NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1262/2012
ze dne 20. prosince 2012,
kterým se pro roky 2013 a 2014 stanoví rybolovná práva na některé populace hlubinných druhů ryb pro plavidla EU
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 3 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 43 odst. 3 Smlouvy má Rada na návrh Komise přijmout opatření týkající se stanovení a přidělení rybolovných práv.
(2)
Podle nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky (1) mají být s přihlédnutím k dostupným vědeckým, technickým a hospodářským doporučením, a zejména ke zprávám vypracovaným Vědeckotechnickým a hospodářským výborem pro rybářství (STECF) a s ohledem na doporučení regionálních poradních sborů, přijata opatření, jimiž se řídí přístup do vod a ke zdrojům a udržitelné provozování rybolovných činností.
(3)
Je povinností Rady přijmout opatření týkající se stanovení a přidělení rybolovných práv pro jednotlivé rybolovné oblasti nebo skupiny rybolovných oblastí, případně včetně určitých podmínek, které jsou s nimi funkčně spjaty. Rybolovná práva by měla být rozdělena mezi jednotlivé členské státy způsobem, který každému členskému státu zajistí relativní stabilitu rybolovných činností pro každou populaci nebo oblast rybolovu, s náležitým ohledem na cíle společné rybářské politiky stanovené v nařízení (ES) č. 2371/2002.
(4)
Celkové přípustné odlovy (TAC) by měly být stanoveny na základě dostupných vědeckých doporučení, s ohledem na biologické a sociálně-ekonomické aspekty, přičemž by měly všem odvětvím rybolovu zajistit spravedlivé zacházení; zároveň by se měla vzít v úvahu stanoviska vyjádřená během konzultace se zúčastněnými stranami, zejména na setkáních s poradním výborem pro rybolov a akvakulturu a dotčenými regionálními poradními sbory.
(5)
Rybolovná práva by měla být v souladu s mezinárodními dohodami a zásadami, např. s dohodou Organizace spojených národů o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací z roku 1995 (2) a podrobnými zásadami řízení stanovenými v mezinárodních pokynech Organizace spojených národů pro výživu a zemědělství pro řízení lovu hlubinných druhů na volném moři z roku 2008, podle nichž by měl regulační orgán zejména zvýšit obezřetnost v případech, kdy jsou informace neurčité, nespolehlivé nebo nedostatečné. Nedostatek odpovídajících vědeckých informací by neměl být použit jako důvod pro odklad nebo nepřijetí ochranných a řídících opatření.
(6)
Nejnovější vědecká doporučení Mezinárodní rady pro průzkum moří (ICES) a STECF uvádějí, že většina populací hlubinných druhů je lovena neudržitelným způsobem a že rybolovná práva na tyto populace by měla být snížena, dokud vývoj stavu těchto populací nezačne vykazovat pozitivní trend, aby se zajistila jejich udržitelná úroveň. Rada ICES dále doporučila, aby nebyl povolen žádný cílený rybolov červenice obecné v žádné oblasti ani cílený rybolov určitých populací mníka modrého a růžichy šedé.
(7)
Pokud jde o hlubinné druhy žraloků, hlavní komerční druhy jsou považovány za vyčerpané, a proto by neměl probíhat žádný cílený rybolov těchto druhů.
(8)
O rybolovných právech pro hlubinné druhy ve smyslu čl. 2 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 2347/2002 ze dne 16. prosince 2002, kterým se stanoví zvláštní podmínky přístupu k rybolovu hlubinných populací a s tím spojené požadavky (3), se rozhoduje každé dva roky. Výjimkou však je populace stříbrnice atlantské a hlavní rybolovná oblast mníka modrého, v jejichž případě závisí rybolovná práva na výsledku každoročních jednání s Norskem. Rybolovná práva pro tyto populace by tedy měla bý stanovena jiným odpovídajícím nařízením, jímž se rybolovná práva stanovují každoročně.
(9)
V zájmu zjednodušení by celkové přípustné odlovy mníka modrého autonomně přijímané Unií měly být regulovány stejným právním nástrojem. Celkové přípustné odlovy mníka modrého v mezinárodních vodách oblasti II, III a IV by proto měly být zahrnuty společně s celkovými přípustnými odlovy mníka modrého v mezinárodních vodách oblasti XII v nařízení, kterým se stanoví rybolovná práva pro rybářská plavidla EU na některé populace ryb a skupiny populací ryb, které nejsou předmětem mezinárodních jednání nebo dohod.
(10)
V souladu s nařízením Rady (ES) č. 847/96 ze dne 6. května 1996, kterým se stanoví dodatečné podmínky pro meziroční řízení celkových přípustných odlovů a kvót (4), je třeba určit populace, které mají podléhat různým opatřením, které uvedené nařízení stanoví. Preventivní TAC by se měly vztahovat na populace, pro které neexistuje žádné vědecky podložené vyhodnocení rybolovných práv pro rok, v jehož průběhu mají být TAC stanoveny; ve všech ostatních případech by se měly použít analytické TAC. Vzhledem k doporučením vydaným radou ICES a STECF pro populace hlubinných druhů by se na populace ryb, pro něž není dostupné vědecky podložené vyhodnocení dotčených rybolovných práv, neměly v tomto nařízení vztahovat preventivní TAC.
(11)
S ohledem na vědecké doporučení je zřejmé, že biologická distribuce některých populací hlavouna tuponosého nemusí nutně odpovídat oblastem TAC uvedeným v tomto nařízení. V zájmu podpory udržitelného využívání těchto populací je vhodné umožnit zvýšenou flexibilitu mezi TAC v oblasti Vb, VI a VII na jedné straně a na straně druhé TAC v oblasti VIII, IX, X, XII a XIV.
(12)
S cílem zabránit přerušení rybolovných činností a za účelem zajištění obživy rybářů v Unii by se toto nařízení mělo použít od 1. ledna 2013. Z důvodu naléhavosti by toto nařízení mělo vstoupit v platnost okamžitě po svém vyhlášení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se stanoví pro roky 2013 a 2014 roční rybolovná práva na populace ryb některých hlubinných druhů pro plavidla EU ve vodách EU a v některých vodách mimo vody EU, které podléhají omezením odlovů.
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„plavidlem EU“ rybářské plavidlo plující pod vlajkou členského státu a registrované v Unii;
b)
„vodami EU“ vody pod svrchovaností nebo jurisdikcí členských států s výjimkou vod přiléhajících k územím uvedeným v příloze II Smlouvy;
c)
„celkovým přípustným odlovem“ (TAC) množství, které může být každoročně z každé populace ryb uloveno a vyloženo;
d)
„kvótou“ část TAC přidělená Unii, členskému státu nebo třetí zemi;
e)
„mezinárodními vodami“ vody, které nepodléhají svrchovanosti ani jurisdikci žádného státu.
2. Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice oblastí:
a)
oblasti ICES (Mezinárodní rada pro průzkum moří) jsou zeměpisné oblasti vymezené v příloze III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 218/2009 (5);
b)
oblasti CECAF (Výbor pro rybolov ve středovýchodním Atlantiku) jsou zeměpisné oblasti vymezené v příloze II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2009 (6).
Článek 3
Celkové přípustné odlovy a rozdělení
Celkové přípustné odlovy pro hlubinné druhy ulovené plavidly EU ve vodách EU nebo v některých vodách mimo vody EU a rozdělení těchto celkových přípustných odlovů mezi členské státy a případně podmínky, které jsou s nimi funkčně spjaty, jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení.
Článek 4
Zvláštní ustanovení o rozdělení rybolovných práv
1. Rozdělením rybolovných práv mezi členské státy stanoveným v tomto nařízení nejsou dotčeny:
a)
výměny provedené podle čl. 20 odst. 5 nařízení (ES) č. 2371/2002;
b)
odpočty a přerozdělení provedené podle článku 37 nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 (7) nebo podle čl. 10 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 1006/2008 (8);
c)
dodatečné vykládky povolené podle článku 3 nařízení (ES) č. 847/96;
d)
množství převedená podle článku 4 nařízení (ES) č. 847/96;
e)
odpočty provedené podle článků 105, 106 a 107 nařízení (ES) č. 1224/2009.
2. Článek 3 nařízení (ES) č. 847/96 se použije na populace, na které se vztahují preventivní TAC, zatímco čl. 3 odst. 2 a 3 a článek 4 uvedeného nařízení se použijí na populace, na které se vztahují analytické TAC, není-li v příloze tohoto nařízení uvedeno jinak.
Článek 5
Podmínky vykládky úlovků a vedlejších úlovků
Ryby populací, pro které jsou stanoveny TAC, mohou být uchovávány na palubě nebo vyloženy pouze tehdy, pokud byl odlov proveden plavidly plujícími pod vlajkou členského státu, jenž má kvótu, která dosud nebyla vyčerpána.
Článek 6
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. prosince 2012.
RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 1262/2012
av den 20 december 2012
om fastställande av fiskemöjligheterna för EU-fartyg med avseende på vissa djuphavsbestånd för 2013 och 2014
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 43.3,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och
av följande skäl:
(1)
Enligt artikel 43.3 i fördraget ska rådet på förslag av kommissionen besluta om åtgärder om fastställande och fördelning av fiskemöjligheter.
(2)
Enligt rådets förordning (EG) nr 2371/2002 av den 20 december 2002 om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken (1) krävs det att bestämmelser införs för tillträde till vatten och resurser och för hållbar fiskeverksamhet med beaktande av tillgängliga vetenskapliga, tekniska och ekonomiska utlåtanden, särskilt de rapporter som utarbetats av vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen (STECF), samt mot bakgrund av eventuell information från regionala rådgivande nämnder.
(3)
Det åligger rådet att anta åtgärder om fastställande och fördelning av fiskemöjligheter för varje fiske eller grupp av fisken, inbegripet, i tillämpliga fall, vissa villkor som är funktionellt knutna till dem. Fiskemöjligheterna bör fördelas bland medlemsstaterna på ett sådant sätt att varje medlemsstat garanteras relativ stabilitet i fiskeverksamheten för varje bestånd eller fiske samt med beaktande av målen för den gemensamma fiskeripolitiken enligt förordning (EG) nr 2371/2002.
(4)
De totala tillåtna fångstmängderna (TAC:er) bör fastställas på grundval av tillgängliga vetenskapliga utlåtanden, med beaktande av biologiska och socioekonomiska aspekter, samtidigt som de olika fiskerinäringarna säkerställs en rättvis behandling, samt mot bakgrund av de synpunkter som framkommit vid samråden med berörda parter, framför allt under möten med rådgivande kommittén för fiske och vattenbruk och berörda regionala rådgivande nämnder.
(5)
Fiskemöjligheter bör stå i överensstämmelse med internationella avtal och principer, till exempel Förenta nationernas avtal om bevarande och förvaltning av gränsöverskridande och långvandrande fiskbestånd (2) från 1995, och de detaljerade förvaltningsprinciper som fastställts i Förenta nationernas livsmedels- och jordbruksorganisations internationella riktlinjer för förvaltning av djuphavsfiske i det fria havet från 2008, enligt vilka ett regleringsorgan bör vara försiktigare framför allt när informationen är osäker, otillförlitlig eller otillräcklig. Att det saknas adekvat vetenskaplig information bör inte användas som förevändning för att skjuta upp eller underlåta att vidta bevarande- och förvaltningsåtgärder.
(6)
Enligt de senaste vetenskapliga utlåtandena från Internationella havsforskningsrådet (Ices) och från STECF fångas de flesta djuphavsbestånden på ett ohållbart sätt. Enligt dessa utlåtanden bör dessutom fiskemöjligheterna för dessa bestånd, för att de ska vara hållbara, minskas till dess att beståndens storleksutveckling uppvisar en positiv trend. Ices har vidare rekommenderat att riktat fiske inte bör tillåtas i något område vad avser atlantisk soldatfisk och vissa bestånd av birkelånga och fläckpagell.
(7)
De huvudsakliga kommersiella arterna av djuphavshaj betraktas som utfiskade och bör därför inte vara föremål för något riktat fiske.
(8)
Fiskemöjligheterna för djuphavsarter enligt definitionen i artikel 2 a till rådets förordning (EG) nr 2347/2002 av den 16 december 2002 om särskilda tillträdeskrav och därmed förbundna villkor vid fiske efter djuphavsbestånd (3) fastställs vartannat år. Ett undantag görs dock för bestånden av guldlax och det huvudsakliga fisket av birkelånga, för vilka fiskemöjligheterna beror på resultatet av de årliga förhandlingarna med Norge. Fiskemöjligheterna för de bestånden bör därför fastställas i en annan relevant årlig förordning om fastställande av fiskemöjligheter.
(9)
Av förenklingsskäl bör TAC:er för birkelånga som unionen själv beslutat om regleras i samma rättsliga instrument. Därför bör TAC:er för birkelånga i internationella vatten i II, III och IV, liksom TAC:n för birkelånga i internationella vatten i XII, tas med i förordningen om fastställande av de fiskemöjligheter som är tillgängliga för EU-fartyg med avseende på vissa fiskebestånd och grupper av fiskebestånd som inte omfattas av internationella förhandlingar eller avtal.
(10)
I enlighet med rådets förordning (EG) nr 847/96 av den 6 maj 1996 om att införa ytterligare villkor för förvaltning av totala tillåtna fångstmängder (TAC:er) och kvoter med fördelning mellan åren (4), bör de bestånd som omfattas av olika åtgärder som anges i den förordningen identifieras. Försiktighets-TAC:er bör tillämpas för bestånd för vilka det saknas en vetenskapligt grundad utvärdering av fiskemöjligheterna som särskilt avser det år för vilket TAC:erna bör fastställas, medan analytiska TAC:er bör tillämpas i annat fall. Mot bakgrund av Ices och STECF:s utlåtanden om djuphavsbestånd bör de djuphavsbestånd för vilka det saknas en vetenskaplig utvärdering av de aktuella fiskemöjligheterna omfattas av försiktighets-TAC:er i den här förordningen.
(11)
Om man beaktar de vetenskapliga utlåtandena överensstämmer inte nödvändigtvis den biologiska utbredningen av vissa skolästbestånd med TAC-områdena i denna förordning. För att underlätta ett hållbart utnyttjande av dessa bestånd bör det tillåtas större flexibilitet mellan å ena sidan TAC-områdena Vb, VI och VII och å andra sidan TAC-områdena VIII, IX, X, XII och XIV.
(12)
För undvika avbrott i fiskeverksamheten och trygga försörjningen för unionens fiskare bör denna förordning tillämpas från den 1 januari 2013. Av brådskande skäl bör denna förordning träda i kraft omedelbart efter att den har offentliggjorts.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte
I denna förordning fastställs för 2013 och 2014 de årliga fiskemöjligheterna för EU-fartyg med avseende på fiskbestånd av vissa djuphavsarter i EU-vatten och i vissa andra vatten än EU-vatten där det krävs fångstbegränsningar.
Artikel 2
Definitioner
1. I denna förordning gäller följande definitioner:
a) EU-fartyg: ett fiskefartyg som för en medlemsstats flagg och är registrerat i unionen.
b) EU-vatten: de vatten som omfattas av medlemsstaternas överhöghet eller jurisdiktion, med undantag för vatten som gränsar till de territorier som anges i bilaga II till fördraget.
c) total tillåten fångstmängd (TAC): den kvantitet ur varje bestånd som får fångas och landas varje år.
d) kvot: en andel av den TAC som tilldelas unionen, en medlemsstat eller ett tredjeland.
e) internationella vatten: vatten som inte står under någon stats överhöghet eller jurisdiktion.
2. I denna förordning gäller följande definitioner avseende områden:
a) Ices-områden (Ices = Internationella havsforskningsrådet): de geografiska områden som definieras i bilaga III till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 218/2009 (5).
b) Cecaf-områden (Cecaf = Fiskerikommittén för östra Centralatlanten): de geografiska områden som definieras i bilaga II till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 216/2009 (6).
Artikel 3
TAC:er och fördelning
TAC:er för djuphavsarter som fångas av EU-fartyg i EU-vatten eller i vissa andra vatten än EU-vatten, fördelningen mellan medlemsstaterna av sådana TAC:er samt, i tillämpliga fall, de villkor som är funktionellt knutna till dessa fastställs i bilagan till denna förordning.
Artikel 4
Särskilda bestämmelser om fördelningen av fiskemöjligheter
1. Fördelningen av fiskemöjligheter mellan medlemsstaterna enligt denna förordning ska göras utan att det påverkar
a)
byten enligt artikel 20.5 i förordning (EG) nr 2371/2002,
b)
reduceringar och omfördelningar som görs enligt artikel 37 i rådets förordning (EG) nr 1224/2009 (7) eller artikel 10.4 i rådets förordning (EG) nr 1006/2008 (8),
c)
ytterligare landningar enligt artikel 3 i förordning (EG) nr 847/96,
d)
kvantiteter som hålls inne enligt artikel 4 i förordning (EG) nr 847/96,
e)
avdrag enligt artiklarna 105, 106 och 107 i förordning (EG) nr 1224/2009.
2. Artikel 3 i förordning (EG) nr 847/96 ska tillämpas på bestånd som omfattas av försiktighets-TAC medan artikel 3.2 och 3.3 samt artikel 4 i den förordningen ska tillämpas på bestånd som omfattas av analytisk TAC, om inte annat föreskrivs i bilagan till den här förordningen.
Artikel 5
Villkor för landning av fångster och bifångster
Fisk från bestånd för vilka TAC:er har fastställts får behållas ombord eller landas endast om fångsterna har gjorts av fiskefartyg som för en medlemsstats flagg och den medlemsstaten har en kvot som inte har uttömts.
Artikel 6
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2013.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 20 december 2012.