 954/2006 na dovoz bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska a Ukrajiny.
(4)
Opatřeními platnými v současné době jsou proto opatření uložená prováděcím nařízením (EU) č. 585/2012. Na skupinu TMK složenou ze společností OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO Sinarsky Pipe Plant a OAO Seversky Tube Works se vztahuje antidumpingové clo v sazbě 27,2 %.
1.2 Zahájení částečného prozatímního přezkumu
(5)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (dále jen „oznámení o zahájení přezkumu“) (5) Komise dne 14. října 2011 informovala o zahájení částečného prozatímního přezkumu antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení.
(6)
Přezkum, jehož rozsah je omezen na posouzení dumpingu, byl zahájen na základě odůvodněné žádosti podané skupinou TMK. V žádosti poskytl žadatel důkazy prima facie o tom, že k vyrovnání účinků dumpingu působícího újmu není nutno nadále zachovávat současnou úroveň opatření.
1.3 Dotčené strany
(7)
Komise o zahájení částečného prozatímního přezkumu oficiálně informovala žadatele, orgány země vývozu a výrobní odvětví v Unii. Zúčastněné strany dostaly možnost předložit písemně svá stanoviska a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení přezkumu.
(8)
Aby Komise získala informace potřebné pro své šetření, zaslala žadateli dotazník, na který odpověděl v dané lhůtě.
(9)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro zjištění úrovně dumpingu. V prostorách žadatele a jeho obchodních společností ve spojení ZAO TMK Trade House (Moskva), TMK Warehouse Complex LLC (Lytkarino), TMK Europe GmbH (Kolín nad Rýnem), TMK Italia s.r.l. (Lecco) a TMK Global S.A. (Ženeva) byly provedeny inspekce.
1.4 Období přezkumného šetření
(10)
Šetření úrovně dumpingu se týkalo období od 1. října 2010 do 30. září 2011 (dále jen „období přezkumného šetření“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1 Dotčený výrobek
(11)
Dotčený výrobek je tentýž jako výrobek vymezený v prováděcím nařízení (EU) č. 585/2012, jímž byla uložena v současnosti platná opatření, tj. bezešvé trubky a duté profily ze železa nebo oceli, kruhového průřezu, s vnějším průměrem nejvýše 406,4 mm, s hodnotou uhlíkového ekvivalentu (CEV) nejvýše 0,86 podle vzorce a chemického rozboru Světového svářečského institutu (IIW) (6), pocházející z Ruska, v současnosti kódů KN ex 7304 11 00, ex 7304 19 10, ex 7304 19 30, ex 7304 22 00, ex 7304 23 00, ex 7304 24 00, ex 7304 29 10, ex 7304 29 30, ex 7304 31 80, ex 7304 39 58, ex 7304 39 92, ex 7304 39 93, ex 7304 51 89, ex 7304 59 92 a ex 7304 59 93 (dále jen „dotčený výrobek“ nebo „bezešvé trubky a duté profily“).
2.2 Obdobný výrobek
(12)
Shodně s tím, co bylo zjištěno během původního šetření, jakož i během šetření v rámci přezkumu před pozbytím platnosti, potvrdilo stávající šetření, že výrobek vyráběný v Rusku a vyvážený do Unie, výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu Ruska a výrobek, který v Unii vyrábějí a prodávají výrobci z Unie, má stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a stejná konečná použití. Proto se tyto výrobky považují za obdobné ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
3. DUMPING
3.1 Dumping dovozu během období přezkumného šetření
3.1.1 Běžná hodnota
(13)
Prodej na domácím trhu se uskutečňoval prostřednictvím společností ve spojení, ZAO TMK Trade House a TMK Warehouse, které bezešvé trubky a duté profily následně dále prodávaly nezávislým odběratelům v Rusku.
(14)
V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení bylo nejdříve u každého vyvážejícího výrobce posuzováno, zda byl celkový objem jeho domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům reprezentativní ve srovnání s celkovým objemem jeho vývozu do Unie, tj. zda celkový objem tohoto prodeje představoval alespoň 5 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie. Šetření prokázalo, že domácí prodeje byly u všech vyvážejících výrobců reprezentativní.
(15)
Dále bylo posuzováno, zda byl prodej každého typu obdobného výrobku prodávaného vyvážejícím výrobcem na jeho domácím trhu dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej konkrétního typu výrobku na domácím trhu byl považován za dostatečně reprezentativní, pokud celkový objem tohoto typu výrobku prodaného žadatelem na domácím trhu nezávislým odběratelům v období přezkumného šetření představoval alespoň 5 % celkového objemu jeho prodeje srovnatelného typu výrobku na vývoz do Unie.
(16)
Podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení bylo následně posuzováno, zda lze domácí prodej každého typu výrobku, jenž byl prodáván v reprezentativním množství, považovat za prodej uskutečněný v běžném obchodním styku. Za tímto účelem se u každého vyváženého typu výrobku určil podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu za období přezkumného šetření.
(17)
V případě těch typů výrobku, u nichž se více než 80 % objemu prodeje na domácím trhu uskutečnilo za cenu vyšší než náklady a jejichž vážená průměrná prodejní cena byla rovna výrobním nákladům na jednotku nebo vyšší, byla běžná hodnota jednotlivých typů výrobku určena jako vážený průměr skutečných cen veškerého prodeje daného typu na domácím trhu bez ohledu na to, zda šlo o prodej ziskový, či nikoli.
(18)
Pokud objem ziskového prodeje určitého typu výrobku nepřesahoval 80 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku nebo pokud vážená průměrná cena daného typu výrobku nedosahovala výrobních nákladů na jednotku, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, která byla určena jako vážená průměrná cena pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku uskutečněného během období přezkumného šetření.
(19)
Běžná hodnota pro nereprezentativní typy (tj. ty, jejichž domácí prodej představoval méně než 5 % prodeje na vývoz do Unie, nebo ty, jež nebyly na domácím trhu prodávány vůbec) byla vypočtena na základě výrobních nákladů na typ výrobku, k nimž byla přičtena částka za prodejní, správní a režijní náklady a za zisky. V případě existence domácího prodeje byl pro dotčené typy výrobků použit zisk z běžných obchodních transakcí na domácím trhu pro daný typ výrobku. V případě, že se domácí prodej neuskutečnil, byl použit průměrný zisk.
(20)
Pokud jde o výrobní náklady, a zejména o náklady na energii, bylo přezkoumáno, zda ceny plynu placené vyvážejícími výrobci přiměřeně odrážejí náklady spojené s výrobou a distribucí plynu.
(21)
Bylo zjištěno, že domácí cena plynu placená vyvážejícími výrobci tvořila zhruba jednu třetinu vývozní ceny zemního plynu z Ruska. V tomto ohledu nasvědčují všechny dostupné údaje tomu, že domácí ceny plynu v Rusku jsou regulované a jsou výrazně nižší než tržní ceny zemního plynu na neregulovaných trzích. Vzhledem k tomu, že náklady na plyn nebyly podle čl. 2 odst. 5 základního nařízení v záznamech vyvážejících výrobců přiměřeně zohledněny, musely být odpovídajícím způsobem upraveny. Jelikož nebyly k dispozici žádné dostatečně reprezentativní nezkreslené ceny plynu týkající se ruského domácího trhu, bylo uznáno za vhodné, aby se při úpravě vycházelo v souladu s čl. 2 odst. 5 z informací z jiných reprezentativních trhů. Upravená cena byla založena na průměrné ceně ruského plynu při prodeji na vývoz na německo-české hranici (Waidhaus), upravené s přihlédnutím k místním distribučním nákladům. Waidhaus, hlavní centrum prodeje ruského plynu do Unie, která je největším trhem pro ruský plyn a zároveň má ceny přiměřeně odrážející náklady, lze považovat za reprezentativní trh ve smyslu čl. 2 odst. 5 základního nařízení.
(22)
Po zveřejnění konečných závěrů skupina TMK tvrdila, že úprava na základě ceny plynu byla v rozporu s čl. 2 odst. 5 základního nařízení a s bodem 2.2.1.1 antidumpingové dohody WTO. Jak je uvedeno v 21. bodě odůvodnění, bylo zjištěno, že domácí cena plynu placená skupinou TMK tvořila zhruba jednu třetinu vývozní ceny zemního plynu z Ruska. Jelikož v záznamech vyvážejících výrobců nebyly přiměřeně zohledněny náklady na zemní plyn, jak stanoví čl. 2 odst. 5 základního nařízení, musely být odpovídajícím způsobem upraveny. Tvrzení skupiny TMK se považuje za nepodložené a jelikož pro ně neexistují žádné důkazy, bylo zamítnuto.
3.1.2 Vývozní cena
(23)
Je třeba poznamenat, že určitý objem vývozu dotčeného výrobku nebyl skupinou TMK uveden, protože se domnívala, že tyto ocelové trubky a duté profily nespadají do oblasti působnosti šetření. Během inspekcí na místě byly útvarům Komise předloženy vzorky ve formě příčných průřezů výrobku, který údajně nespadá do definice výrobku, před jeho dalším zpracováním a po něm, nelze je však považovat za přesvědčivý důkaz.
(24)
Po přezkoumání této otázky byl učiněn závěr, že tyto ocelové trubky a duté profily do definice výrobku spadají. Při výpočtu dumpingu bylo proto přihlédnuto k odpovídajícím vývozním transakcím.
(25)
Během slyšení, které proběhlo dne 9. listopadu 2012 a jemuž předsedal úředník pro slyšení, skupina TMK tvrdila, že by chtěla řešit zejména problém celního zařazení, který byl zmíněn při zveřejnění konečných závěrů a jehož důsledkem bylo podle ní zvýšení jejího dumpingového rozpětí asi o 13-14 %. Skupina TMK vyjádřila překvapení nad skutečností, že tyto výrobky jsou považovány za výrobky spadající do oblasti působnosti šetření, a zopakovala, že tento objem vývozu nebyl uveden z toho důvodu, že tyto výrobky jsou „polotovary“ („blanks“, rovněž nazývané „duté prvky“), a nikoli trubky, a proto podle ní nespadají do definice výrobku. Dále uvedla, že ve skutečnosti tuto záležitost řešily útvary Komise během inspekce na místě jen velmi zběžně. V tomto ohledu je třeba uvést, že samotná skupina TMK v jednom svém podání ze dne 31. srpna 2012 uvedla, že „otázka týkající se toho, zda by ‚duté prvky‘ kódu KN 7304 59 10 měly být zařazeny do oblasti působnosti tohoto šetření, či nikoli, byla během šetření důkladně projednávána“. Ve skutečnosti měly Evropský svaz pro ocelové trubky („ESTA“) i skupina TMK několikrát příležitost vyjádřit k této otázce své připomínky. Kromě toho je třeba uvést, že útvary Komise požádaly dovozce, kteří jsou ve spojení s TMK, aby vyplnili přílohu dotazníku, a získané informace během inspekce na místě ověřily, aby shromáždily veškeré příslušné informace. Tvrzení, že tuto otázku řešily útvary Komise během šetření jen velmi „zběžně“ a že tyto výrobky byly považovány za výrobky spadající do definice výrobku, bylo nesprávné, a proto bylo odmítnuto.
(26)
Skupina TMK kromě toho uvedla, že zahrnutí tohoto objemu vývozu bylo protiprávní a neodůvodněné, jelikož útvary Komise neprokázaly, že tyto trubky nebyly „neopracované“, a že závěry ve smyslu, že tyto „polotovary“ jsou „meziprodukty“ (nebo částečně opracovanými produkty), jsou neopodstatněné.
(27)
Zaprvé je třeba připomenout, že výrobky spadající do kódů KN 7304 39 10 a 7304 59 10 jsou „trouby, trubky a duté profily“, bezešvé, ze železa (jiného než litiny) nebo z oceli, „neopracované, rovné a s rovnoměrnou tloušťkou stěny, výhradně pro výrobu trub a trubek o jiném průřezu a tloušťce stěny“. Vysvětlivka k podpoložkám 7304 39 10 a 7304 59 10 uvádí, že zahrnují „ocelové bezešvé trubky vyrobené zpravidla protažením a válcováním za tepla nebo protažením a tažením za tepla; jsou zpravidla nazývány polotovar (‚blanks‘). Jsou určeny k dalšímu přepracování na trubky jiného tvaru a jiné tloušťky stěny s přesnějšími rozměrovými tolerancemi. Předkládají se s hrubě odstřiženými konci a s odstraněnými otřepy, ale jinak jsou nedokončené. Jejich vnější i vnitřní povrch je hrubý a nejsou na nich odstraněny okuje. Nejsou naolejovány, pozinkovány ani barveny“. Po zvážení argumentů předložených ze strany skupiny TMK a ESTA se dospělo k názoru, že na základě různých dokumentů shromážděných během inspekcí na místě (objednávek odběratele a specifikací, smluv mezi společnostmi, faktur vystavených dovozci ve spojení, popisu normy ISO 9809-1) jsou tyto trubky skutečně „meziprodukty“ v tom smyslu, že musí odpovídat určitým požadavkům a specifikacím, jako je „vysoká kvalita trubek válcovaných za tepla pro válce, typu oceli 34CrMo4 podle UNI EN 10083-1 a DIN 1629 ‚žíhané za surova‘ a ‚ohlazené na koncích‘ a rozměrů specifikovaných v objednávce“. Kromě toho i další požadavky, které jsou uvedeny v objednávce odběratele a specifikacích, jako je „ultrazvukové zkoušení za účelem odhalení přípustných závad, kontroly tloušťky, ovalizace a rovnosti“, dokládají další zpracování těchto trubek, což není případ tzv. polotovarů („blanks“).
(28)
Skupina TMK tvrdila, že vlastnosti „žíhané za surova“ a „ohlazené na koncích“ se nevyskytují mezi kritérii uvedenými ve znění příslušných kódů KN ani ve znění vysvětlivky za účelem určení toho, zda je trubka „neopracovaná“. V této souvislosti je třeba uvést, že znění položek a příslušných vysvětlivek neobsahují vždy vyčerpávající seznam všech vlastností dotčeného výrobku. Zařazení výrobků, jako jsou dotčené výrobky, které sdílejí vlastnosti různých druhů zboží, závisí na nejdůležitějších vlastnostech dováženého zboží. I když tedy tyto vlastnosti nejsou mezi kritérii uvedenými ve znění příslušných kódů KN a ve znění vysvětlivky, zůstávají přesto skutečnostmi, které mají význam pro posouzení toho, zda určité typy výrobků lze považovat za „neopracované“, či nikoli, a tedy zda spadají do kódů KN 7304 39 10 a 7304 59 10.
(29)
Skupina TMK rovněž tvrdila, že tyto trubky nebyly žíhané, jelikož nebyly tepelně opracovány, jak bylo uvedeno v certifikátech o továrních zkouškách. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že v kupních specifikacích odběratele jsou uvedeny rozporné informace, jelikož je v nich zmíněno tepelné opracování tohoto výrobku. Odkaz na tyto kupní specifikace je učiněn v jiných dokumentech, jako je prohlášení výrobce vydané skupinou TMK a specifikace ke smlouvám podepsaným skupinou TMK a jeho odběratelem, který není ve spojení.
(30)
Dále bylo uvedeno, že ve výše zmíněných smlouvách mezi společnostmi, které poskytla skupina TMK během inspekcí na místě, byly tyto výrobky původně zařazeny pod jiný kód KN (na nějž se vztahují opatření) a jejich zařazení bylo poté změněno na kód KN, na nějž se opatření nevztahují (i během období šetření), i když na základě dostupných informací nedošlo k žádným změnám v objednávce odběratele ani ve specifikacích výrobku. Skupina TMK tvrdila, že tato změna kódu KN nebyla relevantní, jelikož podle platných pravidel celního zařazení hrají roli objektivní vlastnosti zboží v době jejich dovozu do Unie. Objektivní vlastnosti zboží v době jejich dovozu do Unie jsou sice významným hlediskem, ale skupina TMK nepopírá, že zařadila tyto typy výrobků jako výrobky, na něž se vztahují opatření, předtím, než uvedené zařazení změnila, aniž by došlo k jakékoli změně ve specifikacích výrobků. Tato skutečnost se považuje za jednu ze skutečností, na jejichž základě se dospělo k závěru, že dotčené typy výrobků spadají do oblasti působnosti šetření.
(31)
Rovněž bylo uvedeno, že specifikace objednávky odběratele, který není ve spojení, jasně odkazovaly na „meziprodukty“, a nikoli na polotovary („blanks“) nebo „duté prvky“. Pokud jde o tento bod, tvrdila skupina TMK, že pro účely celního zařazení je zcela bezpředmětné, jakým způsobem výrobek popisuje kupující. V reakci na to je třeba uvést, že popis výrobku kupujícím má svůj význam v tom smyslu, že kupující si je v době objednávky zjevně vědom požadavků na výrobek. Tvrdit tedy, že popis kupujícího je „zcela bezpředmětný“, je pochybné.
(32)
Závěrem je třeba říci, že bezešvé ocelové trubky jako meziprodukty vyrobené tepelným zpracováním koupené pro účely výroby válců musí splňovat velmi podrobné technické požadavky a požadavky na kvalitu a rozměry. Tyto vlastnosti zjevně nejsou v souladu s pojmem „neopracovaný“, jak je uveden ve vysvětlivce ke kódům KN 7304 39 10 a 7304 59 10, a proto bylo nutné připomínky skupiny TMK, pokud jde o údajný nesprávný výklad pojmu „neopracovaný“ Komisí, odmítnout.
(33)
V rozporu s některými předchozími tvrzeními skupina TMK rovněž argumentovala, že tyto výrobky prodávané odběrateli, který není ve spojení, nejsou určeny výhradně pro totéž použití, tj. pro výrobu válců, ale je možné je rovněž přepracovat na tzv. přesné trubky („precision pipes“). Skupina tvrdila, že odběratel, který není ve spojení, nejprve přepracuje polotovary na trubky válcované za studena (neboli „precision pipes“), které poté zpracuje na tlakové lahve na plyn. Je třeba uvést, že toto tvrzení je v rozporu s tím, co skupina TMK tvrdila během předchozích podání, i s tím, co bylo zjištěno v dokumentech shromážděných během inspekcí na místě. Nehledě k výše zmíněným skutečnostem je třeba uvést, že toto dodatečné tvrzení je nové, bylo předloženo v pozdní fázi a nebylo podloženo důkazy. Kromě toho předložila tato skupina důkazy, které údajně prokazují, že odběratel, který není ve spojení, prodával rovněž tzv. „precision pipes“. Kromě toho, že tyto důkazy byly předloženy ve velmi pozdní fázi šetření, bylo rovněž uvedeno, že se týkaly období dlouho po skončení období přezkumného šetření a dokumenty se týkaly možných prodejů jakýchkoli typů (nebo průřezů) výrobků válcovaných za studena (trubek). Tyto argumenty byly proto odmítnuty.
(34)
Většina vývozu dotčeného výrobku ze strany vyvážejících výrobců do Unie byla určena nezávislým odběratelům v Unii, a to prostřednictvím dvou obchodních společností ve spojení, tj. TMK Europe GmbH se sídlem v Německu a TMK Italia s.r.l. se sídlem v Itálii. Vývozní cena u výše uvedeného vývozu byla stanovena na základě vývozních cen, které byly skutečně uhrazeny nebo jsou splatné, podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení, tj. za použití cen při dalším prodeji, které byly skutečně uhrazeny nebo jsou splatné společnosti ve spojení prvním nezávislým kupujícím v Unii během období přezkumného šetření, upravených tak, aby byly zohledněny všechny náklady vzniklé mezi dovozem a dalším prodejem a zisky.
(35)
Určitá omezená množství byla vyvezena přímo nezávislým odběratelům v Unii. Vývozní cena pro tato množství byla stanovena na základě skutečně zaplacených nebo splatných vývozních cen v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
3.1.3 Srovnání
(36)
Běžná hodnota a vývozní cena vyvážejících výrobců byly srovnány na základě ceny ze závodu. V zájmu zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen. Na tomto základě byly provedeny úpravy v případě nákladů na balení, přepravu, poskytnutí úvěru a antidumpingová cla.
(37)
Skupina TMK požádala, aby bylo přihlédnuto k některým vlastnostem týkajícím se třídy oceli, typu řezání závitů a povrchové úpravy ocelových trubek a dutých profilů v zájmu zajištění spravedlivého srovnání ocelových trubek a dutých profilů prodávaných na domácím trhu a na vývoz.
(38)
Výbor na obranu odvětví Evropské unie vyrábějícího bezešvé ocelové trubky (ESTA) prohlásil, že jakákoli žádost o změnu definice výrobku nebo metodiky použité v původním šetření nebo v následném přezkumu je v rozporu s čl. 11 odst. 9 základního nařízení a nemělo by se k ní přihlížet.
(39)
V tomto ohledu šetření ukázalo, že tato žádost skupiny TMK nemá vliv na definici výrobku, ale spíše umožňuje určit další vlastnosti, které zajišťují spravedlivé srovnání ocelových trubek a dutých profilů, které sdílejí stejné vlastnosti. Dále bylo zjištěno, že tyto další vlastnosti ovlivňují ceny a srovnatelnost cen.
(40)
Na základě výše uvedených skutečností byl učiněn závěr, že žádost je opodstatněná, a k výše uvedeným vlastnostem tedy bylo přihlédnuto.
(41)
Skupina TMK tvrdila, že v souladu s čl. 11 odst. 10 základního nařízení by nemělo být clo zaplacené za transakce DDP („delivered duty paid“, „s dodáním, clo placeno“) odečteno za účelem výpočtu vývozní ceny. Tvrdí, že ve srovnání s posledním úplným dvanáctiměsíčním obdobím před uložením antidumpingového cla na vývoz ocelových trubek a dutých profilů společnosti TMK do Unie (1. července 2005-30. června 2006 nebo „referenční období“) bylo toto clo řádně zohledněno v cenách účtovaných v období přezkumného šetření a v pozdějších kupních cenách v Unii.
(42)
V tomto ohledu bylo zjištěno, že ceny DDP účtované prvním nezávislým odběratelům nezahrnovaly ani náklady, natož antidumpingové clo, tj. tyto transakce byly celkově ztrátové. Dále je třeba uvést, že i když se ceny podobných výrobků po skončení referenčního období zvýšily přibližně o 30 %, ceny surovin, které představují v průměru více než 50 % nákladů na výrobu, se v tomtéž období zvýšily o více než 70 %. Na základě výše uvedených skutečností se usuzuje, že nebyly poskytnuty žádné přesvědčivé důkazy o tom, že clo je řádně zohledněno v účtovaných cenách.
(43)
Rovněž je třeba poznamenat, že i kdyby byla přijata skutečnost, že clo je zohledněno v pozdějších kupních cenách (quod non), čl. 11 odst. 10 základního nařízení požaduje, aby clo bylo zohledněno v cenách dalšího prodeje i v pozdějších kupních cenách.
(44)
Po zveřejnění konečných zjištění skupina TMK nadále vznášela námitky proti odečtení cla z vývozních cen a dále tvrdila, že provedená úprava na základě nákladů na plyn způsobila ztráty, které byly podle jejího názoru jistě nižšího rozsahu, aniž však poskytla jakékoli další důkazy. Skupina TMK stále zastávala názor, že skutečnost, že vývozní ceny ze závodu by měly být vyšší než výrobní náklady, je z právního hlediska nesprávná, a zopakovala, že má být posuzováno pouze kritérium, zda bylo zaplacené antidumpingové clo řádně zohledněno v ceně dalšího prodeje účtované odběrateli, kteří nejsou ve spojení, kteří zboží nakoupili na základě DDP („s dodáním clo placeno“). Jelikož však ceny DDP účtované prvním odběratelům, kteří nejsou ve spojení, nepokrývaly ani náklady, natož antidumpingové clo, dokonce i bez úpravy o náklady na plyn, a jelikož cena surovin, která představuje více než 50 % nákladů na výrobu, se v témže období zvýšila o více než 70 %, jak je uvedeno ve 42. bodě odůvodnění, má se za to, že skupina TMK neposkytla nezvratné důkazy, které by prokázaly, že clo bylo řádně zohledněno v účtovaných cenách nebo v pozdějších kupních cenách.
(45)
Na základě výše uvedeného bylo proto třeba toto tvrzení zamítnout.
3.1.4 Dumpingové rozpětí
(46)
Podle čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení byl srovnán vážený průměr běžné hodnoty a vážený průměr vývozní ceny podle typu výrobku na základě ceny ze závodu odděleně pro každého z vyvážejících výrobců. Pro skupinu TMK je stanoveno jedno společné dumpingové rozpětí výpočtem jako jediný vážený průměr sazby dumpingu pro vyvážející výrobce v rámci skupiny TMK.
(47)
Na základě toho dumpingové rozpětí, vyjádřené jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením, činilo 29,6 %. Po zveřejnění konečných zjištění poukázala skupina TMK na některé administrativní chyby ve výpočtu dumpingu v případě dvou jejích výrobních subjektů. Tyto administrativní chyby byly opraveny a bylo zjištěno, že vážené průměrné dumpingové rozpětí pro skupinu TMK činí 28,7 %, a nikoli 29,6 %.
(48)
Je třeba poznamenat, že toto dumpingové rozpětí je navzdory důkazům prima facie poskytnutým v žádosti o přezkum vyšší než clo v současnosti platné pro dovoz skupiny TMK. Toto zvýšení je důsledkem několika faktorů: za prvé, důkazy předložené v žádosti o přezkum se vztahovaly pouze na určité transakce jednoho ze tří vyvážejících výrobců. Bylo zjištěno, že některé z těchto transakcí se netýkají dotčeného výrobku. Za druhé, jak je uvedeno ve 23. bodě odůvodnění, některé vývozní transakce týkající se dotčeného výrobku nebyly v průběhu šetření skupinou uvedeny. Kromě toho bylo tvrzení skupiny, pokud jde o clo jako náklad (viz 41. až 45. bod odůvodnění), zamítnuto. Kombinace těchto skutečností s jinými skutečnostmi ověřenými v průběhu šetření vedla ke zvýšení dumpingového rozpětí.
4. TRVALÁ POVAHA ZMĚNĚNÝCH OKOLNOSTÍ
(49)
V souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení se posuzovalo, zda lze změněné okolnosti týkající se dumpingu důvodně považovat za okolnosti trvalé povahy.
(50)
Skupina TMK ve své žádosti o přezkum uvedla, že došlo ke změně okolností trvalé povahy, jelikož byly provedeny významné změny vnitřní struktury této skupiny a její výrobní zařízení bylo zásadně zdokonaleno, což mělo přímý dopad na strukturu jejích nákladů.
(51)
Šetření odhalilo, že skupina TMK skutečně provedla významné investice, díky nimž se zvýšila účinnost a kapacita. Avšak vzhledem ke zvýšení cen surovin a vývoji skladby výrobků směrem k většímu množství výrobků s přidanou hodnotou nelze prokázat pokles výrobních nákladů. Bylo zjištěno, že zdokonalení uvedená v 50. bodě odůvodnění jsou strukturální povahy a pravděpodobně se v blízké budoucnosti nezmění.
(52)
Kromě toho bylo přihlédnuto i k vývoji vývozních cen do zemí mimi Unii v průběhu období přezkumného šetření a do Unie po skončení období přezkumného šetření. Bylo zjištěno, že ceny u vývozu totožných výrobků do zemí mimo Unii byly srovnatelné s cenami u prodeje na vývoz do Unie za totéž období. Pokud jde o období po skončení období přezkumného šetření, bylo zjištěno, že se tento vývoz uskutečňoval za mírně vyšší ceny než v období přezkumného šetření, což je v souladu s vývojem cen na mezinárodní úrovni. Neexistuje proto žádný náznak toho, že by vývozní ceny v dohledné budoucnosti výrazně kolísaly.
5. ZMĚNA ANTIDUMPINGOVÝCH OPATŘENÍ
(53)
S ohledem na výsledky tohoto šetření se považuje za vhodné změnit antidumpingové clo platné pro dovoz dotčeného výrobku skupiny TMK na 28,7 %. Změněné antidumpingové clo by mělo být uloženo na úrovni zjištěného dumpingového rozpětí, jelikož je nižší než rozpětí újmy stanovené v původním šetření.
(54)
Zúčastněné strany byly informovány o hlavních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě má být doporučena změna prováděcího nařízení (EU) č. 585/2012, a bylo jim umožněno vyjádřit připomínky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Položka týkající se společností OAO Volzhsky Pipe Plant,
OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO Sinarsky Pipe Plant a OAO Seversky Tube Works v tabulce v čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 585/2012 se nahrazuje tímto:
„OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works,
OAO Sinarsky Pipe Plant a OAO Seversky Tube Works
28,7 %
A859“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. prosince 2012.
RÅDETS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 1269/2012
av den 21 december 2012
om ändring av genomförandeförordning (EU) nr 585/2012 vad gäller införandet av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa sömlösa rör av järn eller stål med ursprung i bl.a. Ryssland, efter en partiell interimsöversyn enligt artikel 11.3 i förordning (EG) nr 1225/2009
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (nedan kallad grundförordningen) (1), särskilt artiklarna 9.4, 11.3, 11.5 och 11.6,
med beaktande av det förslag som Europeiska kommissionen (nedan kallad kommissionen) lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och
av följande skäl:
1. FÖRFARANDE
1.1 Gällande åtgärder
(1)
Genom förordning (EG) nr 954/2006 (2) införde rådet efter en undersökning (nedan kallad den ursprungliga undersökningen) en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa sömlösa rör av järn eller stål med ursprung i Kroatien, Rumänien, Ryssland och Ukraina. Åtgärderna bestod av en värdetull på 24,1 % på import från individuellt namngivna exporterande tillverkare i Ryssland och en övrig tull på 35,8 % på import från alla andra företag i Ryssland. Den slutgiltiga antidumpningstull som infördes för den grupp som omfattas av den nuvarande översynen, OAO TMK (nedan kallad TMK-gruppen eller sökanden), som består av OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO Sinarsky Pipe Plant och OAO Seversky Tube Works var 35,8 %, dvs. den övriga tullsatsen.
(2)
Efter inledandet av en interimsöversyn (nedan kallad översynsundersökningen), ändrade rådet genom förordning (EG) nr 812/2008 (3), på begäran av TMK-gruppen enligt artikel 11.3 i grundförordningen, den slutgiltiga antidumpningstullen på import av vissa sömlösa rör av järn eller stål till 27,2 % för TMK-gruppen.
(3)
Genom genomförandeförordning (EU) nr 585/2012 (4) bibehöll rådet, efter en översyn vid giltighetstidens utgång, de åtgärder som infördes genom rådets förordning (EG) nr 954/2006 på import av sömlösa rör av järn eller stål med ursprung i Ryssland och Ukraina.
(4)
De åtgärder som för närvarande är i kraft infördes genom genomförandeförordning (EU) nr 585/2012. TMK-gruppen, som består av OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO Sinarsky Pipe Plant och OAO Seversky Tube Works är föremål för en antidumpningstull på 27,2 %.
1.2 Inledande av en partiell interimsöversyn
(5)
Den 14 oktober 2011 tillkännagav kommissionen genom ett meddelande (nedan kallat tillkännagivandet om inledande) (5) som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning att en partiell interimsöversyn enligt artikel 11.3 i grundförordningen skulle inledas beträffande de antidumpningsåtgärder som tillämpas på import av vissa sömlösa rör av järn eller stål med ursprung i Ryssland.
(6)
Översynen, som har begränsats till en undersökning av dumpning, inleddes sedan TKM-gruppen lämnat in en välgrundad begäran. TKM-gruppen lade i sin begäran fram prima facie-bevisning för att en fortsatt tillämpning av åtgärderna på den nuvarande nivån inte längre är nödvändig för att motverka skadevållande dumpning.
1.3 Berörda parter
(7)
Kommissionen underrättade officiellt sökanden, myndigheterna i exportlandet och unionsindustrin om inledandet av den partiella interimsöversynen. Berörda parter gavs tillfälle att inom den tidsfrist som angavs i tillkännagivandet om inledande skriftligen lämna sina synpunkter och begära att bli hörda.
(8)
För att kommissionen skulle få de uppgifter som den ansåg vara nödvändiga för sin undersökning sände den ett frågeformulär till sökanden, som svarade inom den angivna tidsfristen.
(9)
Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den ansåg vara nödvändiga för att fastställa dumpningsnivån. Kontrollbesök gjordes på plats hos sökanden och dess närstående handelsföretag ZAO TMK Trade House (Moskva), TKM Warehouse Complex LLC (Lytkarino), TMK Europe GmbH (Köln), TMK Italia s.r.l. (Lecco) och TMK Global SA (Genève).
1.4 Översynsperiod
(10)
Undersökningen av dumpningsnivån omfattade perioden 1 oktober 2010-30 september 2011 (nedan kallad översynsperioden).
2. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT
2.1 Berörd produkt
(11)
Den berörda produkten är den som definieras i genomförandeförordning (EU) nr 585/2012, som ledde till att de gällande åtgärderna infördes, dvs. sömlösa rör av järn eller stål med runt tvärsnitt, en ytterdiameter på högst 406,4 mm, ett motsvarande kolvärde (CEV) på högst 0,86 enligt formeln och den kemiska analysen från International Institute of Welding (IIW) (6), med ursprung i Ryssland, som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer ex 7304 11 00, ex 7304 19 10, ex 7304 19 30, ex 7304 22 00, ex 7304 23 00, ex 7304 24 00, ex 7304 29 10, ex 7304 29 30, ex 7304 31 80, ex 7304 39 58, ex 7304 39 92, ex 7304 39 93, ex 7304 51 89, ex 7304 59 92 och ex 7304 59 93 (nedan kallad den berörda produkten).
2.2 Likadan produkt
(12)
I likhet med vad som fastställdes i den ursprungliga undersökningen och i översynsundersökningen bekräftades det vid den aktuella undersökningen att den produkt som tillverkas i Ryssland och exporteras till unionen har samma grundläggande fysiska och tekniska egenskaper och samma användningsområden som den produkt som tillverkas och säljs på den inhemska marknaden i Ryssland och den produkt som tillverkas och säljs i unionen av unionstillverkarna. De anses därför vara likadana produkter i den mening som avses i artikel 1.4 i grundförordningen.
3. DUMPNING
3.1 Dumpning av import under översynsperioden
3.1.1 Normalvärde
(13)
Försäljningen på hemmamarknaden görs via de närstående företagen ZAO TMK Trade House och TMK Warehouse, som säljer den berörda produkten vidare till oberoende kunder i Ryssland.
(14)
I enlighet med artikel 2.2 i grundförordningen undersöktes först om varje exporterande tillverkares totala försäljning på hemmamarknaden av den likadana produkten till oberoende kunder var representativ i jämförelse med deras totala volym av exportförsäljningen av den berörda produkten till unionen, dvs. om totalvolymen av denna försäljning motsvarade minst 5 % av den totala volymen av exportförsäljning till unionen. Av undersökningen framgick att försäljningen på hemmamarknaden var representativ för alla de exporterande tillverkarna.
(15)
Därefter undersöktes om varje produkttyp av den likadana produkten som de exporterande tillverkarna sålde på hemmamarknaden var tillräckligt representativ i den mening som avses i artikel 2.2 i grundförordningen. Den inhemska försäljningen av en viss produkttyp ansågs vara tillräckligt representativ om sökandens totala inhemska försäljning av den produkttypen till oberoende kunder under översynsperioden utgjorde minst 5 % av företagets totala försäljningsvolym för den jämförbara produkttyp som exporterades till unionen.
(16)
I enlighet med artikel 2.4 i grundförordningen undersöktes vidare om den inhemska försäljningen av varje produkttyp som sålts i representativa mängder kunde anses ha skett vid normal handel. Detta gjordes genom att man för varje exporterad typ av den berörda produkten under översynsperioden fastställde andelen lönsam försäljning till oberoende kunder på hemmamarknaden.
(17)
För de produkttyper där mer än 80 % av den inhemska försäljningsvolymen av produkttypen överskred kostnaderna och det vägda genomsnittliga försäljningspriset för produkttypen minst motsvarade tillverkningskostnaden per enhet, fastställdes normalvärdet för varje produkttyp som ett vägt genomsnitt av de faktiska inhemska försäljningspriserna för all försäljning av den berörda produkttypen, oavsett om denna försäljning var lönsam eller inte.
(18)
I de fall där volymen av den lönsamma försäljningen av produkttypen utgjorde högst 80 % av den sammanlagda försäljningsvolymen för den typen, eller där det vägda genomsnittliga priset för den produkttypen var lägre än tillverkningskostnaden per enhet, grundades normalvärdet på det faktiska priset på hemmamarknaden, beräknat som ett vägt genomsnitt av endast den lönsamma försäljningen av denna typ på hemmamarknaden under översynsperioden.
(19)
Normalvärdet beräknades för icke-representativa typer (dvs. de vars försäljning på hemmamarknaden utgjorde mindre än 5 % av exportförsäljningen till unionen eller som inte såldes alls på hemmamarknaden) utifrån tillverkningskostnaden per produkttyp plus ett belopp för försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna omkostnader samt vinst. Om försäljning på hemmamarknaden förekom användes transaktionsvinsterna vid normal handel på hemmamarknaden per produkttyp för de berörda produkttyperna. Om ingen försäljning på hemmamarknaden förekom användes en genomsnittsvinst.
(20)
När det gäller produktionskostnaderna, och särskilt energikostnaderna avseende gas, undersöktes om de gaspriser som de exporterande tillverkarna betalade på ett rimligt sätt återspeglade kostnaderna för produktionen och distributionen av gas.
(21)
Man fann att det inhemska gaspris som de exporterande tillverkarna betalade var ungefär en tredjedel av exportpriset på naturgas från Ryssland. Alla tillgängliga uppgifter tyder på att de inhemska gaspriserna i Ryssland var reglerade priser som låg långt under de marknadspriser som betalades för naturgas på icke-reglerade marknader. Eftersom gaskostnaderna inte på ett rimligt sätt avspeglades i de exporterande tillverkarnas bokföring, såsom föreskrivs i artikel 2.5 i grundförordningen, justerades de i enlighet med detta. Eftersom det inte fanns några ryska inhemska gaspriser som var tillräckligt representativa och inte snedvridna, blev det i enlighet med artikel 2.5 i grundförordningen nödvändigt att basera justeringen på uppgifter hämtade från andra representativa marknader. Det justerade priset baserades på det genomsnittliga exportpriset på rysk gas vid gränsen mellan Tyskland och Tjeckien (Waidhaus), med avdrag för lokala distributionskostnader. Waidhaus är den viktigaste leveranspunkten för rysk försäljning av gas till EU, som både är den största marknaden för rysk gas och har priser som på ett rimligt sätt avspeglar kostnaderna och därför kan anses vara en representativ marknad i den mening som avses i artikel 2.5 i grundförordningen.
(22)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade TMK-gruppen att justeringen av gaspriset stred mot artikel 2.5 i grundförordningen och artikel 2.2.1.1 i WTO:s antidumpningsavtal. Såsom nämns i skäl 21 fann man att det inhemska gaspris som TMK-gruppen betalade var ungefär en tredjedel av exportpriset på naturgas från Ryssland. Eftersom gaskostnaderna inte på ett rimligt sätt avspeglades i de exporterande tillverkarnas bokföring, såsom föreskrivs i artikel 2.5 i grundförordningen, justerades de i enlighet med detta. TMK-gruppens påstående ansågs inte vara underbyggt och det avslogs därför i avsaknad av bevisning.
3.1.2 Exportpris
(23)
Det bör noteras att vissa exportvolymer av den berörda produkten inte hade rapporterats av TMK-gruppen eftersom de ansåg att dessa sömlösa rör inte omfattades av undersökningen. Prov i form av tvärsnitt av den produkt som sökanden hävdar inte omfattas av produktdefinitionen, före och efter ytterligare bearbetning, lades fram för kommissionen vid kontrollbesök på plats, men de kan inte betraktas som avgörande bevisning.
(24)
Efter att ha undersökt frågan ansåg kommissionen att dessa sömlösa rör omfattas av produktdefinitionen. Motsvarande exporttransaktioner beaktades därför vid beräkningen av dumpning.
(25)
Under en utfrågning som anordnades av förhörsombudet den 9 november 2012 uppgav TMK-gruppen att den främst ville diskutera frågan om varuklassificeringen, som togs upp i meddelandet av uppgifter och som de ansåg resulterade i en ökning av deras dumpningsmarginal med 13-14 %. TMK-gruppen uttryckte förvåning över det faktum att dessa produkter ansågs omfattas av undersökningen och upprepade att dessa exportkvantiteter inte hade rapporterats på grund av att produkterna var ämnen (blanks, även kallade hollows) och inte rör och att de därför enligt deras mening inte omfattades av produktdefinitionen. De påpekade vidare att denna fråga kortfattat hade tagits upp av kommissionens tjänstegrenar under kontrollbesöket. I detta sammanhang bör det noteras att TMK-gruppen själva i en inlaga av den 31 augusti 2012 uppgav att ”frågan om huruvida hollows enligt KN-nummer 7304 59 10 ska omfattas av undersökningen har ingående behandlats under undersökningens gång”. Både European Steel Tube Association (ESTA) och TMK-gruppen har förvisso haft många möjligheter att kommentera denna fråga vid flera olika tillfällen. Det bör vidare noteras att kommissionens tjänstegrenar bad TMK-gruppens närstående importörer att fylla i bilagan till frågeformuläret och uppgifterna kontrollerades sedan under ett kontrollbesök som syftade till att samla in all relevant information. Påståendet att denna fråga ”kortfattat” hade tagits upp av kommissionens tjänstegrenar under undersökningen och att dessa produkter hade ansetts omfattas av produktdefinitionen var felaktigt och avslogs därför.
(26)
TMK-gruppen uppgav vidare att det var olagligt och oberättigat att låta dessa exportkvantiteter ingå i undersökningen, eftersom kommissionens tjänstegrenar inte hade kunnat visa att rören inte var obearbetade och att slutsatserna att dessa ämnen var produkter som var halvfabrikat (eller delvis bearbetade) därför var ogrundade.
(27)
För det första ska det erinras om att produkterna enligt KN-numren 7304 39 10 och 7304 59 10 är ”rör och ihåliga profiler, sömlösa, av järn (annat än gjutjärn) eller stål”, ”obearbetade, raka med jämntjocka väggar, för användning enbart för framställning av rör med annat tvärsnitt och annan väggtjocklek”. Enligt den förklarande anmärkningen till undernummer 7304 39 10 och 7304 59 10 ingår följande i dessa KN-nummer: ”sömlösa stålrör som vanligtvis framställs genom hålning och varmvalsning eller genom hålning och varmdragning. De betecknas vanligtvis som ämnen. De är avsedda att bearbetas till rör med annat tvärsnitt och annan väggtjocklek och med snävare dimensionstoleranser än utgångsmaterialet. De föreligger med grovt kapade och avgradade ändar men är i övrigt inte färdigbehandlade. De invändiga och utvändiga ytorna är ojämna och har inte befriats från glödspån. De är varken oljade, zinköverdragna eller målade”. Efter det att TMK-gruppens och ESTA:s argument övervägts, anses det med ledning av de olika dokument som samlades in under kontrollbesöken (kunders köporder och specifikationer, företagsinterna kontrakt, fakturor utställda av närstående importörer, beskrivning av standarden ISO 9809-1) att dessa rör förvisso är ”halvfabrikat” i den meningen att de måste motsvara vissa krav och specifikationer såsom ”varmformade rör av hög kvalitet för cylindrar, av ståltyp 34CrMo4 enligt UNI EN 10083-1 och DIN 1629, kornförstorande glödgning och släta ändar, av de dimensioner som specificeras i köpordern”. Andra krav som förtecknas i kunders köporder och specifikationer såsom ”ultraljudstest för möjliga defekter, kontroll av tjocklek, ovalisering och rakhet” visar också på att det krävs ytterligare bearbetning av dessa rör, vilket inte är fallet för s.k. ämnen.
(28)
TMK-gruppen hävdade att egenskaper som kornförstorande glödgning och släta ändar inte finns med bland de kriterier som räknas upp i texten till de relevanta KN-numren och de förklarande anmärkningarna för att avgöra om ett rör är obearbetat. Man bör i detta sammanhang notera att texterna till numren och de förklarande anmärkningarna inte alltid innehåller en uttömmande förteckning över alla egenskaper hos de produkter som produktdefinitionen omfattar. När det gäller produkter som de här, som har egenskaper från olika typer av varor, beror klassificeringen på de importerade varornas viktigaste egenskaper. Även om dessa egenskaper inte finns med bland de kriterier som räknas upp i texten till de relevanta KN-numren och de förklarande anmärkningarna, är de ändå viktiga för bedömningen av huruvida produkttyperna kan anses vara obearbetade och om de alltså omfattas av KN-numren 7304 39 10 och 7304 59 10.
(29)
TMK-gruppen hävdade också att dessa rör inte var glödgade eftersom de inte hade värmebehandlats, vilket också anges i valsverkscertifikaten. I detta hänseende bör det påpekas att kundens köpspecifikationer innehåller uppgifter som motsäger detta, eftersom där nämns att produkten värmebehandlats. Det hänvisas till dessa köpspecifikationer i andra handlingar, exempelvis tillverkarens försäkran som TMK-gruppen utfärdat och specifikationen till de kontrakt som TMK-gruppen och dess icke-närstående kund undertecknat.
(30)
Det noterades vidare att i de ovan nämnda företagsinterna kontrakten som TMK-gruppen tillhandahöll under kontrollbesöket på plats, hade dessa produkter ursprungligen klassificerats enligt ett annat KN-nummer (föremål för åtgärder) och ändrats till ett annat KN-nummer som inte var föremål för åtgärder (inbegripet under undersökningsperioden), trots att det enligt tillgänglig information inte fanns några ändringar i kundernas köporder och produktspecifikationerna. TMK-gruppen hävdade att denna ändring av KN-numret var irrelevant, eftersom det enda som har betydelse enligt de tillämpliga reglerna för tullklassificering är de objektiva egenskaper som varorna har vid den tidpunkt då de importeras till unionen. De objektiva egenskaper som varorna har vid den tidpunkt då de importeras till unionen är visserligen en viktig faktor, men TMK-gruppen nekar inte till att de hade klassificerat produkttyperna såsom omfattade av åtgärder, innan de ändrade klassificeringen utan att samtidigt ändra samtidigt produktspecifikationerna. Detta får anses vara en av de faktorer som leder till slutsatsen att de berörda produkttyperna omfattas av undersökningen.
(31)
Det noterades också att det i den icke-närstående kundens köpspecifikationer tydligt uppgavs att det rörde sig om halvfabrikat-produkter och inte ämnen eller hollows. Beträffande detta hävdade TMK att det är fullständigt irrelevant för tullklassificeringen hur produkten beskrivs av en köpare. Som svar på detta måste man säga att köparens beskrivning av produkten har ett visst värde, på så sätt att köparen givetvis är medveten om produktegenskaperna när ordern läggs. Det är därför tveksamt om man kan säga att köparens beskrivning är fullständigt irrelevant.
(32)
Sammanfattningsvis måste de sömlösa stålrören i halvfabrikat som framställs genom värmebehandling och som är avsedda för framställning av sådana cylindrar uppfylla mycket detaljerade krav i fråga om teknik/kvalitet/dimension. Det är tydligt att dessa egenskaper inte motsvarar begreppet obearbetad enligt definitionen i de förklarande anmärkningarna till KN-numren 7304 39 10 och 7304 59 10, och TMK-gruppens påstående att kommissionen gjort en feltolkning av begreppet obearbetad måste därför avvisas.
(33)
I motsats till flera tidigare uttalanden hävdade TMK-gruppen också att de produkter som såldes till en icke-närstående kund inte bara var avsedda för samma användning, dvs. framställning av cylindrar, utan också för omvandling till s.k. precisionsrör. Gruppen uppgav att den icke-närstående kunden först omvandlar ämnena till kallvalsade rör (eller precisionsrör) som sedan omvandlas till gascylindrar. Det bör noteras att denna uppgift motsäger både vad TMK-gruppen sagt i sina tidigare inlagor och uppgifter i de dokument som samlades in under kontrollbesöken. Oavsett ovanstående, bör det noteras att detta ytterligare påstående var nytt, lämnades in vid en senare tidpunkt och inte styrktes av någon bevisning. Gruppen lämnade dessutom bevisning som påstods visa att den icke-närstående kunden också sålde precisionsrör. Man kan konstatera att denna bevisning lämnades in mycket sent under undersökningen, liksom att bevisningen gällde en period långt efter översynsperioden och att de dokumenten gällde en möjlig försäljning av olika typer (eller sektioner) av kallvalsade produkter (rör). Dessa argument avvisades därför.
(34)
Den största delen av exporten av den berörda produkten från de exporterande tillverkarna till unionen skedde till oberoende kunder i unionen via två närstående handelsföretag, dvs. TMK Europe GmbH i Tyskland och TMK Italia S.R.L. i Italien. Exportpriset för denna export fastställdes på grundval av de exportpriser som faktiskt betalats eller skulle betalas i enlighet med artikel 2.9 i grundförordningen, dvs. på grundval av de återförsäljningspriser som faktiskt betalats eller skulle betalas till det närstående företaget av den första oberoende köparen i unionen under översynsperioden, efter justering för alla kostnader som uppkommit mellan importen och återförsäljningen samt för vinst.
(35)
Vissa mindre mängder exporterades direkt till oberoende kunder i unionen. Exportpriset för dessa mängder fastställdes i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen på grundval av de exportpriser som faktiskt betalats eller skulle betalas.
3.1.3 Jämförelse
(36)
De exporterande tillverkarnas normalvärde och exportpris jämfördes utifrån priset fritt fabrik. För att garantera en rättvis jämförelse mellan normalvärdet och exportpriset togs vederbörlig hänsyn till olikheter som påverkade priserna och prisernas jämförbarhet i form av en justering, i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen. Justeringar gjordes därför i fråga om emballage, transport- och kreditkostnader och antidumpningstullar.
(37)
TMK-gruppen begärde att vissa egenskaper beträffande stålkvalitet, gängning och beläggning hos den berörda produkten skulle beaktas för att säkra en rättvis jämförelse mellan de sömlösa rör som sålts på hemmamarknaden och de som sålts på export.
(38)
Defence Committee of the Seamless Steel Tube Industry of the European Union hävdade att varje begäran om att ändra produktdefinitionen eller den metod som användes i den ursprungliga undersökningen eller efterföljande översyn stred mot artikel 11.9 i grundförordningen och därför inte borde beaktas.
(39)
Undersökningen visade dock att den begäran som TMK-gruppen gjort inte påverkade produktdefinitionen utan snarare gjorde det möjligt att fastställa ytterligare egenskaper som garanterar en rättvis jämförelse av sömlösa rör med samma egenskaper. Dessutom konstaterades det att dessa ytterligare egenskaper påverkade priserna och prisjämförbarheten.
(40)
På grundval av det ovanstående ansågs begäran vara berättigad och ovannämnda egenskaper beaktades därför.
(41)
TMK-gruppen hävdade att i enlighet med artikel 11.10 i grundförordningen borde den tull som betalats för DDP-transaktioner (levererat förtullat) inte dras av för att konstruera exportpriset. Gruppen hävdade att om man jämförde med den sista tolvmånadersperioden före införandet av antidumpningstull på TMK:s export av den berörda produkten till unionen (1 juli 2005-30 juni 2006, också kallad referensperioden) återspeglades tullen på korrekt sätt i de priser som togs ut under översynsperioden och i de påföljande försäljningspriserna i unionen.
(42)
I detta avseende konstaterades det att priset levererat förtullat som betalades av de första icke-närstående kunderna varken täckte kostnaderna eller antidumpningstullarna. Med andra ord var transaktionerna förlustbringande. Det noterades också att även om priserna för liknande produkter hade ökat med omkring 30 % sedan referensperioden, steg priset på råvaror, som i genomsnitt står för mer än 50 % av tillverkningskostnaderna, med mer än 70 % under samma period. På grundval av ovanstående ansågs ingen avgörande bevisning ha lagts fram för att bevisa att tullen korrekt återspeglas i de påföljande försäljningspriserna.
(43)
Det noteras också att även om man skulle godta argumentet att tullen återspeglas i de påföljande försäljningspriserna, krävs det enligt artikel 11.10 i grundförordningen att tullen återspeglas både i återförsäljningspriser och påföljande försäljningspriser.
(44)
Efter meddelandet av uppgifter fortsatte TMK-gruppen att motsätta sig att avdrag för tullar görs från exportpriserna och hävdade vidare att justeringen för gaskostnaderna resulterade i förluster, som enligt gruppen inte var särskilt stora, men någon ytterligare bevisning lämnades emellertid inte. TMK-gruppen vidhöll sin ståndpunkt att det är rättsligt bristfälligt att ha som utgångspunkt att exportpriserna fritt fabrik bör ligga över produktionskostnaderna och upprepade att det enda kriterium som bör undersökas är huruvida de antidumpningstullar som betalats återspeglades i de försäljningspriser som togs ut av dess icke-närstående kunder som köpte på DDP-basis (dvs. levererat förtullat). Eftersom de DDP-priser som betalades av de första icke-närstående kunderna inte täckte kostnaderna, och förstås ännu mindre antidumpningstullarna, även utan justeringen för gaskostnaderna, och eftersom priset på råvarorna, som i genomsnitt står för mer än 50 % av tillverkningskostnaderna, ökade med mer än 70 % under samma period (se skäl 42 ovan), anses det emellertid att TMK-gruppen inte har lagt fram någon avgörande bevisning för att tullen återspeglades korrekt i de priser som togs ut eller i de påföljande försäljningspriserna.
(45)
På grundval av ovanstående avvisades detta argument.
3.1.4 Dumpningsmarginal
(46)
I enlighet med artikel 2.11 och 2.12 i grundförordningen jämfördes det vägda genomsnittliga normalvärdet för varje produkttyp med det vägda genomsnittliga exportpriset fritt fabrik för var och en av de exporterande tillverkarna. En gemensam dumpningsmarginal fastställdes för TMK-gruppen genom att man beräknar en enda viktad genomsnittlig dumpningsmarginal för de exporterande tillverkarna inom TMK-gruppen.
(47)
Dumpningsmarginalen, uttryckt som andel av cif-priset vid unionens gräns före tull, blev därmed 29,6 %. Efter meddelandet av uppgifter påpekade TMK-gruppen att det fanns räknefel i beräkningarna av dumpningen för två av dess produktionsenheter. Räknefelen rättades till och det vägda genomsnittet av den konstaterade dumpningsmarginalen för TMK-gruppen blev 28,7 % i stället för 29,6 %.
(48)
Det noteras att denna dumpningsmarginal, i motsats till den prima facie-bevisning som lämnades in i begäran om översyn, är högre än den gällande tullsatsen för import från TMK-gruppen. Ökningen beror på en rad olika faktorer: För det första gällde de bevis som lades fram i begäran om översyn endast vissa transaktioner för en av de tre exporterande tillverkarna. Det konstaterades att vissa av dessa transaktioner inte gällde den berörda produkten. För det andra hade några exporttransaktioner som gällde den berörda produkten inte rapporterats av gruppen under undersökningens gång (se skäl 23). Slutligen avvisades gruppens påstående när det gäller tull som en kostnad (se skälen 41-45). Kombinationen av dessa faktorer tillsammans med andra faktorer som kontrollerades under undersökningens gång resulterade i en ökning av dumpningsmarginalen.
4. DE FÖRÄNDRADE OMSTÄNDIGHETERNAS BESTÅENDE KARAKTÄR
(49)
I enlighet med artikel 11.3 i grundförordningen undersöktes det huruvida de förändrade omständigheterna beträffande dumpningen rimligen kunde anses vara av bestående karaktär.
(50)
TMK-gruppen angav i sin begäran om översyn att det förelåg förändrade omständigheter av varaktig karaktär eftersom gruppen hade gjort väsentliga ändringar i sin interna struktur och betydande förbättringar av tillverkningsutrustningen, vilket hade en direkt inverkan på företagets kostnader.
(51)
Undersökningen visade att TMK-gruppen mycket riktigt hade gjort betydande investeringar som lett till effektivitetsvinster och ökad kapacitet. Emellertid kunde det inte bekräftas att produktionskostnaderna sjunkit på grund av de ökande råvarupriserna och utvecklingen av produktutbudet mot produkter med större mervärde. De förbättringar som avses i skäl 50 ansågs vara strukturella och de kommer troligen inte att förändras inom den närmaste framtiden.
(52)
Utvecklingen av exportpriserna till länder utanför EU under översynsperioden och till EU efter översynsperioden beaktades också. Det konstaterades att export till länder utanför EU av identiska produkter skedde till priser som kunde jämföras med exportförsäljningen till EU under samma period. När det gäller perioden efter översynsperioden konstaterades det att exportpriserna låg aningen högre än under översynsperioden, vilket är i linje med den internationella prisutvecklingen. Det fanns således inget som tydde på att exportpriserna skulle genomgå några betydande svängningar inom den närmaste framtiden.
5. ÄNDRING AV ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDERNA
(53)
Mot bakgrund av undersökningsresultaten anses det lämpligt att ändra den tillämpliga antidumpningstullsatsen på import av den berörda produkten från TMK-gruppen till 28,7 %. Den ändrade antidumpningstullen bör fastställas till samma nivå som den dumpningsmarginal som konstaterats, eftersom den är lägre än den dumpningsmarginal som fastställdes i den ursprungliga undersökningen.
(54)
De berörda parterna underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för beslutet att rekommendera en ändring av rådets genomförandeförordning (EU) nr 585/2012, och gavs tillfälle att yttra sig.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Posten för OAO Volzhsky Pipe Plant,
OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO Sinarsky Pipe Plant och OAO Seversky Tube Works i tabellen i artikel 1.2 i genomförandeförordning (EU) nr 585/2012 ska ersättas med följande:
”OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works,
OAO Sinarsky Pipe Plant och OAO Seversky Tube Works
28,7 %
A859”
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 21 december 2012.