PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 412/2013
ze dne 13. května 2013
o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí, po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. Zahájení řízení
(1)
Komise nařízením (EU) č. 1072/2012 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) uložila prozatímní antidumpingové clo z dovozu keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“).
(2)
Řízení bylo zahájeno dne 16. února 2012 (3) na základě podnětu, který byl podán jménem výrobců v Unii (dále jen „žadatelé“) představujících více než 30 % celkové výroby keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v Unii.
(3)
Jak je uvedeno v 22. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011 (dále jen „období šetření“). Zkoumání vývojových tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2008 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
1.2. Následný postup
(4)
Po sdělení základních skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímního antidumpingového cla, zúčastněným stranám (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“) se některé z nich k těmto prozatímním zjištěním písemně vyjádřily. Stranám, které o to požádaly, byla poskytnuta možnost slyšení. Dva dovozci a jeden vyvážející výrobce požádali o slyšení v přítomnosti úředníka pro slyšení z Generálního ředitelství pro obchod a této žádosti bylo vyhověno.
(5)
Komise pokračovala ve vyhledávání a ověřování všech informací, jež považovala za nezbytné ke konečným zjištěním. Byly zváženy ústní a písemné připomínky zúčastněných stran a na jejich základě byla prozatímní zjištění podle potřeby upravena.
(6)
Kromě toho, jak je vysvětleno v 55. bodě odůvodnění, byla provedena inspekce na místě u thajského výrobce, jejímž cílem bylo prošetřit, zda je Thajsko vhodná srovnatelná země.
(7)
Následně byly všem stranám sděleny základní skutečnosti a úvahy, na nichž byl založen záměr doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky a konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla (dále jen „poskytnutí konečných informací“). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž mohly k uvedenému poskytnutí konečných informací předložit své připomínky. Čínská obchodní komora pro dovoz a vývoz výrobků lehkého průmyslu a řemeslných výrobků (dále jen „CCCLA“) a jedna skupina dovozců požádaly o slyšení za účasti úředníka pro slyšení z generálního ředitelství pro obchod a této žádosti bylo vyhověno.
(8)
Připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a případně vzaty v úvahu.
1.3. Výběr vzorku
(9)
Po poskytnutí prozatímních informací některé zúčastněné strany zpochybnily vzorek vyvážejících výrobců z ČLR s tvrzením, že vzorek není reprezentativní, neboť vychází pouze z největších objemů vývozu, a tudíž nebere v úvahu další činitele, které charakterizují rozmanitost a roztříštěnost keramického průmyslu v ČLR.
(10)
Jak vyplývá z čl. 17 odst. 1 nařízení (ES) č. 1225/2009 (dále jen „základní nařízení“), výběr společností, které budou zahrnuty do vzorku, může být omezen na největší reprezentativní objem vývozu, který může být v době, která je k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Vzhledem k roztříštěnosti odvětví se vycházelo z toho, že výběr na základě objemu vývozu by umožnil sestavení reprezentativního vzorku, který mohl být v době, která byla k dispozici, přezkoumán. V tomto ohledu je však třeba poznamenat, že vybrané společnosti se nacházejí ve třech různých regionech v ČLR a produkují významný objem dotčeného výrobku z různých typů keramických materiálů, např. z porcelánu a kameniny, jakož i širokou škálu typů výrobků. Tuto námitku tudíž nelze přijmout.
(11)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že použití různých metodik pro výběr vzorku výrobního odvětví Unie a dovozců v porovnání s výběrem vzorku vyvážejících výrobců se rovná diskriminaci a že měla být použita stejná kritéria. Použití různých metodik je diskriminační vůči vyvážejícím výrobcům a porušením zásady rovného zacházení.
(12)
Výběr vzorku vyvážejících výrobců slouží pouze k prošetření existence dumpingu dotčeného výrobku z ČLR. V tomto ohledu je nezbytné pokrýt maximální objem dovozu dotčeného výrobku v období šetření. Na druhé straně byl vzorek výrobců v Unii vybrán pro účely posouzení, zda výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu, a to na základě řady různých ukazatelů. Pokud jde o dovozce, shromážděné informace se používají převážně pro posouzení zájmu Unie. Z toho vyplývá, že pokud jde o dovozce a výrobce v Unii, je důležité sbírat informace od řady společností působících například v různých segmentech výrobků. Základní důvody pro výběr společností do vzorku výrobců a dovozců Unie na jedné straně a do vzorku vyvážejících výrobců na straně druhé jsou odlišné, a proto se nenacházejí v podobném postavení. Zásada nediskriminace ani zásada rovného zacházení proto nevyžadují použití stejné metodiky výběru příslušných vzorků. Z toho vyplývá, že tato námitka je naprosto neopodstatněná, a proto se zamítá.
(13)
Jeden vyvážející výrobce trval na své žádosti o zařazení do vzorku, jak je uvedeno v 8. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato společnost však nepředložila žádné nové argumenty, které by zdůvodnily její zařazení do vzorku. Z toho důvodů a s ohledem na zjištění v 10. bodě odůvodnění tohoto nařízení se potvrzují závěry v 9. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(14)
Týž vyvážející výrobce nezařazený do vzorku tvrdil, že mu po poskytnutí konečných informací nebyl poskytnut dostatek času na předložení připomínek a že poskytnutí konečných informací bylo navíc nedostatečné, protože nebyly zveřejněny například údaje o náhradách, prodejních cenách, úpravách atd. Nebylo tudíž respektováno jeho právo na obhajobu.
(15)
Podle čl. 20 odst. 5 základního nařízení by na předložení připomínek k poskytnutí konečných informací měla zúčastněná strana dostat lhůtu činící nejméně deset dnů. Dotyčný vyvážející výrobce obdržel konečné informací elektronickou poštou dne 25. února 2013 a na předložení připomínek dostal čas do 8. března 2013, tj. jedenáct dnů. Dokument s konečnými informacemi mu byl navíc následující den zaslán doporučenou poštou. Z toho vyplývá, že dotčené straně, byl poskytnut dostatek času na předložení připomínek, a toto tvrzení se proto musí zamítnout. V této souvislosti se rovněž konstatuje, že dotčená strana předložila připomínky ve stanovené lhůtě a nepožádala o prodloužení lhůty. Komise kromě toho, s ohledem na povinnost chránit důvěrné informace, zveřejnila všechny podstatné skutečnosti a úvahy, na jejichž základě hodlala navrhnout uložení konečných opatření. Konkrétněji řečeno, respektování práva na obhajobu nevyžaduje, aby údaje o prodeji konkrétní společnosti nebo o úpravách pro společnosti zařazené do vzorku, které byly použity ke stanovení individuálních dumpingových rozpětí, byly sděleny straně, pro níž se nepočítá individuální rozpětí.
(16)
Z uvedeného vyplývá, že tvrzení o nerespektování práva na obhajobu je neopodstatněné, a proto se zamítá.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. Úvod
(17)
Jak je uvedeno v 24. a v 56. až 57. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, dotčeným výrobkem je keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90, pocházející z ČLR, s výjimkou keramických nožů (dále jen „dotčený výrobek“).
2.2. Tvrzení
(18)
Po poskytnutí prozatímních informací žádná ze stran nezpochybnila, že keramické (kuchyňské) nože se podstatně liší od ostatních druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v důsledku rozdílů ve fyzikálních vlastnostech, výrobních procesech a konečném použití. Všechny připomínky zúčastněných stran byly zkoumány a žádost o vyloučení keramických nožů z definice výrobku v tomto šetření je s konečnou platností přijata.
(19)
Po zveřejnění prozatímních opatření několik stran uvedlo, že určité keramické mlýnky na přísady a koření a jejich keramické mlecí části a součástí by měly být vyloučeny z definice výrobku.
(20)
Tato žádost se zakládá na tvrzení, že vzhledem k jejich specifickým vlastnostem nelze tyto mlýnky a jiné typy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní považovat za jediný výrobek. Na výrobu mlecích kotoučů v těchto mlýncích se používá hlavně keramický materiál z oxidu hlinitého, který se nepoužívá pro „standardní“ stolní nádobí, jako jsou hrnky a talíře, a který se vypaluje při vysoké teplotě. Míra zaměnitelnosti s hlavními kategoriemi výrobku, který je předmětem tohoto šetření, je u nich velmi omezená. To by také platilo pro keramické mlecí mechanismy bez krytu, jež jsou běžně deklarované pod výše uvedenými kódy.
(21)
Šetření ukázalo, že keramická složka v těchto mlýncích představuje obvykle pouze jeho malou část. Šetření navíc ukázalo, že keramické mlýnky s keramickým mlecím kotoučem, včetně svých keramických částí a součástí, nemají stejné základní fyzikální vlastnosti a základní použití jako keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní. Keramické mlecí části a součásti se liší od keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní tvarem, pevností a konstrukcí.
(22)
Některé strany tvrdily, že dotyčné mlýnky by měly být vyloučeny z definice výrobku na základě toho, že mají tytéž fyzikální vlastnosti, průmyslový design a konečné použití jako mlýnky s mlecími mechanismy z kovu a že, jsou-li součástí sady mlýnků, jsou běžně zařazeny pod číslem tarifního sazebníku 8210. Tvrdily také, že keramické prvky v těchto případech obvykle nepřevyšují 2 % hodnoty výrobku. S ohledem na četné možnosti klasifikace mlýnků a sad mlýnků však šetření nemohlo tyto argumenty uznat pro určení toho, zda by keramické mlýnky měly být vyloučeny z definice výrobku, který je předmětem šetření.
(23)
Několik stran argumentovalo, že by tyto mlýnky měly být vyloučeny z definice dotčeného výrobku na základě toho, že v některých mlýncích je nutné používat keramické mlecí kotouče spíše než kovové, zejména v mlýncích na sůl, jelikož sůl způsobuje korozi kovových mlýnků. Z šetření však vyplynulo, že mlýnky na sůl nemusí nutně používat keramické mlecí mechanismy.
(24)
Na základě výše uvedeného dospělo šetření k závěru, že mlýnky na koření a přísady s keramickými mlecími prvky se podstatně liší od jiných druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v důsledku rozdílů v základních fyzikálních vlastnostech a v použití keramických materiálů používaných na pracovní součásti. Proto se přijímá tvrzení, aby byly vyloučeny z definice výrobku v tomto šetření, včetně samostatných keramických mlecích mechanismů a jejich součástí.
(25)
Po zveřejnění prozatímních opatření některé strany tvrdily, že brousky keramických nožů mají být vyloučeny z definice výrobku z důvodu rozdílů ve výrobních procesech, konečného použití a skutečnosti, že tyto předměty neslouží k uchovávání potravin vzhledem k jejich zvláštnímu designu a fyzikálním vlastnostem. Šetření tyto argumenty potvrdilo. Proto bylo vyhověno žádosti o jejich vyloučení z definice výrobku v tomto šetření.
(26)
V témže duchu se také zkoumalo, zda by měly být z definice výrobku vyloučeny keramické škrabky Šetření totiž potvrdilo, že keramické škrabky se podstatně liší od ostatních druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní z důvodu rozdílného designu a fyzikálních vlastností (tvar a pevnost) keramického materiálu použitého pro pracovní části, výrobních procesů a konečného použití. Keramické škrabky by proto měly být rovněž vyloučeny z definice produktu v tomto šetření.
(27)
Po zveřejnění prozatímních opatření jedna strana také tvrdila, že pečící kameny na pizzu (tzv. pizza-stone) z kordieritové keramiky by měly být vyloučeny z definice dotčeného výrobku kvůli jejich odlišným fyzikálním vlastnostem (tvar a tvrdost), průmyslovému designu a použití. Kordieritová keramika je z hlinito-křemičitanu hořečnatého, který se vyznačuje zvláštními vlastnostmi, zejména vynikající odolností proti tepelným šokům. Šetření potvrdilo, že pečící kámen na pizzu z kordieritové keramiky má stejné fyzikální vlastnosti (tvar a tvrdost), průmyslový design a použití jako cihly pro vysoké pece nebo trouby. V důsledku toho se liší od ostatního keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní. Po poskytnutí konečných informací upozornili žadatelé na podobnost mezi pečícími kameny na pizzu z kordieritové keramiky a jinými výrobky, jichž se řízení týká. Nedokázali však prokázat, že pečící kameny na pizzu z kordieritové keramiky mají stejné základní fyzikální vlastnosti a konečné použití. Proto bylo vyhověno žádosti o jejich vyloučení z definice výrobku v tomto šetření.
(28)
Po zveřejnění prozatímních opatření jedno nizozemské sdružení tvrdilo, že keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, které má být použito jako propagační produkty, by mělo být vyloučeno z definice dotčeného výrobku na základě toho, že se neprodává za účelem jeho používání jako stolního nebo kuchyňského nádobí a náčiní, že je důležitou ekonomickou hybnou silou v odvětví maloobchodu, že ho spotřebitelé velmi oceňují a že pouze výrobci v ČLR mohou nabízet množství potřebná v krátkém období. Žádosti o vyloučení keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, které má být použito na propagační účely, z definice výrobku v tomto šetření však nemůže být vyhověno, neboť jeho fyzikální vlastnosti, výrobní procesy a konečné použití jsou stejné jako u jiných druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní.
(29)
Po zveřejnění prozatímních opatření a opět po poskytnutí konečných informací jeden německý dovozce a velkoobchodník a jeden čínský spolupracující vyvážející výrobce tvrdili, že kameninové zboží se zvláštní povrchovou úpravou určenou pro sublimační potisk, u něhož lze sublimační povrchovou úpravu odstranit mechanickým škrábáním, by mělo být vyloučeno z definice produktu na základě toho, že se jedná o polotovary, u nichž se konečná úprava (tzv. fotofinišing) provádí v Unii prostřednictvím specifických kanálů, kvůli odlišnému vnímání ze strany spotřebitelů, z toho důvodu, že tato sublimační povrchová úprava převyšuje hodnotu nepotahovaných keramických předmětů, a kvůli tomu, že v Unii tento produkt nikdo nevyrábí. Šetřením bylo zjištěno, že tento produkt je na pohled totožný s ostatními sublimací nepotahovaným stolním nádobím, a proto je obtížné je rozlišit, je-li to vůbec možné. Šetření dále prokázalo, že tyto výrobky mají obvykle stejné konečné použití jako ostatní druhy kuchyňského a stolního nádobí a náčiní. Rovněž bylo zjištěno, že několik výrobců v Unii tyto produkty vyrábí a že produkty vyráběné v Unii a dovážené produkty si přímo konkurují. S ohledem na výše uvedené se žádost o vyloučení produktů ze speciálně potahované kameniny pro sublimační potisk zamítá.
(30)
Po zveřejnění prozatímních opatření a opět po poskytnutí konečných informací tvrdil dovozce, který požadoval vyloučení stolního nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou z definice produktu, že předběžná analýza Komise v tomto ohledu byla chybná, protože nebrala v úvahu existenci tržních segmentů, rozdíly v kvalitě mezi různými typy stolního nádobí, luxusní a křehčí povahu stolního nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou a jeho omezenou zaměnitelnost v důsledku souvisejícího vnímání ze strany spotřebitele. Rovněž tvrdil, že stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou lze požívat i jako ozdobu.
(31)
Pokud jde o tvrzení týkající se rozdílů v jakosti mezi různými typy stolního nádobí a náčiní a luxusní a křehčí povahy stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou, tyto vlastnosti nejsou specifické pro ozdobné ručně malované stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou. Kromě toho, pokud jde o omezenou zaměnitelnost v důsledku souvisejícího vnímání spotřebitelů, nebyl podán žádný nový argument, který by změnil závěr uvedený v 45. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, že průměrný spotřebitel nerozlišuje mezi stolním nádobím a náčiním s ruční malbou pod glazurou a ostatními typy keramického stolního nádobí a náčiní. Komise analyzovala existenci segmentů trhu ve 157. až 158. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato argumentace proto nemůže zvrátit závěry uvedené v 45. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
(32)
Po uložení prozatímních opatření bylo dále rozpracováno tvrzení uvedené v 50. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato tvrzení byla zopakována po poskytnutí konečných informací. Dovozce s výrobou v ČLR tvrdil, že výrobky stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, které jsou zcela glazované a/nebo smaltované na 100 % povrchu, s výjimkou spodku nebo jeho části, a pokud je 100 % glazovaného a/nebo smaltovaného povrchu obarveno jinou než bílou barvou, by měly být vyloučeny z definice výrobku. Toto tvrzení bylo řádně analyzováno a šetření prokázalo, že fyzikální vlastnosti, výrobní procesy a konečné použití těchto výrobků jsou stejné jako u jiných glazovaných a/nebo smaltovaných výrobků keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní. Toto tvrzení se proto definitivně zamítá.
(33)
CCCLA trvala na tom, že by z definice výrobku v rámci tohoto šetření měl být vyloučen (jemný) kostní porcelán na základě toho, že se jedná o křehký a luxusní produkt s nízkou mechanickou pevností, a napadla také tvrzení, že je odolný proti oštěpům. Je však třeba poznamenat, že CCCLA sama dříve uvedla, že (jemný) kostní porcelán má vysokou mechanickou pevnost a odolnost proti oštěpům. Tato protichůdná tvrzení jasně zpochybnila tvrzení CCCLA. V každém případě vznesené argumenty nemění závěry shrnuté v 28. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Žádost o vynětí (jemného) kostního porcelánu z definice výrobku se proto definitivně zamítá.
(34)
Táž strana zopakovala, že by odolný porcelán měl být vyřazen ze škály výrobků, jichž se šetření týká. Tvrdila, že není pravdou, že nemá nesporné znaky, a že je pevný díky více než 24 % obsahu hliníkového kaolínu, a poté zpochybnila schopnost Unie vyrobit tento produkt. Různé názory na odolný porcelán jsou však rozporuplné, pokud jde například o podíl surovin a obsah hliníkového prášku v něm. Kromě toho nebylo zpochybněno, že se odolný porcelán vyrábí také v Unii a že výrobci v ČLR vyrábějí odolný porcelán, který přímo konkuruje odolnému porcelánu vyrobenému v Unii, jakož i jiným výrobkům, které jsou předmětem tohoto šetření. Žádost o vynětí odolného porcelánu z definice výrobku se proto definitivně zamítá.
(35)
Všechny druhy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní lze považovat za různé druhy téhož výrobku. Proto se tvrzení vznesené po poskytnutí předběžných a opětovně po poskytnutí konečných informací o tom, že šetření se týká široké škály podobných výrobků, a v důsledku toho je nutné provést samostatnou analýzu reprezentativnosti, dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie pro každý segment výrobků, pokládá za neopodstatněné. Jedna strana tvrdila, že definice výrobku je příliš široká, a předložila srovnání výrobků s různou úrovní výzdoby, ale její tvrzení o konečném použití (pro zahradu a dětí v jednom případě, pro ozdobu v jiném) je pochybné, jelikož není jednoznačné a lze na něj spíše pohlížet jako na potvrzení závěru uvedeného v 55. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Je také třeba poznamenat, že jeden dovozce s výrobou v ČLR uvedl, že více než 99 % výrobků keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní prodávaných v Unii bylo převážně nebo výhradně bílé. Některé strany zpochybnily 58. bod odůvodnění prozatímního nařízení na základě toho, že v rámci šetření orgány neprovedly žádné zkoušky, zda určité zboží nebylo vhodné pro volný obchod v Unii. Tato skutečnost však nevyvrací závěr uvedený v 63. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2.3. Závěr
(36)
S ohledem na výše uvedené je výrobek s konečnou platností vymezen jako keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, s výjimkou keramických nožů, keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí a součástí, keramických škrabek, brousků keramických nožů, a kamenů z kordieritové keramiky používaných pro pečení pizzy nebo chleba, pocházející z ČLR, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90.
(37)
Vzhledem k tomu, že nebyly další připomínky ohledně dotčeného výrobku a obdobného výrobku, všechna ostatní zjištění v 24. až 63. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
3. DUMPING
3.1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(38)
Po poskytnutí prozatímních informací jeden vyvážející výrobce, jeden výrobce v Unii a jeden dovozce tvrdili, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství bylo učiněno opožděně, tj. po uplynutí tříměsíční lhůty stanovené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, a že šetření by proto mělo být zastaveno bez uložení antidumpingových opatření. Tato žádost týkající se rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství byla vznesena již v prozatímní fázi, ale Komise ji zamítla v 72. a 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Po poskytnutí konečných informací podalo podobnou žádost pět dalších vyvážejících výrobců. Na podporu svého tvrzení se dovolávali rozsudků Soudního dvora v právních věcech Brosmann a Aokang Shoes (4).
(39)
Především je třeba připomenout, že právní věci Brosmann a Aokang Shoes nejsou relevantní pro posouzení legality analýzy o zacházení jako v tržním hospodářství v tomto šetření, neboť tyto případy se, na rozdíl od tohoto šetření, týkají situací, kde se zacházení jako v tržním hospodářství vůbec neposuzovalo.
(40)
Právní věci Brosmann a Aokang Shoes dále nejsou relevantní pro posuzování legality tohoto šetření vzhledem k tomu, že základní nařízení bylo mezitím změněno (5). Ustanovení čl. 2 odst. 7 základního nařízení v platném znění stanoví, že Komise rozhodne o zacházení jako v tržním hospodářství u společností zařazených do vzorku podle článku 17 základního nařízení a že toto rozhodnutí přijme do sedmi měsíců, avšak v každém případě nejpozději osm měsíců od zahájení šetření, a tato ustanovení se vztahují na všechna nová a probíhající šetření od 15. prosince 2012, a tudíž i na toto šetření.
(41)
V každém případě je nutné potvrdit výklad judikatury, tj. že nedošlo k porušení jako takovému práva na rozhodnutí o statusu tržního hospodářství, bez ohledu na skutečnost, že nebyla dodržena tříměsíční lhůta. Závěr uvedený v 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se proto potvrzuje.
(42)
Vzhledem k vysokému počtu žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství a potřebě vykonat za účelem ověření těchto žádostí mnoho inspekcí na místě nebylo rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství učiněno ve lhůtě sedmi měsíců. Bylo však přijato ve lhůtě osmi měsíců po zahájení šetření, jak vyžaduje základní nařízení ve znění nařízení (EU) č. 1168/2012. Jak bylo vysvětleno výše, tvrzení, že v tomto ohledu došlo ke zbavení nějakého práva se zpětnou působností, není opodstatněné.
(43)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se žádost o ukončení šetření bez uložení antidumpingových opatření kvůli nepřijetí rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství ve lhůtě tří měsíců zamítá.
(44)
Jeden do vzorku nezařazený vyvážející výrobce navíc neprokázal, že má jednoznačné a jasné účetnictví prověřené nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy, a jeho žádost o zacházení jako v tržním hospodářství byla tudíž zamítnuta. Přesto trval na tom, že údajné chyby v účetnictví, pokud vůbec existovaly, kvůli nimž byla jeho žádost zamítnuta, nebyly podstatné, a proto bylo rozhodnutí o zamítnutí zacházení jako v tržním hospodářství nepřiměřené a v rozporu se zásadou proporcionality. Po poskytnutí konečných informací tento vyvážející výrobce na svém tvrzení trval, ale nepředložil žádné nové argumenty.
(45)
Tvrzení o závažnosti účetních záznamů jsou v podstatě totožná s těmi, která byla použita během šetření týkajícího se zacházení jako v tržním hospodářství, a Komise je vyvrátila ještě před rozhodnutím o zacházení jako v tržním hospodářství. Pokud však jde o tvrzení, že odmítnutí přiznat zacházení jako v tržním hospodářství je v rozporu se zásadou proporcionality, je třeba připomenout, že kritéria pro zacházení jako v tržním hospodářství stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení jsou kumulativní, a pokud nejsou splněna všechna, zacházení jako v tržním hospodářství nelze přiznat. Kromě toho, jelikož důkazní břemeno leží na společnosti, která žádá o zacházení jako v tržním hospodářství a ta neprokázala, že vede jednoznačné a jasné účetnictví, Komise neměla jinou možnost než zamítnout žádost o zacházení jako v tržním hospodářství. Rozhodnutí o zamítnutí žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství tudíž nelze považovat za porušení zásady proporcionality. V každém případě, pokud podle čl. 2 odst. 7 písm. d) základního nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1168/2012 (6) Komise omezí své šetření na vzorek, omezuje se rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství pouze na strany zařazené do vzorku.
3.2. Individuální zacházení
(46)
Je třeba připomenout, že ačkoli šestnáct vyvážejících výrobců požádalo o individuální zacházení, podle čl. 9 odst. 6 základního nařízení byly posouzeny a následně přijaty pouze žádosti společností zařazených do vzorku. Ze zbývajících jedenácti vyvážejících výrobců sedm požádalo o individuální zjišťování.
(47)
V souladu s čl. 9 odst. 5 a čl. 9 odst. 6 základního nařízení se individuální clo uplatní na dovoz od vývozců či výrobců, kterým bude přiznáno individuální zjišťování, jak je uvedeno v čl. 17 odst. 3 základního nařízení. Proto nebylo možné přiznat individuální clo čtyřem společnostem, které žádaly o individuální zacházení, nikoli však o individuální zjišťování.
(48)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že ve stanovených lhůtách předložil všechny požadované informace, a proto by měla být jeho žádost o individuální zacházení posouzena a stanoveno individuální dumpingové rozpětí v souladu s rozsudkem Soudního dvora ve věci Brosmann (7).
(49)
Této žádosti nelze vyhovět. Dotyčná společnost nebyla zařazena do vzorku a její žádost o přiznání individuálního zacházení bylo možno posoudit pouze v souvislosti s individuálním zjišťováním, pokud by se provádělo podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení.
(50)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky týkající se individuálního zacházení, 79. až 81. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
3.3. Individuální zjišťování
(51)
Žádosti o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení podalo sedm vyvážejících výrobců, kteří zastupovali deset právnických osob. Jak je vysvětleno v 82. a 83. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, ve fázi prozatímních opatření Komise o těchto žádostech nerozhodla.
(52)
Dne 21. prosince 2012 byli vyvážející výrobci informováni o tom, že jejich žádosti o individuální zjišťování nelze přijmout, protože by to představovalo nepřiměřeně velkou zátěž a bránilo by to včasnému ukončení šetření.
(53)
Jeden vyvážející výrobce uvedl, že podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení je individuální zjišťování zákonným právem a že odmítnutí individuálního zjišťování Komisí je nepodložené, neboť ani počet společností, ani potřebná zjišťování by s ohledem na zdroje Komise nepředstavovala nepřiměřenou zátěž či nebránila včasnému dokončení šetření. Po poskytnutí konečných informací bylo toto tvrzení zopakováno, ale nebyly předloženy žádné nové argumenty.
(54)
Rozhodnutí o tom, zda akceptovat či neakceptovat individuální zjišťování, jsou přijímána případ od případu, přičemž je zohledněn počet podaných žádostí a doba, která je k dispozici pro účely jejich posouzení. V tomto případě je třeba připomenout, že Komise měla právní povinnost posoudit zacházení jako v tržním hospodářství u šestnácti právnických osob v ČLR, včetně společností, které nebyly zahrnuty do vzorku. Vzhledem k omezenému času danému procesněprávními lhůtami nebylo možné před poskytnutím prozatímních informací vykonat žádné individuální zjišťování. Vzhledem k omezenému času, který byl k dispozici poté, a vzhledem k počtu podaných žádostí a omezeným dostupným zdrojům útvarů, které v Komisi odpovídají za antidumpingová šetření, byl učiněn závěr, že v tomto případě by bylo nepřiměřeně zatěžující provést individuální zjišťování.
3.4. Běžná hodnota
3.4.1. Volba srovnatelné země
(55)
Po uložení prozatímních opatření byl prozkoumán výběr vhodné srovnatelné země. V této souvislosti se uskutečnila inspekce na místě v prostorách thajského vyvážejícího výrobce, který zaslal odpověď na dotazník, jak je uvedeno v 87. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Po prošetření a ověření informací obdržených od spolupracujícího výrobce v Thajsku byl nicméně učiněn závěr, že thajský výrobce nemůže poskytnout dostatečně podrobné údaje, pokud jde o typy výrobků prodávaných na domácím trhu. Proto bylo rozhodnuto, že nejvhodnější srovnatelnou zemí by měla zůstat Brazílie.
(56)
Informace získané z Thajska však posloužily pro podporu některých zjištění v Brazílii, zejména co se týče úrovně cenového rozdílu mezi značkovými a neznačkovými výrobky (viz 91. bod odůvodnění).
(57)
Po poskytnutí konečných informací jedno odvětvové sdružení napadlo výběr Brazílie za vhodnou srovnatelnou zemi. V podstatě tvrdilo, že podle všeho byla jediným důvodem pro výběr Brazílie skutečnost, že nebyla po ruce žádná jiná vhodná země. Toto tvrzení nelze přijmout. Z 84. až 88. bodu odůvodnění prozatímního nařízení jasně vyplývá, že Brazílie byla shledána za vhodnou srovnatelnou zemi na základě faktické situace na domácím trhu. To, že po poskytnutí konečných informací Komise pokračovala ve zkoumání dalších potenciálních srovnatelných zemí, nevede k závěru, že Brazílie není vhodnou volbou.
(58)
Vzhledem k výše uvedenému a jelikož nebyly vzneseny žádné další věcné připomínky ohledně výběru Brazílie za vhodnou srovnatelnou zemi, 84. až 88. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
3.4.2. Stanovení běžné hodnoty
(59)
Po poskytnutí prozatímních informací několik zúčastněných stran tvrdilo, že stanovení běžné hodnoty bylo chybné v tom, že údajně nebyla zjištěna pro prodej obdobných výrobků v Brazílii, a proto došlo ke zkresleným a neobjektivním výsledkům, zejména pokud jde o produkty z kameniny a jiné druhy výrobků, které nebyly vyrobeny a prodány ve srovnatelné zemi. Někteří vyvážející výrobci rovněž tvrdili, že nebyla řádně zveřejněna metoda použitá k určení vypočítané běžné hodnoty, uvedené v 94. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(60)
Z připomínek obdržených po poskytnutí prozatímních informací vyplývá, že metoda použitá ke stanovení běžné hodnoty nebyla některým zúčastněným stranám zcela jasná. V reakci na tyto připomínky je dále vysvětlena metodika pro určení běžné hodnoty.
(61)
Vzhledem k tomu, že byly zamítnuty všechny žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství pro všechny vyvážející výrobce z ČLR zařazené do vzorku, byla běžná hodnota stanovena na základě informací získaných od výrobce ve srovnatelné zemi v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
(62)
Komise v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení nejprve zkoumala, zda byl prodej obdobného výrobku v Brazílii nezávislým odběratelům reprezentativní. Bylo zjištěno, že spolupracující brazilský výrobce prodává obdobný výrobek na domácím brazilském trhu v reprezentativním množství v porovnání s dotčeným výrobkem vyváženým do Unie vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku. V této souvislosti je třeba připomenout, že podle čl. 1 odst. 4 základního nařízení se „obdobným výrobkem“ rozumí výrobek, který je shodný, tj. podobný ve všech ohledech s posuzovaným výrobkem, nebo není-li takový výrobek k dispozici, jiný výrobek, který, ačkoliv není podobný ve všech ohledech, má vlastnosti úzce se podobající vlastnostem posuzovaného výrobku.
(63)
Komise poté zkoumala, zda tento prodej může být považován za uskutečněný v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Toto ověření proběhlo stanovením podílu ziskového prodeje nezávislým odběratelům. Prodejní transakce byly považovány za ziskové v případě, že se jednotková cena rovnala výrobním nákladům nebo byla vyšší. Za tím účelem byly zjištěny výrobní náklady spolupracujícího brazilského výrobce.
(64)
Toto zkoumání ukázalo, že u všech typů výrobku se více než 80 % objemu prodeje na domácím trhu uskutečnilo za cenu převyšující náklady a že vážená průměrná prodejní cena všech typů se rovnala jednotkovým výrobním nákladů, nebo byla vyšší.
(65)
Proto byla vypočtena běžná hodnota podle typu výrobku jako vážený průměr skutečných domácích cen všech prodejů, bez ohledu na to, zda byly tyto prodeje ziskové, či nikoli. Z uvedeného vyplývá, že v rozporu s tím, co bylo uvedeno v 94. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, nebyla vypočítána běžná hodnota u neziskových prodejů.
3.4.3. Vývozní cena
(66)
Jelikož nebyly předloženy žádné připomínky ohledně vývozních cen, 95. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
3.4.4. Srovnání
(67)
Po poskytnutí prozatímních informací několik zúčastněných stran tvrdilo, že metodika použitá pro srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byla obecně chybná, protože neporovnávala obdobné výrobky, a že nebylo dostatečně vysvětleno, na jakém základě byly prováděny úpravy. Konkrétně jeden vyvážející výrobce uvedl, že u produktů z kameniny, které srovnatelný výrobce nevyráběl a neprodával, měla Komise srovnávat vývozní ceny s náležitě upravenou domácí cenou za zboží z póroviny, místo aby vypočítávala běžnou hodnotu. Někteří vyvážející výrobci kromě toho argumentovali, že u několika jiných typů výrobku, které vyrobili a prodávali vyvážející výrobci, vedlo srovnání vývozní ceny a průměrné ceny za kilogram typu generického výrobku podávaného v Brazílii, pouze na základě typu použitého keramického materiálu, nevyhnutelně ke srovnávání výrobků, které nejsou obdobné a tudíž i k chybnému výsledku. Kromě toho jeden z vyvážejících výrobců tvrdil, že úprava kvůli značce podle čl. 2 odst. 10 písm. k) základního nařízení byla podhodnocena, zatímco jiný vyvážející výrobce tvrdil, že úroveň takové úpravy nevychází z žádných spolehlivých či doložených údajů, a proto není oprávněná. Tentýž vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že jeho vývozní ceny by měly být upraveny o rozdíly v prodaném množství na různých obchodních úrovních. A konečně, některé zúčastněné strany tvrdily, že metodika použitá pro úpravy o rozdíly ve fyzikálních vlastnostech není opodstatněná a není jasné, na základě kterých údajů byly tyto úpravy provedeny.
(68)
Na základě obdržených připomínek byla metodika použitá pro srovnání cen a úpravy za účelem srovnatelnosti cen podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení revidována. Zejména byly výrobky, které byly v prozatímní fázi porovnány výhradně na základě průměrné ceny za 1 kg keramického materiálu použitého k výrobě generického neznačkového výrobku, nyní porovnány s nejpodobnějším výrobkem (viz 77. bod odůvodnění tohoto nařízení), což umožnilo přesnější a spravedlivější srovnání cen.
(69)
Běžná hodnota a vývozní cena byly srovnány na základě ceny ze závodu. Dumpingová rozpětí byla stanovena na základě srovnání jednotlivých cen ze závodu výrobců zařazených do vzorku s domácí prodejní cenou srovnatelného výrobce obdobného výrobku. Některé vývozní transakce se však týkaly netypických typů výrobků, např. kroužků na ubrousky, podstavců pod nůž nebo podložek pod čajník, u nichž nebylo možné zajistit objektivní srovnání. Proto, a také s ohledem na to, že byly zanedbatelné, jelikož jejich podíl na objemu vývozu nečinil ani 0,5 % objemu vývozu, byly tyto transakce vyloučeny.
(70)
V zájmu zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny se formou úprav přihlédlo k rozdílům majícím vliv na ceny a srovnatelnost cen v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení. Ve vhodných případech byly provedeny úpravy s ohledem na rozdíly ve fyzikálních vlastnostech, obchodní úrovni a jiných faktorech ovlivňujících srovnatelnost cen, zejména značkách.
(71)
Za prvé se ověřovalo, zda je odůvodněna úprava s ohledem na rozdíly ve fyzikálních vlastnostech podle čl. 2 odst. 10 písm. a) základního nařízení.
(72)
V případech, kdy byla běžná hodnota stanovena na základě nejpodobnějšího výrobku (viz 68. bod odůvodnění), byla provedena úprava o rozdíly ve fyzikálních vlastnostech, aby byla zajištěna spravedlivá cenová srovnatelnost obdobných výrobků.
(73)
Pokud jde o výrobky z kameniny, vývozní cena byla porovnána s prodejní cenou nejpodobnějšího výrobku na domácím trhu vyrobeného a prodávaného ve srovnatelné zemi, tj. prodejní cenou výrobků zhotovených z póroviny namísto kameniny, ovšem ve všech ostatních aspektech shodných, a upravenou směrem nahoru o 5 %, což odráží cenový rozdíl mezi kameninou a pórovinou.
(74)
Jeden vyvážející výrobce tvrdí, že jak výrobní náklady, tak maloobchodní cena výrobků z póroviny je vyšší, než u výrobků z kameniny. Vývozní cena jeho výrobků z kameniny měla být proto snížená, nikoli zvýšená. Ve své argumentaci se tento vyvážející výrobce opírá v podstatě o vlastní odhady výrobních nákladů výrobků z póroviny a kameniny a na výtah z ceníku maloobchodních cen výrobků z póroviny a kameniny.
(75)
Tyto informace, které byly předloženy ve velmi pozdní fázi řízení a až po poskytnutí konečných informací, jsou v příkrém protikladu s informacemi, které Komisi poskytly v průběhu šetření ostatní zúčastněné strany, tj. žadatel, výrobní odvětví Unie a výrobce ve srovnatelné zemi. Všechny tyto strany uváděly, že výrobky z kameniny jsou kvalitnější, tj. jsou odolnější než výrobky z póroviny, a jejich výroba je nákladnější, jelikož kamenina je v podstatě kaolín vypálený při vysoké teplotě a pórovina je kaolín vypálený při nízké teplotě. Kameninu lze tedy obecně prodávat za vyšší cenu. Tyto informace byly dále potvrzeny veřejně dostupnými tržními informacemi.
(76)
Dále je třeba uvést, že dotyčný vyvážející výrobce sám výrobky z póroviny nevyrábí, a proto poskytl pouze odhad nákladů na jejich výrobu. Předložený ceník kromě toho přesvědčivým způsobem neprokazuje, že výrobky z póroviny jsou obecně dražší než výrobky z kameniny. Předložené důkazy tudíž neprokazují, že úprava provedená za účelem spravedlivého cenového srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny kameninových výrobků je chybná, a toto tvrzení se proto zamítá.
(77)
V případě ostatních typů výrobku, u nichž srovnání v prozatímní fázi vycházelo z průměrné ceny za kilogram a které byly pouze z keramického materiálu, Komise dále analyzovala dotčené typy výrobku a srovnávala vývozní cenu s nejpodobnějším typem výrobku vyráběného a prodávaného ve srovnatelné zemi. Pokud se lišily pouze jednou malou fyzikální vlastností, např. typem glazování nebo zdobením, zatímco všechny ostatní základní vlastnosti daného typu výrobku byly totožné, byla prodejní cena nejpodobnějšího typu upravena o skutečný cenový rozdíl vzniklý kvůli rozdílu ve fyzikální vlastnosti. U jiných typů výrobku, kde se lišilo více fyzikálních vlastností, byla vývozní cena srovnána s průměrnou prodejní cenou nejpodobnějšího výrobku. U těchto typů výrobků měl nejpodobnější výrobek všechny následující základní fyzikální vlastnosti nebo několik z nich: keramický materiál, druh zboží, základní tvar, zdobení a glazování.
(78)
Dva do vzorku zařazení vyvážející výrobci tvrdili, že podobně jako při úpravách v případech, kdy byla jiná jen jedna méně významná fyzikální vlastnost, je třeba učinit úpravu také v případech, kdy se liší více fyzikálních vlastností nejpodobnějšího výrobku.
(79)
Je třeba připomenout, že v případech, kdy byla jiná jen jedna méně významná fyzikální vlastnost, byla prodejní cena nejpodobnějšího výrobku upravena proto, aby byl zohledněn zjištěný rozdíl skutečných cen kvůli danému rozdílu ve fyzikální vlastnosti, zatímco na druhé straně v případě, kdy se lišila více fyzikálních vlastností, se srovnávalo na základě průměrné prodejní ceny výrobku s totožnými fyzikálními vlastnostmi. V tomto druhém případě proto nebyla zapotřebí úprava kvůli rozdílu ve fyzikálních vlastnostech mezi podobnými výrobky, protože jejich základní fyzikální vlastnosti byly stejné. Toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
(80)
Jeden z uvedených vyvážejících výrobců požadoval též další úpravy za účelem zohlednění rozdílů ve fyzikálních vlastnostech, pokud jde o hmotnost a bělost příslušného výrobku. Tvrdil, že používá méně hodnotnou surovinu, a proto jsou náklady a cena jeho výrobků nižší než náklady a cena podobného výrobku vyrobeného ve srovnatelné zemi. Jeho vývozní cenu je proto třeba upravit o přiměřenou částku. V této souvislosti je třeba především připomenout, že této společnosti nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, a její výrobní náklady tedy nebyly ověřeny. Navíc tvrzení, že její výrobky jsou přibližně o 5 % těžší než standardní výrobky, nebylo podloženo žádnými ověřitelnými doklady nebo podklady, a proto se považuje za neopodstatněné. Co se týče bělosti, s ohledem na skutečnost, že tento vyvážející výrobce ve svém podání uvedl, že jeho výrobky mají normální bílou barvu, nevysvětlil, proč by se mu v tomto ohledu měla poskytovat úprava. Tato tvrzení se proto zamítají.
(81)
Jiný vyvážející výrobce tvrdil, že Komise nesrovnala některé jeho vývozní ceny s běžnou hodnotou vhodného nejpodobnějšího výrobku. V tomto vývozu šlo o prodej zdobených výrobků prostřednictvím obchodníka, který nebyl ve spojení a který údajně zajistil výzdobu (obtisk) bezplatně. V důsledku toho vývozní cena nezahrnovala náklady na výzdobu, a proto by se měla porovnat s běžnou hodnotou stanovenou pro nezdobené výrobky, případně s průměrnou běžnou hodnotou zdobeného a nezdobeného zboží.
(82)
Je třeba připomenout, že výrobní náklady nejsou relevantním faktorem pro srovnatelnost cen, která vychází výhradně ze srovnání běžné hodnoty s vývozní cenou podobných výrobků. Z poskytnutých informací taktéž jasně vyplývá, že dané vyvážené výrobky byly ve skutečnosti zdobené, ačkoli vyvážející výrobce údajně nenesl plné náklady spojené s přidanou hodnotou, kterou možno připsat zdobení. Tato skutečnost však nepředstavuje faktor, který by mohl odůvodnit cenovou úpravu za účelem zohlednění rozdílu ve fyzikálních vlastnostech oproti podobnému výrobku ve srovnatelné zemi. V každém případě vzhledem k pokročilé fázi řízení, během níž bylo toto tvrzení předloženo, nelze ověřit údaje poskytnuté na jeho podporu. Toto tvrzení se proto zamítá.
(83)
Vzhledem k rozmanitosti možných kombinací souprav keramického stolního nádobí vyráběného a prodávaného v ČLR a v Brazílii bylo za účelem dosažení objektivní srovnatelnosti cen rozhodnuto rozdělit různé soupravy do skupin podle počtu a druhu předmětů v soupravě. Průměrná prodejní cena za různé kombinace souprav nádobí zařazených do jednotlivých skupin na domácím trhu ve srovnatelné zemi byla tedy porovnána s vývozní cenou za kombinace souprav, které patří do těchto skupin.
(84)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že vzhledem k široké škále možných kombinací předmětů tvořících soupravu neumožňuje metodika sestavování skupin spravedlivé porovnání cen, protože nezohledňuje vlastnosti jednotlivých kusů, které tvoří soupravu. Tento vyvážející výrobce tvrdil, že soupravy by se proto měly vyjmout z výpočtu dumpingového rozpětí.
(85)
Je třeba připomenout, že výpočet dumpingu je v případě souprav založen na srovnání průměrné prodejní ceny za kg, a nikoli za jednotlivé kusy. Za účelem spravedlivého srovnání cen souprav proto není nutné určit přesnou kombinaci různých kusů. Použitá metodika sestavování skupin zohledňuje základní vlastnosti různých kombinací souprav, pokud jde o soupravy vymezené například jako kávové nebo čajové, jídelní nebo jiné soupravy a také pokud je vymezen počet kombinovaných kusů. Za těchto okolností se má za to, že v případě souprav bylo provedeno spravedlivé srovnání ve smyslu čl. 2 odst. 10 základního nařízení. Z toho vyplývá, že toto tvrzení nelze přijmout.
(86)
Kromě toho, jak je uvedeno v 99. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetřením bylo zjištěno, že čínští vyvážející výrobci obecně zařazují své výrobky do pěti různých tříd od A do E se značnými cenovými rozdíly. Velká většina vývozu do Unie se však týká výrobků v jakostní třídě A, B nebo C či jejich kombinace. Tato klasifikace však není univerzální ani není založena na obecných odvětvových normách, nýbrž je spíše specifická pro jednotlivé společnosti a umožňuje rozdíly v cenách. Oproti tomu výrobce ve srovnatelné zemi prodává na domácím brazilském trhu pouze výrobky odpovídající jakostní třídě A, a bylo tudíž zjištěno, že je tím dotčena srovnatelnost cen. Vývozní cena byla proto upravena směrem nahoru na úroveň čínské jakostní třídy A, aby byla srovnatelná s výrobkem, který výrobce ve srovnatelné zemi prodává na brazilském trhu. V případě potřeby byla úroveň této úpravy stanovena individuálně pro každou ze společností zařazených do vzorku na základě skutečného a ověřeného cenového rozdílu mezi různými jakostními třídami.
(87)
Po poskytnutí konečných informací jeden do vzorku zařazený vyvážející výrobce tvrdil, že část jeho vývozu byla prodána prostřednictvím obchodníka, který nebyl ve spojení, a tato část se skládala z kombinace výrobků třídy A a třídy B, a proto by měl být tento vývoz také upraven a přizpůsoben cenové úrovni třídy A. Tvrdil, že cenový rozdíl představoval až 25 %, a doložil to kopiemi faktur a cenových nabídek.
(88)
Tyto informace však nebyly předloženy ani v průběhu šetření, včetně inspekce na místě, ani po poskytnutí prozatímních informací Komise. Naopak, tento výrobce v průběhu šetření uváděl, že vyvážel jenom výrobky třídy A. Nebyl předložen kompletní ceník, přestože o to byl v dotazníku požádán, aby bylo možné vyčíslit údajný cenový rozdíl mezi jednotlivými třídami, a předložil pouze omezený počet cenových nabídek. Za těchto okolností a vzhledem k velmi pozdní fázi řízení, v níž byly tyto informace poskytnuty, je jejich spolehlivost pochybná a nelze je nijak ověřit. Toto tvrzení se proto zamítá.
(89)
Za druhé, jak je uvedeno v 98. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, bylo zkoumáno, zda je odůvodněna úprava o rozdíly v obchodních úrovních podle čl. 2 odst. 10 písm. d) základního nařízení. Bylo zjištěno, že se vývozní cena na jiné obchodní úrovni liší od běžné hodnoty, protože čínský vývoz se v zásadě uskutečňuje na velkoobchodní úrovni, zatímco prodej na domácím trhu ve srovnatelné zemi se uskutečňuje i na maloobchodní úrovni. Šetřením bylo dále zjištěno, že na obou trzích ovlivňují výši cen, a tudíž i spravedlivé srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty, různé distribuční kanály. V zájmu zajištění spravedlivého srovnání mezi vývozní cenou a běžnou hodnotou byla tudíž stanovena běžná cena podle typu výrobků upravená podle obchodní úrovně pomocí zjištěných cenových rozdílů mezi různými obchodními úrovněmi ve srovnatelné zemi. Je třeba připomenout, že v případě potřeby byla provedena další úprava s ohledem na obchodní úroveň v prozatímním nařízení na základě zjištěného cenového rozdílu s ohledem na množství prodávané na každé obchodní úrovni (98. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Toto další úprava byla považována za odůvodněnou, jelikož šetření v prozatímní fázi naznačilo, že se většina čínského vývozu uskutečňuje ve velkých objemech, zatímco většina domácího prodeje ve srovnatelné zemi se uskutečnila v menším množství, což mělo na těchto dvou relevantních trzích za následek cenové rozdíly na stejné obchodní úrovni. Další šetření a podrobnější analýza transakcí na domácím trhu ve srovnatelné zemi však, na rozdíl od předběžných zjištění, prokázaly, že poměr malých a velkých množství výrobků prodaných výrobcem ve srovnatelné zemi je podobný jako v případě čínských vyvážejících výrobců. Proto se tato úprava už nepovažuje za vhodnou ani odůvodněnou.
(90)
Za třetí, jak je uvedeno ve 100. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetřením bylo zjištěno, že brazilský výrobce prodává na brazilském trhu pouze značkové výrobky, zatímco čínští vyvážející výrobci neprodávají značkové výrobky, nýbrž tzv. výrobky „soukromých značek“ nebo neznačkové keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní. Značkové výrobky pokládají zákazníci obvykle za výrobky, které mají určitou prestiž, zaručenou kvalitu a design, a vyžadují proto vyšší tržní ceny, zatímco neznačkové výrobky nebo výrobky soukromých značek mají sice stejné fyzikální a technické vlastnosti, obvykle se však prodávají za podstatně nižší ceny. Ačkoliv přidanou hodnotu značkového výrobku nelze obecně přesně vyčíslit, jelikož je u každé značky jiná a závisí na mnoha různých činitelích, jako je vnímání spotřebitelů, rozpoznání značky a na dalších nevyčíslitelných faktorech, brazilský výrobce v tomto konkrétním případě potvrdil, že jeho značkové výrobky mohou být na brazilském trhu prodávány za podstatně vyšší ceny než jiné neznačkové výrobky. Navíc bylo ve zprávě o brazilském trhu se stolním a kuchyňským nádobím a náčiním potvrzeno, že brazilští zákazníci si na značku velice potrpí a že brazilský výrobce ze srovnatelné země je velmi známý výrobce s dlouhou tradicí. Vzhledem k těmto skutečnostem byla podle čl. 2 odst. 10 písm. k) základního nařízení upravena běžná hodnota směrem dolů o 40 % prodejní ceny na domácím trhu.
(91)
S ohledem na výše uvedenou úpravu je třeba připomenout, že dva vyvážející výrobci zpochybnili jak základ, z něhož úprava vycházela, tak úroveň úpravy (viz 67. bod odůvodnění). Je však nesporné, že značkový výrobek vyžaduje vyšší prodejní cenu než stejný neznačkový výrobek a že je tudíž ovlivněna srovnatelnost cen. Vhodnou úroveň úpravy navíc potvrdily nejen informace od výrobce ve srovnatelné zemi, ale i skutečné a ověřené cenové údaje od spolupracujícího výrobce v Thajsku a informace získané od jednoho výrobce v Unii po poskytnutí prozatímních informací. Bylo zjištěno, že zejména situace na trhu v Thajsku je srovnatelná se situací v Brazílii, protože je jen několik málo velmi známých a dlouho zavedených značek. Proto tato tvrzení nelze přijmout.
(92)
Po poskytnutí konečných informací žádný vyvážející výrobce netrval na námitce proti této úpravě, zatímco sdružení žadatelů tvrdilo, že úprava kvůli značce je příliš vysoká, zejména u neporcelánových výrobků. Na podporu tohoto tvrzení poukázal žadatel na ceníky a informace, které poskytli někteří výrobci z Unie.
(93)
I když tyto předložené informace potvrzují nálezy Komise o tom, že přidaná hodnota značky na kterémkoli trhu závisí od konkrétní společnosti/značky, nezpochybňují úroveň úpravy, která byla stanovena pro značkové výrobky prodávané srovnatelným výrobcem na domácím brazilském trhu, neboť poskytnuté informace se týkaly jen trhu Unie. Vzhledem k velkému počtu výrobců v Unii, rozmanitosti trhu Unie s jeho regionálními rozdíly, a to i pokud jde o orientaci na značku, a vzhledem k vysokému podílu čínského dovozu je situace na trhu Unie úplně jiná než situace na brazilském trhu. Z toho důvodu a s ohledem na úvahy uvedené v 90. a 91. bodě odůvodnění nelze toto tvrzení akceptovat.
(94)
Jak je uvedeno ve 101. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, byly v případě potřeby provedeny další úpravy s ohledem na náklady na dopravu, pojištění, manipulaci a vedlejší náklady, jakož i náklady spojené s balením, úvěry, bankovními poplatky a provizemi ve všech případech, kdy bylo zjištěno, že ovlivňují srovnatelnost cen.
3.5. Dumpingová rozpětí
(95)
Jelikož nebyly předloženy žádné připomínky, metodika použitá pro výpočet dumpingového rozpětí, jak je uvedena v 102. až 105. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, se potvrzuje.
(96)
Po poskytnutí prozatímních informací byla Komise informována, že některé obchodní společnosti, které nevyrábějí dotčený výrobek, byly chybně uvedeny v příloze I prozatímního nařízení, a tudíž se na ně vztahuje dumpingové clo stanovené pro spolupracující vyvážející výrobce. Komise informovala tyto společnosti, že má v úmyslu odstranit je z přílohy I a poskytla jim příležitost předložit připomínky. Po prošetření obdržených připomínek bylo několik obchodních společností odstraněno z přílohy I. Kde to bylo vhodné, byly nahrazeny spřízněným spolupracujícím vyvážejícím výrobcem.
(97)
Vzhledem k úpravě běžné hodnoty a vývozní ceny, jak je uvedeno v 67. až 94. bodě odůvodnění, a vzhledem k tomu, že nebyly podány další připomínky, byla konečná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento z ceny CIF na hranice Unie před proclením stanovena takto:
Společnost
Clo v %
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd: Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
Spolupracující vyvážející výrobci nezařazení do vzorku
17,9
Všechny ostatní společnosti
36,1
4. ÚJMA
4.1. Posuzované období
(98)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany opakovaly, že posuzované období by mělo začínat v roce 2009, a nikoli v roce 2008, protože v roce 2008 začala hospodářská krize a trend mezi roky 2009 a 2011 by byl jednoznačný. Co se týče tohoto tvrzení, je třeba uvést, že rok 2009 není vhodnějším počátečním rokem posuzovaného období vzhledem k tomu, že účinky hospodářské krize se naplno projevily právě v tomto roce, což vedlo k výraznému poklesu spotřeby ve srovnání s rokem 2008. Toto tvrzení se proto definitivně zamítá.
4.2. Výroba v Unii a výrobní odvětví Unie
(99)
Několik dovozců ve společném podání zpochybnilo způsob výpočtu číselného údaje o výrobě v Unii, který je uveden v 108. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Několik zúčastněných stran tyto připomínky zopakovalo po poskytnutí konečných informací. Konkrétně měly za to, že daný požadavek by žadatelé nesplnili, jelikož z dostupné statistiky PRODCOM by vyplynula mnohem vyšší úroveň výroby podobného výrobku v Unii než je 240 200 tun, tj. údaj uvedený ve zmíněném odůvodnění, a v důsledku toho by žadatelé představovali méně než 25 % výroby podobného výrobku v Unii. Tyto strany vypočítaly, že výroba v Unii během období šetření činila 313 187 tun, a k tomuto číslu se dopracovaly s využitím kompletních údajů PRODCOM o porcelánovém keramickém stolním a kuchyňském nádobí a náčiní a následnou úpravou o 20 % dolů pro případ neporcelánového keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, což je analogie s metodikou, kterou použil žadatel a která byla použita v šetření pro určení objemu dovozu.
(100)
V tomto ohledu je třeba především poznamenat, že v rámci právní analýzy antidumpingového podnětu a v souladu s čl. 5 odst. 4 základního nařízení provedly útvary Komise před zahájením řízení důkladné šetření reprezentativnosti. Komise analyzovala údaje v podnětu, oslovila všechny známé výrobce v Unii a požádala je, aby rovněž poskytli údaje o výrobě i své stanovisko ke stížnosti a aby pomohli Komisi s nalezením případných potenciálních výrobců. Informace o výrobě poskytlo také sdružení výrobců.
(101)
Pokud jde o toto tvrzení, je třeba dále poznamenat, že zdroj údajů a metodika výpočtu o objemu výroby v Unii v každém roce posuzovaného období byly uvedeny také v 107. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. v souladu s tím, co bylo učiněno ve fázi podání podnětu, vychází z údajů, které poskytla evropská a vnitrostátní sdružení a které byly porovnány s údaji předloženými jednotlivými výrobci a rovněž s jinými statistickými zdroji (zejména PRODCOM).
(102)
Jak vysvětlili žadatelé v průběhu šetření, údaje poskytnuté evropským sdružením o porcelánových výrobcích vycházely z údajů PRODCOM týkajících se porcelánového stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, neboť kód PRODCOM pro tento výrobek se shodoval s porcelánovými výrobky, jichž se týká toto šetření. Pokud jde o neporcelánové výrobky, údaje PRODCOM nebylo možné použít, protože zahrnovaly mnohem více výrobků než jsou neporcelánové výrobky, kterých se týká toto šetření. V případě těchto výrobků proto vnitrostátní sdružení shromáždila relevantní údaje na základě svých hlubokých znalostí příslušných trhů a evropské sdružení tyto informace zkontrolovalo předtím, než byly Komisi předloženy celkové údaje. Tyto údaje byly během šetření aktualizovány. Ve spisu s informacemi nedůvěrné povahy se nacházel také seznam všech známých výrobců a Komise byla upozorněna jen na existenci dalších tří výrobců v Rumunsku. Rozdíl mezi statistikou PRODCOM a číslem 240 200 vyplývá z toho, že definice produktu se v tomto šetření zcela neshoduje s kódy statistických údajů PRODCOM pro neporcelánové výrobky, tj. je mnohem užší. V případě statistik úřadu EUROSTAT o dovozu lze tento rozdíl připsat úpravě o 20 % směrem dolů, což však nebylo vhodné v případě údajů o výrobě v Unii uvedených v databázi PRODCOM. Zejména údaje PRODCOM týkající se dvou členských států by se jevily jako velice nadhodnocené, kdyby se použila stejná metodika.
(103)
Metodika, kterou použily dotčené strany a která je uvedena v 99. bodě odůvodnění, je tedy chybná. Kromě toho nebyl předložen žádný důkaz o tom, že by výroba vykazovaná kterýmkoli členským státem včetně dvou výše uvedených členských států a zahrnutá do spisu s informacemi nedůvěrné povahy byla podhodnocena. Je třeba rovněž uvést, že v případě některých členských států byly údaje, které poskytlo evropské sdružení a které byly použity v tomto šetření, výrazně vyšší, než kdyby se použily upravené údaje PRODCOM. Vzhledem k výše uvedenému není důvod pochybovat o údajích o výrobě vykázaných v tomto šetření ani o výsledku šetření reprezentativnosti.
(104)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 107. až 108. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.3. Spotřeba v Unii
(105)
Několik dovozců ve společném podání napadlo údaje o spotřebě v Unii uvedené v 110. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Toto tvrzení bylo založeno na chybném použití statistických údajů PRODCOM o výrobě a prodeji v Unii, jak je vysvětleno v oddíle 4.2, a proto se zamítá.
(106)
Po opětovném přezkoumání statistických údajů Eurostatu o dovozu však bylo zjištěno, že od uložení prozatímních opatření byly tyto údaje aktualizovány a výsledkem bylo několik méně významných změn. V zájmu úplnosti a na základě aktualizované statistiky Eurostatu o dovozu a na základě podání týkajícího se prodejů výrobního odvětví Unie na trhu Unie se tedy spotřeba v Unii vyvíjela takto:
Tabulka 1
Objem (v tunách)
2008
2009
2010
Období šetření
Spotřeba v Unii
826 897
687 587
750 828
727 411
Index (2008 = 100)
100
83
91
88
(107)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 109., 111. a 112. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.4. Dovoz z dotčené země
4.4.1. Objem, cena a podíl dumpingového dovozu z dotčené země na trhu
(108)
Několik dovozců ve společném podání napadlo údaje uvedené v 113. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Toto tvrzení bylo založeno na chybném použití statistických údajů PRODCOM, a proto se zamítá.
(109)
Na základě aktualizované statistiky Eurostatu o dovozu (viz 106. bod odůvodnění) se objem, podíl na trhu a průměrné ceny dovozu dotčeného výrobku vyvíjely takto:
Tabulka 2
Dovoz z ČLR
2008
2009
2010
Období šetření
Objem dovozu (v tunách)
535 593
449 325
516 624
486 170
Index (2008 = 100)
100
84
96
91
Podíl na trhu (v %)
64,8
65,3
68,8
66,8
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
1 274
1 307
1 473
1 498
Index (2008 = 100)
100
103
116
118
(110)
Aktualizované objemy, hodnoty a trendy jsou téměř shodné s ukazateli, jež byly analyzovány v prozatímním nařízení. Podíl čínského dovozu na trhu se během období šetření zvýšil z 64,8 % v roce 2008 na 66,8 %. Dovozní cena vzrostla v posuzovaném období téměř o 18 % z 1 274 EUR/t na 1 498 EUR/t.
(111)
Jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že neexistuje žádný vztah mezi cenami a objemy čínského dovozu. V tomto směru se v souladu s čl. 3 odst. 3 základního nařízení posuzuje, zda došlo k významnému zvýšení dumpingového dovozu v absolutních hodnotách nebo v poměru k výrobě nebo spotřebě v Unii. Pokud jde o účinek dumpingového dovozu na ceny, posoudí se, zda ve srovnání s cenou obdobného výrobku výrobního odvětví Unie existuje značné cenové podbízení ze strany dumpingového dovozu nebo zda tento dovoz jinak významnou měrou způsobil pokles cen nebo zabránil významnou měrou jejich růstu, ke kterému by jinak došlo. Žádné z uvedených kritérií samo o sobě nemusí být rozhodující.
(112)
Ve výše uvedené souvislosti je třeba uvést následující. Za prvé, v době, kdy se spotřeba Unie oživila (2009-2010), došlo k významnému zvýšení cen čínského dovozu, což naznačuje, že určitý vztah tu je. Co je však důležitější, vývoj čínských cen během posuzovaného období by se měl posuzovat v souvislosti s velmi významným cenovým rozdílem, který existoval již v roce 2008 a který ilustrují průměrné ceny čínského dovozu (tabulka 2) a průměrné prodejní ceny Unie (tabulka 9) uvedené v prozatímním nařízení. Tyto velké cenové rozdíly potvrzuje vysoká úroveň cenového podbízení během období šetření. Zvýšení cen tedy nezabránilo tomu, aby čínský dovoz získal podíl na trhu v posuzovaném období. Ve skutečnosti tento dovoz nadále vyvíjel silný tlak na ceny výrobního odvětví Unie, které v posuzovaném období klesly o 12 %. Tato připomínka proto nemůže být přijata.
(113)
Pokud jde o vývoj dovozních cen (zvýšení) a objemu dovozu (pokles) od roku 2008 do roku 2011 a poté v roce 2012, na který upozornila jedna skupina čínských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, pozorovaný trend růstu průměrných cen dovozu nemůže zpochybnit nález dumpingu působícího újmu během období šetření. Co se týče vývoje objemu čínského dovozu, jak již bylo zvýrazněno ve 114. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a znovu v 109. bodě odůvodnění tohoto nařízení, ukazatel podílu na trhu indikuje růst tržního podílu čínského dovozu o 2 procentní body. Kromě toho, jak je podrobněji vysvětleno v 116. a 117. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a v 111. bodě odůvodnění tohoto nařízení, došlo k významnému cenovému podbízení čínského dovozu.
4.4.2. Cenové podbízení
(114)
Po poskytnutí prozatímních informací požádaly některé zúčastněné strany o další podrobnosti o výpočtu cenového podbízení navíc k těm, která jsou již uvedena ve 116. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Byly poskytnuty i další informace, pokud to umožňovala jejich citlivá povaha a skutečnost, že výrobcům v Unii byla zaručena anonymita.
(115)
Podobně jako u rozhodnutí učiněného po uložení prozatímních opatření o vyloučení ze seznamu vyvážených výrobků některých „atypických“ výrobků za účelem výpočtu dumpingu (viz 69. bod odůvodnění tohoto nařízení) byly tyto výrobky vyloučeny také ze seznamu vyvážených výrobků použitého pro výpočet újmy. Tato změna měla jen malý vliv na rozpětí cenového podbízení, které proto zůstalo ve stejném rozmezí, jaké je uvedeno ve 117. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(116)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 113. až 117. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5. Situace výrobního odvětví Unie
4.5.1. Obecně
(117)
Některé zúčastněné strany uvedly, že mezi rokem 2009 či 2010 a obdobím šetření se zlepšilo několik činitelů, které měly vliv na újmu, což svědčí o tom, že se výrobní odvětví Unie vyvíjí příznivě. Je však třeba poznamenat, že tato analýza není úplná a opomíjí vývoj těchto činitelů v průběhu celého posuzovaného období. V tomto ohledu je nutno brát v úvahu také vysvětlení v 23. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(118)
Na žádost jedné zúčastněné strany se potvrzuje, že makroekonomické ukazatele byly posouzeny na úrovni celého výrobního odvětví Unie a mikroekonomické ukazatele byly analyzovány na úrovni výrobců v Unii zařazených do vzorku, kam patřily také společnosti, které nepodaly žádost.
(119)
CCCLA tvrdila, že mikroekonomické a makroekonomické ukazatele uvedené v prozatímním nařízení nejsou reprezentativní, protože celková výroba v Unii je mnohem vyšší než údaje použité v rámci tohoto šetření. Vzhledem k analýze a závěrům, k nimž se dospělo v oddíle 4.2, se však tento argument zamítá.
(120)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 118. až 121. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2. Makroekonomické ukazatele
4.5.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(121)
Jak je uvedeno v oddíle 4.1, několik dovozců napadlo údaje o výrobě uvedené v 122. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto údaje však byly zkontrolovány a potvrzeny.
(122)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 122. až 124. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(123)
Aktualizace v tabulce 2 nemá dopad na tabulky 4 a 5 prozatímního nařízení.
(124)
Jelikož nebyly předloženy významné připomínky týkající se objemu prodeje a podílu na trhu, 125. a 126. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2.3. Zaměstnanost a produktivita
(125)
Několik dovozců ve společném podání zpochybnilo údaje o zaměstnanosti a produktivitě uvedené ve 127. a 128. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a tvrdilo, že neodpovídají obrázku v určitých statistikách Eurostatu (8).
(126)
Čísla u obou těchto ukazatelů byla však zkontrolována a shledána přesnými. Číselné údaje předložené stranami byly příliš široké a netýkaly výroby obdobného výrobku. Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky týkající se zaměstnanosti a produktivity, 127. a 128. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2.4. Velikost dumpingového rozpětí
(127)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky ohledně velikosti dumpingového rozpětí, 129. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3. Mikroekonomické ukazatele
4.5.3.1. Zásoby
(128)
Několik dovozců ve společném podání napadlo číselné údaje o zásobách uvedené ve 130. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a jejich význam ve srovnání s veřejně dostupnými údaji o určitých výrobcích v Unii. Rovněž nesouhlasili s tvrzením, že výrobní odvětví Unie v podstatě vyrábí na zakázku.
(129)
Pokud jde o práci na zakázku, šetření potvrdilo, že tak tomu skutečně bylo v případě výrobců v Unii zařazených do vzorku a že se v tomto odvětví jedná o obvyklou praxi. Čísla o zásobách uvedená v prozatímním nařízení se kromě toho týkala ověřených údajů od výrobců z Unie zařazených do vzorku, které jsou považovány za nejspolehlivější.
(130)
Po poskytnutí konečných informací byly uvedené připomínky zopakovány, nebyly však předloženy žádné nové argumenty. Jelikož nebyly vzneseny další připomínky ohledně stavu zásob, 130. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3.2. Prodejní ceny
(131)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky týkající se prodejních cen uvedených v prozatímním nařízení, 131. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3.3. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic, schopnost získat kapitál a mzdy
(132)
Po poskytnutí informací byla odhalena administrativní chyba ve výpočtu čistého zisku výrobního odvětví Unie a návratnosti investic. Tato chyba byla opravena a revidované údaje jsou tyto:
Tabulka 3
2008
2009
2010
Období šetření
Čistý zisk při prodeji v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v % z čistého obratu z prodeje)
3,8
2,8
-0,5
3,2
Index (2008 = 100)
100
74
-13
84
Návratnost investic (čistý zisk v % čisté účetní hodnoty investic)
16,4
6,3
-6,8
20,5
Index (2008 = 100)
100
38
-41
125
(133)
Tato korekce podstatně neovlivňuje předběžná zjištění, pokud jde o tyto dva ukazatele. Vážená průměrná úroveň zisku výrobců zařazených do vzorku však byla během posuzovaného období mírně nižší, než jak bylo předběžně zjištěno, neboť se snížila z 3,8 % na 3,2 % (namísto z 4,2 % na 3,5 %). Návratnost investic do značné míry kopírovala trend pozorovaný v případě zisku, ale, jak po poskytnutí konečných informací poukázalo několik zúčastněných stran, v průběhu posuzovaného období se celkově vyvíjela spíše příznivě než nepříznivě.
(134)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila nejistý stav výrobního odvětví Unie na začátku posuzovaného období, jak je uvedeno v 134. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato strana uvedla, že do úvahy lze vzít pouze újmu způsobenou dumpingem a že dumping byl zjištěn pouze v roce 2011. Zmínka o stavu výrobního odvětví Unie v tomto bodě odůvodnění byla uvedena pouze za účelem analýzy, zda zisk dosažený na začátku posuzovaného období lze brát v úvahu jako zisk, který výrobní odvětví obvykle dosahuje. Ukázalo se, že to není možné.
(135)
Některé strany zpochybnily srovnávací měřítko zisku uvedené v 135. bodě odůvodnění prozatímního nařízení nebo jiná (nižší) navržená srovnávací měřítka.
(136)
Skupina čínských vyvážejících výrobců uvedla, že úroveň zisku během období šetření byla dobrou mírou rentability. Toto tvrzení však nebylo podloženo. Jiná strana také uvedla, že úroveň zisku uvedenou v prozatímním nařízení lze považovat za běžnou úroveň, přičemž vycházela z veřejně dostupných údajů o zisku jednoho německého výrobce v letech 1999 až 2007. Jiná zúčastněná strana uvedla, že úroveň zisku v období šetření uvedenou v prozatímním nařízení lze považovat za „běžnou“ na základě závěrů studie Komise (9), která zahrnovala údaje o zisku jednoho německého výrobce v letech 2004 až 2007. Podobná tvrzení se ozývala po poskytnutí konečných informací.
(137)
V tomto ohledu je nutno připomenout, že v prozatímním nařízení byl vyvozen závěr, že zisk dosažený na začátku posuzovaného období nelze považovat za běžný zisk, jelikož výrobní odvětví Unie bylo již v té době v nejisté situaci, jak je vysvětleno v 134. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Kromě toho bylo zjištěno, že výše zmíněné veřejně dostupné údaje o zisku jednoho německého výrobce v letech 1999-2007 se týkaly nejen výroby keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, ale i jiných důležitých segmentů. Co se týká studie Komise uvedené v 136. bodě odůvodnění tohoto nařízení, vzhledem k jejímu rozsahu, cíli a době bylo shledáno, že nemůže sloužit jako relevantní základ pro určení ziskovosti. V souvislosti s dotčeným výrobkem se například týkala zisku pouze jedné společnosti. Všechna tři podání, o nichž se mluví v 136. bodě odůvodnění tohoto nařízení, která jsou v rozporu s podáním uvedeným ve 141. bodě odůvodnění tohoto nařízení, nejsou dostatečně podložena. Potvrzuje se proto, že míra zisku ve výši 3,2 % zaznamenaná během období šetření nemohla být považována pro tento výrobek za přijatelnou.
(138)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že jako srovnávací měřítko by se měla vzít úroveň zisku interiérového designu, nábytku nebo potravin švédského maloobchodního odvětví. Tato námitka by však měla být zamítnuta mimo jiné vzhledem k rozdílům v úrovních investic do výroby a do maloobchodního prodeje.
(139)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že 6 % zisk, který byl považován za přiměřený v rámci šetření týkajícího se obuvi, není v daném případě vhodné považovat za běžnou úroveň zisku, protože byla stanovena v roce 2006, kdy byla hospodářská situace mnohem příznivější než v roce 2013. Tento argument nelze přijmout. Především tato strana odkazuje na hospodářskou situaci obecně, a nikoli na konkrétní situaci na trhu se stolním nádobím a náčiním. Je pravda, že v roce 2009 spotřeba výrazně klesla, ale od té doby došlo k jejímu značnému oživení. Ještě důležitější však je, že na vývoj spotřeby by se nemělo pohlížet izolovaně. Vzhledem k vysokému objemu dumpingového dovozu (66,8 % podíl na trhu), úrovni dumpingu (dumpingové rozpětí od 13,1 % do 36,1 %) a úrovni cenového podbízení (od 26,5 % do 47,6 %) by byla hospodářská soutěž na trhu Unie úplně jiná, kdyby dovoz probíhal za nedumpingové ceny. Tento argument se proto zamítá.
(140)
Některé jiné strany navrhly srovnávací měřítko použité v jiném antidumpingovém šetření, tj. šetření týkající se keramických obkládaček (10). Podobné připomínky došly po poskytnutí konečných informací. Je však třeba poznamenat, že keramické obkládačky, na rozdíl od kožené obuvi a stolního nádobí a náčiní, nelze stejným způsobem považovat za spotřební výrobek. Domácnosti například nakupují nebo nahrazují předměty keramického stolního nádobí a náčiní v míře, která je bližší kožené obuvi než keramickým dlaždicím. Totéž platí o způsobu uvádění na trh a nakonec i o prodeji zákazníkům. Proto se zamítá žádost o použití cílového zisku, který byl použit v šetření týkajícího se keramických obkládaček.
(141)
Žadatelé uvedli, že srovnávací měřítko úrovně zisku by mělo být spíše nad 10 %, protože výroba stolního a kuchyňského nádobí a náčiní je kapitálově náročná a navíc vyžaduje vysoký stupeň nových investic a inovace. Třebaže je potvrzeno, že dotyčné odvětví je kapitálově náročné a že vyžaduje neustálou potřebu investic, informace předložené na podporu tohoto tvrzení nedokázaly změnit prozatímně použité měřítko. Šetření nemohlo dojít k závěru, že toto srovnávací měřítko by bylo nejvhodnější pro všechny výrobce v Unii.
(142)
Jedna skupina dovozců zpochybnila údaje o ziskovosti v prozatímním nařízení a na základě údajů o výrobních nákladech, o prodejní ceně a objemu v Unii a o vývozní prodejní ceně v prozatímním nařízení vypočítala ziskovost a dospěla k závěru, že během období šetření výrobní odvětví Unie ve skutečnosti dosáhlo zisku ve výši 6 %. Tento výpočet však byl chybný, protože kombinoval údaje z různých zdrojů (údaje o výrobcích v Unii vybraných do vzorku, údaje o výrobním odvětví Unie jako celku a údaje od Eurostatu).
(143)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další relevantní připomínky, 132. až 137. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.3.4. Výrobní náklady
(144)
Několik dovozců se ve společném podání domnívalo, že údaje o výrobních nákladech ve 138. bodě odůvodnění prozatímního nařízení neodpovídaly údajům o vývoji pracovních nákladů a nákladů na energie podle Eurostatu. Strany upozornily, že náklady práce v členských státech vzrostly. Stejně tak vývoj nákladů na energie v Unii nezdůvodňoval snížení výrobních nákladů.
(145)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že údaje o nákladech práce a nákladech na energie, které strany poskytly, byly příliš obecné. Kromě toho skutečnost, že se výrobnímu odvětví Unie podařilo snížit výrobní náklady v době, pro kterou byl charakteristický opačný obecný trend, svědčí o mimořádném úsilí, které výrobní odvětví Unie vyvinulo směrem ke snižování nákladů a udržení konkurenceschopnosti.
(146)
Údaje o výrobních nákladech uvedené v prozatímním nařízení představují ověřené výrobní náklady u výrobců v Unii zařazených do vzorku. Jelikož nebyly předloženy žádné další připomínky, 138. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3.5. Závěr o újmě
(147)
Některé strany zpochybnily závěr o újmě formulovaný v prozatímním nařízení na základě toho, že několik ukazatelů újmy se v úplně poslední části posuzovaného období zlepšilo. Tato věc však nemůže zpochybnit skutečnost, že většina ukazatelů újmy se v průběhu posuzovaného období zhoršila. Toto zhoršení ukazatelů újmy lze pozorovat u většiny makroekonomických ukazatelů, jako je objem výroby, kapacita, prodej odběratelům, kteří nejsou ve spojení, zaměstnanost, jakož i u ukazatelů újmy týkajících se finanční výkonnosti výrobního odvětví Unie, jako je ziskovost a investice.
(148)
Jelikož nebyly předloženy žádné jiné připomínky, 139. až 143. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
5.1. Úvod
(149)
144. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje, jelikož k němu nebyly vzneseny žádné připomínky.
5.2. Účinek dumpingového dovozu
(150)
Některé strany zpochybnily závěr uvedený v 148. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Ačkoliv některé poměrné hodnoty uvedené v 145. a 147. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byly, jak je vysvětleno výše, mírně upraveny, nic to nemění na faktech a závěrech obsažených v 145. až 148. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(151)
Vzhledem k vývoji podílu čínského dumpingového dovozu na trhu je jasné, že 147. bod odůvodnění prozatímního nařízení, zejména pokud jde o tvrzení, že pokles prodejních cen výrobního odvětví Unie na trhu Unie a jeho ziskovosti lze přičíst stlačování cen, které na trhu Unie způsoboval dumpingový dovoz z ČLR, není v rozporu se vývojem podílu výrobního odvětví Unie na trhu, jak tvrdila jedna strana.
(152)
Navíc to, že ceny dovozu z ČLR během posuzovaného období rostly, jak uvedlo několik stran, nevyvrací nález cenového podbízení ani škodlivého dumpingu během období šetření.
(153)
Jelikož ohledně účinků dumpingového dovozu nebyly předloženy žádné další připomínky, 145. až 148. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3. Účinky jiných činitelů
5.3.1. Dovoz z jiných třetích zemí než z dotčené země
(154)
Jak již bylo zmíněno v 106. bodě odůvodnění, po uložení prozatímních opatření byly aktualizovány údaje Eurostatu týkající se dovozu. Při porovnání nových údajů s předchozím údaji obsaženými v prozatímním nařízení byla odhalena administrativní chyba ve výpočtu údajů o dovozu z Thajska a Turecka. Tato chyba byla odstraněna, a konečné údaje týkající se dovozu obdobného výrobku z třetích zemí podle údajů Eurostatu tedy vypadají takto:
Tabulka 4
2008
2009
2010
Období šetření
Objem dovozu ze všech ostatních třetích zemí (v tunách)
100 972
81 464
81 595
89 146
Index (2008 = 100)
100
81
81
88
Podíl na trhu (v %)
12,2
11,8
10,9
12,3
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
2 378
2 354
2 590
2 519
Index (2008 = 100)
100
99
109
106
Objem dovozu z Turecka (v tunách)
26 978
25 303
25 485
29 336
Index (2008 = 100)
100
94
94
109
Podíl na trhu (v %)
3,3
3,7
3,4
4
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
2 776
2 649
2 802
2 855
Index (2008 = 100)
100
95
101
103
Objem dovozu z Thajska (v tunách)
25 916
20 660
20 600
25 213
Index (2008 = 100)
100
80
79
97
Podíl na trhu (v %)
3,1
3
2,7
3,5
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
1 246
1 183
1 403
1 356
Index (2008 = 100)
100
95
113
109
(155)
Dovoz ze třetích zemí se v posuzovaném období snížil o 12 %, zatímco podíl tohoto dovozu na trhu byl poměrně stálý.
(156)
Je třeba podotknout, že průměrné ceny dovozu z ostatních třetích zemí v posuzovaném období vzrostly o 6 % a byly trvale vyšší než průměrná prodejní cena čínského vývozu (v období šetření o 68 %).
(157)
Před zveřejněním prozatímního nařízení CCCLA zjistila, že se dovoz z Turecka v letech 2010 a 2011 zvýšil o 8 % a dovozní ceny z Turecka byly údajně jen asi o 20 % vyšší než ceny dovozu z ČLR. Některé strany následně zpochybnily závěr o tureckém dovozu z prozatímního nařízení.
(158)
Majíce na paměti, že ve vykazování tureckého dovozu v prozatímním nařízení se vyskytla významná zjevná chyba, a s ohledem na výše uvedené aktualizované údaje, nic nesvědčí o tom, že turecký dovoz, vzhledem k jeho ceně a podílu na trhu, může narušit příčinnou souvislost mezi čínským vývozem dotčeného výrobku a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Je třeba rovněž poznamenat, že nezahrnutí dovozu pocházejícího z Turecka do podnětu nelze označit za diskriminační, jelikož v počáteční fázi nebyly dostatečné důkazy o dumpingu, újmě a příčinné souvislosti, pokud jde o dovoz z Turecka.
(159)
Podíl dovozu z Thajska na trhu během období šetření nikdy nepřesáhl 3,5 %.
(160)
Z výše uvedených důvodů byl učiněn závěr, že dovoz z jiných třetích zemí podstatně neovlivnil situaci výrobního odvětví Unie natolik, aby to narušilo příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
5.3.2. Segmenty trhu
(161)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky týkající se segmentů trhu, 156. až 158. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.3. Spotřeba a poptávka
(162)
Jedna strana tvrdila, že újma by se mohla připsat na vrub dlouhodobého snižování poptávky po výrobcích vyráběných v Unii. Šetření však takovou tendenci nepotvrdilo, jak již bylo vysvětleno ve 112. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(163)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné další připomínky, pokud jde o spotřebu a poptávku, 159. až 166. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.4. Vývoz výrobního odvětví Unie
(164)
Jedna strana upozornila na to, že během posuzovaného období byly průměrné vývozní ceny Unie nižší než průměrné prodejní ceny na trhu Unie. To by mohlo mít vliv na schopnost výrobního odvětví Unie investovat nebo přijímat nové zaměstnance. Podobný argument se zopakoval po poskytnutí konečných informací. Jak však již bylo uvedeno v 169. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, většina ukazatelů újmy nemůže být ovlivněna vývozní výkonností. Kromě toho by bylo možno rovněž tvrdit, že tyto prodeje představovaly jistý způsob částečné kompenzace újmy způsobené na trhu Unie. Dále, jelikož průměrné ceny byly vypočteny vydělením celkové hodnoty prodeje obdobného výrobku celkovým objemem tohoto prodeje, může odlišná sortimentní skladba prodeje na trhu Unie ve srovnání s vývozním prodejem rovněž vést k velkým rozdílům v průměrné celkové hodnotě prodeje. A konečně, tento vývozní prodej představoval necelých 37 % celkového objemu prodeje výrobního odvětví Unie, tj. dominantním trhem pro výrobní odvětví Unie byl nepochybně domácí trh Unie. Tvrzení, že tento vývozní prodej způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu do té míry, že došlo k porušení příčinné souvislosti mezi dovozy z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, se proto zamítá.
(165)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky týkající se vývozu výrobního odvětví Unie, 167. až 170. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.5. Zrušení dovozních kvót
(166)
Po uložení prozatímních opatření jiná strana tvrdila, že zrušení dovozních kvót v průběhu posuzovaného období mělo dopad na výrobce v Unii. Nebyly však předloženy žádné nové skutečnosti, které by mohly změnit závěr učiněný v 173. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(167)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné nové podložené připomínky ohledně zrušení dovozních kvót, 171 až 173. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.6. Protisoutěžní praktiky na trhu Unie
(168)
Po uložení prozatímních opatření trvalo několik stran na tom, že nebylo řádně zohledněno šetření kartelu zahájené německými orgány, o němž se zmiňuje 175. bod odůvodnění prozatímního nařízení, ani pokuta uložená kartelu zmíněná v tomtéž bodě odůvodnění. Co se týká těchto tvrzení, návdavkem k tomu, co již bylo uvedeno v 174. a 175. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, lze uvést následující.
(169)
Německé šetření kartelu, v němž se vyšetřuje údajné stanovování cen od července 2005 do února 2008, stále probíhá. Jelikož výrobcům z Unie je zaručena důvěrnost a vzhledem k tomu, že konečné výsledky probíhajícího německého šetření dosud nebyly zveřejněny, není možné se vyjádřit k podrobnostem provedené analýzy. Lze však potvrdit, že žádný z výrobců v Unii zařazených do vzorku není vyšetřován v tomto dosud neukončeném šetření. Šetření dospělo také k závěru, že mikroekonomické ukazatele nebyly ovlivněny šetřenými praktikami a makroekonomické ukazatele byly ovlivněny jen velmi omezeně, pokud vůbec.
(170)
Pokud jde o nález kartelu v případě koupelnové výbavy a příslušenství, je třeba připomenout, že tento cenový kartel bylo shledán aktivním v letech 1992 až 2004 a že pouze jediný z výrobců z těch, kterým byla udělena pokuta, je současně činný v odvětví stolního a kuchyňského nádobí a náčiní. Na údaje, které tento výrobce poskytl v rámci zjišťování reprezentativnosti a újmy, nemají vliv kartelové praktiky, jelikož byly použity pouze údaje o stolním a kuchyňském nádobí a náčiní, a nikoli jeho konsolidované údaje. Proto pokuta za tento kartel neměla vliv na údaje, které poskytl tento výrobce. Dále je třeba připomenout, že ke stanovení cen docházelo dlouho před posuzovaným obdobím. Vzhledem k tomu, že totožnost výrobců v Unii je důvěrná, nelze ji zveřejnit bez ohledu na to, zda daná společnost je nebo není zařazená do vzorku. Pokud by však výrobce v Unii zařazený do vzorku zaznamenal na svých účtech jakékoli položky (např. pokutu za kartel), které by za účelem tohoto šetření zkreslovaly obrázek o jeho újmě, orgán provádějící šetření by je izoloval s cílem zabránit zkreslení relevantních činitelů, které mají vliv na újmu.
(171)
Proto se tvrzení, která se týkala dopadu výše uvedeného vyšetřování kartelu na újmu a analýzu příčinných souvislostí, zamítají.
(172)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že se jednalo o protiprávní cenová ujednání a rozdělení trhu mezi výrobci v Unii, avšak toto tvrzení nepodložil žádnými důkazy, a proto se zamítá.
(173)
Jelikož nebyly předloženy žádné nové připomínky týkající se protisoutěžních praktik na trhu Unie, 174. až 176. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.7. Výrobní metody
(174)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky k výrobním metodám, 177. a 178. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
(175)
Jeden dovozce po poskytnutí konečných informací zopakoval podobná tvrzení, přičemž argumentoval rozdílem ve výrobních metodách používaných výrobci v Unii oproti tradičnějším metodám v čínských továrnách. Nebyly však předloženy žádné věcné argumenty, které by mohly změnit závěr učiněný v 178. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a toto tvrzení se proto s konečnou platností zamítá.
5.3.8. Trhy s použitým zbožím
(176)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky, pokud jde o trhy s použitým zbožím, 179. a 180. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.9. Hospodářská krize
(177)
Jedna strana uvedla, že 183. bod odůvodnění prozatímního nařízení uvádí mylnou analýzu situace v období hospodářského oživení mezi roky 2010 a 2011 a že dopad hospodářské krize byl podhodnocen. Tyto připomínky se opakovaly po poskytnutí konečných informací. Tato tvrzení však byla nepodložená. Je třeba také zdůraznit, že v citovaném bodě odůvodnění je uvedeno, že dumpingový dovoz z ČLR zvýšil dopady hospodářského poklesu. Pokud jde o dopad hospodářské krize, v 184. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se jednoznačně uvádí, že hospodářská krize mohla přispět ke špatné výkonnosti výrobního odvětví Unie, třebaže nemohla narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, která byla výrobnímu odvětví způsobena v období šetření.
(178)
Vzhledem k tomu, že ohledně hospodářské krize nebyly vzneseny žádné nové připomínky, 181. až 184. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.10. Jiné činitele
(179)
Několik dovozců ve společném podání tvrdilo, že pokles zaměstnanosti byl běžným vývojem v odvětví spotřebního zboží. Toto tvrzení však nebylo podloženo. Kromě toho, i kdyby byl tento trend v tomto odvětví běžný, nemohl narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a významnými ztrátami pracovních míst v tomto odvětví. Toto tvrzení se proto zamítá.
(180)
Jedna strana tvrdila, že zbývající strukturální schodky výrobního odvětví Unie ve spojení s existující nadbytečnou kapacitou, jak ukazuje tabulka 3 prozatímního nařízení, mohly narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a újmou způsobenou výrobcům v Unii. Pokud jde o toto tvrzení, ačkoli se výrobní odvětví Unie nacházelo v nejisté situaci již na začátku posuzovaného období a prošlo restrukturalizací, šetření potvrdilo, že bylo konkurenceschopné a náležitě se vyrovnávalo s poptávkou ze všech trhů. Co se týče tabulky 3 prozatímního nařízení, na pokles výroby je třeba nahlížet ve spojení s tlakem vyplývajícím z velkého objemu levného dovozu z ČLR, jelikož vývoz výrobního odvětví Unie zůstal stabilní. Toto tvrzení proto nebylo možné přijmout.
(181)
Jedna strana měla za to, že Komise nezohlednila kumulativní účinek všech ostatních škodlivých činitelů. Toto tvrzení vzneslo též několik stran po poskytnutí konečných informací. Vzhledem k výsledkům šetření v souvislosti s různými jinými faktory, jichž se zúčastněné strany dovolávaly, však není možné si představit, že by jejich kumulativní účinek mohl narušit příčinnou souvislost. Ve skutečnosti byl dopad ostatních činitelů, na které zúčastněné strany upozornily, malý, pokud ne nulový.
(182)
Jedna strana měla za to, že orgán provádějící šetření nerozlišoval mezi souběžným výskytem a příčinnou souvislostí. Poskytnuté podpůrné informace nebyly v tomto ohledu zdaleka přesvědčivé, a toto tvrzení se proto zamítá.
(183)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky týkající se dalších činitelů, 185. až 190. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.4. Závěr týkající se příčinné souvislosti
(184)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky, 191. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
6. ZÁJEM UNIE
6.1. Předběžné poznámky
(185)
192. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje, jelikož k němu nebyly vzneseny žádné připomínky.
6.2. Zájem výrobního odvětví Unie
(186)
Jeden polský výrobce, který nepodal žádost, uvítal opatření a jeden výrobce ze Spojeného království, který nepodal žádost, ale měl zájem na dovozu daného výrobku, vyslovil nesouhlas s opatřeními. Druhá uvedená strana má za to, že clo by mělo nepříznivý dopad na ty výrobce, kteří doplňují svůj sortiment výrobků dovozem z ČLR a přizpůsobili se globalizaci prostřednictvím modelu podnikání, v němž se práce s vysokou přidanou hodnotou vykonává v Unii. Zákazníci by navíc měli menší sklon nakupovat jejich výrobky, protože by již nenabízeli celý sortiment výrobků.
(187)
Pokud jde o tvrzení druhé strany, byla prozkoumána situace této společnosti. Bylo zjištěno, že čínský dovoz stolního nádobí a náčiní představoval malou část jejich celkového dovozu. Společnost ovšem tvrdila, aniž to blíže upřesnila, že tento dovoz byl pro ně důležitý. Společnost neposkytla žádné údaje o vlastní výrobě. Podle finančních výkazů dosáhla tato společnost v roce 2011 zisk před zdaněním přes 10 %, přičemž většinu z toho na trzích mimo Unii (o dotčeném výrobku nebyly poskytnuty žádné číselné údaje). Na tomto základě se neočekává, že by uložení opatření ohrozilo životaschopnost této společnosti. Pokud jde o tvrzení, že mnohé jiné podniky by v důsledku opatření také čelily potížím, nebylo podloženo konkrétními důkazy. Podle odpovědí obdržených v průběhu zjišťování reprezentativnosti před zahájením řízení a podle následně došlých podání nic nenasvědčuje tomu, že se v takové situaci nachází významný počet společností.
(188)
Cla by měla kladný vliv na výrobní činnost výrobního odvětví Unie. Od nedávného zavedení prozatímních antidumpingových cel byl zaznamenán pozitivní vývoj v několika případech.
(189)
Výše uvedený pozitivní vývoj potvrzuje tvrzení žadatelů, že výroba Unie by se mohla ve velmi krátkém čase podstatně zvýšit s pomocí zařízení, strojů a pracovních sil, které již jsou k dispozici, a větší zvýšení by bylo možné v dlouhodobém horizontu. Narovnání nekalých cenových praktik na trhu jim proto přinese výhodu, jelikož díky úrovni cen by bylo atraktivnější vyrábět více výrobků v Unii, ať už pro velké nebo malé zakázky, ve zvláštním provedení nebo jako běžné neznačkové výrobky. Výsledkem by byla tvorba nových pracovních míst vyžadujících různé dovednosti, a nezaměstnanost by proto klesla.
(190)
Pokud jde o nemožnost nabízet celý sortiment výrobků, toto tvrzení nelze přijmout, protože spotřebitelé vyžadují neustále se měnící sortiment výrobků od více dodavatelů.
(191)
Jelikož k zájmu výrobního odvětví Unie nebyly vzneseny žádné další připomínky, 193. až 198. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
6.3. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(192)
Dva největší dovozci ve vzorku zpochybnili úroveň své spolupráce, pokud jde o úplné údaje o ziskovosti a o rozpětí mezi nákupními a prodejními cenami pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, a jeden z nich odepřel přístup ke svým účtům a tvrdil, že kdyby byl přístup poskytnut, nic by se nezměnilo. Strany uvedly, že jim jejich velikost a obchodní model nedovoluje poskytnout tak podrobné údaje, jak je požadováno. V konečné fázi se potvrzuje, že jeden z nich znovu odepřel přístup ke svému účetnictví dovozce a že oba, třebaže se o to snažili, nedokázali poskytnout úplné a použitelné údaje o ziskovosti a informace o rozpětí mezi kupní cenou a cenou při dalším prodeji pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, tak, aby je mohly instituce využít pro analýzu situace dovozců, kteří nejsou ve spojení. Omezené informace poskytnuté oběma společnostmi o svých kupních cenách a cenách při dalším prodeji byly sice celkově neprůkazné, ale byly plně v souladu s obecnými informacemi o přirážkách, které byly shrnuty v 202. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(193)
V 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byly zúčastněné strany vyzvány, aby předložily dodatečné, úplné a ověřitelné údaje pro další analýzu dopadu opatření na dodavatelský řetězec.
(194)
V návaznosti na prozatímní opatření zaslali dva dovozci, kteří nejsou ve spojení, nové odpovědi na dotazník. Došla také podání o zájmu Unie od dalších dovozců nezařazených do vzorku, Sdružení evropského a mezinárodního obchodu („Foreign Trade Association“), švédského sdružení dovozců, velkoobchodníků a maloobchodníků (Svensk Handel), CCCLA a jednoho výrobce v Unii se zájmy v oblasti dovozu. Žádné z těchto podání neobsahovalo přesvědčivé údaje o dopadu opatření na dodavatelský řetězec.
(195)
Jedna strana tvrdila, že údaj o clem ovlivněné zaměstnanosti v navazujících odvětvích je podceněný, jelikož statistické údaje Eurostatu ukazují, že distribuční obchodní podniky zaměstnávají celkem více lidí (33 milionů) než výrobní podniky (31 milionů). Poskytnuté údaje se však týkaly dovozních a výrobních podniků obecně a pro účely tohoto šetření se použít nedaly.
(196)
Několik dovozců ve společném podání uvedlo, že pět dovozců zařazených do vzorku zaměstnávalo více než 10 000 pracovníků v souvislosti s dotčeným výrobkem, a nikoli 350, jak se uvádí v 200. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto číselné údaje byly znovu zkontrolovány. Je třeba zdůraznit, že v rámci analýzy zájmů dovozců se bere v úvahu počet pracovních míst souvisejících s dovozem a dalším prodejem příslušného výrobku včetně podpůrných funkcí. Zaměstnanost související s jinými výrobky nebo původem nebo s takovými činnostmi, jako je velkoobchod či maloobchod, by se samozřejmě do tohoto čísla neměla počítat. Je třeba poznamenat, že v dřívější fázi řízení skupina 14 dovozců odhadla celkový příslušný počet pracovních míst na úrovni dovozců na 7 000. Toto číslo se zdá být rozumným odhadem založeným na extrapolaci situace dovozců zařazených do vzorku, pokud jejich údaje bylo možné použít.
(197)
Některé strany si stěžovaly na vysoký údaj o hrubém rozpětí obsažený v 202. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a tvrdily, že je určitě zavádějící. Šetření však ukázalo, že velká většina dovozců, kteří odpověděli na dotazy určené pro výběr vzorku dovozců, nahlásila hrubé rozpětí mezi kupní cenou a cenou při dalším prodeji v rozmezí od 50 % do 200 % a do vzorku zařazení dovozci se nacházeli v podobné situaci. Po poskytnutí prozatímních informací předložili dále žadatelé několik příkladů na podporu informací z veřejně přístupného článku, o němž je zmínka v 202. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. potvrzení poměru dovozní ceny a maloobchodní ceny dotčeného výrobku.
(198)
Jeden výrobce ze Spojeného království se zájmy v oblasti dovozu vysvětloval, že takové rozpětí je zapotřebí k pokrytí určitých nákladů vynaložených v Unii. Nebyly poskytnuty žádné údaje, které by umožnily výpočet těchto rozpětí na základě obratu.
(199)
Jelikož použitelné údaje o zisku z dovozu dotčeného výrobku bylo možné získat a ověřit pouze od tří dovozců zařazených do vzorku a tito tři dovozci představovali jen asi 3 % dovozu dotčeného výrobku, nebyl příslušný vážený průměrný zisk shledán průkazným, a proto nebyl uveden v prozatímním nařízení. Je však třeba poznamenat, že tento vážený průměrný zisk byl zdravý (v rozmezí 6 % až 10 % - toto rozpětí se uvádí z důvodu důvěrné povahy údajů).
(200)
Jeden dovozce tvrdil, že v Unii se nevyrábí dostatečný objem barveného kameninového zboží, a proto nemá jinou možnost, než ho dovážet z ČLR. Stejné tvrzení se objevilo po poskytnutí informací. Šetřením však bylo zjištěno, že barvené kameninové zboží lze odebírat z několika zdrojů, včetně od výrobců v Unii. Výrobci v Unii mají kromě toho výrobní kapacitu pro větší objem prodeje na trhu Unie.
(201)
Informace shromážděné v průběhu šetření neumožnily řádnou kvantifikaci toho, do jaké míry by dovozci mohli přenášet zvýšení kupní ceny v důsledku navrhované sazby cla. Pokud by však byl dovoz z ČLR předmětem konečného antidumpingového cla, vzhledem k informacím o hrubém a čistém rozpětí nic nenaznačuje, že by byla ohrožena životaschopnost dovozců. Jeden dovozce rovněž uvedl, že velké hospodářské subjekty na trhu a dovozci, jejichž hlavním předmětem podnikáni není keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, by nebyli nepříznivě ovlivněni.
(202)
Vyvozuje se proto závěr, že uložení opatření v navrhované výši nemá jako celek významný nepříznivý dopad na situaci dovozců dotčeného výrobku, kteří nejsou ve spojení.
(203)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky ohledně zájmu dovozců, kteří nejsou ve spojení, 199. až 211. bod prozatímního nařízení se potvrzují.
6.4. Zájem ostatních hospodářských odvětví
(204)
V návaznosti na výzvu obsaženou v 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení Komise v den zveřejnění prozatímních opatření kontaktovala přímo příslušné maloobchodníky a sdružení maloobchodníků, dovozce s možnou maloobchodní činností a také návrháře průmyslových vzorů, kteří byli Komisi známí, a vyzvala je, aby vyplnili příslušné dotazníky. Někteří respondenti, kteří původně tvrdili, že jsou maloobchodníci, odpověděli, že se jich šetření netýká, jelikož v tomto oboru podnikání nepůsobí. Komise nakonec obdržela sedm nových odpovědi na dotazník pro maloobchodníky. Těchto sedm maloobchodníků představovalo 1 % dovozu z ČLR během období šetření. Tyto odpovědi byly většinou v mnoha ohledech nedostatečné, byly však v nejvyšší možné míře analyzovány. Nedošly žádné odpovědi na dotazník pro návrháře průmyslových vzorů.
(205)
Takto získané informace v podstatě neposkytly žádné nové důkazy o zájmu jiných hospodářských odvětví, které by mohly zpochybnit závěr učiněný v 217. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(206)
Po zveřejnění prozatímních opatření došla podání týkající se zájmu Unie v jiných hospodářských odvětvích od dovozců zařazených i nezařazených do vzorku (včetně jednoho polského dovozce působícího v sektoru propagačních předmětů), sdružení evropského a mezinárodního obchodu (Foreign Trade Association), švédského sdružení dovozců, velkoobchodníků a maloobchodníků (Svensk Handel), několika maloobchodníků, CCCLA a osmi pražíren kávy (sedm z nich se sídlem v Itálii, jedna s ústředím v Rakousku).
(207)
Pražírny kávy tvrdily, že kvůli velmi nízkému počtu výrobců v Unii, kteří zajišťují potřeby jejich trhu (maximálně 5) a z nichž většina dováží z ČLR, a to buď přímo, nebo prostřednictvím sesterských podniků, a kvůli velmi vysokému počtu přístrojů na pražení kávy (1 500-3 000), by jim opatření v navrhovaném měřítku mohla v prozatímní fázi bránit v pořizování přesně stejných výrobků v budoucnosti. Toto tvrzení nelze přijmout. Za prvé, konečná opatření jsou nižší než prozatímní opatření. Za druhé, šetření ukázalo, že kdyby byla odstraněna újma způsobená dumpingovým dovozem z ČLR, výrobci v Unii dokáží lépe využít svého výrobního potenciálu a dále uspokojovat potřeby odvětví pražení kávy. Vzhledem k vysokému počtu výrobců v Unii je velmi pravděpodobné, že by počet výrobců v Unii, kteří by mohli přijímat objednávky od výrobců pražené kávy, byl vyšší než pět.
(208)
Pražírny kávy argumentovaly, že by antidumpingová opatření poškodila jejich vývoz kvůli ztrátě konkurenceschopnosti a možné odvetě čínských orgánů. Neexistuje však žádný důkaz, který by naznačoval, že úroveň uložených opatření by měla za následek ztrátu konkurenceschopnosti, přičemž je třeba mít na paměti, že ostatní členové WTO mají antidumpingová opatření týkající se tohoto druhu výrobku. Tvrzení o odvetných opatřeních bylo shledáno neopodstatněným.
(209)
Pražírny kávy uvedly, že antidumpingová opatření by nevyhnutelně vedla k všeobecnému poklesu jejich podnikatelské činnosti, ke snížení jejich prodeje, k celkovému zvýšení ceny kávy v hotelích, restauracích a cateringových službách a k poklesu kvality výrobků a služeb. To vše by údajně ohrožovalo značný počet přímých a nepřímých pracovních míst. Pokud však budeme mít na paměti hlavní předmět podnikání pražíren kávy a závěry týkající se účinků opatření na dodavatelský řetězec, tato tvrzení nelze uznat. Rovněž je třeba poznamenat, že celkový počet pracovních míst spojených s celosvětovým provozem jedné společnosti na výrobu pražené kávy nelze považovat za vhodný základ pro výpočet počtu pracovních míst, jež by byly ohroženy v důsledku uložení antidumpingových opatření.
(210)
Dva maloobchodníci tvrdili, že v Unii se nevyrábí dostatek nového kostního porcelánu a kostního porcelánu a že nemají jinou možnost než dovážet z ČLR. Se stejným tvrzením přišlo sdružení dovozců po poskytnutí informací. Především je třeba obecně poznamenat, že cílem antidumpingových opatření je znovu nastolit spravedlivý obchod, a nikoli zamezit dovoz. V tomto případě nelze úroveň opatření považovat za prohibitivní. Za druhé, při šetření bylo zjištěno, že tyto výrobky lze získat z několika zdrojů, včetně od výrobců v Unii. A konečně, výrobci v Unii mají výrobní kapacitu pro větší objem prodeje na trhu Unie a mohli by dále využít svého potenciálu, kdyby byla antidumpingová opatření s konečnou platností zavedena.
(211)
Jeden maloobchodník tvrdil, že opatření by mohla mít nepříznivý dopad na některé objekty, které slouží v odvětví cestovního ruchu. Toto tvrzení však nebylo podloženo věcnými informacemi. Rovněž váha dotyčných objektů v daném odvětví je jen omezená.
(212)
Jeden dovozce a jeden velkoobchodník tvrdili, že uložení opatření by vedlo k vertikální konsolidaci trhu ze strany některých velkých aktérů. Vzhledem k současnému počtu hráčů na trhu by to bylo v krátkodobém až střednědobém výhledu nepravděpodobné.
(213)
V návaznosti na otázky, které již byly řešeny v prozatímním nařízení, je třeba poznamenat, že některé strany shledaly, že nebyl dostatečně zohledněn zájem malých podniků, jako jsou maloobchodníci, distributoři a podniky, které se zabývají propagačními předměty. Toto tvrzení zopakovalo několik stran po poskytnutí konečných informací. Je třeba uznat, že celkově by mikropodniky a malé podniky mohly být citlivější na jakékoli zvýšení cen v důsledku antidumpingových cel. Neexistuje však důkaz, že úroveň opatření bude mít významný nepříznivý vliv na ostatní zúčastněné hospodářské subjekty z řad malých a středních podniků. Toto tvrzení se proto definitivně zamítá.
(214)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky ohledně zájmu ostatních hospodářských odvětví, 212. až 217. bod prozatímního nařízení se potvrzují.
6.5. Zájem spotřebitelů (domácností)
(215)
Přestože se na ně Komise obrátila, žádná ze stran přímo zastupujících zájmy konečných kupujících, jako sdružení spotřebitelů, nepodala připomínky.
(216)
Některé strany napadly závěr v 222. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, pokud jde o vyšší ceny. Podobná tvrzení se objevila po poskytnutí konečných informací.
(217)
V nepravděpodobném případě, že by se clo zcela přeneslo na spotřebitele, a za předpokladu, že úroveň dovozu a ceny zůstanou stejné, znamenala by antidumpingová cla dodatečné náklady na domácnost za rok ve výši necelého 1 EUR. Tento výpočet je založen na objemu a hodnotě dovozu v období šetření, na navrhované výši cla a na počtu domácností v Unii.
(218)
Tento účinek nelze považovat za dostatečný k vyvážení pozitivního dopadu na výrobní odvětví Unie plynoucího z omezení újmy způsobené dumpingovým dovozem z ČLR.
(219)
Jedna strana tvrdila, že v důsledku opatření by nastal nedostatek levnějšího stolního nádobí a náčiní. Toto tvrzení se zopakovalo po poskytnutí konečných informací. Toto tvrzení nelze přijmout, protože, jak je uvedeno v 157. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, výrobní odvětví Unie zásobuje všechny trhy (včetně levnějšího stolního nádobí a náčiní).
(220)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky ohledně zájmu spotřebitelů (domácností), 218. až 226. bod prozatímního nařízení se potvrzují.
6.6. Závěr o zájmu Unie
(221)
S ohledem na výše uvedené se posouzení v prozatímním nařízení potvrzuje.
(222)
Potvrzují se proto 227. až 229. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
7.1. Úroveň pro odstranění újmy
(223)
Bylo namítnuto, že ziskové rozpětí použité k výpočtu výše cla, která je nezbytná k odstranění účinků dumpingu působícího újmu, je příliš velké. Tato námitka byla zamítnuta, jak je vysvětleno v oddíle 4.5.3.3.
(224)
Některé strany zpochybnily cílový zisk, který byl použit pro výpočet rozpětí újmy. O těchto připomínkách pojednává 135. až 142. bod odůvodnění. Na základě analýzy těchto připomínek byl učiněn závěr, že by měl být zachován cílový zisk ve výši 6 %.
(225)
Jelikož ohledně úrovně pro odstranění újmy nebyly vzneseny další připomínky, potvrzuje se metodika popsaná v 230. až 234. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
7.2. Konečná opatření
(226)
Vzhledem k závěrům o dumpingu, újmě, příčinné souvislosti a zájmu Unie a v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení by mělo být uloženo konečné antidumpingové clo na dovoz dotčeného výrobku a to na úrovni nižší z hodnot odpovídajících dumpingovému rozpětí a rozpětí újmy. Je tudíž třeba stanovit všechny celní sazby na úrovni dumpingových rozpětí.
(227)
Menší úpravy uvedené v 115. a 132. bodě odůvodnění vedly k mírně revidovaným rozpětím cenového podbízení, jak je zohledněno v níže uvedených rozpětích újmy. Navrhovaná konečná antidumpingová cla jsou následující:
Společnost
Dumpingové rozpětí (v %)
Rozpětí újmy (v %)
Sazba konečného cla (v %)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd and Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
44,8
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
92,6
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
110,1
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd, and Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
79,1
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
45,7
22,9
Všechny ostatní spolupracující vyvážející výrobci
17,9
79,0
17,9
Všechny ostatní společnosti
36,1
110,1
36,1
(228)
Individuální sazby antidumpingového cla stanovené pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly určeny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy situaci těchto společností zjištěnou během tohoto šetření. Tyto celní sazby (na rozdíl od celostátního cla použitelného pro „všechny ostatní společnosti“) jsou proto použitelné výlučně na dovoz výrobků pocházejících z ČLR a vyráběných těmito společnostmi, tedy uvedenými konkrétními právnickými osobami. Pro dovoz dotčeného výrobku vyrobeného kteroukoli jinou společností, jejíž název není výslovně uveden v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů, které jsou s těmito výslovně jmenovanými společnostmi ve spojení, nelze těchto sazeb využít a tento dovoz podléhá celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“.
(229)
V zájmu co největšího snížení rizika obcházení z důvodu velkého rozdílu celních sazeb se má za to, že je v tomto případě pro zajištění řádného použití těchto antidumpingových cel nutné přijmout zvláštní opatření. Tato zvláštní opatření zahrnují předložení platné obchodní faktury, která vyhovuje požadavkům uvedeným v příloze II tohoto nařízení, celním orgánům členských států. Dovoz bez zmíněné faktury podléhá zbytkovému antidumpingovému clu použitelnému na všechny ostatní vývozce.
(230)
Pokud by se po uložení dotčených opatření podstatně zvýšil objem vývozu některé ze společností využívajících nižší individuální celní sazby, lze takovéto zvýšení objemu považovat samo o sobě za změnu obchodních toků v důsledku uložených opatření ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení. Za takových okolností a za předpokladu, že jsou splněny příslušné podmínky, lze zahájit šetření zaměřené proti obcházení předpisů. V rámci takového šetření lze mimo jiné prošetřit potřebu zrušit individuální celní sazby a následně uložit celostátní clo.
(231)
Každou žádost o použití individuální sazby antidumpingového cla (například po změně názvu subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) je třeba neprodleně podat Komisi (11) se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činnosti společnosti, které se týkají výroby, domácího prodeje a prodeje na vývoz, například v souvislosti s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. V případě potřeby pak bude toto nařízení odpovídajícím způsobem změněno a seznam společností, na něž se vztahují individuální sazby antidumpingového cla, bude aktualizován.
(232)
V zájmu zajištění řádného vymáhání antidumpingového cla by se celostátní celní sazba neměla vztahovat pouze na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
(233)
Aby bylo zajištěno rovné zacházení pro nové vývozce a spolupracující společnosti nezařazené do vzorku a uvedené v příloze I tohoto nařízení, mělo by se vážené průměrné clo uložené posledně jmenovaným společnostem vztahovat i na všechny nové vývozce, kteří by jinak měli nárok na přezkum podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení.
(234)
Všem stranám byly sděleny základní skutečnosti a úvahy, na nichž byl založen záměr doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z ČLR a konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla (poskytnutí konečných informací). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž mohly k poskytnutí konečných informací předložit připomínky.
(235)
Ústní a písemné připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a ve vhodných případech zohledněny.
7.3. Konečný výběr prozatímních antidumpingových cel
(236)
Vzhledem k rozsahu zjištěných dumpingových rozpětí a k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se považuje za nezbytné s konečnou platností vybrat částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením, a to v rozsahu cel, která byla s konečnou platností uložena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, s výjimkou keramických nožů, keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí, keramických škrabek, brousků keramických nožů a kordieritových keramických kamenů používaných pro pečení pizzy nebo chleba, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90 (kódy TARIC 6911100090, 6912001011, 6912001091, 6912003010, 6912005010 a 6912009010), pocházejících z ČLR.
2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením je pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd;
Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd.
18,3
B349
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
B350
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
B351
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited;
Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd;
Shandong Silver Phoenix Co., Ltd;
Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd;
Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd;
Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd;
Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd;
Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd.
17,6
B352
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
B353
Společnosti uvedené v příloze I
17,9
Všechny ostatní společnosti
36,1
B999
3. Uplatnění individuálních sazeb antidumpingového cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“.
4. Není-li uvedeno jinak, použijí se platné předpisy týkající se cel.
Článek 2
1. Částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 1072/2012 na dovoz keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí, keramických škrabek, brousků keramických nožů a kordieritových keramických kamenů používaných pro pečení pizzy nebo chleba pocházejících z ČLR se uvolňují.
2. Částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 1072/2012 na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, s výjimkou keramických nožů, keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí, keramických škrabek, brousků keramických nožů a kordieritových keramických kamenů používaných pro pečení pizzy nebo chleba pocházejících z ČLR, se vybírají s konečnou platností. Částky, které byly zajištěny nad rámec konečné sazby antidumpingového cla, se uvolňují.
Článek 3
Ustanovení čl. 1 odst. 2 může být změněno zařazením nového vyvážejícího výrobce mezi spolupracující společnosti nezařazené do vzorku, na něž se tudíž vztahuje vážená průměrná sazba cla ve výši 17,9 %, pokud nový vyvážející výrobce v ČLR poskytne Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
a)
v období šetření (tj. od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011) nevyvážel do Unie výrobek popsaný v čl. 1 odst. 1;
b)
není ve spojení s žádným vývozcem nebo výrobcem v ČLR, na kterého se vztahují opatření uložená tímto nařízením; a
c)
skutečně vyvezl do Unie dotčený výrobek po skončení období šetření, z něhož vycházejí příslušná opatření, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt významné množství do Unie.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. května 2013.
RÅDETS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 412/2013
av den 13 maj 2013
om införande av en slutgiltig antidumpningstull och slutgiltigt uttag av den preliminära tull som införts på import av bords- och köksartiklar av keramiskt material med ursprung i Folkrepubliken Kina
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1), särskilt artikel 9,
med beaktande av det förslag som Europeiska kommissionen lagt fram, efter samråd med rådgivande kommittén, och
av följande skäl:
1. FÖRFARANDE
1.1 Inledande
(1)
Genom förordning (EU) nr 1072/2012 (2) (nedan kallad förordningen om preliminär tull) införde kommissionen en preliminär antidumpningstull på import av bords- och köksartiklar av keramiskt material med ursprung i Folkrepubliken Kina (nedan kallad Kina eller det berörda landet).
(2)
Förfarandet inleddes den 16 februari 2012 (3) till följd av ett klagomål som hade ingetts av en företrädare för unionstillverkarna (nedan kallad klagandena), vilka svarar för mer än 30 % av unionens sammanlagda tillverkning av bords- och köksartiklar av keramiskt material.
(3)
Som det anges i skäl 22 i förordningen om preliminär tull omfattade undersökningen av dumpning och skada perioden från och med den 1 januari 2011 till och med den 31 december 2011 (nedan kallad undersökningsperioden eller i tabeller UP). Undersökningen av tendenser av betydelse för bedömningen av skadan omfattade perioden från och med den 1 januari 2008 till och med undersökningsperiodens slut (nedan kallad skadeundersökningsperioden).
1.2 Efterföljande förfarande
(4)
Efter det att de viktigaste omständigheterna och övervägandena som låg till grund för beslutet att införa en preliminär antidumpningstull hade meddelats (nedan kallat det preliminära meddelandet av uppgifter) inkom flera berörda parter med skriftliga synpunkter på de preliminära undersökningsresultaten. De parter som begärde att bli hörda gavs möjlighet till detta. Två importörer och en exporterande tillverkare begärde att bli hörda i närvaro av förhörsombudet från generaldirektoratet för handel, vilket beviljades.
(5)
Kommissionen fortsatte att inhämta och kontrollera alla uppgifter som bedömdes vara nödvändiga för de slutgiltiga undersökningsresultaten. De berörda parternas muntliga och skriftliga synpunkter beaktades, och de preliminära undersökningsresultaten ändrades vid behov i enlighet med dessa.
(6)
Som det anges nedan i skäl 55 genomfördes dessutom ett kontrollbesök hos en thailändsk tillverkare, i syfte att undersöka om Thailand kunde användas som lämpligt jämförbart land.
(7)
Alla parter underrättades sedan om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för rekommendationen att införa en slutgiltig antidumpningstull på import av bords- och köksartiklar av keramiskt material med ursprung i Kina och slutgiltigt ta ut de belopp för vilka säkerhet ställts i form av den preliminära tullen (nedan kallat det slutliga meddelandet av uppgifter). Alla parter beviljades en tidsfrist inom vilken de kunde lämna synpunkter på det slutliga meddelandet av uppgifter. Chinese Chamber of Commerce for Import and Export of Light Industrial Products and Arts-crafts (CCCLA) och en grupp av importörer begärde att bli hörda i närvaro av förhörsombudet från generaldirektoratet för handel, vilket beviljades.
(8)
Synpunkterna från de berörda parterna övervägdes och togs i beaktande där så var lämpligt.
1.3 Stickprovsförfarande
(9)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter invände flera berörda parter mot urvalet av exporterande tillverkare i Kina och hävdade att stickprovet inte var representativt, eftersom det endast grundade sig på de största exporterade volymerna och således inte beaktade andra faktorer som kännetecknar den mångfacetterade och fragmenterade keramiska industrin i Kina.
(10)
Av artikel 17.1 i förordning (EU) nr 1225/2009 (nedan kallad grundförordningen) följer att valet av de företag som ska ingå i stickprovet får begränsas till den största representativa exportvolym som rimligen kan undersökas inom den tid som står till förfogande. Med beaktande av att industrin är fragmenterad ansågs det att ett val som grundade sig på exportvolymer skulle ge ett representativt stickprov, som kunde undersökas inom den tid som stod till förfogande. Det bör dock påpekas att de företag som valdes ut är belägna i tre olika regioner i Kina och har en betydande tillverkning av den berörda produkten utifrån olika typer av keramiska material, t.ex. porslin och stengods, och tillverkar vitt skilda produkttyper. Detta påstående kan således inte godtas.
(11)
En exporterande tillverkare hävdade att användningen av olika metoder vid urvalet avseende unionsindustrin och importörerna jämfört med urvalet avseende de exporterande tillverkarna utgör diskriminering och att samma kriterier borde ha använts. Att använda olika metoder är diskriminerande mot de exporterande tillverkarna och utgör ett åsidosättande av principen om likabehandling.
(12)
Urvalet av exporterande tillverkare användes endast för att undersöka förekomsten av dumpning av den berörda produkten från Kina. För detta ändamål var det nödvändigt att täcka största möjliga importvolym av den berörda produkten under undersökningsperioden. Urvalet av unionstillverkare gjordes däremot i syfte att på grundval av ett stort antal olika indikatorer fastställa om unionsindustrin led väsentlig skada. När det gäller importörerna användes de insamlade uppgifterna till stor del för att bedöma unionens intresse. Detta innebär att när det gäller importörerna och unionstillverkarna är det viktigt att samla in uppgifter från en rad olika företag med verksamhet inom till exempel olika produktsegment. Eftersom den bakomliggande orsaken till att välja ut företag som ska ingå i urvalet är olika när det gäller, å ena sidan, unionstillverkarna och importörerna och, å andra sidan, de exporterande tillverkarna, befinner de sig inte i en likadan situation. Därför kräver varken principen om icke-diskriminering eller principen om likabehandling att samma metod används för att göra respektive urval. Detta påstående är således fullständigt omotiverat och avvisas därför.
(13)
En exporterande tillverkare vidhöll sitt påstående, som anges i skäl 8 i förordningen om preliminär tull, att den borde ha inkluderats i urvalet. Företaget har emellertid inte lagt fram några nya argument som motiverar att det inkluderas i urvalet. Därför, och med beaktande av det som konstateras ovan i skäl 10, bekräftas slutsatserna i skäl 9 i förordningen om preliminär tull.
(14)
Samma exporterande tillverkare, som inte ingick i urvalet, hävdade att den inte hade getts tillräckligt med tid för att inkomma med synpunkter på det slutliga meddelandet av uppgifter och att meddelandet dessutom var otillräckligt, eftersom det inte innehöll uppgifter om t.ex. försäljningspriser och justeringar. Tillverkarens rätt till försvar har därför inte iakttagits.
(15)
Enligt artikel 20.5 i grundförordningen ska berörda parter beviljas en tidsfrist på minst tio dagar för att inkomma med synpunkter på det slutliga meddelandet av uppgifter. Den exporterande tillverkaren i fråga mottog det slutliga meddelandet av uppgifter med e-post den 25 februari 2013 och anmodades inkomma med synpunkter senast den 8 mars 2013, dvs. inom 11 dagar. Meddelandet av uppgifter sändes dessutom även med registrerat brev följande dag. Av detta följer att den berörda parten gavs tillräckligt med tid för att inkomma med synpunkter och detta påstående måste därför avvisas. Det konstateras också att den berörda parten lämnade in sina synpunkter inom den angivna tidsfristen och inte begärde någon förlängning av tidsfristen. Med vederbörligt iakttagande av sin skyldighet att skydda konfidentiella uppgifter underrättade kommissionen dessutom parterna om alla de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för rekommendationen att införa slutgiltiga åtgärder. För iakttagande av rätten till försvar krävs det inte heller att en part för vilken en individuell marginal inte har beräknats underrättas om de företagsspecifika försäljningsuppgifter eller justeringar avseende företag i urvalet som använts för att fastställa individuella dumpningsmarginaler.
(16)
Av det ovanstående följer att påståendet att rätten till försvar inte har iakttagits är ogrundat och det avvisas därför.
2. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT
2.1 Inledning
(17)
Som anges i skälen 24 och 56-57 i förordningen om preliminär tull definierades den berörda produkten preliminärt som bords- och köksartiklar av keramiskt material, med undantag för keramiska knivar, som för närvarande omfattas av KN-nummer ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 och ex 6912 00 90 och med ursprung i Kina (nedan kallad den berörda produkten).
2.2 Synpunkter från berörda parter
(18)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter bestridde ingen av parterna att keramiska (köks)knivar i grunden skiljer sig från andra typer av bords- och köksartiklar av keramiskt material på grund av skillnader i fysiska egenskaper, tillverkningsprocesser och användningsområden. Alla synpunkter från parterna har analyserats och begäran om att keramiska knivar ska uteslutas från definitionen av den produkt som är föremål för denna undersökning godtas slutgiltigt.
(19)
Efter att de provisoriska åtgärderna hade offentliggjorts påstod flera parter att vissa keramiska kryddkvarnar och deras keramiska malverk borde uteslutas från produktdefinitionen.
(20)
Till stöd för sitt påstående anförde de att sådana kvarnar, på grund av sina särskilda egenskaper, inte kan betraktas som samma produkt som andra typer av bords- och köksartiklar av keramiskt material. Dessa kvarnar har malskivor av ett keramiskt material som huvudsakligen tillverkas av aluminiumoxid och inte används för ”standardbordsartiklar” som muggar och tallrikar och vars bränning sker vid högre temperaturer. De är endast i begränsad omfattning utbytbara med den undersökta produktens huvudkategorier. Detta gäller även kvarnar med keramisk malmekanism utan kåpa som normalt deklareras enligt ovan angivna KN-nummer.
(21)
Undersökningen visade att den keramiska komponenten i dessa kvarnar normalt utgör en mindre del av kvarnen. Undersökningen visade vidare att kvarnar med keramiska malskivor och deras keramiska malverk inte har samma grundläggande fysiska egenskaper och användningsområden som bords- och köksartiklar av keramiskt material. De keramiska malverken har en annan form, hållfasthet och design än bords- och köksartiklar av keramiskt material.
(22)
Några parter hävdade att kvarnarna i fråga borde uteslutas från produktdefinitionen på grundval av att de har samma fysiska egenskaper, design och användningsområden som kvarnar med en malmekanism gjord av metall, och att de, när de ingår i vissa kvarnset, normalt klassificeras enligt tulltaxenummer 8210. De hävdade också att de keramiska komponenterna i dessa fall normalt motsvarar upp till 2 % av produktens värde. Mot bakgrund av det stora antalet klassificeringsmöjligheter för kvarnar och kvarnset kunde emellertid keramiska kvarnar inte på grundval av dessa argument uteslutas från definitionen av den produkt som är föremål för undersökningen.
(23)
Till stöd för sitt påstående anförde flera parter att kvarnarna i fråga borde uteslutas från produktdefinitionen på grundval av att det i vissa kvarnar, nämligen saltkvarnar, är nödvändigt att använda keramiska malskivor i stället för metall, eftersom salt orsakar korrosion på malverk av metall. Undersökningen visade emellertid att det inte är nödvändigt att använda en keramisk malmekanism i saltkvarnar.
(24)
Mot bakgrund av ovanstående överväganden drogs i undersökningen slutsatsen att kryddkvarnar med keramiskt malverk i grunden skiljer sig från andra typer av bords- och köksartiklar av keramiskt material på grund av skillnader i de grundläggande fysiska egenskaperna och användningsområdena för det keramiska material som används i de mekaniska delarna. Påståendet att de, inbegripet fristående keramiska malmekanismer och delar av dessa, ska uteslutas från definitionen av den produkt som är föremål för undersökningen godtas därför.
(25)
Efter det att de provisoriska åtgärderna hade offentliggjorts hävdade några parter att keramiska knivvässare borde uteslutas från produktdefinitionen på grund av skillnader i tillverkningsprocesserna och användningsområdet samt den omständigheten att dessa artiklar på grund av sin specifika design och sina fysiska egenskaper inte är avsedda att innehålla livsmedel. Undersökningen bekräftade dessa påståenden. Begäran om att de ska uteslutas från definitionen av den produkt som är föremål för undersökningen beviljas därför.
(26)
Det undersöktes också om keramiska skalare borde uteslutas från produktdefinitionen. Undersökningen bekräftade att också keramiska skalare i grunden skiljer sig från andra typer av bords- och köksartiklar av keramiskt material på grund av skillnader i designen och de fysiska egenskaperna (form och hållfasthet) hos det keramiska material som används för de mekaniska delarna, tillverkningsprocessen och användningsområdet. Keramiska skalare bör därför också uteslutas från definitionen av den produkt som är föremål för undersökningen.
(27)
Efter det att de provisoriska åtgärderna hade offentliggjorts påstod en part vidare att pizzastenar gjorda av kordierit borde uteslutas från produktdefinitionen på grund av skillnader i de fysiska egenskaperna (form och hållfasthet), designen och användningsområdet. Kordierit är en typ av aluminiummagnesiumsilikat med särskilda egenskaper, nämligen en ytterst god förmåga att motstå värmechocker. Undersökningen bekräftade att pizzastenar gjorda av kordierit har samma fysiska egenskaper (form och hållfasthet), design och användningsområde som ugnsstenar. De skiljer sig följaktligen från andra typer av bords- och köksartiklar av keramiskt material. Efter det slutliga meddelandet av uppgifter påpekade klagandena likheterna mellan pizzastenar gjorda av kordierit och de övriga produkter som omfattades av förfarandet. De kunde emellertid inte visa att pizzastenar gjorda av kordierit har samma grundläggande fysiska egenskaper och användningsområden. Begäran om att de ska uteslutas från definitionen av den produkt som är föremål för undersökningen beviljas därför.
(28)
Efter det att de provisoriska åtgärderna hade offentliggjorts påstod en nederländsk intresseorganisation att bords- och köksartiklar av keramiskt material som är avsedda att användas som reklamprodukter borde uteslutas från produktdefinitionen, eftersom de inte säljs för att användas som bords- eller köksartiklar, de är en viktig ekonomisk drivfaktor i detaljhandelssektorn, de är mycket uppskattade av konsumenterna och endast tillverkare i Kina snabbt kan tillhandahålla de mängder som behövs. Begäran om att bords- och köksartiklar av keramiskt material som är avsedda att användas som reklamprodukter ska uteslutas från definitionen av den produkt som är föremål för undersökningen kan emellertid inte beviljas, eftersom deras fysiska egenskaper, tillverkningsprocesser och användningsområde är samma som för andra typer av bords- och köksartiklar av keramiskt material.
(29)
Efter det att de provisoriska åtgärderna hade offentliggjorts och ännu en gång efter det slutliga meddelandet av uppgifter påstod en tysk importör och partihandlare samt en kinesisk samarbetsvillig exporterande tillverkare att stengodsvaror med en särskild beläggning som används för sublimeringstryck och kan avlägsnas genom mekanisk skrapning borde uteslutas från produktdefinitionen på grundval av att de är halvfabrikat och att den fotografiska slutbehandlingen utförs i unionen via särskilda kanaler samt på grundval av skillnader i konsumenternas uppfattning, den omständigheten att beläggningen för sublimeringstryck har ett högre värde än keramiska föremål utan beläggning och att det inte finns några unionstillverkare för denna typ av produkt. Undersökningen visade att dessa produkter är synbart identiska med andra icke-sublimeringstryckta bordsartiklar och att det därför är svårt eller till och med omöjligt att skilja mellan dem. Undersökningen visade vidare att dessa produkter vanligen har samma användningsområde som andra typer av bordsartiklar av keramiskt material. Det konstaterades även att flera unionstillverkare tillverkar dessa produkter och att unionstillverkade och importerade produkter konkurrerar direkt med varandra. Mot bakgrund av det ovanstående avvisas begäran om att utesluta stengodsvaror med särskild beläggning som används för sublimeringstryck.
(30)
Efter det att de provisoriska åtgärderna hade offentliggjorts och ännu en gång efter det slutliga meddelandet av uppgifter påstod den importör som hade begärt att underglaserade, figurativa, handmålade bordsartiklar skulle uteslutas från produktdefinitionen att kommissionens preliminära analys av denna fråga var bristfällig, eftersom kommissionen inte hade beaktat att det finns olika marknadssegment, att det finns kvalitetsskillnader mellan olika typer av bordsartiklar, att underglaserade, figurativa, handmålade bordsartiklar är lyxigare och ömtåligare och att de till följd av konsumenternas uppfattning är utbytbara endast i begränsad omfattning. Denna importör hävdade även att underglaserade, figurativa, handmålade bordsartiklar till och med kan användas som dekorering.
(31)
När det gäller påståendena om kvalitetsskillnader mellan olika typer av bordsartiklar och de lyxigare och ömtåligare underglaserade, figurativa, handmålade bordsartiklarna är dessa egenskaper inte specifika för underglaserade, figurativa, handmålade bordsartiklar. När det gäller påståendet att produkterna är utbytbara endast i begränsad omfattning till följd av konsumenternas uppfattning, anfördes inga nya argument som kan ändra slutsatsen i skäl 45 i förordningen om preliminär tull att genomsnittskonsumenten inte gör skillnad mellan underglaserade, figurativa, handmålade bordsartiklar och andra typer av bordsartiklar av keramiskt material. Slutligen har kommissionen, i skälen 157-158 i förordningen om preliminär tull, analyserat förekomsten av olika marknadssegment. Dessa argument kan därför inte ändra slutsatserna i skäl 45 i förordningen om preliminär tull.
(32)
Efter det att de provisoriska åtgärderna hade vidtagits utvecklades påståendet i skäl 50 i förordningen om preliminär tull ytterligare. Samma påståenden upprepades även efter det slutliga meddelandet av uppgifter. Den importör som hade tillverkning i Kina hävdade att köks-/bordsartiklar som är helt glaserade och/eller emaljerade på 100 % av ytan, med undantag för undersidan eller en del av denna, och där 100 % av den glaserade/emaljerade ytan är färgad med en annan färg än vitt borde uteslutas från produktdefinitionen. Påståendet analyserades i vederbörlig ordning, men undersökningen visade att dessa produkter har samma fysiska egenskaper, tillverkningsprocesser och användningsområden som andra glaserade och/eller emaljerade bords- och köksartiklar av keramiskt material. Detta påstående avvisas därför slutgiltigt.
(33)
CCCLA insisterade på att fint benporslin borde uteslutas från definitionen av den produkt som är föremål för undersökningen, eftersom det är en ömtålig lyxprodukt med låg mekanisk hållfasthet, och bestridde även om det är motståndskraftigt mot flisbildning. Det ska dock påpekas att CCCLA tidigare hade hävdat att fint benporslin har en hög mekanisk hållfasthet och är motståndskraftigt mot flisbildning. Dessa motstridiga uttalanden undergräver naturligtvis CCCLA:s påståenden. De anförda argumenten ändrar i varje händelse inte de slutsatser som sammanfattas i skäl 28 i förordningen om preliminär tull. Påståendet att fint benporslin ska uteslutas från produktdefinitionen avvisas därför slutgiltigt.
(34)
Samma part upprepade att hållbart porslin borde uteslutas från definitionen av den produkt som är föremål för undersökningen. Parten hävdade att uttalandet att sådant porslin inte har några obestridda egenskaper inte stämde och att sådant porslin är mycket robust tack vare att leran har ett aluminiuminnehåll på mer än 24 % samt ifrågasatte unionens tillverkningskapacitet avseende denna produkt. De olika inlagorna om hållbart porslin är emellertid motstridiga när det gäller till exempel råvarornas andel och innehållet av aluminiumoxidpulver. Det bestreds inte heller att hållbart porslin också tillverkas i unionen och att det hållbara porslin som tillverkas i Kina direkt konkurrerar med hållbart porslin som tillverkas i unionen samt med andra produkter som omfattas av undersökningen. Påståendet att hållbart porslin ska uteslutas avvisas därför slutgiltigt.
(35)
Alla typer av bords- och köksartiklar av keramiskt material kan betraktas som olika typer av en och samma produkt. Det påstående som gjordes efter det att de provisoriska åtgärderna hade offentliggjorts och ännu en gång efter det slutliga meddelandet av uppgifter, nämligen att undersökningen omfattar ett stort antal likadana produkter och att det följaktligen är nödvändigt att genomföra separata analyser av representativitet, dumpning, skada, orsakssamband och unionens intresse för varje produktsegment, konstateras därför vara ogrundat. En part som hävdade att produktdefinitionen var för generell lämnade in en jämförelse av produkter med olika grad av dekorering, men partens uttalanden om användningsområden (för trädgård och barn i det ena fallet och för dekoration i det andra fallet) är diskutabla, eftersom det inte finns någon tydlig avgränsning, och uttalandena kan snarare ses som en bekräftelse på konstaterandet i skäl 55 i förordningen om preliminär tull. Det bör också påpekas att en importör med tillverkning i Kina hävdade att mer än 99 % av de bords- och köksartiklar av keramiskt material som säljs i unionen är helt vita, eller så gott som helt vita. Några parter ifrågasatte skäl 58 i förordningen om preliminär tull på grundval av att institutionerna inom ramen för undersökningen inte hade granskat huruvida vissa av varorna inte lämpade sig för fri omsättning i unionen. Denna omständighet undergräver emellertid inte slutsatsen i skäl 63 i förordningen om preliminär tull.
2.3 Slutsats
(36)
Mot bakgrund av det ovanstående definieras produkten slutgiltigt som bords- och köksartiklar av keramiskt material, med undantag för keramiska knivar, keramiska kryddkvarnar och deras keramiska malverk, keramiska skalare, keramiska knivvässare och keramiska pizzastenar gjorda av kordierit av det slag som används för gräddning av pizza eller bröd, med ursprung i Kina och som för närvarande omfattas av KN-nummer ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 och ex 6912 00 90.
(37)
Eftersom inga andra synpunkter har inkommit avseende den berörda produkten och den likadana produkten, bekräftas alla övriga fastställanden i skälen 24-63 i förordningen om preliminär tull.
3. DUMPNING
3.1 Marknadsekonomisk status
(38)
Efter det att de provisoriska åtgärderna hade offentliggjorts påstod en exporterande tillverkare, en unionstillverkare och en importör att besluten om huruvida de skulle bli behandlade som företag som är verksamma under marknadsmässiga förhållande (nedan kallat marknadsekonomisk status) fattades för sent, dvs. efter den tidsfrist på tre månader som fastställs i artikel 2.7 c i grundförordningen, och att undersökningen därför borde avslutas utan att antidumpningsåtgärder införs. Detta påstående avseende besluten om marknadsekonomisk status hade framförts redan i det preliminära skedet och avvisades av kommissionen i skälen 72 och 73 i förordningen om preliminär tull. Efter det slutliga meddelandet av uppgifter framförde ytterligare fem exporterande tillverkare ett liknande påstående. Till stöd för sitt påstående hänvisade de till domstolens domar i målen Brosmann och Aokang Shoes (4).
(39)
Det erinras för det första om att domarna i målen Brosmann och Aokang Shoes inte är relevanta för bedömningen av huruvida besluten om marknadsekonomisk status i den här undersökningen är rättsenliga, eftersom de avsåg situationer där det över huvud taget inte genomfördes någon bedömning av marknadsekonomisk status, till skillnad från vad som är fallet i den här undersökningen.
(40)
Brosmann och Aokang Shoes-målen är inte heller relevanta för bedömningen av huruvida den aktuella undersökningen är rättsenlig mot bakgrund av att grundförordningen har ändrats sedan dess (5). I artikel 2.7 i grundförordningen, i dess ändrade lydelse, föreskrivs det hur som helst att kommissionen ska fatta beslut om marknadsekonomisk status endast avseende företag som ingår i ett urval i enlighet med artikel 17 i grundförordningen, och att den ska fatta beslutet inom sju månader, men inte senare än inom åtta månader efter det att undersökningen har inletts. Denna ändring är tillämplig på alla nya och pågående undersökningar från och med den 15 december 2012, och således också på den här undersökningen.
(41)
Den tolkning av den rättspraxis som innebär att det inte i sig hade ägt rum någon överträdelse av rätten till ett beslut om marknadsekonomisk status, trots att tidsfristen på tre månader inte hållits, måste upprätthållas. Således bekräftas slutsatsen i skäl 73 i den preliminära förordningen.
(42)
På grund av det stora antalet ansökningar om marknadsekonomisk status och att det var nödvändigt att göra ett stort antal kontrollbesök för att granska dem, kunde beslut om marknadsekonomisk status inte fattas inom sju månader. Beslut fattades dock inom åtta månader efter det att undersökningen inletts, såsom det krävs enligt grundförordningen, i dess ändrade lydelse enligt förordning 1168/2012. Påståendet att rättigheter i detta avseende har åsidosatts med retroaktiv verkan är, som det förklaras ovan, inte motiverat.
(43)
Mot bakgrund av det ovanstående avvisas påståendet att antidumpningsundersökningen borde avslutas utan att antidumpningsåtgärder införs eftersom beslut om marknadsekonomisk status inte fattades inom tre månader.
(44)
En exporterande tillverkare, som inte ingick i urvalet och inte kunde visa att den hade en enda uppsättning räkenskaper som var föremål för en självständig revision i överensstämmelse med internationella redovisningsnormer och således fick avslag på sin ansökan om marknadsekonomisk status, vidhöll att de påstådda felen i räkenskaperna, som föranlett avslaget på ansökan om marknadsekonomisk status, inte var väsentliga och att beslutet om avslag därför var orimligt och stred mot proportionalitetsprincipen. Efter det slutliga meddelandet av uppgifter vidhöll denna exporterande tillverkare sitt påstående, men anförde inga nya argument.
(45)
De argument som anförts till stöd för att felen i räkenskaperna inte var väsentliga är i huvudsak identiska med dem som lades fram under undersökningen avseende marknadsekonomisk status och som vederlades av kommissionen före beslutet om marknadsekonomisk status. När det gäller argumentet att avslaget på ansökan om marknadsekonomisk status strider mot proportionalitetsprincipen bör det dock erinras om att de kriterier avseende marknadsekonomisk status som fastställs i artikel 2.7 c i grundförordningen är kumulativa och att enligt lagstiftningen kan marknadsekonomisk status inte beviljas, om kriterierna inte är uppfyllda. Eftersom bevisbördan åligger det företag som ansökt om marknadsekonomisk status och företaget inte har visat att det hade en enda uppsättning räkenskaper, hade kommissionen ingen annan möjlighet än att avslå ansökan om marknadsekonomisk status. Beslutet om avslag på ansökan om marknadsekonomisk status kan därför inte anses strida mot proportionalitetsprincipen. Under alla omständigheter ska ett beslut om marknadsekonomisk status, enligt artikel 2.7 d i grundförordningen, i dess ändrade lydelse enligt förordning 1168/2012 (6), endast gälla de parter som ingår i urvalet, om kommissionen har begränsat sin undersökning genom ett stickprov.
3.2 Individuell behandling
(46)
Det erinras om att sexton exporterande tillverkare ansökte om individuell behandling, men att endast ansökningarna från företagen i urvalet granskades i enlighet med artikel 9.6 i grundförordningen, varefter de beviljades. Av övriga elva exporterande tillverkare ansökte sju om individuell undersökning.
(47)
I enlighet med artikel 9.5 och 9.6 i grundförordningen ska individuella tullsatser tillämpas på import från exportörer eller producenter som beviljats individuell undersökning i enlighet med artikel 17.3 i grundförordningen. De fyra företag som ansökte om individuell behandling, men inte om individuell undersökning, kunde därför inte beviljas en individuell tullsats.
(48)
En exporterande tillverkare påstod att företaget hade lämnat in alla nödvändiga uppgifter inom de angivna tidsfristerna och att dess ansökan om individuell behandling därför borde ha granskats och en enskild dumpningsmarginal fastställts i enlighet med domstolens dom i det ovannämnda målet Brosmann (7).
(49)
Detta påstående kan inte godtas. Eftersom företaget i fråga inte ingick i urvalet, kunde dess ansökan om individuell behandling bedömas endast inom ramen för en individuell undersökning i enlighet med artikel 17.3 i grundförordningen.
(50)
Eftersom inga andra synpunkter har inkommit avseende individuell behandling, bekräftas skälen 79-81 i förordningen om preliminär tull.
3.3 Individuell undersökning
(51)
Ansökningar om individuell undersökning i enlighet med artikel 17.3 i grundförordningen lämnades in av sju exporterande tillverkare, som bestod av tio juridiska enheter. Som det anges i skälen 82 och 83 i förordningen om preliminär tull fattades inga beslut om dessa ansökningar i samband med de provisoriska åtgärderna.
(52)
Den 21 december 2012 underrättades de exporterande tillverkarna om att deras ansökningar om individuell undersökning inte kunde godkännas, eftersom det skulle bli orimligt betungande och skulle förhindra att undersökningen avslutades i tid.
(53)
En exporterande tillverkare påstod att enligt artikel 17.3 i grundförordningen är individuell undersökning en lagstadgad rättighet och att kommissionens avslag på dess ansökan var omotiverad, eftersom varken antalet företag eller granskningen, med beaktande av kommissionens resurser, skulle bli orimligt betungande eller skulle förhindra att undersökningen avslutades i tid. Efter det slutliga meddelandet av uppgifter upprepades detta påstående, men inga ytterligare argument anfördes.
(54)
Beslut om huruvida individuell undersökning ska beviljas fattas från fall till fall med hänsyn till antalet ansökningar som inkommit och den tid som står till förfogande för att bedöma dem. I detta fall bör det erinras om att kommissionen enligt lagstiftningen var skyldig att granska ansökningar om marknadsekonomisk status från sexton juridiska enheter i Kina, inbegripet företag som inte ingick i urvalet. Med beaktande av de förfarandefrister som föreskrivs i lagstiftningen kunde inga individuella undersökningar därför genomföras innan de preliminära slutsatserna antogs. Mot bakgrund av den begränsade tid som stod till förfogande därefter och antalet ansökningar som inkommit samt de begränsade resurserna vid den avdelning vid kommissionen som ansvarar för antidumpningsundersökningar, drogs slutsatsen att det i detta fall skulle vara orimligt betungande att genomföra individuella undersökningar.
3.4 Normalvärde
3.4.1 Val av jämförbart land
(55)
Efter det att provisoriska åtgärder hade vidtagits granskades valet av lämpligt jämförbart land ytterligare. Ett kontrollbesök genomfördes hos den thailändska exporterande tillverkare som hade svarat på frågeformuläret och som nämns i skäl 87 i förordningen om preliminär tull. Efter att ha granskat och kontrollerat uppgifterna från den samarbetsvilliga tillverkaren i Thailand drogs emellertid slutsatsen att den thailändska tillverkaren inte kunde lämna tillräckligt detaljerade uppgifter om de typer av produkter som såldes på hemmamarknaden. Det ansågs därför att Brasilien var det lämpligaste jämförbara landet.
(56)
Uppgifterna från Thailand användes dock för att styrka några av undersökningsresultaten från Brasilien, särskilt nivån på prisskillnaden mellan märkesprodukter och produkter utan varumärke (se skäl 91 nedan).
(57)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter invände en branschorganisation mot valet av Brasilien som lämpligt jämförbart land. Branschorganisationen hävdade i huvudsak att det enda skälet till att välja Brasilien förefaller att ha varit att det inte fanns något annat lämpligt land. Detta påstående kan inte godtas. Av skälen 84-88 i förordningen om preliminär tull framgår det tydligt att Brasilien ansågs vara ett lämpligt jämförbart land på grund av den faktiska situationen på den inhemska marknaden. Den omständigheten att kommissionen fortsatte att granska andra potentiella jämförbara länder efter det att de preliminära åtgärderna hade offentliggjorts betyder inte att Brasilien var ett olämpligt val.
(58)
Mot bakgrund av det ovanstående och eftersom inga andra synpunkter har inkommit avseende sakförhållandena kring valet av Brasilien som lämpligt jämförbart land, bekräftas skälen 84-88 i förordningen om preliminär tull.
3.4.2 Fastställande av normalvärdet
(59)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter hävdade flera berörda parter att fastställandet av normalvärdet var bristfälligt, eftersom det inte hade fastställts för försäljningen av likadana produkter i Brasilien och därför ledde till snedvridna och orättvisa resultat, särskilt när det gäller stengodsprodukter och andra typer av produkter som inte tillverkas och säljs i det jämförbara landet. Några exporterande tillverkare hävdade också att man inte fått tillräckliga uppgifter om metoden för att fastställa det konstruerade normalvärde som avses i skäl 94 i förordningen om preliminär tull.
(60)
De synpunkter som inkom efter det preliminära meddelandet av uppgifter visade att den metod som använts för att fastställa normalvärdet inte var helt klar för en del av de berörda parterna. Som svar på synpunkterna ges nedan en mer ingående förklaring av den metod som använts för att fastställa normalvärdet.
(61)
Eftersom alla ansökningar om marknadsekonomisk status avslogs, fastställdes normalvärdet för alla de kinesiska exporterande tillverkare i Kina som ingick i urvalet på grundval av uppgifter från tillverkaren i det jämförbara landet i enlighet med artikel 2.7 a i grundförordningen.
(62)
I enlighet med artikel 2.2 i grundförordningen undersökte kommissionen först om försäljningen av den likadana produkten i Brasilien till oberoende kunder var representativ. Det konstaterades att den brasilianska samarbetsvilliga tillverkarens likadana produkt såldes i representativa kvantiteter på den brasilianska hemmamarknaden jämfört med den berörda produkten som exporterades till unionen av de exporterande tillverkarna i urvalet. Det erinras i detta sammanhang om att enligt artikel 1.4 i grundförordningen avses med ”likadan produkt” en produkt som är identisk med, dvs. i alla avseenden likadan som, produkten i fråga, eller, om en sådan produkt inte finns, en annan produkt som har egenskaper som nära påminner om den berörda produktens egenskaper, även om den inte i alla avseenden är lika.
(63)
Kommissionen undersökte därefter om denna försäljning kunde anses ha ägt rum vid normal handel i enlighet med artikel 2.4 i grundförordningen. Detta skedde genom att andelen lönsam försäljning till oberoende kunder fastställdes. Försäljningstransaktionerna ansågs vara lönsamma när enhetspriset var lika med eller högre än tillverkningskostnaden. Tillverkningskostnaden för den brasilianska tillverkaren fastställdes därför.
(64)
Denna granskning visade att för alla produkttyper hade mer än 80 % av försäljningsvolymen på hemmamarknaden ett pris som översteg kostnaden, och att det vägda genomsnittliga försäljningspriset för alla typer var lika med eller högre än tillverkningskostnaden per enhet.
(65)
Normalvärdet för varje produkttyp beräknades sedan som ett vägt genomsnitt av de faktiska inhemska priserna vid all försäljning, oavsett om försäljningen var lönsam eller inte. Av detta följer att det inte har fastställts något konstruerat normalvärde för den olönsamma försäljningen, tvärtemot vad som anges i skäl 94 i förordningen om preliminär tull.
3.4.3 Exportpris
(66)
Eftersom inga synpunkter har inkommit avseende exportpriser, bekräftas skäl 95 i förordningen om preliminär tull.
3.4.4 Jämförelse
(67)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter påstod flera berörda parter att den metod som hade använts för jämförelsen av normalvärde och exportpris var allmänt bristfällig, eftersom man inte jämfört likadana produkter och man inte tillräckligt hade förklarat på vilken grundval justeringarna gjorts. En exporterande tillverkare påstod i synnerhet att när det gäller stengodsprodukter, som inte tillverkades och såldes av tillverkaren i det jämförbara landet, borde kommissionen ha jämfört exportpriset med ett vederbörligen justerat pris för lergods på hemmamarknaden i stället för att konstruera ett normalvärde. Vidare påstod flera exporterande tillverkare att när det gäller flera andra produkttyper, som tillverkades och såldes av exporterande tillverkare, är det ofrånkomligt att jämförelsen mellan exportpriset och ett genomsittspris per kilogram för en generisk produkttyp som såldes i Brasilien, vilken grundade sig endast på den typ av keramiskt material som användes, resulterade i en jämförelse mellan produkter som inte är likadana och som således gav ett felaktigt resultat. En exporterande tillverkare påstod dessutom att den justering för varumärke som gjordes i enlighet med artikel 2.10 k inte var tillräcklig, medan en annan exporterande tillverkare påstod att justeringens nivå inte grundade sig på tillförlitliga eller styrkta uppgifter och därför inte är motiverad. Samma exporterande tillverkare ansåg också att dess exportpriser borde justeras för skillnader i de mängder som såldes i olika handelsled. Slutligen påstod flera berörda parter att den metod som användes för justeringar för skillnader i fysiska egenskaper inte är välgrundad och att det är oklart på basen av vilka uppgifter justeringarna gjordes.
(68)
Mot bakgrund av de inkomna synpunkterna har den metod som användes för prisjämförelsen och justeringarna med avseende på prisjämförbarheten i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen setts över. Särskilt ska påpekas att för produkter som i det preliminära skedet jämfördes på grundval av genomsnittspriset per kilogram för en generisk produkt och det keramiska material som användes, har jämförelsen gjorts med närmast liknande produkt (se skäl 77 nedan), vilket har möjliggjort en mer korrekt och rättvis prisjämförelse.
(69)
Normalvärdet och exportpriset jämfördes på nivån fritt fabrik. Dumpningsmarginalerna fastställdes genom att de utvalda exportörernas enskilda priser på nivån fritt fabrik jämfördes med det försäljningspris som tillverkaren i det jämförbara landet tillämpade för den likadana produkten på hemmamarknaden. En del exporttransaktioner avsåg emellertid icke-typiska produkter, som servettringar, knivlägg eller underlägg för tekannor, och för dessa var det inte möjligt att säkerställa en rättvis jämförelse. Dessa transaktioner uteslöts därför, särskilt eftersom de tillsammans endast stod för mindre än 0,5 % av exportvolymen, vilket är försumbart.
(70)
För att garantera en rättvis jämförelse mellan normalvärdet och exportpriset togs vederbörlig hänsyn till olikheter som påverkade priserna och prisernas jämförbarhet genom justeringar i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen. Justeringar gjordes där så var lämpligt för skillnader i fysiska egenskaper, handelsled och andra faktorer som påverkar prisernas jämförbarhet, särskilt varumärken.
(71)
För det första undersöktes det om en justering för skillnader i fysiska egenskaper i enlighet med artikel 2.10 a i grundförordningen var motiverad.
(72)
I de fall där normalvärdet fastställdes på grundval av närmast liknande produkt (se skäl 68 ovan) gjordes en justering för skillnader i de fysiska egenskaperna i syfte att garantera en rättvis prisjämförelse mellan likadana produkter.
(73)
När det gäller stengodsprodukter jämfördes exportpriset med försäljningspriset på hemmamarknaden för den närmast liknande produkt som tillverkades och såldes i det jämförbara landet, dvs. försäljningspriserna på produkter gjorda av lergods i stället för stengods, men som i alla övriga aspekter var identiska, justerade uppåt med 5 %, för att spegla prisskillnaden mellan stengods och lergods.
(74)
En exporterande tillverkare påstod att både tillverkningskostnaderna och återförsäljningspriset är högre för lergodsprodukter än för stengodsprodukter. Exportpriset för tillverkarens stengodsprodukter borde därför ha justerats nedåt i stället för uppåt. Till stöd för sitt påstående hänvisade den exporterande tillverkaren i huvudsak till sina egna uppskattningar av produktionskostnaderna för lergodsprodukter respektive stengodsprodukter samt till ett utdrag ur en prislista med återförsäljningspriser för lergodsprodukter och stengodsprodukter.
(75)
Dessa uppgifter, som lämnades in i ett mycket sent skede av förfarandet och först efter det slutliga meddelandet av uppgifter, står i stark kontrast till de uppgifter som under hela förfarandet har inkommit till kommissionen från andra berörda parter, dvs. klagandena, unionsindustrin och tillverkaren i det jämförbara landet. Alla dessa parter har uppgett att stengodsprodukter har en högre kvalitet, dvs. är varaktigare, än lergodsprodukter och är dyrare att tillverka, eftersom bränningen av stengods sker vid höga temperaturer och bränningen av lergods vid låga temperaturer. Följaktligen kan stengods i allmänhet säljas till ett högre pris. Dessa uppgifter stöds även av offentligt tillgänglig information för marknaden.
(76)
Det bör vidare påpekas att den exporterande tillverkaren i fråga inte själv tillverkar lergods och således endast tillhandahöll en uppskattning av tillverkningskostnaderna för lergods. Den inlämnade prislistan visar inte heller på ett avgörande sätt att lergodsprodukter i allmänhet är dyrare än stengodsprodukter. Den inlämnade bevisningen visar således inte att den justering som gjordes för att få en rättvis prisjämförelse mellan normalvärdet och exportpriset för stengodsprodukter är felaktig, och påståendet avvisas därför.
(77)
När det gäller andra produkttyper, för vilka jämförelsen i det preliminära skedet gjordes endast på grundval av genomsnittspriset per kilogram och det keramiska materialet, har kommissionen analyserat de berörda produkttyperna ytterligare och jämfört exportpriset med närmast liknande produkttyp som tillverkades och såldes i det jämförbara landet. När endast en mindre fysisk egenskap skiljde sig, t.ex. typ av glasering eller dekoration, medan alla andra grundläggande egenskaper för produkttypen var identiska, justerades försäljningspriset för den närmast liknande produkten med den faktiska prisskillnad som konstaterades för skillnaden i fysisk egenskap. För andra produkttyper, där mer än en fysisk egenskap skiljde sig, jämfördes exportpriset med det genomsnittliga försäljningspriset för den närmast liknande produkten. För dessa produkttyper var flera eller alla av följande grundläggande fysiska egenskaper samma som för den närmast liknande produkten: keramiskt material, typ av artikel, grundläggande form, dekoration och glasering.
(78)
Två exporterande tillverkare i urvalet hävdade att liksom i de fall där justeringar gjordes när endast en mindre fysisk egenskap skiljde sig, borde en justering ha gjorts också när mer än en fysisk egenskap hos den närmast liknande produkten var annorlunda.
(79)
Det erinras om att i de fall där endast en mindre fysisk egenskap skiljde sig, justerades försäljningspriset för den närmast liknande produkten för att ta hänsyn till den faktiska prisskillnad som konstaterades för olikheten i fråga, medan jämförelsen när mer än en fysisk egenskap var annorlunda gjordes på grundval av det genomsnittliga försäljningspriset för en produkt med samma fysiska egenskaper. I det sistnämnda fallet krävdes således ingen prisjustering på grund av eventuella fysiska skillnader mellan de likadana produkterna, eftersom de hade samma grundläggande fysiska egenskaper. Detta påstående kan följaktligen inte godtas.
(80)
En av de ovan nämnda exporterande tillverkarna krävde också ytterligare justeringar för skillnader i fysiska egenskaper när det gäller vikt och den berörda produktens vithet. Denna tillverkare hävdade att den använder sämre råvaror och att kostnaden och priset för dess produkter därför är lägre än för den likadana produkt som tillverkas i det jämförbara landet. Tillverkarens exportpris bör därför justeras med ett skäligt belopp. Kommissionen erinrar för det första om att företaget inte beviljades marknadsekonomisk status och att dess tillverkningskostnader därför inte har kontrollerats. Vidare har inga verifierbara eller styrkande handlingar lämnats in till stöd för påståendet att dess produkter är ungefär 5 % tyngre än standarprodukterna och detta påstående har därför inte bevisats. När det gäller vitheten har den exporterande tillverkaren i sina inlagor medgett att dess produkter har normal vithet, och har inte förklarat varför en justering skulle vara motiverad i detta avseende. Dessa påståenden avvisas därför.
(81)
En annan exporterande tillverkare hävdade att kommissionen inte hade jämfört en del av dess exportförsäljning med normalvärdet för närmast liknande produkt. Denna export avsåg försäljning av dekorerade produkter via en icke-närstående handlare, som hade ombesörjt dekoreringen (en dekal) utan kostnad. Exportpriset inkluderade följaktligen inte kostnaden för dekorering och borde därför ha jämförts med det normalvärde som fastställts för icke-dekorerade produkter eller alternativt med ett genomsnittligt normalvärde för dekorerade och icke-dekorerade produkter.
(82)
Det erinras om att produktionskostnaden inte är en relevant faktor för prisjämförbarheten, som endast grundar sig på en jämförelse mellan normalvärdet och exportpriset för likadana produkter. Av de uppgifter som tillhandahållits framgår det också att de exporterade produkterna i fråga faktiskt var dekorerade, men att den exporterande tillverkaren inte bar hela den kostnad som var förenad med det mervärde som kan tillskrivas dekoreringen. Detta är emellertid inte en faktor som kan motivera en prisjustering på grund av skillnader i de fysiska egenskaperna jämfört med den likadana produkten i det jämförbara landet. Eftersom detta påstående gjordes i ett så sent skede av förfarandet, kan de uppgifter som lämnats in till stöd för påståendet inte heller kontrolleras. Påståendet avvisas därför.
(83)
För att uppnå en rättvis prisjämförelse ansågs det, mot bakgrund av det stora antalet möjliga kombinationer i de bordsartikelset av keramiskt material som tillverkades och såldes i Kina respektive Brasilien, nödvändigt att dela in seten i grupper baserat på antalet föremål och typ av föremål som ingick i seten. Det genomsnittliga försäljningspriset för de olika grupperna på hemmamarknaden i det jämförbara landet jämfördes med exportpriset för motsvarande grupper.
(84)
En exporterande tillverkare hävdade att på grund av det stora antalet möjliga produktkombinationer i ett set kan en rättvis prisjämförelse inte uppnås genom metoden att dela in dem i grupper, eftersom egenskaperna hos varje del som ingår i ett set inte beaktas. Denna exporterande tillverkare hävdade därför att set borde uteslutas vid beräkningen av dumpningsmarginalen.
(85)
Det erinras om att dumpningsberäkningen för set grundar sig på en jämförelse av genomsnittspriset per kilogram och inte på en jämförelse av enskilda delar. Det är därför inte nödvändigt att fastställa den exakta kombinationen av olika delar i varje set för att uppnå en rättvis prisjämförelse av seten. Vid indelningen i grupper togs hänsyn till de grundläggande egenskaperna hos de olika kombinationerna i seten, som identifierades som t.ex. kaffe- och/eller te-set, middagsset eller övriga set, och även till hur många delar som ingick. Under dessa omständigheter anses det att en rättvis jämförelse i den mening som avses i artikel 2.10 i grundförordningen har gjorts när det gäller set. Detta påstående kan därför inte godtas.
(86)
Som det anges i skäl 99 i förordningen om preliminär tull fastställdes vidare i undersökningen att kinesiska exporterande tillverkare i allmänhet klassificerar sina produkter i upp till fem olika klasser, från A till E, med stora prisskillnader. Den största delen av exporten till unionen består av produkter i klass A, B eller C, eller en kombination av dessa. Denna klassificering är dock inte universell och bygger inte på någon allmän branschnorm, utan är snarare företagsspecifik och möjliggör prisdifferentiering. Tillverkaren i det jämförbara landet däremot säljer enbart motsvarigheten till klass A på den inhemska brasilianska marknaden och prisjämförbarheten påverkades därför. Exportpriset justerades därför upp till den kinesiska A-klassen för att det skulle vara jämförbart med den produkt som säljs av tillverkaren på den brasilianska marknaden. Nivån på justeringen fastställdes individuellt för företagen i urvalet och grundade sig på den faktiska och verifierade prisskillnaden mellan de olika klasserna.
(87)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter påstod en exporterande tillverkare som ingick i urvalet att delar av dess exportförsäljning, som såldes via en icke-närstående handlare, utgjordes av en kombination av klass A och klass B och därför också borde justeras upp till prisnivån för klass A. Tillverkaren påstod att prisskillnaden var 25 % och lämnade som bevisning in kopior på fakturor och prisangivelser.
(88)
Dessa uppgifter har emellertid inte lämnats in under undersökningen eller kontrollbesöket och inte heller efter kommissionens preliminära meddelande av uppgifter. Tvärtom har denna tillverkare under hela förfarandet angett att den endast exporterade produkter i klass A. Trots att en fullständig prisförteckning efterfrågades i frågeformuläret, lämnades ingen prisförteckning in i syfte att kvantifiera den påstådda prisskillnaden mellan de olika klasserna, utan endast ett begränsat antal prisangivelser. Under dessa omständigheter och eftersom uppgifterna lämnades in i ett mycket sent skede av förfarandet, kan tillförlitligheten ifrågasättas och kan under inga omständigheter kontrolleras. Detta påstående avvisas därför.
(89)
För det andra undersöktes det, som det anges i skäl 98 i förordningen om preliminär tull, huruvida en justering för handelsled i enlighet med artikel 2.10 d i grundförordningen var motiverad. Det konstaterades att exportpriset avsåg ett annat handelsled än normalvärdet, eftersom den kinesiska exporten främst skedde på grossistnivå, medan försäljningen på hemmamarknaden i det jämförbara landet även skedde på detaljhandelsnivå. Undersökningen visade vidare att på båda marknaderna påverkade de olika distributionskanalerna prisnivån, och därmed prisjämförbarheten mellan exportpris och normalvärde. För att göra en rättvis jämförelse mellan exportpriset och normalvärdet fastställdes det sistnämnda därför per produkttyp och justerades för varje handelsled genom användning av de prisskillnader som konstaterats mellan de olika handelsleden i det jämförbara landet. Det erinras om att i förordningen om preliminär tull gjordes vid behov ytterligare en justering för handelsled på grundval av den prisskillnad som konstaterats avseende de mängder som såldes i varje enskilt handelsled (skäl 98 i förordningen om preliminär tull). Denna ytterligare justering bedömdes vara motiverad, eftersom undersökningen i det preliminära skedet hade visat att medan merparten av den kinesiska exportförsäljningen skedde i stora kvantiteter, skedde merparten av försäljningen på hemmamarknaden i det jämförbara landet i mindre kvantiteter, vilket resulterade i prisskillnader mellan samma handelsled. Ytterligare undersökningar och en mer ingående analys av försäljningstransaktionerna på hemmamarknaden i det jämförbara landet har emellertid, tvärtemot de preliminära undersökningsresultaten, visat att förhållandet mellan små och stora kvantiteter som säljs av tillverkaren i det jämförbara landet är ungefär samma som för de kinesiska exporterande tillverkarna. Denna justering anses därför inte längre vara lämplig eller motiverad.
(90)
För det tredje visade undersökningen, som beskrivs i skäl 100 i förordningen om preliminär tull, att den brasilianska tillverkaren endast säljer märkesprodukter på den brasilianska marknaden, medan kinesiska exporterande tillverkare inte säljer märkesprodukter utan produkter med egna varumärken eller generiska bords- och köksartiklar av keramiskt material. Märkesprodukter uppfattas normalt av kunderna som produkter med en viss prestige, kontrollerad kvalitet och design och ger därför högre marknadspriser, medan generiska produkter och/eller egna varumärken med samma fysiska och tekniska egenskaper vanligen säljs till betydligt lägre priser. En märkesprodukts mervärde kan i allmänhet inte mätas exakt, eftersom det varierar från märke till märke och beror på många olika saker, som kundens uppfattning, varumärkets välkändhet och andra omätbara faktorer, men i detta fall har den brasilianska tillverkaren bekräftat att dess märkesprodukter kan säljas till betydligt högre priser på den brasilianska marknaden än andra produkter utan varumärken. Vidare har en rapport om den brasilianska marknaden för bords- och köksartiklar bekräftat att brasilianska kunder är extremt märkesorienterade och att tillverkaren i det jämförbara landet är en väletablerad och mycket välkänd tillverkare. Mot bakgrund av detta justerades normalvärdet nedåt med 40 % av försäljningspriset på hemmamarknaden i enlighet med artikel 2.10 k i grundförordningen.
(91)
När det gäller ovannämnda justering erinras det om att två exporterande tillverkare har ifrågasatt såväl grundvalen för justeringen som dess nivå (se skäl 67 ovan). Det kan emellertid inte bestridas att en märkesprodukt ger ett högre försäljningspris än en identisk produkt utan varumärke och att prisjämförbarheten därför påverkas. Att nivån på justeringen är lämplig stöds dessutom, förutom av uppgifterna från tillverkaren i det jämförbara landet, av faktiska och verifierade prisuppgifter från en samarbetsvillig tillverkare i Thailand samt av uppgifter som inkom från en unionstillverkare efter det preliminära meddelandet av uppgifter. Det konstaterades dessutom att marknadssituationen i Thailand är jämförbar med den brasilianska marknaden, eftersom det också i Thailand finns endast ett fåtal välkända och väletablerade varumärken. Dessa påståenden kan därför inte godtas.
(92)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter vidhöll ingen av de exporterande tillverkarna sina invändningar mot denna justering, medan klagandena hävdade att justeringen för varumärke var för stor, särskilt när det gäller produkter som inte är av porslin. För att styrka detta påstående hänvisade klagandena till prislistor och uppgifter från några unionstillverkare.
(93)
De uppgifter som lämnades in bekräftade kommissionens slutsats att det mervärde som ett varumärke ger på en given marknad är företags-/varumärkesspecifikt. Uppgifterna gör emellertid inte att det går att ifrågasätta nivån på den justering som gjordes för de märkesprodukter som tillverkaren i det jämförbara landet sålde på hemmamarknaden i Brasilien, eftersom uppgifterna i fråga endast avsåg unionsmarknaden. Med beaktande av det stora antalet unionstillverkare, mångfalden på unionsmarknaden med sina regionala olikheter, även när det gäller varumärkesorientering, och den kinesiska importens stora marknadsandel, är situationen på unionsmarknaden väldigt olik situationen på den brasilianska marknaden. Av denna anledning och mot bakgrund av det som konstateras ovan i skälen 90-91 kan detta påstående inte godtas.
(94)
Som det anges i skäl 101 i förordningen om preliminär tull gjordes ytterligare justeringar vid behov för transport-, försäkrings- och hanteringskostnader samt därmed sammanhängande kostnader, förpacknings- och kreditkostnader samt bankavgifter och provisioner i samtliga fall där det konstaterats att de påverkade prisjämförbarheten.
3.5 Dumpningsmarginaler
(95)
Eftersom inga synpunkter har inkommit, bekräftas den metod för beräkning av dumpningsmarginalerna som anges i skälen 102-105 i förordningen om preliminär tull.
(96)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter informerades kommissionen om att några handelsföretag, som inte tillverkar den berörda produkten, felaktigt hade namngetts i bilaga I till förordningen om preliminär tull och således omfattades av den antidumpningstull som fastställts för samarbetsvilliga exporterande tillverkare. Kommissionen underrättade dessa företag om att den hade för avsikt att stryka dem ur bilaga I och gav dem möjlighet att inkomma med synpunkter. Efter granskning av de inkomna synpunkterna har flera handelsföretag strukits ur bilaga 1. De har i förekommande fall ersatts med den närstående samarbetsvilliga exporterande tillverkaren.
(97)
Med beaktande av de justeringar av normalvärdet och exportpriset som anges ovan i skälen 67-94, och eftersom inga andra synpunkter har inkommit, fastställs de slutgiltiga dumpningsmarginalerna, uttryckta i procent av priset cif vid unionens gräns, före tull, till följande:
Företag
Tull %
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd, Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd, Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd och Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited, Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd, Shandong Silver Phoenix Co., Ltd, Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd, Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd, Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd, Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd och Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
Samarbetsvilliga exporterande tillverkare som inte ingick i urvalet
17,9
Alla övriga företag
36,1
4. SKADA
4.1 Skadeundersökningsperiod
(98)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter upprepade flera parter att skadeundersökningsperioden borde ha börjat 2009 i stället för 2008, eftersom den ekonomiska krisen inleddes 2008 och utvecklingen mellan 2009 och 2011 då skulle bli tydlig. När det gäller detta påstående konstateras det att 2009 inte var ett lämpligare år som inledning på skadeundersökningsperioden, eftersom den ekonomiska krisen verkningar märktes fullt ut det året, vilket ledde till en betydande minskning av konsumtionen jämfört med 2008. Detta påstående avvisas därför slutgiltigt.
4.2 Unionstillverkning och unionsindustri
(99)
I en gemensam inlaga ifrågasatte flera importörer beräkningsmetoden för att komma fram till den uppgift om unionstillverkningen som anges i skäl 108 i förordningen om preliminär tull. Flera berörda parter upprepade dessa synpunkter efter det slutliga meddelandet av uppgifter. De ansåg framför allt att klagandena inte uppfyllde kravet på representativitet, eftersom unionsproduktionen av den likadana produkten enligt tillgänglig Prodcom-statistik är mycket högre än de 240 200 ton som anges i nämnda skäl, vilket innebär att klagandena står för mindre än 25 % av unionstillverkningen av den likadana produkten. Dessa parter beräknade unionstillverkningen till 313 187 ton under undersökningsperioden, vilket de kom fram till genom att använda fullständiga Prodcom-uppgifter om bords- och köksartiklar av porslin och göra en justering nedåt med 20 % för bords- och köksartiklar av annat material än porslin, analogt med den metod som tillämpats av klagandena och i undersökningen för att fastställa importvolymerna.
(100)
I detta sammanhang bör det för det första påpekas att inom ramen för den lagstadgade analysen av klagomål om antidumpning och i enlighet med artikel 5.4 i grundförordningen genomförde kommissionen en grundlig undersökning av representativiteten innan förfarandet inleddes. Kommissionen analyserade uppgifterna i klagomålet samt kontaktade alla kända unionstillverkare och anmodade dem att lämna uppgifter om tillverkningen, ange sin ståndpunkt till klagomålet och bistå kommissionen vid identifieringen av andra potentiella tillverkare. Uppgifter om tillverkningen inkom även från tillverkarorganisationer.
(101)
Det bör vidare påpekas att i skäl 107 i förordningen om preliminär tull förklaras det vilka källor och vilken metod som användes för att beräkna unionstillverkningen för respektive år under skadeundersökningsperioden, dvs. beräkningen grundade sig på uppgifter från europeiska och nationella intresseorganisationer som kontrollerades mot uppgifter från enskilda tillverkare och även mot statistiska källor (särskilt Prodcom), i linje med den beräkning som gjordes i samband med klagomålet.
(102)
Såsom klagandena förklarade under undersökningen grundade sig de uppgifter om porslinsprodukter som erhållits från den europeiska intresseorganisationen på Prodcom-uppgifter om bords- och köksartiklar av porslin, eftersom Prodcom-koden för denna produkt överensstämde med de porslinsprodukter som omfattas av undersökningen. När det gäller andra produkter än porslinsprodukter, kunde Prodcom inte användas, eftersom Prodcom-koderna täckte många andra tillverkade produkter än de produkter som omfattas av denna undersökning. För dessa produkter samlade de nationella intresseorganisationerna därför in relevanta uppgifter på grundval av sina ingående kunskaper om respektive marknader och dessa uppgifter kontrollerades av den europeiska intresseorganisationen innan alla uppgifterna lämnades till kommissionen. Dessa uppgifter uppdaterades under undersökningen. De icke-konfidentiella handlingarna innehöll dessutom en förteckning över alla kända tillverkare, men kommissionen noterade endast att det fanns ytterligare tre tillverkare i Rumänien. Skillnaden mellan Prodcom-statistiken och uppgiften 240 200 ton beror på den omständigheten att produktdefinitionen i undersökningen inte överensstämmer med Prodcom-statistikens koder för andra produkter än porslinsprodukter, dvs. produktdefinitionen är mycket snävare. När det gäller importstatistiken från Eurostat kunde denna skillnad förvisso beaktas genom att det gjordes en justering nedåt med 20 %, men detta lämpade sig inte för Prodcom-databasens uppgifter om unionstillverkningen. Särskilt för två medlemsstater förefaller det som om resultatet blir grovt överdrivet om samma metod tillämpas på basen av Prodcom-uppgifterna.
(103)
Den metod som de berörda parterna använde och som det redogörs för ovan i skäl 99 är därför bristfällig. Ingen bevisning lades heller fram för att den produktion som hade rapporterats av medlemsstaterna, inbegripet de två medlemsstater som avses ovan, och som framgick av de icke-konfidentiella handlingarna, är för låg. Det bör även påpekas att för en del medlemsstater var de uppgifter som lämnats av den europeiska intresseorganisationen och som användes i undersökningen betydligt högre än om justerade Prodcom-uppgifter hade använts. Mot bakgrund av det ovanstående finns det ingen anledning att tvivla på de uppgifter om tillverkningen som rapporterats i denna undersökning eller resultatet av undersökningen av representativiteten.
(104)
Eftersom inga andra synpunkter har inkommit, bekräftas skälen 107 och 108 i förordningen om preliminär tull.
4.3 Förbrukning i unionen
(105)
I en gemensam inlaga ifrågasatte flera importörer de uppgifter om förbrukningen i unionen som anges i skäl 110 i förordningen om preliminär tull. Deras påstående grundar sig på en felaktig användning av Prodcom-statistik över unionstillverkningen och unionsförsäljningen, som det förklaras ovan i punkt 4.2, och avvisas därför.
(106)
Vid en ny kontroll av importstatistiken från Eurostat konstaterades det emellertid att den har uppdaterats sedan de provisoriska åtgärderna infördes, vilket har resulterat i några mindre ändringar. På grundval av den uppdaterade importstatistiken från Eurostat och inlagor om unionsindustrins försäljning på unionsmarknaden konstateras det för fullständighetens skull att förbrukningen i unionen var följande:
Tabell 1
Volym (ton)
2008
2009
2010
UP
Förbrukningen i unionen
826 897
687 587
750 828
727 411
Index (2008 = 100)
100
83
91
88
(107)
Eftersom inga andra synpunkter har inkommit, bekräftas skälen 109 och 111-112 i förordningen om preliminär tull.
4.4 Import från det berörda landet
4.4.1 Volym, pris och marknadsandel för den dumpade importen från det berörda landet
(108)
I en gemensam inlaga ifrågasatte flera importörer uppgifterna i skäl 113 i förordningen om preliminär tull. Deras påstående grundar sig på en felaktig användning av Prodcom-statistik och avvisas därför.
(109)
På grundval av den uppdaterade importstatistiken från Eurostat (se skäl 106 ovan) var volymen, marknadsandelen och genomsnittspriset för importen av den berörda produkten följande:
Tabell 2
Import från Kina
2008
2009
2010
UP
Importvolym (ton)
535 593
449 325
516 624
486 170
Index (2008 = 100)
100
84
96
91
Marknadsandel (%)
64,8
65,3
68,8
66,8
Genomsnittligt importpris (euro/ton)
1 274
1 307
1 473
1 498
Index (2008 = 100)
100
103
116
118
(110)
Efter uppdateringen är volymerna, värdena och tendenserna nästan identiska med dem som analyserades i förordningen om preliminär tull. Den kinesiska importens marknadsandel ökade från 64,8 % 2008 till 66,8 % under undersökningsperioden. Importpriset steg med nästan 18 % under skadeundersökningsperioden, från 1 274 euro/ton till 1 498 euro/ton.
(111)
En part påstod att det inte fanns något som helst samband mellan priserna på den kinesiska importen och importvolymerna. Enligt artikel 3.3 i grundförordningen ska det i detta sammanhang övervägas huruvida en betydande ökning av dumpad import ägt rum antingen i absoluta tal eller i förhållande till produktionen eller konsumtionen i unionen. Vad avser den dumpade importens inverkan på priserna ska det övervägas huruvida de dumpade importprodukterna sålts till betydligt lägre pris än priset för den likadana produkten framställd av unionsindustrin, eller om denna import leder till att priserna sänks väsentligt eller till att väsentliga prisökningar som annars skulle ha ägt rum förhindras. Ingen av dessa faktorer behöver nödvändigtvis vara avgörande i sig.
(112)
Med avseende på det ovanstående bör följande påpekas. Under den period när förbrukningen i unionen återhämtade sig (2009-2010) steg priserna på den kinesiska importen kraftigt, vilket kan tyda på ett samband. Den kinesiska importens prisutveckling under skadeundersökningsperioden bör emellertid framför allt bedömas mot bakgrund av att det redan 2008 fanns betydande prisskillnader, vilket framgår av uppgifterna om genomsnittspriserna på den kinesiska importen (tabell 2) och de genomsnittliga försäljningspriserna i unionen (tabell 9) i förordningen om preliminär tull. Dessa stora prisskillnader bekräftas av det kraftiga prisunderskridandet under undersökningsperioden. Prisökningen hindrade följaktligen inte att den kinesiska importen vann marknadsandelar under skadeundersökningsperioden. Den kinesiska importen utövade hela tiden en kraftig press på unionsindustrins priser, som gick ner med 12 % under skadeundersökningsperioden. Detta påstående kan därför inte godtas.
(113)
När det gäller utvecklingen av importpriset (ökande) och importvolymen (minskande) från 2008 till 2011 och därefter 2012, vilken påpekades av en grupp kinesiska exporterande tillverkare i urvalet, kan den noterade tendensen med ökande genomsnittliga importpriser inte undergräva slutsatsen om skadevållande dumpning under undersökningsperioden. När det gäller utvecklingen av importvolymerna från Kina, ökade marknadsandelen för den kinesiska importen med 2 procentenheter, som det framgår av skäl 114 i förordningen om preliminär tull och av skäl 109 ovan. Den kinesiska importens prisunderskridande var dessutom betydande, såsom det anges närmare i skälen 116 och 117 i förordningen om preliminär tull och ovan i skäl 111.
4.4.2 Prisunderskridande
(114)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter efterfrågade flera berörda parter närmare uppgifter om beräkningen av prisunderskridandet än de som redan angetts i skäl 116 i förordningen om preliminär tull. Ytterligare uppgifter tillhandahölls i den mån det var möjligt på grund av uppgifternas känsliga natur och den omständigheten att unionstillverkarna hade beviljats anonymitet.
(115)
Analogt med det beslut som fattades efter det att de provisoriska åtgärderna hade införts om att utesluta vissa ”icke-typiska” produkter ur exportuppgifterna vid dumpningsberäkningen (se skäl 69 ovan), uteslöts dessa produkter även ur de exportuppgifter som användes för skadeberäkningen. Denna ändring inverkade endast i mindre grad på prisunderskridandemarginalerna, vilka fortsättningsvis hölls inom det intervall som anges i skäl 117 i förordningen om preliminär tull.
(116)
Eftersom inga andra synpunkter har inkommit, bekräftas skälen 113-117 i förordningen om preliminär tull.
4.5 Unionsindustrins situation
4.5.1 Allmänt
(117)
Flera parter påstod att den omständigheten att flera skadefaktorer förbättrades mellan 2009 eller 2010 och undersökningsperioden visar att unionsindustrin utvecklats positivt. Det bör emellertid påpekas att denna analys är ofullständig och att man inte beaktat skadefaktorernas utveckling under hela skadeundersökningsperioden. Även övervägandena i skäl 23 i förordningen om preliminär tull måste beaktas i detta sammanhang.
(118)
På begäran av en berörd part bekräftas det att de makroekonomiska indikatorerna bedömdes för hela unionsindustrin, medan de mikroekonomiska faktorerna analyserades för unionstillverkarna i urvalet, vilket även innefattade andra företag än klagandena.
(119)
CCCLA hävdade att de mikro- och makroekonomiska indikatorerna i förordningen om preliminär tull inte var representativa, eftersom den sammanlagda unionstillverkningen var mycket högre än de uppgifter som använts i undersökningen. Mot bakgrund av analysen och slutsatserna ovan i punkt 4.2 avvisas emellertid detta argument.
(120)
Eftersom inga andra synpunkter har inkommit, bekräftas skälen 118-121 i förordningen om preliminär tull.
4.5.2 Makroekonomiska indikatorer
4.5.2.1 Produktion, produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande
(121)
Som det anges ovan i avsnitt 4.1 ifrågasatte flera importörer uppgifterna om produktion i skäl 122 i förordningen om preliminär tull. Uppgifterna har emellertid kontrollerats mot andra uppgifter och bekräftas därför.
(122)
Eftersom inga andra synpunkter har inkommit, bekräftas skälen 122-124 i förordningen om preliminär tull.
4.5.2.2 Försäljningsvolym och marknadsandel
(123)
Uppdateringen av tabell 2 inverkar inte på tabellerna 4 och 5 i förordningen om preliminär tull.
(124)
Eftersom inga relevanta synpunkter har inkommit avseende försäljningsvolym och marknadsandel, bekräftas skälen 125-126 i förordningen om preliminär tull.
4.5.2.3 Sysselsättning och produktivitet
(125)
I en gemensam inlaga ifrågasatte flera importörer uppgifterna om sysselsättning och produktivitet i skälen 127 och 128 i förordningen om preliminär tull och påstod att de inte överensstämmer med den bild som framgick av viss statistik från Eurostat (8).
(126)
Uppgifterna för båda indikatorerna kontrollerades emellertid mot andra uppgifter och bedömdes vara korrekta. De uppgifter som anfördes av parterna var alltför generella och avsåg inte tillverkningen av den likadana produkten. Eftersom inga andra synpunkter har inkommit avseende sysselsättning och produktivitet, bekräftas skälen 127-128 i förordningen om preliminär tull.
4.5.2.4 Dumpningsmarginalens storlek
(127)
Eftersom inga synpunkter har inkommit avseende dumpningsmarginalens storlek, bekräftas skäl 129 i förordningen om preliminär tull.
4.5.3 Mikroekonomiska indikatorer
4.5.3.1 Lager
(128)
I en gemensam inlaga ifrågasatte flera importörer uppgifterna om lager i skäl 130 i förordningen om preliminär tull och deras relevans jämfört med offentligt tillgängliga uppgifter om vissa unionstillverkare. De ifrågasatte även uttalandet att unionsindustrin främst arbetar mot beställning.
(129)
När det gäller den omständigheten att unionsindustrin främst arbetar mot beställning bekräftade undersökningen att detta var fallet för unionstillverkarna i urvalet, och att det är normal praxis i sektorn. Uppgifterna om lager i förordningen om preliminär tull bygger dessutom på verifierade uppgifter om lager från unionstillverkarna i urvalet, vilka anses vara de mest tillförlitliga uppgifterna.
(130)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter upprepades de ovanstående synpunkterna, men inga nya argument framfördes. Eftersom inga andra synpunkter har inkommit avseende lager, bekräftas skäl 130 i förordningen om preliminär tull.
4.5.3.2 Försäljningspriser
(131)
Eftersom inga synpunkter har inkommit avseende uppgifterna om försäljningspriser i förordningen om preliminär tull, bekräftas skäl 131 i förordningen om preliminär tull.
4.5.3.3 Lönsamhet, kassaflöde, investeringar, räntabilitet, kapitalanskaffningsförmåga och löner
(132)
Efter meddelandet av uppgifter upptäcktes ett skrivfel i beräkningen av unionsindustrins nettovinst och räntabiliteten. Detta fel korrigerades vilket ger följande reviderade uppgifter:
Tabell 3
2008
2009
2010
UP
Nettovinst av unionsförsäljningen till icke-närstående kunder (i procent av netto-försäljningen)
3,8
2,8
-0,5
3,2
Index (2008 = 100)
100
74
-13
84
Räntabilitet (nettovinst i procent av investeringarnas bokförda nettovärde)
16,4
6,3
-6,8
20,5
Index (2008 = 100)
100
38
-41
125
(133)
Ovanstående korrigering påverkar inte i sak de preliminära undersökningsresultaten avseende dessa två indikatorer. Den vägda genomsnittliga vinstnivån för tillverkarna i urvalet under skadeundersökningsperioden är emellertid något lägre än den som fastställdes preliminärt, eftersom den sjönk från 3,8 % till 3,2 % (i stället för från 4,2 % till 3,5 %). Räntabiliteten följde i stort sett samma utveckling som vinsten, men såsom flera berörda parter påpekade efter det slutliga meddelandet av uppgifter utvecklades den till stor del positivt i stället för negativt under skadeundersökningsperioden.
(134)
En berörd part ifrågasatte huruvida unionsindustrin var i ett känsligt läge i början av skadeundersökningsperioden, såsom det anges i skäl 134 i förordningen om preliminär tull. Denna part hävdade att endast skada som vållats genom dumpning kan beaktas och att dumpning inte har fastställts för någon annan period än 2011. Hänvisningen till unionsindustrins situation i det nämnda skälet gjordes emellertid endast i syfte att analysera huruvida vinsten i början av skadeundersökningsperioden kunde anses vara representativ för den vinst som industrin normalt skulle ha uppnått - vilket inte var fallet.
(135)
Flera parter ifrågasatte den referensnivå för vinsten som avses i skäl 135 i förordningen om preliminär tull och/eller föreslog andra (lägre) referensnivåer.
(136)
En grupp kinesiska exporterande tillverkare påstod att vinstnivån under undersökningsperioden motsvarade en bra lönsamhetsnivå. De har emellertid inte lämnat in några uppgifter till stöd för påståendet. En annan part påstod att de vinstnivåer som anges i förordningen om preliminär tull kan anses vara normala och hänvisade till offentligt tillgängliga uppgifter för en tysk tillverkare mellan 1999 och 2007. Ytterligare en berörd part påstod att den vinstnivå för undersökningsperioden som anges i förordningen om preliminär tull kan anses ”normal” på grundval av slutsatserna i en undersökning (9) som kommissionen genomfört och som innehåller uppgifter som avser en tysk tillverkare mellan 2004 och 2007. Liknande påståenden inkom efter det slutliga meddelandet av uppgifter.
(137)
Det erinras i detta sammanhang om slutsatsen i förordningen om preliminär tull, att den vinst som uppnåddes i början av skadeundersökningsperioden inte kan anses som en normal vinst, eftersom unionsindustrin redan då var i ett känsligt läge, som det anges i skäl 134 i förordningen om preliminär tull. Det konstaterades dessutom att de ovannämnda offentligt tillgängliga uppgifterna om en tysk tillverkares vinst 1999-2007 inte endast avsåg tillverkning av bords- och köksartiklar av keramiskt material, utan också andra viktiga segment. När det gäller kommissionens undersökning, som nämns ovan i skäl 136, konstaterades det att den mot bakgrund av sin räckvidd, sitt syfte och den tidsperiod som den avsåg inte är relevant för fastställandet av lönsamheten. När det t.ex. gäller den berörda produkten hänvisas det i nämnda undersökning till vinstsituationen för endast ett företag. Slutligen är inget av de tre påståendena ovan i skäl 136, vilka för övrigt motsägs av påståendena nedan i skäl 141, tillräckligt underbyggda. Det bekräftas därför att den vinstnivå på 3,2 % som konstaterades under undersökningsperioden inte kan anses vara godtagbar för denna produkt.
(138)
En berörd part hävdade att vinstnivåerna för heminredning, möbler och/eller livsmedel i den svenska detaljhandelssektorn borde användas som referens. Mot bakgrund av bl.a. skillnaderna i investeringsnivåer för de berörda tillverknings- och detaljhandelssektorerna bör detta påstående emellertid avvisas.
(139)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade en part att den vinst på 6 % som hade konstaterats vara skälig i undersökningen avseende skodon inte kunde betraktas som en normal vinstnivå även i detta fall, eftersom den fastställdes 2006, när de ekonomiska omständigheterna var mycket gynnsammare än 2013. Detta argument kan inte godtas. För det första hänvisar parten till ekonomiska omständigheter i allmänhet och inte till den specifika situationen på marknaden för bordsartiklar. Det är riktigt att konsumtionen föll kraftigt 2009, men den har sedan dess återhämtat sig betydligt. Vad som är ännu viktigare är att utvecklingen av förbrukningen inte bör betraktas isolerat. Mot bakgrund av den stora volymen dumpad import (marknadsandel 66,8 %), nivån på dumpningen (dumpningsmarginaler från 13,1 % till 36,1 %) och nivån på prisunderskridandet (från 26,5 % till 47,6 %), skulle konkurrenssituationen på unionsmarknaden ha sett helt annorlunda ut, om importen hade skett till icke-dumpade priser. Detta argument bör därför avvisas.
(140)
Några andra parter föreslog en referensnivå som använts i en annan antidumpningsundersökning, dvs. undersökningen avseende keramiska plattor (10). Liknande synpunkter inkom efter det slutliga meddelandet av uppgifter. Det konstateras emellertid att keramiska plattor inte kan betraktas som en konsumtionsvara på samma sätt som skodon av läder och bordsartiklar. Till exempel överensstämmer den takt i vilken hushållen köper eller byter ut bordsartiklar av keramiskt material bättre med skodon av läder än med keramiska plattor, liksom sättet att marknadsföra dem och sälja dem till konsumenterna. Begäran att använda samma målvinst som i undersökningen avseende keramiska plattor avvisas därför.
(141)
Klagandena angav att referensnivån för vinsten snarare borde vara över 10 %, eftersom tillverkning av bords- och köksartiklar är en kapitalintensiv verksamhet som dessutom kräver en hög grad av nyinvesteringar och innovation. Även om det har bekräftats att den berörda industrin är kapitalintensiv och kräver kontinuerliga investeringar, kan de uppgifter som lämnats in till stöd för detta påstående inte ändra den preliminärt använda referensnivån. Undersökningen har inte visat att den föreslagna referensnivån skulle vara den lämpligaste för alla unionstillverkare.
(142)
En grupp importörer ifrågasatte uppgifterna om lönsamhet i förordningen om preliminär tull och beräknade i stället lönsamheten på grundval av de i förordningen angivna uppgifterna om produktionskostnad, pris på försäljningen i unionen och volym samt priser på exportförsäljningen, och kom fram till att unionsindustrin gjorde en vinst på 6 % under undersökningsperioden. Denna beräkning är emellertid felaktig, eftersom man kombinerade uppgifter från olika källor (unionstillverkarna i urvalet, unionsindustrin som helhet och Eurostat).
(143)
Eftersom inga ytterligare relevanta synpunkter har inkommit, bekräftas skälen 132-137 i förordningen om preliminär tull.
4.5.3.4 Tillverkningskostnad
(144)
I en gemensam inlaga påstod flera importörer att uppgifterna om tillverkningskostnad i skäl 138 i förordningen om preliminär tull inte överensstämde med utvecklingen för arbetskraftskostnader och energikostnader enligt statistik från Eurostat. Parterna betonade att arbetskraftskostnaderna ökade i medlemsstaterna. Inte heller utvecklingen av energikostnaderna i unionen stöder uppgiften att tillverkningskostnaderna minskade.
(145)
Det konstateras i detta sammanhang att de uppgifter om arbetskrafts- och energikostnader som lämnats in av parterna var alltför generella. Den omständigheten att unionsindustrin lyckades minska sina tillverkningskostnader under en period när den allmänna tendensen var den motsatta visar unionsindustrins extraordinära insats för att minska kostnaderna och förbli konkurrenskraftig.
(146)
Uppgifterna om tillverkningskostnad i förordningen om preliminär tull bygger på verifierade uppgifter om tillverkningskostnaderna för unionstillverkarna i urvalet. Eftersom inga andra synpunkter har inkommit, bekräftas skäl 138 i förordningen om preliminär tull.
4.5.3.5 Slutsats om skada
(147)
Flera parter ifrågasatte slutsatsen om skada i förordningen om preliminär tull med motiveringen att flera skadeindikatorer förbättrades under den allra sista delen av skadeundersökningsperioden. Denna omständighet kan emellertid inte undergräva det faktum att de flesta skadeindikatorerna försämrades under skadeundersökningsperioden. En försämring kan iakttas för de flesta av de makroekonomiska skadeindikatorerna, såsom tillverkningsvolym, kapacitet, försäljning till icke-närstående kunder och sysselsättning, likväl som för de skadeindikatorer som hör samman med unionsindustrins ekonomiska resultat, såsom lönsamhet och investeringar.
(148)
Eftersom inga andra synpunkter har inkommit, bekräftas skälen 139-143 i förordningen om preliminär tull.
5. ORSAKSSAMBAND
5.1 Inledning
(149)
Eftersom inga synpunkter har inkommit, bekräftas skäl 144 i förordningen om preliminär tull.
5.2 Verkningar av den dumpade importen
(150)
Flera parter ifrågasatte slutsatsen i skäl 148 i förordningen om preliminär tull. Även om några av procenttalen i skälen 145 och 147 i förordningen om preliminär tull har reviderats något, som det anges ovan, ändrar detta emellertid inte de faktiska omständigheterna och slutsatserna i skälen 145-148 i förordningen om preliminär tull.
(151)
Mot bakgrund av utvecklingen av den kinesiska dumpade importens marknadsandel står det klart att det inte finns någon motsägelse mellan skäl 147 i förordningen om preliminär tull, särskilt när det gäller uttalandet att unionsindustrins sänkta försäljningspriser på unionsmarknaden och dess minskade lönsamhet kan hänföras till den prissänkning som den dumpade importen från Kina orsakade på unionsmarknaden, och utvecklingen av unionsindustrins marknadsandel, såsom en part har hävdat.
(152)
Den omständigheten att priserna på importen från Kina ökade under skadeundersökningsperioden, såsom flera parter har påpekat, undergräver inte slutsatsen om prisunderskridande och skadevållande dumpning under undersökningsperioden.
(153)
Eftersom inga andra synpunkter har inkommit avseende verkningarna av den dumpade importen, bekräftas skälen 145-148 i förordningen om preliminär tull.
5.3 Verkningar av andra faktorer
5.3.1 Import från andra tredjeländer än det berörda landet
(154)
Som det anges ovan i skäl 106 har Eurostats importstatistik uppdaterats efter det att de provisoriska åtgärderna vidtogs. Vid kontroll av dessa nya uppgifter mot de tidigare uppgifterna i förordningen om preliminär tull upptäcktes ett skrivfel i beräkningen av importen från Thailand och Turkiet. Detta har korrigerats och de slutgiltiga uppgifterna om import av den likadana produkten från tredjeländer, enligt statistik från Eurostat, är följande:
Tabell 4
2008
2009
2010
UP
Importvolym från alla övriga tredjeländer (ton)
100 972
81 464
81 595
89 146
Index (2008 = 100)
100
81
81
88
Marknadsandel (%)
12,2
11,8
10,9
12,3
Genomsnittligt importpris (euro/ton)
2 378
2 354
2 590
2 519
Index (2008 = 100)
100
99
109
106
Importvolym från Turkiet (ton)
26 978
25 303
25 485
29 336
Index (2008 = 100)
100
94
94
109
Marknadsandel (%)
3,3
3,7
3,4
4
Genomsnittligt importpris (euro/ton)
2 776
2 649
2 802
2 855
Index (2008 = 100)
100
95
101
103
Importvolym från Thailand (ton)
25 916
20 660
20 600
25 213
Index (2008 = 100)
100
80
79
97
Marknadsandel (%)
3,1
3
2,7
3,5
Genomsnittligt importpris (euro/ton)
1 246
1 183
1 403
1 356
Index (2008 = 100)
100
95
113
109
(155)
Importen från tredjeländer minskade med 12 % under skadeundersökningsperioden, samtidigt som marknadsandelen för denna import var relativt stabil.
(156)
Det bör noteras att de genomsnittliga importpriserna från andra tredjeländer ökade med 6 % under skadeundersökningsperioden, och konsekvent låg högre än det genomsnittliga försäljningspriset på den kinesiska exportförsäljningen (med 68 % under undersökningsperioden).
(157)
Innan förordningen om preliminär tull offentliggjordes påstod CCCLA att importen från Turkiet ökade med 8 % mellan 2010 och 2011 och att importpriserna från Turkiet endast var omkring 20 % högre än importpriserna från Kina. Senare ifrågasatte flera parter slutsatsen avseende den turkiska importen i förordningen om preliminär tull.
(158)
Med tanke på att uppgifterna om den turkiska importen i förordningen om preliminär tull var uppenbart felaktiga och med beaktande av de uppdaterade uppgifterna ovan finns det inget som tyder på att den turkiska importen, med hänsyn till dess priser och dess marknadsandel, kan bryta orsakssambandet mellan den kinesiska exporten av den berörda produkten och den skada som unionsindustrin lidit. Det bör påpekas att den omständigheten att klagomålet inte omfattade import med ursprung i Turkiet inte kan anses vara diskriminerande, eftersom det, när förfarandet inleddes, inte fanns tillräckliga bevis för dumpning, skada och orsakssamband när det gäller importen från Turkiet.
(159)
Marknadsandelen för importen från Thailand var aldrig större än 3,5 % under undersökningsperioden.
(160)
Mot bakgrund av det ovanstående dras slutsatsen att importen från tredjeländer inte väsentligt påverkade unionsindustrins situation i en utsträckning som kan bryta orsakssambandet mellan den dumpade importen från Kina och den skada som unionsindustrin lidit.
5.3.2 Marknadssegment
(161)
Eftersom inga synpunkter har inkommit avseende marknadssegment, bekräftas skälen 156-158 i förordningen om preliminär tull.
5.3.3 Förbrukning och efterfrågan
(162)
En part hävdade att skadan kunde hänföras till en långvarig minskning av efterfrågan på produkter tillverkade i unionen. Undersökningen bekräftade emellertid inte en sådan utveckling, såsom det redan angetts i skäl 112 i förordningen om preliminär tull.
(163)
Eftersom inga andra synpunkter har inkommit avseende förbrukning och efterfrågan, bekräftas skälen 159-166 i förordningen om preliminär tull.
5.3.4 Unionsindustrins export
(164)
En part påpekade att unionsindustrins genomsnittliga exportpriser var lägre än de genomsnittliga försäljningspriserna på unionsmarknaden under skadeundersökningsperioden. Detta kan ha påverkat unionsindustrins förmåga att göra nyinvesteringar eller anställa personal. Ett liknande argument upprepades efter det slutliga meddelandet av uppgifter. Som det anges i skäl 169 i förordningen om preliminär tull kan flertalet av skadindikatorerna emellertid inte påverkas av exportresultatet. Det kan dessutom hävdas att exportförsäljningen var ett sätt att delvis kompensera för den skada som unionsindustrin led på unionsmarknaden. Vidare kan en annan produktsammansättning för försäljningen på unionsmarknaden jämfört med exportförsäljningen resultera i betydande skillnader i det genomsnittliga försäljningsvärdet totalt sett, eftersom genomsnittspriserna har beräknats genom att dela det totala värdet av försäljningen av den likadana produkten med denna försäljnings totala volym. Slutligen motsvarade exportförsäljningen mindre än 37 % av unionsindustrins totala försäljningsvolym, dvs. unionsindustrins viktigaste marknad var fortfarande i hög grad hemmamarknaden i unionen. Argumentet att exportförsäljningen skadade unionsindustrin i den grad att det bryter orsakssambandet mellan importen från Kina och den skada som unionsindustrin lidit avvisas därför.
(165)
Eftersom inga nya synpunkter har inkommit avseende unionsindustrins export, bekräftas skälen 167-170 i förordningen om preliminär tull.
5.3.5 Avskaffande av importkvoterna
(166)
Efter det att de provisoriska åtgärderna hade vidtagits påstod ytterligare en part att avskaffandet av importkvoterna påverkade unionstillverkarna under skadeundersökningsperioden. Inga nya uppgifter lades emellertid fram som kunde ändra slutsatsen i skäl 173 i förordningen om preliminär tull.
(167)
Eftersom inga nya välunderbyggda synpunkter har inkommit avseende avskaffandet av importkvoterna, bekräftas skälen 171-173 i förordningen om preliminär tull.
5.3.6 Konkurrensbegränsande förfaranden på unionsmarknaden
(168)
Efter det att de provisoriska åtgärderna hade vidtagits påstod flera parter att vederbörlig hänsyn inte tagits till den kartellutredning som hade inletts av de tyska myndigheterna och som nämns i skäl 175 i förordningen om preliminär tull eller de kartellböter som nämns i samma skäl. När det gäller dessa påståenden kan följande konstateras utöver det som redan sagts i skälen 174- 175 i förordningen om preliminär tull.
(169)
Den tyska kartellutredningen, som avser en priskartell som varade från juli 2005 till februari 2008, pågår fortfarande. Med hänsyn till att unionstillverkarna har beviljats konfidentialitet och eftersom de slutliga resultaten av den pågående tyska utredningen inte ännu har offentliggjorts, är det inte möjligt att kommentera den närmare analys som genomförts. Det kan emellertid bekräftas att ingen av unionstillverkarna i urvalet omfattas av den pågående utredningen. Undersökningen visade också att de förfaranden som är föremål för utredningen inte har påverkat de mikroekonomiska indikatorerna, och att de makroekonomiska indikatorerna har påverkats endast i mycket begränsad utsträckning eller inte alls.
(170)
När det gäller priskartellen avseende badrumsutrustning, erinras det om att denna kartell var aktiv mellan 1992 och 2004 och att det bara är en av de bötfällda tillverkarna som är verksam i sektorn för bords- och köksartiklar. De uppgifter som denna tillverkare har lämnat inom ramen för undersökningen av representativitet och skada har inte påverkats av kartellverksamheten, eftersom endast uppgifter om tillverkarens verksamhet avseende bords- och köksartiklar har använts, och inte de konsoliderade uppgifterna. Inte heller de böter som utdömdes för kartellen har således påverkat uppgifterna från tillverkaren. Det erinras vidare om att kartellperioden inträffade långt före skadeundersökningsperioden. Eftersom unionstillverkarnas identitet är konfidentiell, kan det inte uppges huruvida detta företag ingår i urvalet. Skulle emellertid en utvald unionstillverkare i sina räkenskaper ha tagit med poster (t.ex. kartellböter) som kunde snedvrida skadebilden i denna undersökning, skulle emellertid de undersökande myndigheterna ha uteslutit denna tillverkare i syfte att undvika en snedvridning av de relevanta skadefaktorerna.
(171)
Påståendena om de ovannämnda kartellutredningarnas inverkan på analysen av skada och orsakssamband avvisas därför.
(172)
En berörd part påstod att det förekommer olagliga prisöverenskommelser och marknadsuppdelningar mellan unionstillverkarna, men lade inte fram några bevis för sitt påstående, vilket därför avvisas.
(173)
Eftersom inga nya synpunkter har inkommit avseende konkurrensbegränsande förfaranden på unionsmarknaden, bekräftas skälen 174-176 i förordningen om preliminär tull.
5.3.7 Tillverkningsmetoder
(174)
Eftersom inga nya synpunkter har inkommit avseende tillverkningsmetoderna, bekräftas skälen 177-178 i förordningen om preliminär tull.
(175)
En importör upprepade liknande påståenden efter det slutliga meddelandet av uppgifter och framhävde skillnaden mellan unionstillverkarnas tillverkningsmetoder och de mer hantverksmässiga metoder som används vid kinesiska fabriker. Inga väsentliga argument framfördes emellertid som kunde ändra slutsatsen i skäl 178 i förordningen om preliminär tull och detta påstående avvisas därför slutgiltigt.
5.3.8 Begagnatmarknaden
(176)
Eftersom inga nya synpunkter har inkommit avseende begagnatmarknaden, bekräftas skälen 179-180 i förordningen om preliminär tull.
5.3.9 Ekonomisk kris
(177)
En part påstod att analysen i skäl 183 i förordningen om preliminär tull av situationen under den ekonomiska återhämtningen 2010-2011 är felaktig och att den ekonomiska krisens inverkan har underskattats. Dessa synpunkter upprepades efter det slutliga meddelandet av uppgifter. Påståendena har emellertid inte bevisats. Det ska också betonas att det i det nämnda skälet anges att den dumpade importen från Kina ökade den ekonomiska nedgångens verkningar. När det gäller den ekonomiska krisens inverkan anges tydligt i skäl 184 i förordningen om preliminär tull att även om den ekonomiska krisen kan ha bidragit till unionsindustrins dåliga resultat, kan den inte bryta orsakssambandet mellan den dumpade importen och den skadevållande situationen för unionsindustrin under undersökningsperioden.
(178)
Eftersom inga nya synpunkter har inkommit avseende den ekonomiska krisen, bekräftas skälen 181-184 i förordningen om preliminär tull.
5.3.10 Övriga faktorer
(179)
I en gemensam inlaga påstod flera importörer att den minskade sysselsättningen är en normal utveckling i konsumentvaruindustrin. Detta påstående har emellertid inte bevisats. Även om en sådan utveckling vore normal i denna sektor, kan den emellertid inte bryta orsakssambandet mellan den dumpade importen från Kina och det betydande antalet förlorade arbetstillfällen i sektorn. Detta påstående avvisas därför.
(180)
En part påstod att unionsindustrins kvarstående strukturella brister i kombination med den befintliga överkapacitet som framgår av tabell 3 i förordningen om preliminär tull kan bryta orsakssambandet mellan den dumpade importen från Kina den skada som unionstillverkarna lidit. Beträffande detta argument bör det påpekas att även om unionsindustrin redan befann sig i ett känsligt läge i början av skadeundersökningsperioden och hade genomgått en omstrukturering, bekräftade undersökningen att unionsindustrin var konkurrenskraftig och väl klarade av att möta efterfrågan på alla marknader. När det gäller tabell 3 i förordningen om preliminär tull måste produktionsminskningen ses mot bakgrund av pressen från de stora volymerna lågprisimport från Kina, eftersom unionsindustrins export var stabil. Detta påstående kan därför inte godtas.
(181)
En part ansåg att kommissionen hade underlåtit att beakta den kumulativa effekten av övriga skadeindikatorer. Detta påstående framfördes även av flera parter efter det slutliga meddelandet av uppgifter. Med beaktande av undersökningens resultaten beträffande de övriga faktorer som åberopats kan deras kumulativa effekt emellertid inte bryta orsakssambandet. De flesta av de övriga faktorer som åberopats hade liten inverkan eller ingen alls.
(182)
En part ansåg att den undersökande myndigheten hade underlåtit att skilja mellan samtidig förekomst och orsakssamband. De uppgifter som lämnats till stöd för detta påstående är emellertid långt ifrån avgörande och påståendet avvisas därför.
(183)
Eftersom inga nya synpunkter har inkommit avseende övriga faktorer, bekräftas skälen 185-190 i förordningen om preliminär tull.
5.4 Slutsats om orsakssamband
(184)
Eftersom inga nya synpunkter har inkommit, bekräftas skäl 191 i förordningen om preliminär tull.
6. UNIONENS INTRESSE
6.1 Inledande anmärkningar
(185)
Eftersom inga synpunkter har inkommit, bekräftas skäl 192 i förordningen om preliminär tull.
6.2 Unionsindustrins intresse
(186)
En polsk icke-klagande tillverkare välkomnade åtgärderna, medan en brittisk icke-klagande tillverkare med importintressen i den berörda produkten motsatte sig dem. Den sistnämnda parten anser att tullar har en negativ inverkan på de tillverkare som kompletterar sitt produktsortiment med import från Kina och har anpassat sig till globaliseringen genom en affärsmodell som innebär att arbete med högt förädlingsvärde utförs i unionen. Eftersom dessa tillverkare inte längre kommer att kunna erbjuda ett fullständigt produktsortiment, kommer kunderna att bli mindre benägna att köpa deras produkter.
(187)
När det gäller den sistnämnda partens påstående granskades företagets situation. Det konstaterades att den kinesiska importen av köksartiklar utgjorde en mindre del av företagets totala import. Företaget hävdade emellertid, utan några närmare specificeringar, att denna import var viktig för det. Företaget lämnade inte in några uppgifter om sin egen tillverkning. Enligt företagets årsredovisning hade det 2011 en vinst före skatt på den totala omsättningen på mer än 10 %, varav största delen kom från marknader utanför EU (inga uppgifter lämnades för den berörda produkten). Mot denna bakgrund är det inte troligt att införandet av åtgärder kommer att riskera företagets livskraft. När det gäller påståendet att många andra företag också kommer att få svårigheter till följd av åtgärderna, ingavs inga specifika bevis. Enligt de svar som inkom i samband med undersökningen av representativitet innan förfarandet inleddes och inlagor som inkommit senare, finns det inget som tyder på att ett betydande antal företag befinner sig i en sådan situation.
(188)
Tullar kommer att få en positiv inverkan på unionsindustrins tillverkningsverksamhet. Sedan de preliminära antidumpningstullarna nyligen infördes har en positiv utveckling i flera avseenden rapporterats.
(189)
Den ovannämnda positiva utvecklingen bekräftar klagandenas uttalande att unionstillverkningen med mycket kort varsel kan ökas betydligt genom att använda de anläggningar, de maskiner och den arbetskraft som redan är tillgängliga, medan större ökningar är genomförbara på längre sikt. Att åtgärda osund prissättning på marknaden gynnar dem därför, eftersom en ny prissättningsnivå gör det mer attraktivt att tillverkar fler produkter i unionen, oavsett om det rör sig om större eller mindre beställningar, särskild design eller konventionella produkter utan varumärke. Detta skulle leda till att nya arbetstillfällen skapas som kräver olika slag av kompetens och att arbetslösheten därför skulle minska.
(190)
Påståendet att det är omöjligt att erbjuda ett fullständigt produktsortiment kan inte godtas, eftersom konsumenterna hela tiden efterfrågar nya produkter och många olika leveranskällor.
(191)
Eftersom inga andra synpunkter har inkommit avseende unionsindustrins intresse, bekräftas skälen 193-198 i förordningen om preliminär tull.
6.3 Icke-närstående importörers intresse
(192)
De två största importörerna i urvalet ifrågasatte att de inte skulle ha lämnat fullständiga uppgifter om lönsamheten och marginalen mellan inköps- och återförsäljningspris till icke-närstående kunder, medan en av dem ifrågasatte att den skulle ha nekat tillgång till räkenskaperna och hävdade att inget skulle ha förändrats om tillgång hade beviljats. Parterna hävdade att de på grund av sin storlek och affärsmodell inte kunde lämna så detaljerade uppgifter som efterfrågades. I det slutgiltiga skedet bekräftas det att en av dem på nytt nekat tillgång till räkenskaperna rörande import och att ingen, trots att de försökte, klarade av att lämna fullständiga och användbara uppgifter om lönsamheten eller uppgifter om marginalen mellan inköps- och återförsäljningspris till icke-närstående kunder som institutionerna kunde använda vid analysen av situationen för icke-närstående importörer. Även om inga slutsatser gick att dra från de begränsade uppgifter som de båda företagen lämnade om sina inköps- och återförsäljningspriser, var de helt i linje med de uppgifter om bruttomarginalen som sammanfattas i skäl 202 i förordningen om preliminär tull.
(193)
I skäl 203 i förordningen om preliminär tull uppmanades berörda parter att inkomma med kompletterande, uttömmande och kontrollerbara uppgifter som kan ligga till grund för en mer detaljerad analys av åtgärdernas inverkan på leveranskedjan.
(194)
Efter det att de provisoriska åtgärderna hade vidtagits lämnade två icke-närstående importörer in nya svar på frågeformulären för importörer. Vidare inkom inlagor om unionens intresse från andra importörer som inte ingick i urvalet, en intresseorganisation för europeiska och internationella näringsidkare (Foreign Trade Association), en svensk intresseorganisation för importörer, grossister och återförsäljare (Svensk Handel), CCCLA och en unionstillverkare med importintressen. Ingen av inlagorna innehöll avgörande uppgifter om åtgärdernas inverkan på leveranskedjan.
(195)
En part hävdade att uppgiften om tullarnas inverkan på sysselsättningen i efterföljande led var för låg, eftersom det av statistik från Eurostat framgår att parti- och detaljhandeln totalt sett sysselsätter fler människor (33 miljoner) än tillverkningsföretagen (31 miljoner). De tillhandahållna statistikuppgifterna avsåg emellertid import- och tillverkningsverksamhet i allmänhet och kunde inte användas i undersökningen.
(196)
I en gemensam inlaga påstod flera importörer att den berörda produkten sysselsatte mer än 10 000 personer hos de fem importörerna i urvalet och inte 350, som det anges i skäl 200 i förordningen om preliminär tull. Uppgifterna har kontrollerats på nytt. Det bör betonas att vid analysen av importörernas intresse beaktas antalet arbetstillfällen som är kopplade till import och återförsäljning av den berörda produkten, inbegripet stödfunktioner. Den sysselsättning som är kopplad till andra produkter eller ursprung eller till verksamhet såsom grossist- eller detaljhandelsförsäljning bör naturligtvis inte inkluderas i antalet arbetstillfällen. Det erinras om att en grupp på 14 importörer tidigare i förfarandet uppskattade antalet relevanta arbetstillfällen på importörsnivån till sammanlagt 7 000. Denna siffra förefaller vara en rimlig uppskattning baserat på en extrapolering av situationen för importörerna i urvalet, i den utsträckning uppgifterna från dem har kunnat användas.
(197)
Flera parter klagade på att uppgiften om bruttomarginal i skäl 202 i förordningen om preliminär tull var för hög och hävdade att den kunde vara vilseledande. Undersökningen visade emellertid att de allra flesta av de importörer som besvarade urvalsfrågorna för importörer angav att bruttomarginalen mellan inköps- och återförsäljningspris varierade mellan 50 % och 200 %, och för importörerna i urvalet var situationen liknande. Efter det preliminära meddelandet av uppgifter lämnade klagandena dessutom in flera exempel som styrker uppgifterna i den publikation som det hänvisas till i skäl 202 i förordningen om preliminär tull och således bekräftar förhållandet mellan importpriset och återförsäljningspriset för den berörda produkten.
(198)
En brittisk tillverkare med importintressen angav att dessa marginaler behövs för att täcka vissa kostnader som uppkommer i unionen. Inga uppgifter tillhandahölls som gjorde det möjligt att beräkna marginalerna på basen av omsättningen.
(199)
Eftersom användbara uppgifter om vinsten från importverksamheten avseende den berörda produkten erhölls endast från tre av importörerna i urvalet och kunde kontrolleras, och dessa importörer stod för endast omkring 3 % av importen av den berörda produkten, ansågs uppgiften om den vägda genomsnittliga vinsten inte vara avgörande och nämndes därför inte i förordningen om preliminär tull. Det bör emellertid påpekas att den vägda genomsnittliga vinsten var god, mellan 6 % och 10 % (av konfidentialitetsskäl anges endast ett intervall).
(200)
En importör hävdade att det inte finns en tillräcklig tillverkning av målat stengods i unionen och att företaget inte har något annat alternativ än att importera från Kina. Samma påstående gjordes efter det slutliga meddelandet av uppgifter. Undersökningen visade emellertid att målat stengods kan anförskaffas från flera källor, inbegripet unionstillverkare. Unionstillverkarna har dessutom tillverkningskapacitet för att sälja mer på unionsmarknaden.
(201)
De uppgifter som samlades in under undersökningen räckte inte för att göra en korrekt kvantifiering av i vilken omfattning importörerna skulle kunna överföra ökningar av inköpspriset till följd av de föreslagna tullsatserna. Vid en slutgiltig antidumpningstull på import från Kina finns det emellertid, mot bakgrund av uppgifterna om brutto- och nettomarginalerna, inget som tyder på att livskraften i importörernas verksamhet skulle hotas. En importör påstod också att de stora marknadsaktörer och importörer vilkas kärnverksamhet inte utgörs av bords- och köksartiklar av keramiskt material inte kommer att påverkas negativt.
(202)
Slutsatsen dras därför att det inte skulle få någon betydande negativ inverkan på situationen som helhet för icke-närstående importörer av den berörda produkten, om åtgärder på de föreslagna nivåerna införs.
(203)
Eftersom inga ytterligare nya synpunkter har inkommit avseende icke-närstående importörers intresse, bekräftas skälen 199-211 i förordningen om preliminär tull.
6.4 Andra ekonomiska sektorers intresse
(204)
Till följd av uppmaningen i skäl 203 i förordningen om preliminär tull tog kommissionen, samma dag som de provisoriska åtgärderna offentliggjordes, direkt kontakt med relevanta återförsäljare och intresseorganisationer för återförsäljare, importörer med möjlig återförsäljningsverksamhet och formgivare som kommissionen kände till och uppmanade dem att fylla i relevanta frågeformulär. En del mottagare som till en början hade hävdat att de var återförsäljare svarade att de inte berördes av undersökningen, eftersom de inte var verksamma på området. Kommission mottog slutligen sju nya svar på frågeformuläret för återförsäljare. Dessa sju återförsäljare stod för 1 % av importen från Kina under undersökningsperioden. Flertalet av svaren var bristfälliga i många avseenden, men analyserades ändå i den mån det var möjligt. Inga svar inkom på formulären för formgivare.
(205)
De erhållna uppgifterna innehöll i sak ingen ny bevisning avseende andra ekonomiska sektorers intresse som kunde ifrågasätta slutsatsen i skäl 217 i förordningen om preliminär tull.
(206)
Efter det att de provisoriska åtgärderna hade offentliggjorts inkom inlagor om unionens intresse inom andra ekonomiska sektorer från såväl importörer i urvalet som importörer som inte ingick i urvalet (inbegripet en polsk importör med verksamhet i sektorn för reklamartiklar), en intresseorganisation för europeiska och internationella näringsidkare (Foreign Trade Association), en svensk intresseorganisation för importörer, grossister och återförsäljare (Svensk Handel), flera återförsäljare, CCCLA och åtta kafferostningsföretag (varav sju var belägna i Italien och en hade sitt huvudkontor i Österrike).
(207)
Kafferostningsföretagen hävdade att åtgärder på den nivå som föreslagits i det preliminära skedet kan hindra dem från att anförskaffa exakt samma artiklar i framtiden, på grund av det mycket ringa antalet unionstillverkare som säljer på kafferostningsmarknaden (högst fem) och varav de flesta importerar från Kina antingen direkt eller via syskonbolag, samt det mycket stora antalet kafferostningsföretag (1 500 - 3 000). Detta påstående kan inte godtas. För det första är nivån på de slutgiltiga åtgärderna lägre än på de provisoriska åtgärderna. För det andra visade undersökningen att unionstillverkarna är i en sådan position att de kan utveckla sin produktionspotential ytterligare och fortsätta att sälja till kafferostningsindustrin, om den skada som orsakas av den dumpade importen från Kina undanröjs. Med beaktande av det stora antalet unionstillverkare är det mycket sannolikt att antalet unionstillverkare som kan ta in beställningar från kafferostningsföretag kommer att vara mer än fem.
(208)
Kafferostningsföretagen hävdade att antidumpningsåtgärderna kommer att skada deras export på grund av försämrad konkurrenskraft och möjliga vedergällningar från de kinesiska myndigheterna. Det finns emellertid inga bevis för att de föreslagna åtgärdernas nivå kommer att resultera i sämre konkurrenskraft, särskilt eftersom även andra WTO-medlemmar tillämpar antidumpningsåtgärder avseende denna typ av produkt. Inte heller påståendet om vedergällningar har bevisats.
(209)
Kafferostningsföretagen angav att det är oundvikligt att antidumpningsåtgärderna leder till en allmän minskning av deras verksamhet, minskad försäljning, en allmän ökning av kaffepriset i hotell-, restaurang- och cateringsektorn samt lägre kvalitet på deras produkter och tjänster. De påstod att allt detta innebär att ett betydande antal direkta och indirekta arbetstillfällen riskerar att gå förlorade. Med tanke på vad som är kafferostningsföretagens kärnverksamhet och slutsatserna om åtgärdernas inverkan på leveranskedjan kan dessa påståenden emellertid inte godtas. Det konstateras också att det totala antalet arbetstillfällen som är knutna till ett kafferostningsföretags globala verksamhet inte kan anses vara en lämplig grund för att beräkna antalet arbetstillfällen som riskerar att gå förlorade till följd av införandet av antidumpningsåtgärder.
(210)
Två återförsäljare hävdade att tillverkningen av nytt benporslin och benporslin i unionen inte är tillräcklig och att de inte har något annat alternativ än att importera från Kina. Samma påstående gjordes av en intresseorganisation för importörer efter det slutliga meddelandet av uppgifter. För det första bör det som ett generellt påpekande sägas att antidumpningsåtgärder syftar till att återställa en rättvis handel, inte till att stoppa importen. I detta fall kan nivån på åtgärderna inte anses vara oöverkomlig. För det andra visade undersökningen att dessa produkter kan anförskaffas från flera källor, inbegripet unionstillverkare. Slutligen har unionstillverkarna produktionskapacitet för att sälja mer på unionsmarknaden och kan utnyttja sin potential ytterligare, om antidumpningsåtgärder införs slutgiltigt.
(211)
En återförsäljare hävdade att åtgärderna kommer att ha en negativ inverkan på vissa artiklar för turistmarknaden. Inga faktiska uppgifter lades emellertid fram till stöd för påståendet. Vidare är dessa artiklars andel av sektorn begränsad.
(212)
En importör och återförsäljare hävdade att införandet av åtgärder kommer att leda till en vertikal konsolidering av några stora aktörer på marknaden. Mot bakgrund av det nuvarande antalet aktörer är detta emellertid inte sannolikt på kort eller medellång sikt.
(213)
Utöver de frågor som redan behandlats i förordningen om preliminär tull konstateras det att flera parter anser att tillräcklig hänsyn inte har tagits till mindre företags intressen, såsom återförsäljare, distributörer och företag inom området för reklamartiklar. Detta påstående upprepades av flera parter efter det slutliga meddelandet av uppgifter. Det måste erkännas att mikro- och småföretag totalt sett kan vara mer sårbara för eventuella prisökningar till följd av antidumpningstullar. Det finns emellertid inga bevis för att nivån på åtgärderna kommer att ha en betydande negativ inverkan på små och medelstora företag i andra ekonomiska sektorer. Detta påstående avvisas därför slutgiltigt.
(214)
Eftersom inga ytterligare synpunkter har inkommit avseende andra ekonomiska sektorers intresse, bekräftas skälen 212-217 i förordningen om preliminär tull.
6.5 Konsumenternas (hushållens) intresse
(215)
Trots att de hade kontaktats av kommissionen lämnades inga synpunkter av parter som direkt företräder slutkundernas intressen, t.ex. konsumentföreningar.
(216)
Flera parter invände mot slutsatsen om högre priser i skäl 222 i förordningen om preliminär tull. Liknande påståenden gjordes efter det slutliga meddelandet av uppgifter.
(217)
I den osannolika händelsen att tullen i sin helhet överförs till konsumenterna innebär antidumpningstullarna, under antagandet att importnivåerna och importpriserna förblir oförändrade, en kostnadsökning per hushåll med mindre än 1 euro per år. Denna beräkning grundar sig på importvolymerna och importens värde under undersökningsperioden, den föreslagna tullnivån och antalet hushåll i unionen.
(218)
Denna inverkan kan inte anses väga tyngre än den positiva inverkan för unionsindustrin av att begränsa den skada som orsakas av den dumpade importen från Kina.
(219)
En part påstod att det till följd av åtgärderna kommer att bli brist på billigare bordsartiklar. Detta påstående upprepades efter det slutliga meddelandet av uppgifter. Detta påstående kan emellertid inte godtas, eftersom unionsindustrin, som det anges i skäl 157 i förordningen om preliminär tull, säljer på alla marknader (inbegripet marknaden för billigare bordsartiklar).
(220)
Eftersom inga ytterligare synpunkter har inkommit avseende konsumenternas (hushållens) intresse, bekräftas skälen 218-226 i förordningen om preliminär tull.
6.6 Slutsats om unionens intresse
(221)
Mot bakgrund av det ovanstående bekräftas bedömningen i förordningen om preliminär tull.
(222)
Skälen 227-229 i förordningen om preliminär tull bekräftas därför.
7. SLUTGILTIGA ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER
7.1 Nivå för undanröjande av skada
(223)
Det påstods att den vinstmarginal som användes för att beräkna det tullbelopp som är nödvändigt för att undanröja verkningarna av den skadevållande dumpningen var för hög. Detta påstående avvisades, såsom det anges ovan i avsnitt 4.5.3.3.
(224)
Flera parter ifrågasatte den målvinst som användes för att beräkna skademarginalen. Dessa synpunkter behandlas ovan i skälen 135-142. På grundval av analysen av synpunkterna dras slutsatsen att målvinsten på 6 % bör bibehållas.
(225)
Eftersom inga andra synpunkter har inkommit avseende nivån för undanröjande av skada, bekräftas den metod som anges i skälen 230-234 i förordningen om preliminär tull.
7.2 Slutgiltiga åtgärder
(226)
Mot bakgrund av de slutsatser som dragits i fråga om dumpning, skada, orsakssamband och unionens intresse och i enlighet med artikel 9.4 i grundförordningen bör slutgiltiga antidumpningstullar införas på import av den berörda produkten. Dessa tullar bör i enlighet med regeln om lägsta tull fastställas till en nivå motsvarande de lägre av dumpnings- och skademarginalerna. Alla tullsatser bör därför fastställas till en nivå som motsvarar dumpningsmarginalerna.
(227)
Den justering som anges ovan i skälen 115 och 132 har resulterat i en mindre ändring av marginalerna för målprisunderskridande, vilket återspeglas i nedan angivna skademarginaler. Följande slutgiltiga antidumpningstullar föreslås:
Företag
Dumpningsmarginal (%)
Skademarginal (%)
Slutgiltig tullsats (%)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd, Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd, Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd och Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
44,8
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
92,6
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
110,1
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited, Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd, Shandong Silver Phoenix Co., Ltd, Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd, Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd, Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd, Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd och Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
79,1
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
45,7
22,9
Alla övriga samarbetsvilliga exporterande tillverkare
17,9
79,0
17,9
Alla övriga företag
36,1
110,1
36,1
(228)
De individuella företagsspecifika antidumpningstullsatser som anges i denna förordning har fastställts på grundval av resultaten av den aktuella undersökningen. De speglar således den situation som under undersökningen konstaterades föreligga för dessa företag. Dessa tullsatser (i motsats till den landsomfattande tull som gäller för ”alla övriga företag”) gäller alltså enbart för import av produkter med ursprung i Kina som har tillverkats av de företag, dvs. de specifika rättsliga enheter, som nämns. Import av den berörda produkten som tillverkats av något annat företag som inte uttryckligen nämns med namn i den här förordningens normativa del, inbegripet enheter som är närstående de uttryckligen nämnda företagen, kan inte utnyttja dessa satser utan ska i stället omfattas av den tullsats som gäller för ”alla övriga företag”.
(229)
För att minimera risken för kringgående till följd av de stora skillnaderna mellan tullsatserna, anses det i detta fall krävas särskilda åtgärder för att trygga en korrekt tillämpning av antidumpningstullarna. Dessa särskilda åtgärder omfattar uppvisande för medlemsstaternas tullmyndigheter av en giltig faktura, som ska uppfylla kraven i bilaga II till den här förordningen. Import som inte åtföljs av en sådan faktura ska omfattas av den antidumpningstull som gäller för alla övriga exportörer.
(230)
Om volymen av exporten från något av de företag som omfattas av de lägre, individuella tullsatserna ökar väsentligt efter införandet av antidumpningsåtgärderna, kan denna volymökning i sig anses utgöra en förändring i handelsmönstret som orsakats av införandet av åtgärder i den mening som avses i artikel 13.1 i grundförordningen. Under sådana omständigheter får en undersökning beträffande kringgående inledas, om villkoren för detta är uppfyllda. Vid en sådan undersökning kan man bl.a. granska behovet av att upphäva de individuella tullsatserna och i stället fastställa en landsomfattande tull.
(231)
Eventuella ansökningar om tillämpning av en individuell antidumpningstullsats (t.ex. till följd av en ändring av enhetens namn eller inrättandet av nya produktions- eller försäljningsenheter) bör utan dröjsmål sändas till kommissionen (11) tillsammans med alla relevanta uppgifter, särskilt beträffande sådana ändringar av företagets verksamhet i fråga om tillverkning, inhemsk försäljning och exportförsäljning som hänger samman med exempelvis namnändringen eller ändringen av produktions- eller försäljningsenheterna. Om det är motiverat kommer den här förordningen i sådana fall att ändras genom en uppdatering av förteckningen över de företag som omfattas av individuella antidumpningstullsatser.
(232)
För att säkerställa en korrekt tillämpning av antidumpningstullen bör nivån för den landsomfattande tullen inte endast tillämpas på de icke-samarbetsvilliga exporterande tillverkarna, utan också på de tillverkare som inte hade någon export till unionen under undersökningsperioden.
(233)
För att säkerställa likabehandling mellan eventuella nya exportörer och de samarbetsvilliga företag som inte ingick i urvalet (se förteckningen i bilaga I till denna förordning) bör den vägda genomsnittliga tull som införs för de sistnämnda företagen även tillämpas på de eventuella nya exportörer som annars skulle ha rätt till en översyn enligt artikel 11.4 i grundförordningen.
(234)
Alla parter underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för rekommendationen att införa en slutgiltig antidumpningstull på import av bords- och köksartiklar av keramiskt material med ursprung i Kina och att slutgiltigt ta ut de belopp för vilka säkerhet ställts i form av den preliminära tullen. Alla parter beviljades en tidsfrist för att inkomma med synpunkter på detta slutliga meddelande av uppgifter.
(235)
De muntliga och skriftliga synpunkterna från de berörda parterna övervägdes och togs i beaktande där så var lämpligt.
7.3 Slutgiltigt uttag av den preliminära antidumpningstullen
(236)
Med hänsyn till storleken på de dumpningsmarginaler som fastställts och omfattningen av den skada som unionsindustrin vållats anses det nödvändigt att de belopp för vilka säkerhet ställts i form av den preliminära antidumpningstull som infördes genom förordningen om preliminär tull slutgiltigt tas ut till ett belopp som motsvarar de slutgiltiga tullar som införs.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. En slutgiltig antidumpningstull ska införas på import av bords- och köksartiklar av keramiskt material, med undantag för keramiska knivar, keramiska kryddkvarnar och deras keramiska malverk, keramiska skalare, keramiska knivvässare och keramiska pizzastenar gjorda av kordierit av det slag som används för gräddning av pizza eller bröd, som för närvarande omfattas av KN-nummer ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 och ex 6912 00 90 (Taric-nummer 6911100090, 6912001011, 6912001091, 6912003010, 6912005010 och 6912009010) och med ursprung i Kina.
2. Följande slutgiltiga antidumpningstullsatser ska tillämpas på nettopriset fritt unionens gräns, före tull, för de produkter som beskrivs i punkt 1 och som tillverkas av nedanstående företag:
Företag
Tull (%)
Taric-tilläggsnummer
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd,
Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd,
Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd,
Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd.
18,3
B349
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
B350
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
B351
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited,
Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd,
Shandong Silver Phoenix Co., Ltd,
Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd,
Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd,
Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd,
Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd,
Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd.
17,6
B352
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
B353
Företag som förtecknas i bilaga I
17,9
Alla övriga företag
36,1
B999
3. Tillämpningen av de individuella antidumpningstullsatserna för de företag som anges i punkt 2 ska förutsätta att det för medlemsstaternas tullmyndigheter uppvisas en giltig faktura som uppfyller kraven i bilaga II. Om ingen sådan faktura uppvisas, ska den tullsats som gäller för alla övriga företag tillämpas.
4. Om inte annat anges, ska gällande bestämmelser om tullar tillämpas.
Artikel 2
1. De belopp för vilka säkerhet ställts i form av preliminära antidumpningstullar enligt förordning (EU) nr 1072/2012 på import av keramiska kryddkvarnar och deras keramiska malverk, keramiska skalare, keramiska knivvässare och keramiska pizzastenar gjorda av kordierit av det slag som används för gräddning av pizza eller bröd med ursprung i Kina ska frisläppas.
2. De belopp för vilka säkerhet ställts i form av preliminära antidumpningstullar enligt förordning (EU) nr 1072/2012 på import av bords- och köksartiklar av keramiskt material, med undantag för keramiska knivar, keramiska kryddkvarnar och deras keramiska malverk, keramiska skalare, keramiska knivvässare och keramiska pizzastenar gjorda av kordierit av det slag som används för gräddning av pizza eller bröd, med ursprung i Kina ska tas ut slutgiltigt. De belopp för vilka säkerhet ställts och som överskrider de slutgiltiga antidumpningstullsatserna ska frisläppas.
Artikel 3
Artikel 1.2 får ändras genom att den nya exporterande tillverkaren fogas till de samarbetsvilliga företag som inte ingick i urvalet och således omfattas av den vägda genomsnittliga tullsatsen på 17,9 % om en ny exporterande tillverkare i Kina lämnar tillräcklig bevisning till kommissionen för att företaget
a)
inte exporterade den produkt som avses i artikel 1.1 till unionen under undersökningsperioden (1 januari 2011-31 december 2011),
b)
inte är närstående någon av de exportörer eller tillverkare i Kina som omfattas av de åtgärder som införs genom denna förordning, och
c)
faktiskt har exporterat den berörda produkten till unionen efter den undersökningsperiod som ligger till grund för åtgärderna, eller genom avtal har gjort ett oåterkalleligt åtagande att exportera en betydande kvantitet till unionen.
Artikel 4
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 13 maj 2013.