PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 180/2014
ze dne 20. února 2014,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 228/2013, kterým se stanoví zvláštní opatření v oblasti zemědělství ve prospěch nejvzdálenějších regionů Unie
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 228/2013 ze dne 13. března 2013, kterým se stanoví zvláštní opatření v oblasti zemědělství ve prospěch nejvzdálenějších regionů Unie a zrušuje nařízení Rady (ES) č. 247/2006 (1), a zejména na čl. 6 odst. 2, článek 8, čl. 12 odst. 3 a čl. 13 odst. 2, článek 14, čl. 18 odst. 1 druhý pododstavec a čl. 19 odst. 3, čl. 21 odst. 4, čl. 27 odst. 1 a čl. 29 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 228/2013 zrušilo a nahradilo nařízení Rady (ES) č. 247/2006 (2). Nařízením (EU) č. 228/2013 se Komisi svěřuje pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci a prováděcí akty. V zájmu zajištění hladkého fungování režimu v novém právním rámci je třeba prostřednictvím těchto aktů přijmout určitá pravidla. Nová pravidla by měla nahradit prováděcí pravidla stanovená nařízením Komise (ES) č. 793/2006 (3). Uvedené nařízení se zrušuje nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 (4).
(2)
Některé zemědělské produkty, na něž se vztahuje osvobození od dovozních cel, podléhají již předložení dovozní licence. Pro zjednodušení administrativy je třeba u uvedených produktů používat dovozní licenci jako podporu systému osvobození od dovozních cel.
(3)
U dalších zemědělských produktů, které nepodléhají předložení dovozní licence, se jeví nutné zavést dokument na podporu systému osvobození od dovozních cel. K tomuto účelu má být používáno osvědčení o osvobození, vystavené na formuláři dovozní licence.
(4)
Měla by se stanovit pravidla pro určení výše podpory pro zásobování produkty, na které se vztahují zvláštní režimy zásobování. Tato pravidla by měla zohlednit vícenáklady na zásobování vyplývající z odlehlosti a ostrovní povahy nejvzdálenějších regionů, které je závažně znevýhodňují. Aby byla zachována konkurenceschopnost produktů Unie, měla by tato podpora přihlížet k vývozním cenám.
(5)
Režim podpory poskytovaný produktům dodávaným z území Unie by měl být spravován prostřednictvím osvědčení nazvaného „osvědčení o podpoře“, přičemž se použije formulář pro dovozní licenci.
(6)
Správa zvláštního režimu zásobování vyžaduje zavedení pravidel pro vydávání osvědčení o podpoře, která se odchylují od běžných pravidel pro dovozní licence podle nařízení Komise (ES) č. 376/2008 (5).
(7)
Správa zvláštního režimu zásobování by měla umožnit sledovat dvojí cíl. Zaprvé by měla podpořit rychlé vydávání licencí a osvědčení, zejména zrušením obecné povinnosti složit jistotu předem, a podpořit rychlé vyplácení podpory v případě zásobování produkty z území Unie. Zadruhé by měla zajistit kontrolu a sledování úkonů a poskytnout správním orgánům nástroje, které potřebují k tomu, aby se ujistily, že je dosahováno cílů tohoto režimu. Uvedené cíle mají zajistit pravidelné zásobování některými zemědělskými produkty a kompenzovat dopady zeměpisné polohy nejvzdálenějších regionů tím, že zajistí, že výhody režimu se skutečně projeví ve fázi, kdy jsou produkty určené pro konečné spotřebitele uváděny na trh.
(8)
Pravidla pro správu zvláštního režimu zásobování by měla zajistit, aby v rámci množství stanovených v předběžných odhadech dodávek získal registrovaný hospodářský subjekt licenci nebo osvědčení na produkty a množství, jež jsou předmětem obchodní operace, kterou uskutečňuje na svůj účet, na základě předložení dokladů potvrzujících, že obchod byl řádně proveden a že žádost o licenci nebo osvědčení je v pořádku.
(9)
Požadavky na sledování činností, na něž se vztahuje zvláštní režim zásobování, vedle dalších pravidel stanoví dobu platnosti licencí a osvědčení upravenou pro potřeby námořní a letecké dopravy, povinnost prokázat splnění dodávky pokryté licencí nebo osvědčením v krátkých termínech, jakož i zákaz postoupení práv a povinností vztahujících se na držitele uvedené licence nebo osvědčení.
(10)
Prospěch poskytnutý ve formě osvobození od dovozních cel a ve formě podpory pro produkty dodávané z území Unie se musí projevit na nákladech produkce a cenách placených konečnými spotřebiteli. Proto je třeba kontrolovat skutečný dopad těchto výhod.
(11)
Měla by být stanovena pravidla pro povolování a sledování vývozu produktů, na něž se vztahuje zvláštní režim zásobování, do třetích zemí a jejich zasílání do zbývající části Unie. Je zejména třeba stanovit maximální množství zpracovaných produktů, jež mohou být předmětem tradičního vývozu a zásilek, jakož i množství produktů a místa určení vývozu místně zpracovaných produktů s cílem povzbudit regionální obchod.
(12)
Za účelem ochrany spotřebitelů a obchodních zájmů hospodářských subjektů je třeba ze zvláštního režimu zásobování vyloučit nejpozději při jejich prvním uvedení na trh ty produkty, které nemají řádnou a uspokojivou obchodní jakost ve smyslu článku 28 nařízení Komise (ES) č. 612/2009 (6), a stanovit příslušná opatření pro případy, kdy tento požadavek nebude splněn.
(13)
V rámci partnerských postupů platných pro nejvzdálenější regiony je třeba, aby příslušné orgány členských států stanovily správní pravidla nezbytná pro správu a sledování zvláštního režimu zásobování.
(14)
Aby byla Komise s to vyhodnotit zavedení těchto režimů, je třeba zavést pravidelné zprávy, které budou příslušné orgány členských států předkládat Komisi.
(15)
Pro každý režim podpory ve prospěch místní produkce je třeba stanovit obsah žádosti a dokumenty, jež je třeba přiložit k žádosti pro posouzení její důvodnosti.
(16)
Pokud budou tyto žádosti o podporu obsahovat zjevné omyly, mělo by být možné je kdykoliv změnit.
(17)
Aby mohly vnitrostátní orgány naplánovat a následně uskutečnit účinné kontroly správnosti žádostí o podporu ve prospěch místní produkce, je nezbytné dodržovat lhůty pro předložení žádostí o podporu a pro změnu žádostí o podporu. Je tudíž třeba stanovit lhůty, po jejichž uplynutí nebudou již žádosti přípustné. Aby byli žadatelé o podporu podněcováni tyto termíny dodržovat, je navíc třeba používat snížení.
(18)
Žadatelům by mělo být umožněno kdykoliv vzít v plném rozsahu nebo částečně zpět žádost o podporu ve prospěch místní produkce, pokud příslušný orgán ještě žadatele neinformoval o chybách obsažených v žádosti o podporu ani mu neoznámil kontrolu na místě, která odhalí chyby v části, jíž se zpětvzetí týká.
(19)
Mělo by se účinně kontrolovat dodržování ustanovení týkajících se režimů podpor spravovaných v rámci integrovaného administrativního a kontrolního systému. K tomuto účelu a s cílem harmonizovat úroveň kontroly ve všech členských státech je třeba stanovit přesná kritéria a technické postupy pro provádění správních kontrol a kontrol na místě. Členské státy by se případně měly snažit, aby sladily provádění jednotlivých kontrol stanovených tímto nařízením s kontrolami požadovanými na základě jiných předpisů Unie.
(20)
Měl by být stanoven minimální počet žadatelů, kteří se mají podrobit kontrolám na místě v rámci různých režimů podpor.
(21)
Vzorek odpovídající minimální míře kontrol na místě by měl být vybrán částečně na základě analýzy rizik a částečně namátkou. Je třeba stanovit hlavní faktory, které mají být při analýze rizik zohledněny.
(22)
Při shledání významných nesrovnalostí je třeba během stávajícího i následujícího roku navýšit míru kontrol na místě s cílem získat dostatečné záruky, pokud jde o správnost příslušných žádostí o podporu.
(23)
Aby byla zajištěna účinnost kontrol na místě, je důležité, aby byly osoby pověřené těmito kontrolami informovány o důvodech, na základě kterých byli daní žadatelé vybráni pro kontrolu na místě. Členské státy by měly záznamy o takových informacích uchovávat.
(24)
S cílem umožnit vnitrostátním orgánům, jakož i jakémukoliv příslušnému orgánu Unie sledovat provedené kontroly na místě by měly být údaje o kontrolách zapsány do kontrolní zprávy. Žadatelé o podporu nebo jejich zástupci by měli dostat možnost tuto zprávu podepsat. Nicméně v případě kontrol na základě dálkového průzkumu Země je třeba tento způsob členským státům umožnit pouze v případech, kdy kontrola objeví nesrovnalosti. Nezávisle na typu kontroly provedené na místě by měl navíc žadatel v případě shledání nesrovnalostí obdržet kopii zprávy.
(25)
Aby byly účinně chráněny finanční zájmy Unie, je třeba přijmout přiměřená opatření pro boj proti nesrovnalostem a podvodům.
(26)
Je třeba stanovit snížení a vyloučení na základě zásady proporcionality a zároveň zohlednit zvláštní problémy spojené s případy vyšší moci, jakož i s mimořádnými okolnostmi a přírodními katastrofami. Tato snížení a vyloučení by měla odrážet závažnost nesrovnalosti a sahat až po úplné vyloučení z jednoho nebo více režimů podpor ve prospěch místních produkcí po stanovené období.
(27)
Obecně by nemělo být uplatněno žádné snížení nebo vyloučení, pokud žadatelé o podporu předložili věcně správné informace nebo pokud mohou jinak prokázat, že nepochybili.
(28)
Na žadatele, který příslušnému vnitrostátnímu orgánu kdykoli oznámí, že jeho žádosti o podporu jsou nesprávné, by se nemělo uplatnit snížení ani vyloučení, ať už je důvod nesprávnosti jakýkoliv, pokud nebyl žadatel informován o úmyslu příslušného orgánu provést kontrolu na místě a pokud tento orgán žadatele již neinformoval o nesrovnalostech zjištěných v žádosti. To by rovněž mělo platit pro nesprávné údaje obsažené v počítačové databázi.
(29)
Pokud se vůči jednomu žadateli o podporu použije více snížení, měla by být použita nezávisle na sobě. Navíc je třeba, aby se snížení a vyloučení stanovená v tomto nařízení použila, aniž jsou dotčeny jiné sankce stanovené jinými předpisy Unie či vnitrostátními právními předpisy.
(30)
Pokud žadatelé o podporu z důvodu případu vyšší moci nebo mimořádných okolností nejsou schopni splnit povinnosti stanovené v prováděcích předpisech k programům, neměli by ztratit nárok na podporu. Je třeba blíže určit, jaké okolnosti mohou příslušné orgány považovat za mimořádné.
(31)
S cílem zajistit jednotné uplatňování zásady dobré víry v celé Unii, pokud jsou neoprávněně vyplacené částky navráceny, měly by být stanoveny podmínky, za nichž se lze na tuto zásadu odvolat, aniž je dotčeno zacházení s dotyčnými výdaji v souvislosti s účetní závěrkou.
(32)
Aby se zlepšilo povědomí o jakostních zemědělských produktech, nezpracovaných i zpracovaných, typických pro nejvzdálenější regiony Unie, a pro zvýšení jejich spotřeby, je třeba určit pravidla pro zavedení loga.
(33)
Přijetí dalších správních ustanovení nezbytných pro zajištění řádného fungování zavedených mechanismů pro kontrolu a sledování používání loga a pro zaručení dodržování zmíněných povinností by mělo být na příslušných orgánech v dotčených regionech.
(34)
Za účelem osvobození dovozu tabáku na Kanárské ostrovy od cla by se mělo stanovit roční období pro výpočet maximálního množství tabákových výrobků stanoveného v článku 29 nařízení (EU) č. 228/2013. Aby byla zajištěna co největší pružnost, je třeba rovněž umožnit, aby celkové množství surového odřapíkovaného tabáku mohlo být využito pro dovoz jiných produktů na základě koeficientu ekvivalence a v závislosti na potřebách místního průmyslu.
(35)
Postupy pro změnu programů je třeba zjednodušit s cílem zajistit pružnější a hladší přizpůsobování programů skutečným podmínkám režimu zásobování a místní zemědělské produkce. Z tohoto důvodu je nezbytné odložit o dva měsíce termín pro předložení ročních změn tak, aby byl sladěn s termínem stanoveným v čl. 32 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013 pro předkládání výročních zpráv o provádění. Významné změny je však třeba předložit včas Komisi, aby je Komise mohla důkladně vyhodnotit a aby rozhodnutí o schválení mohlo být učiněno do dne použitelnosti těchto změn.
(36)
Členské státy by měly Komisi předložit všechny informace o provádění programů, jež jsou nezbytné pro zajištění jejich řádného sledování v průběhu času. Z tohoto důvodu by se měl stanovit minimální soubor společných ukazatelů výkonnosti a obsah a lhůty pro pravidelná sdělení a statistiku týkající se zvláštního režimu zásobování a opatření na podporu místní produkce, jakož i pro výroční zprávy o provádění. S cílem umožnit oznamování spolehlivějších údajů o žádostech o podporu místní produkce by termín pro uvedené oznámení měl být odložen o jeden měsíc.
(37)
Všechna oznámení, která předkládají členské státy Komisi a která jsou nezbytná pro dobré fungování režimu, by měla být činěna v souladu s ustanoveními nařízení Komise (ES) č. 792/2009 (7).
(38)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro přímé platby,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
ZVLÁŠTNÍ REŽIM ZÁSOBOVÁNÍ
ODDÍL 1
Předběžné odhady dodávek
Článek 1
Předmět a změny předběžných odhadů dodávek
Předběžné odhady dodávek, které mají sestavit členské státy podle čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013, stanoví množství základních produktů potřebná ke splnění požadavků na zásobování každého nejvzdálenějšího regionu na každý kalendářní rok.
Členské státy mohou svůj předběžný odhad dodávek změnit. Pro tyto změny se použije článek 40 tohoto nařízení.
ODDÍL 2
Zásobování prostřednictvím dovozu ze třetích zemí
Článek 2
Dovozní licence
1. Pro účely čl. 12 odst. 1 nařízení (EU) č. 228/2013 se produkty podléhající předložení dovozní licence osvobozují od dovozních cel na základě předložení této licence.
2. Dovozní licence se vyhotoví podle vzoru uvedeného v příloze I nařízení (ES) č. 376/2008.
Ustanovení čl. 7 odst. 5, článků 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 a 35 až 40 nařízení (ES) č. 376/2008 se použijí obdobně, aniž je dotčeno toto nařízení.
3. Žádost o dovozní licenci a dovozní licence obsahují v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze I části A, jakož i jednu z poznámek uvedených v příloze I části B.
4. Dovozní licence obsahuje v kolonce 12 údaj o posledním dni platnosti.
5. Dovozní licence vydávají v mezích předběžných odhadů dodávek příslušné orgány na žádost zúčastněných stran.
6. Dovozní cla jsou vybírána za množství překračující množství uvedená v dovozní licenci. Za podmínky zaplacení příslušných dovozních cel se povoluje tolerance ve výši 5 % stanovená v čl. 7 odst. 4 nařízení (ES) č. 376/2008.
Článek 3
Osvědčení o osvobození
1. Pro účely čl. 12 odst. 1 nařízení (EU) č. 228/2013 se produkty nepodléhající předložení dovozní licence osvobozují od dovozních cel na základě předložení osvědčení o osvobození.
2. Osvědčení o osvobození se vyhotoví na základě vzoru dovozní licence uvedeného v příloze I nařízení (ES) č. 376/2008.
Ustanovení čl. 7 odst. 5, článků 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 a 35 až 40 nařízení (ES) č. 376/2008 se použijí obdobně, aniž je dotčeno toto nařízení.
3. V levé horní části osvědčení je vytištěna či natištěna razítkem jedna z poznámek uvedených v příloze I části C.
4. Žádost o osvědčení o osvobození a osvědčení o osvobození obsahují v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze I části D, jakož i jednu z poznámek uvedených v příloze I části B.
5. Osvědčení o osvobození obsahuje v kolonce 12 údaj o posledním dni platnosti.
6. Osvědčení o osvobození vydávají na žádost dotyčných účastníků příslušné orgány v rámci předběžných odhadů dodávek.
ODDÍL 3
Zásobování z unie
Článek 4
Stanovení a poskytnutí podpory
1. Pro účely čl. 10 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013 stanoví členské státy v rámci programu výši podpory na zmírnění odlehlosti, ostrovní povahy a vzdálené polohy, přičemž zohlední:
a)
pokud jde o zvláštní vícenáklady spojené s dopravou, překládku při přepravě zboží do dotčených nejvzdálenějších regionů;
b)
pokud jde o zvláštní vícenáklady související s místním zpracováním, malý rozsah trhu, potřebu zajistit bezpečnost zásobování a zvláštní požadavky na jakost zboží v dotčených nejvzdálenějších regionech.
Článek 5
Osvědčení o podpoře a platba
1. Podpora se poskytne po předložení zcela využitého osvědčení (dále nazvaného „osvědčení o podpoře“).
Předložení osvědčení o podpoře orgánům příslušným pro provádění plateb platí jako žádost o podporu. Kromě případů vyšší moci nebo mimořádných povětrnostních podmínek musí být osvědčení předloženo do třiceti dnů ode dne, kdy bylo započteno. V případě překročení této lhůty je výše podpory snížena o 5 % za každý den překročení.
Podpora je vyplácena příslušnými orgány ve lhůtě devadesáti dnů počínaje dnem podání využitého osvědčení s výjimkou následujících případů:
a)
vyšší moci nebo mimořádných povětrnostních podmínek;
b)
pokud bylo zahájeno správní šetření týkající se existence nároku na podporu; v takovém případě se platba uskuteční až po uznání nároku na podporu.
2. Osvědčení o podpoře se vyhotoví na základě vzoru dovozní licence uvedeného v příloze I nařízení (ES) č. 376/2008.
Ustanovení čl. 7 odst. 5, článků 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 a 35 až 40 nařízení (ES) č. 376/2008 se použijí obdobně, aniž je dotčeno toto nařízení.
3. V levé horní části osvědčení je vytištěna či natištěna razítkem jedna z poznámek uvedených v příloze I části E.
Kolonky 7 a 8 osvědčení se zcela přeškrtnou.
4. Žádost o osvědčení o podpoře a osvědčení o podpoře obsahují v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze I části F, jakož i jednu z poznámek uvedených v příloze I části G.
5. Do kolonky 12 osvědčení o podpoře se uvede poslední den platnosti.
6. Výše použitelné podpory odpovídá částce platné v den podání žádosti o osvědčení o podpoře.
7. Osvědčení o podpoře vydávají příslušné orgány v mezích předběžných odhadů dodávek na žádost zúčastněných stran.
ODDÍL 4
Obecná ustanovení
Článek 6
Převedení prospěchu na konečného uživatele
Pro účely čl. 13 odst. 1 nařízení (EU) č. 228/2013 přijmou příslušné orgány veškerá opatření vhodná pro kontrolu, že prospěch byl skutečně převeden na koncového uživatele. Za tímto účelem mohou posoudit obchodní marže a ceny užívané různými zúčastněnými hospodářskými subjekty.
Opatření uvedená v prvním pododstavci, a zejména kontrolní body pro posouzení dopadu podpory, jakož i jejich případné změny se sdělují Komisi v rámci výroční zprávy o provádění uvedené v čl. 32 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013.
Článek 7
Rejstřík hospodářských subjektů
1. Aby byly způsobilé pro zápis do rejstříku uvedeného v čl. 12 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 228/2013, zavážou se hospodářské subjekty:
a)
sdělovat příslušným orgánům na jejich žádost veškeré relevantní informace o vykonávaných obchodních činnostech, zejména v oblasti cen a stanovených ziskových marží;
b)
jednat pouze svým jménem a na svůj účet;
c)
předkládat žádosti o licence a o osvědčení odpovídající jejich skutečným kapacitám odbytu příslušných produktů, přičemž tyto kapacity je nutno doložit odkazem na objektivní skutečnosti;
d)
zdržet se jakéhokoliv jednání, které by mohlo vyvolat umělý nedostatek produktů, nebo uvádění dostupných produktů na trh za uměle nízké ceny;
e)
zajistit ke spokojenosti příslušných orgánů a u příležitosti odbytu zemědělských produktů v dotčeném nejvzdálenějším regionu, že se výhoda přenese až na konečného uživatele.
2. Hospodářský subjekt, který má v úmyslu zasílat či vyvážet nezpracované, zpracované či balené produkty za podmínek stanovených v článku 13, musí při předkládání své žádosti o zápis do rejstříku či následně tento svůj záměr oznámit a případně uvést umístění balicího závodu.
3. Zpracovatel, který má v úmyslu vyvážet či zasílat zpracované produkty za podmínek stanovených v článcích 13 nebo 15, musí při předkládání své žádosti o zápis do rejstříku či následně tento svůj záměr oznámit, uvést umístění zpracovatelských zařízení a případně poskytnout analytické seznamy zpracovaných produktů.
Článek 8
Doklady předkládané hospodářskými subjekty a platnost licencí a osvědčení
1. S výhradou čl. 2 odst. 5, čl. 3 odst. 6, čl. 5 odst. 7 a článků 11 a 12 přijímají příslušné orgány žádost o dovozní licenci, o osvědčení o osvobození či o osvědčení o podpoře předloženou hospodářským subjektem a týkající se každé zásilky, pokud je doplněna originálem nebo ověřenou kopií nákupní faktury, jakož i originálem či ověřenou kopií následujících dokumentů:
a)
Pokud jde o dovozní licenci nebo osvědčení o osvobození:
i)
námořní konosament nebo letecký nákladní list nebo dokument o multimodální dopravě;
ii)
osvědčení o původu u produktů pocházejících ze třetích zemí;
b)
Pokud jde o osvědčení o podpoře:
i)
doklad T2L, nebo doklad T2LF za podmínek stanovených v čl. 315 odst. 1 a 2 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (8); nebo
ii)
prohlášení typu CO stanovené v čl. 786 odst. 2 písm. a) a v příloze 38 hlavě II kolonce 1 uvedeného nařízení.
Výše uvedené doklady mohou mít formu elektronické zprávy. V případě, že ověřující příslušný orgán nemá přístup do informačního systému, který spravuje a produkuje takový elektronický dokument, nahradí se řádně ověřeným výtiskem dokumentu.
Nákupní faktura, konosament či letecký nákladní list musí být vystaveny na jméno žadatele o licenci nebo o osvědčení.
2. Doba platnosti licencí a osvědčení se stanoví na základě přepravní doby. Tuto dobu může příslušný orgán ve zvláštních případech prodloužit z důvodu závažných a nepředvídatelných obtíží ovlivňujících dobu přepravy, aniž by však byla překročena lhůta dvou měsíců od data vydání licence nebo osvědčení.
Článek 9
Předkládání licencí, osvědčení a zboží
1. U produktů, na něž se vztahuje zvláštní režim zásobování, musí být pro splnění formalit celním orgánům předloženy dovozní licence, osvědčení o osvobození a osvědčení o podpoře v maximální lhůtě patnácti pracovních dnů ode dne povolení k vykládce zboží. Příslušné orgány mohou tuto maximální lhůtu zkrátit.
U produktů, které byly předmětem aktivního zušlechťovacího styku nebo uskladnění v celním skladu na Azorách, Madeiře nebo Kanárských ostrovech a které zde byly následně propuštěny do volného oběhu, začíná maximální patnáctidenní lhůta běžet ode dne podání žádosti o licenci nebo osvědčení uvedeného v prvním pododstavci.
2. Zboží se předkládá volně ložené nebo v oddělených šaržích v souladu s předloženou licencí nebo osvědčením.
Licence a osvědčení se používají během plnění celních formalit pouze pro jedinou operaci.
Článek 10
Jakost produktů
Soulad produktů s požadavky uvedenými v nařízení (EU) č. 228/2013 čl. 10 odst. 4 musí být prověřen podle stávajících norem a zvyklostí Unie nejpozději při jejich prvním uvedení na trh.
Pokud se shledá, že produkt nesplňuje požadavky uvedené v nařízení (EU) č. 228/2013 čl. 10 odst. 4, odebere se výhoda zvláštního režimu zásobování a odpovídající množství se znovu připíše do předběžného odhadu dodávek. Podpora poskytnutá v souladu s článkem 5 tohoto nařízení bude vrácena. V případech, kdy se dovoz uskutečnil v souladu s článkem 2 nebo 3 tohoto nařízení, se zaplatí dovozní clo, pokud zúčastněná strana nepředloží důkaz o tom, že produkty byly zpětně vyvezeny či zničeny.
Článek 11
Významné navýšení žádostí o licence a osvědčení
1. V případě, kdy se při výkonu předběžného odhadu dodávek u daného produktu významně navýší počet žádostí o dovozní licence, o osvědčení o osvobození či o osvědčení o podpoře a kdy by toto navýšení mohlo ohrozit realizaci jednoho nebo více cílů zvláštního režimu dodávek, přijme členský stát s ohledem na dostupnost a požadavky prioritních odvětví po poradě s dotyčnými orgány veškerá potřebná opatření pro zajištění zásobování dotčeného nejvzdálenějšího regionu základními produkty.
2. Pokud se po konzultaci s dotyčnými orgány členské státy rozhodnou uplatňovat omezení na vydávání licencí a osvědčení, uplatní příslušné orgány jednotné procento snížení na všechny dosud projednávané žádosti.
Článek 12
Stanovení maximálního množství na žádost o licenci nebo osvědčení
Pokud je to nezbytně nutné pro zabránění narušením trhu dotčených nejvzdálenějších regionů nebo spekulativním opatřením, která by mohla vážně narušit řádné fungování zvláštního režimu zásobování, mohou příslušné orgány stanovit maximální množství na žádost o licenci nebo osvědčení.
O případech použití tohoto článku příslušné orgány neprodleně informují Komisi.
Oznamování podle tohoto článku se provádí v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
ODDÍL 5
Vývoz a zasílání
Článek 13
Podmínky vývozu a zasílání
1. Vývoz nebo zasílání nezpracovaných produktů zvýhodněných zvláštním režimem zásobování nebo balených či zpracovaných produktů obsahujících produkty zvýhodněné zvláštním režimem zásobování podléhá požadavkům stanoveným v odstavcích 2 až 6.
2. U vyvážených produktů bude v kolonce 44 vývozního prohlášení uvedena jedna z poznámek uvedených v příloze I části H.
3. Množství produktů, která byla osvobozena od dovozního cla a která byla vyvezena, budou znovu zapsána do předběžného odhadu dodávek.
U těchto produktů nelze poskytnout vývozní náhradu.
4. Množství produktů, která byla osvobozena od dovozního cla a která byla zaslána, budou znovu zapsána do předběžného odhadu dodávek a dovozní clo platné erga omnes ke dni dovozu zaplatí zasilatel nejpozději při zaslání.
Tyto produkty nesmí být zaslány, pokud se neuskutečnila platba uvedená v prvním pododstavci.
V případě, kdy není možné stanovit den dovozu, jsou produkty považovány za dovezené dnem, kdy je platné erga omnes nejvyšší dovozní clo za období posledních šesti měsíců přede dnem zaslání.
5. Množství produktů, na která byla použita podpora a která byla vyvezena či zaslána, budou znovu zapsána do předběžného odhadu dodávek a poskytnutá podpora bude vrácena vývozcem či zasilatelem nejpozději při vývozu či zaslání.
Tyto produkty nesmí být zaslány či vyvezeny, pokud se neuskutečnilo vrácení uvedené v prvním pododstavci.
V případě, kdy není možné stanovit výši poskytnuté podpory, budou se produkty považovat za produkty, které obdržely nejvyšší podporu stanovenou Unií pro tyto produkty za období posledních šesti měsíců předcházejících dni předložení žádosti o vývoz či zaslání.
Na tyto produkty se může vztahovat vývozní náhrada, pokud budou splněny podmínky stanovené pro poskytnutí takové podpory.
6. Příslušné orgány povolí vývoz nebo zaslání množství zpracovaných produktů jiných než produktů stanovených v odstavcích 3, 4 a 5 tohoto článku a v článku 15 pouze tehdy, pokud vývozce prokáže, že se na tyto produkty nevztahoval zvláštní režim zásobování.
Příslušné orgány povolí zpětný vývoz nebo zpětné zaslání nezpracovaných produktů nebo balených produktů jiných než produktů stanovených v odstavcích 3, 4 a 5 tohoto článku pouze tehdy, pokud vývozce prokáže, že se na tyto produkty nevztahoval zvláštní režim zásobování.
Příslušné orgány vykonávají náležité kontroly, aby ověřily správnost osvědčení uvedených v prvním a druhém pododstavci, a případně odeberou výhodu.
Článek 14
Vývozní licence a významné navýšení vývozu
1. Vývoz následujících produktů nepodléhá předložení vývozní licence:
a)
produktů uvedených v čl. 13 odst. 3;
b)
produktů uvedených v čl. 13 odst. 5, které nesplňují podmínky pro přiznání vývozní náhrady.
2. Pokud by pravidelné zásobování nejvzdálenějších regionů mohlo být ohroženo významným nárůstem vývozu produktů uvedených v čl. 13 odst. 1, mohou příslušné orgány pro zajištění uspokojení prioritních potřeb v dotčených odvětvích stanovit množstevní omezení. Toto množstevní omezení se provádí nediskriminačním způsobem.
Článek 15
Tradiční vývoz, vývoz v rámci regionálního obchodu a tradiční zasílání zpracovaných produktů
1. Zpracovatel, který v souladu s čl. 7 odst. 3 projevil svůj záměr vyvážet v rámci tradičních obchodních toků nebo regionálního obchodu nebo zasílat v rámci tradičních obchodních toků podle čl. 14 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013 zpracované produkty obsahující suroviny, na které se vztahoval zvláštní režim zásobování, tak může učinit v rámci ročních množstevních limitů uvedených v přílohách II až V tohoto nařízení. Aby příslušné orgány zajistily, že operace nepřekročí uvedená roční množství, vystavují potřebná povolení.
Seznam zemí podle čl. 14 odst. 3 nařízení (EU) č. 228/2013 je uveden v příloze VI tohoto nařízení.
U vývozů v rámci regionálního obchodu předkládá vývozce příslušným orgánům doklady uvedené v článku 17 nařízení (ES) č. 612/2009 ve lhůtách stanovených článkem 46 uvedeného nařízení. V případě nepředložení těchto dokumentů v uvedených lhůtách odeberou příslušné orgány výhodu poskytnutou na základě zvláštního režimu zásobování.
2. Vývoz produktů uvedených v tomto článku nepodléhá předložení vývozní licence.
3. U vyvážených produktů uvedených v tomto článku bude v kolonce 44 vývozního prohlášení uvedena jedna z poznámek uvedených v příloze I části I.
ODDÍL 6
Správa, kontrola a sledování
Článek 16
Kontroly
1. Správní kontroly při dovozu, vstupu, vývozu a zasílání zemědělských produktů jsou úplné a skládají se z křížových kontrol s dokumenty uvedenými v čl. 8 odst. 1.
2. Fyzické kontroly při dovozu, vstupu, vývozu a zasílání zemědělských produktů, které se provádějí v dotčeném nejvzdálenějším regionu, musí zahrnovat reprezentativní vzorek představující nejméně 5 % licencí a osvědčení předložených v souladu s článkem 9.
Na tyto fyzické kontroly se nařízení Komise (ES) č. 1276/2008 (9) použije obdobně.
Ve zvláštních případech může Komise požádat o použití jiné procentuální výše fyzické kontroly.
Článek 17
Vnitrostátní předpisy pro správu a kontrolu
Příslušné orgány přijmou doplňující předpisy pro správu a okamžitou kontrolu zvláštních režimů zásobování.
Na žádost Komise musí informovat Komisi o všech opatřeních, která provádějí podle prvního odstavce.
KAPITOLA II
OPATŘENÍ NA PODPORU MÍSTNÍ ZEMĚDĚLSKÉ PRODUKCE
ODDÍL 1
Žádosti o podporu
Článek 18
Předkládání žádostí
Žádosti o podporu na jeden kalendářní rok se předkládají útvarům určeným příslušnými orgány členského státu v souladu se vzory, které tyto orgány stanovily, a ve lhůtách, které určily. Tyto lhůty se určí tak, aby umožňovaly provést nezbytné kontroly na místě, a nemohou přesáhnout 28. únor následujícího kalendářního roku.
Článek 19
Oprava zjevných chyb
Při zjevné chybě uznané příslušným orgánem lze žádost o podporu opravit kdykoliv po jejím předložení.
Článek 20
Pozdní podání žádostí
Vyjma případů vyšší moci nebo mimořádných okolností vede podání žádosti po konečném datu stanoveném v souladu s článkem 18 ke snížení za každý pracovní den o 1 % částek, na které by měl žadatel o podporu nárok, kdyby byla žádost podána ve stanovené lhůtě. Žádost předložená více než 25 dnů po termínu se považuje za nepřípustnou.
Článek 21
Zpětvzetí žádostí o podporu
1. Žádost o podporu může být kdykoli zcela nebo částečně vzata zpět.
Pokud však již příslušný orgán informoval žadatele o podporu o nesrovnalostech, které jsou v žádosti obsaženy, nebo pokud jej upozornil na svůj záměr provést kontrolu na místě a pokud tato kontrola odhalí nesprávnosti, není zpětvzetí povoleno pro části žádosti o podporu, jichž se uvedené nesrovnalosti týkají.
2. Zpětvzetí provedená na základě odstavce 1 vrací žadatele do postavení, v němž se nacházel před podáním žádosti o podporu nebo části dotyčné žádosti o podporu.
ODDÍL 2
Kontroly
Článek 22
Obecné zásady
Ověřování se provádí prostřednictvím správních kontrol a kontrol na místě.
Správní kontroly jsou úplné a zahrnují mimo jiné křížové kontroly údajů z integrovaného administrativního a kontrolního systému stanoveného v hlavě V kapitole II, hlavě VI kapitole II a článcích 47, 61 a čl. 102 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 (10).
Na základě analýzy rizik podle čl. 24 odst. 1 tohoto nařízení provádějí příslušné orgány kontroly na místě minimálně u 5 % žádostí o podporu. Vzorek musí zároveň představovat minimálně 5 % z množství, na něž se vztahuje podpora.
Ve všech vhodných případech členské státy použijí integrovaný administrativní a kontrolní systém.
Článek 23
Kontroly na místě
1. Kontroly na místě se provádějí bez ohlášení. Pokud to nepoškodí cíl kontroly, lze provést předchozí ohlášení omezené na nejnutnější minimum. Toto předchozí ohlášení nelze s výjimkou řádně odůvodněných případů provést dříve než 48 hodin před zahájením kontroly.
2. Kontroly na místě stanovené v tomto oddíle se případně provádějí společně s ostatními kontrolami stanovenými právními předpisy Unie.
3. Dotyčná žádost nebo žádosti o podporu jsou zamítnuty, pokud žadatelé o podporu nebo jejich zástupci brání provedení kontroly na místě.
Článek 24
Výběr žadatelů o podporu, na které se mají vztahovat kontroly na místě
1. Žadatelé o podporu podrobení kontrolám na místě jsou vybíráni příslušným orgánem na základě analýzy rizik, jakož i reprezentativnosti podaných žádostí o podporu. Analýza rizik zohledňuje:
a)
výši podpory;
b)
počet zemědělských pozemků, rozlohu a počet zvířat, která jsou předmětem žádosti o podporu, nebo produkované, přepravované a zpracovávané množství či množství uváděné na trh;
c)
změny ve srovnání s předchozím rokem;
d)
výsledky kontrol uskutečněných v průběhu předchozích let;
e)
další parametry, které stanoví členské státy.
Pro zajištění reprezentativnosti vyberou členské státy namátkou 20 až 25 % z minimálního počtu žadatelů o podporu, kteří mají být podrobeni kontrole na místě.
2. Příslušný orgán vede záznamy o důvodech, proč byli ke kontrole na místě vybráni konkrétní žadatelé o podporu. Osoba pověřená provedením kontroly na místě je o uvedených důvodech informována před zahájením kontroly.
Článek 25
Kontrolní zpráva
1. Každá kontrola na místě je předmětem kontrolní zprávy, kde jsou přesně popsány jednotlivé prvky kontroly. Tato zpráva obsahuje zejména:
a)
kontrolované režimy podpor a žádosti;
b)
přítomné osoby;
c)
kontrolované zemědělské pozemky, měřené zemědělské pozemky a výsledky měření každého měřeného pozemku, jakož i použité techniky měření;
d)
počet zvířat každého zjištěného druhu a případně čísla ušních značek, zápisy do rejstříku a počítačové databáze skotu a ověřené průkazné doklady, jakož i výsledky kontrol a případně zvláštních pozorování zvířat či jejich identifikačního kódu;
e)
kontrolovaná produkovaná, dopravená a zpracovaná množství či množství uvedená na trh;
f)
zda byl žadatel o podporu zpraven o kontrole předem, a pokud ano, jaká byla lhůta pro předběžné upozornění;
g)
jakékoli další kontrolní opatření, které bylo provedeno.
2. Žadatelé o podporu nebo jejich zástupci mají možnost zprávu podepsat, aby prokázali svoji přítomnost během kontroly, a připojit své připomínky. Při shledání nesrovnalostí obdrží žadatel o podporu kopii kontrolní zprávy.
Pokud je kontrola na místě provedena pomocí dálkového průzkumu Země, mohou členské státy rozhodnout v případě, že kontrola pomocí dálkového průzkumu Země neobjevila žádnou nesrovnalost, neposkytnout žadatelům o podporu či jejich zástupcům možnost kontrolní zprávu podepsat.
ODDÍL 3
Snížení a vyloučení a neoprávněně vyplacené částky
Článek 26
Snížení a vyloučení
V případě rozdílu mezi informacemi uvedenými v žádostech o podporu a zjištěními shledanými kontrolami stanovenými v oddíle 2 použije dotyčný členský stát snížení a vyloučení z podpory. Tato snížení a vyloučení musejí být účinná, přiměřená a odrazující.
Článek 27
Výjimky z používání snížení a vyloučení
1. Snížení a vyloučení stanovená v článku 26 se nepoužijí, pokud žadatel o podporu předložil správné faktické údaje nebo může jakýmkoliv dalším způsobem prokázat, že nepochybil.
2. Snížení a vyloučení se nepoužijí, pokud jde o ty části žádosti o podporu, které žadatel o podporu písemně příslušnému orgánu označil za nesprávné nebo které se nesprávnými staly po podání žádosti, za podmínky, že žadatel o podporu nebyl zpraven o úmyslu příslušného orgánu vykonat kontrolu na místě a nebyl příslušným orgánem informován o nesrovnalostech zjištěných v jeho žádosti.
Na základě informací poskytnutých žadatelem o podporu tak, jak je uvedeno v prvním pododstavci, je žádost opravena, aby odrážela skutečný stav věci.
Článek 28
Odebrání neoprávněně vyplacených částek a sankce
1. V případě neoprávněné platby se přiměřeně použije článek 80 nařízení Komise (ES) č. 1122/2009 (11).
2. Pokud neoprávněná platba vyplývá z nepravdivých prohlášení, nepravdivých dokladů nebo hrubé nedbalosti na straně žadatele o podporu, uloží se pokuta ve výši neoprávněně vyplacené částky zvýšené o úrok vypočítaný podle čl. 80 odst. 2 nařízení (ES) č. 1122/2009.
Článek 29
Vyšší moc a mimořádné okolnosti
V případech vyšší moci nebo mimořádných okolností ve smyslu čl. 2 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013 se přiměřeně použije článek 75 nařízení (ES) č. 1122/2009.
KAPITOLA III
DOPROVODNÁ OPATŘENÍ
ODDÍL 1
Logo
Článek 30
Kontrola podmínek používání loga
Příslušné orgány pravidelně ověřují, zda schválené hospodářské subjekty splňují podmínky pro používání loga podle článku 5 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 a zda plní závazky stanovené v čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení v přenesené pravomoci.
Pověřené orgány mohou pověřit výkonem těchto kontrol k tomuto účelu zmocněné subjekty, které splňují veškeré odborné předpoklady a požadavky na nestrannost. V takovém případě tyto subjekty pravidelně vypracovávají zprávu o provádění svých kontrol.
Článek 31
Zneužití a zveřejnění loga
Členské státy použijí příslušná stávající vnitrostátní ustanovení, aby zabránily zneužití loga a případně za něj uvalily sankce, nebo přijmou k tomuto účelu nezbytná opatření. Na žádost Komise uvědomí Komisi o použitelných opatřeních.
Členské státy zajistí vhodné zveřejnění loga, jakož i produktů, pro něž může být použito.
Článek 32
Vnitrostátní opatření
1. Příslušné orgány přijmou případná další správní opatření nezbytná pro správu režimu loga. Uvedená opatření mohou stanovit zejména vybírání příspěvků od schválených hospodářských subjektů za vytištění loga nebo na pokrytí nákladů na správní řízení, jakož i nákladů plynoucích z kontrolních činností.
2. Na žádost Komise oznámí příslušné orgán Komisi útvary nebo případně subjekty příslušné pro udělování souhlasu stanoveného v čl. 6 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 a provádění kontrol požadovaných podle tohoto oddílu, jakož i další opatření uvedená v odstavci 1 tohoto článku.
3. Příslušné orgány oznámí Komisi každé schválení práva používat logo a uvedou název a sídlo producenta, produkty a období, na které bylo toto právo přiznáno.
Oznámení uvedené v tomto odstavci se provádí v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
ODDÍL 2
Živočišná výroba
Článek 33
Chov hospodářských zvířat
1. Dovoz býčků kódu KN 0102 29 05, 0102 29 29 nebo 0102 29 49 pocházejících ze třetích zemí a určených k výkrmu a spotřebě ve francouzských zámořských departementech nebo na Madeiře nepodléhá dovozním clům, dokud místní stav býčků nedosáhne dostatečně vysoké úrovně, aby bylo zajištěno zachování a rozvoj místní produkce hovězího a telecího masa.
2. Aby bylo možné využít výjimky podle odstavce 1, dovozce nebo žadatel musí prokázat, že splňuje podmínky stanovené v článku 8 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 a to tak, že předloží:
a)
písemné prohlášení vydané při dovozu skotu do francouzských zámořských departementů nebo na Madeiru, že skot je určen k výkrmu po alespoň 120 dní od skutečného data jeho dovozu a k následnému spotřebování tamtéž;
b)
písemný závazek učiněný při dovozu skotu, že bude informovat příslušné orgány do jednoho měsíce od data jeho dovozu o hospodářství či hospodářstvích, ve kterých mají být zvířata vykrmována.
ODDÍL 3
Dovoz tabáku na kanárské ostrovy
Článek 34
Pravidla pro osvobození tabáku od cla
1. Roční období pro výpočet maximálního ročního množství tabáku, které má být osvobozeno od dovozního cla při přímém dovozu na Kanárské ostrovy, jak je uvedeno v čl. 29 odst. 1 třetím pododstavci nařízení (EU) č. 228/2013, trvá od 1. ledna kteréhokoli roku do 31. prosince téhož roku.
2. Množství surového a polozpracovaného tabáku podle čl. 29 odst. 1 nařízení (EU) č. 228/2013 se převádí na množství nezpracovaného odřapíkovaného tabáku pomocí koeficientů ekvivalence stanovených pro uvedené produkty v příloze VII tohoto nařízení.
Článek 35
Podmínky osvobození
1. Dovoz produktů uvedených v příloze VII podléhá předložení osvědčení o osvobození. Žádost o osvědčení a osvědčení obsahují v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze I části J.
Pokud není v tomto nařízení stanoveno jinak, články 3, 7 až 10, 12 a 16 tohoto nařízení, článek 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 a čl. 12 odst. 2 a článek 18 nařízení (EU) č. 228/2013 se použijí obdobně.
2. Příslušné orgány se ujistí o používání produktů uvedených v příloze VII v souladu s příslušnými předpisy Unie, zejména s články 291 až 300 nařízení (EHS) č. 2454/93.
KAPITOLA IV
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 36
Výplata podpor
Po ověření žádostí o podporu a průkazných dokladů a stanovení výše podpor podle programů POSEI uvedených v kapitole II nařízení (EU) č. 228/2013 vyplácejí příslušné orgány podporu za jeden kalendářní rok:
a)
v případě zvláštního režimu zásobování, opatření pro dovoz a dodávku živých zvířat a opatření podle článku 9 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 v průběhu celého roku;
b)
v případě přímých plateb v souladu s článkem 75 nařízení (EU) č. 1306/2013;
c)
v případě ostatních plateb během období od 16. října běžného roku do 30. června roku následujícího.
Článek 37
Ukazatele výkonnosti
Každý rok oznámí členské státy Komisi alespoň údaje týkající se ukazatelů výkonnosti podle přílohy VIII pro každý ze svých nejvzdálenějších regionů.
Uvedené údaje se oznamují v rámci výroční zprávy o provádění podle čl. 32 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013.
Článek 38
Oznamování
1. Pokud jde o zvláštní režim zásobování, oznamují příslušné orgány Komisi nejpozději poslední den v měsíci následujícím po konci každého čtvrtletí tyto k onomu dni dostupné údaje týkající se úkonů provedených v předchozích měsíců ve vztahu k bilanci dodávek referenčního kalendářního roku v členění dle produktu a kódu KN a případně dle jednotlivých míst určení:
a)
množství v členění podle toho, zda byla dovezena ze třetích zemí, či zaslána z Unie;
b)
výše podpory, jakož i výdaje skutečně vyplacené v členění dle produktu a případně dle jednotlivých míst určení;
c)
množství, pro která nebyly využity licence a osvědčení, v členění dle kategorie licencí nebo osvědčení;
d)
množství, která byla případně znovu vyvezena či znovu zaslána v souladu s článkem 13, a jednotkové a celkové částky podpor získaných zpět;
e)
množství, jež byla v souladu s článkem 15 po zpracování případně znovu vyvezena či zaslána;
f)
převody v rámci celkového množství u dané kategorie produktů a změny předběžných odhadů dodávek během období;
g)
použitelný zůstatek a procento využití.
Údaje uvedené v prvním pododstavci jsou poskytovány na základě využitých licencí a osvědčení. Konečné údaje vztahující se k bilanci dodávek každého kalendářního roku musí být oznámeny Komisi nejpozději do 31. května následujícího roku.
2. Pokud jde o podporu místní produkce, členské státy sdělí Komisi:
a)
nejpozději do 30. dubna každého roku obdržené žádosti o podporu a příslušné částky za předchozí kalendářní rok;
b)
nejpozději do 31. července každého roku definitivně způsobilé žádosti o podporu a příslušné částky za předchozí kalendářní rok.
3. Oznamování podle tohoto článku se provádí v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
4. Oznamování podle čl. 23 odst. 3 a čl. 32 odst. 1 nařízení (EU) č. 228/2013 se rovněž provádí v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
Článek 39
Zpráva
1. Zpráva podle čl. 32 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013 obsahuje mimo jiné:
a)
případné významné změny sociálně-ekonomického a zemědělského prostředí;
b)
souhrn dostupných materiálních a finančních údajů týkajících se provádění každého opatření doprovázený analýzou těchto údajů a v případě potřeby prezentaci a rozbor hospodářského odvětví, na které se toto opatření vztahuje;
c)
stav provádění opatření a priorit ve vztahu k jejich specifickým a obecným cílům ke dni předložení zprávy a s vyčíslením ukazatelů;
d)
výčet podstatných obtíží zjištěných při správě a provádění opatření;
e)
přezkoumání výsledků všech opatření s ohledem na jejich vzájemné vazby;
f)
u zvláštního režimu zásobování:
i)
údaje a analýzu týkající se vývoje cen a dopadu takto poskytnuté výhody, jakož i přijatá opatření a kontroly uskutečněné pro zajištění tohoto dopadu v souladu s článkem 6 tohoto nařízení,
ii)
vzhledem k ostatním dostupným podporám analýzu proporcionality této podpory ve vztahu k vícenákladům na dopravu do nejvzdálenějších regionů a k cenám použitým při vývozu do třetích zemí, jakož i v případě produktů určených ke zpracování nebo jako zemědělské vstupy vícenáklady spojené s ostrovní povahou a vzdálenou polohou;
g)
udání stupně realizace cílů každého z opatření stanovených v programu na základě objektivně měřitelných ukazatelů;
h)
údaje týkající se ročního odhadu dodávek dotčeného regionu, mimo jiné pokud jde o spotřebu, vývoj počtu hospodářských zvířat, produkci a obchod;
i)
údaje týkající se částek skutečně poskytnutých na základě kritérií stanovených členskými státy na provádění činností programu, tedy počet způsobilých producentů, počet zvířat a plochy, na které byly částky vyplaceny, nebo počet dotčených zemědělských podniků;
j)
informace o finančním provádění každé činnosti obsažené v programu;
k)
statistické údaje týkající se kontrol uskutečněných příslušnými orgány a případně uložených sankcí;
l)
připomínky dotyčného členského státu k provádění programu.
m)
roční údaje o ukazatelích výkonnosti podle článku 37 tohoto nařízení.
2. Zpráva podle odstavce 1 se předkládá Komisi v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
Článek 40
Změny programů
1. Změny, které mají být provedeny u každého programu POSEI, jsou předkládány ke schválení Komisi a musejí být řádně odůvodněny, přičemž se zejména uvedou:
a)
důvody případných potíží při provádění, které odůvodňují změnu programu;
b)
očekávané účinky změny;
c)
důsledky pro financování a ověřování závazků.
S výjimkou případů vyšší moci předkládají členské státy návrhy na změny programů pouze jednou za kalendářní rok a na program. Tyto návrhy na změny musí Komise obdržet nejpozději 30. září každého roku.
Nevyjádří-li Komise nesouhlas s navrhovanými změnami, budou tyto změny použitelné od 1. ledna roku následujícího po roku, ve kterém byly oznámeny.
Takovéto změny se mohou použít dříve, pokud Komise členskému státu před datem uvedeným ve třetím pododstavci písemně potvrdí, že oznámené změny jsou v souladu s právními předpisy Unie.
Pokud oznámená změna není v souladu s právními předpisy Unie, informuje Komise členský stát před datem uvedeným ve třetím pododstavci, že oznámená změna se nepoužije, dokud Komise neobdrží změnu, kterou lze označit za odpovídající právním předpisům Unie.
2. Odchylně od odstavce 1 vyhodnocuje Komise zvlášť následující změny navržené členskými státy a rozhoduje o jejich schválení postupem podle čl. 34 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013, a to nejpozději do čtyř měsíců od jejich podání:
a)
přistoupení nového nejvzdálenějšího regionu;
b)
zavedení do obecného programu nových kategorií produktů, které mají být podpořeny v rámci zvláštního režimu zásobování, nebo nových opatření na podporu místní zemědělské produkce; a
c)
zvýšení již schválené jednotkové částky podpor pro každé existující opatření o více než 50 % částky použitelné v době podání návrhu na změnu.
Aniž je dotčen postup stanovený v odstavci 1, mohou členské státy předkládat návrhy na změny stanovené v tomto odstavci jednou za kalendářní rok a na program. Návrhy na změny uvedené v tomto odstavci musí být Komisi doručeny nejpozději 31. července roku předcházejícího před rokem jejich použití.
Takto schválené změny se použijí od 1. ledna roku následujícího po roce, v němž došlo k předložení návrhu na změnu, nebo od data výslovně uvedeného v rozhodnutí o schválení.
3. Členské státy jsou oprávněny provádět následující změny, aniž by musely dodržet postup popsaný v odstavci 1, za předpokladu, že tyto změny sdělí Komisi:
a)
pokud jde o předběžné odhady dodávek, změny jednotlivých výší podpor až do 20 % nebo změny množství produktů, na něž se může vztahovat bilance dodávek, a tím změny celkové částky podpory přidělené každé řadě produktů;
b)
pokud jde o všechna opatření, přizpůsobení finančního příspěvku až do výše 20 % pro každé jednotlivé opatření, aniž jsou dotčeny finanční stropy podle článku 30 nařízení (EU) č. 228/2013 a za podmínky, že taková přizpůsobení jsou oznámena nejpozději do 30. dubna roku následujícího po kalendářním roce, k němuž se změněný finanční příspěvek vztahuje; a
c)
změny provedené na základě změn kódů a popisů uvedených v nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 (12), které slouží k identifikaci produktů, jimž je poskytována podpora, pokud tyto změny neobnášejí žádnou modifikaci samotných produktů.
4. Změny uvedené v odstavci 3 se nepoužijí před datem jejich doručení Komisi. Musí být řádně vysvětleny a odůvodněny a musejí se zavést jenom jednou ročně s výjimkou těchto případů:
a)
vyšší moc nebo mimořádné okolnosti;
b)
změna množství produktů, na která se vztahuje režim zásobování;
c)
změny na základě změn kódů a popisů uvedených v nařízení (EHS) č. 2658/87.
5. Pro účely tohoto článku se rozumí:
a)
„opatřením“ seskupování režimů podpory a opatření nezbytných k dosažení jednoho nebo více cílů stanovených programem odpovídající položce, pro kterou je definován finanční příděl v tabulce financování uvedené v čl. 5 písm. a) nařízení (EU) č. 228/2013;
b)
„kategorií produktů“ všechny produkty, které sdílejí první dvě místa kódu KN podle nařízení (EHS) č. 2658/87.
6. Oznamování podle tohoto článku se provádí v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
Článek 41
Snížení záloh
Aniž jsou dotčena obecná pravidla rozpočtové kázně, pokud budou informace, které členské státy v souladu s články 38 a 39 předají Komisi, neúplné nebo pokud nebude dodržena lhůta pro jejich předání, může Komise přistoupit k paušálnímu a dočasnému snížení záloh na zaúčtované zemědělské výdaje.
Článek 42
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. února 2014.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 180/2014
av den 20 februari 2014
om tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 228/2013 om särskilda åtgärder inom jordbruket till förmån för unionens yttersta randområden
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR BESLUTAT FÖLJANDE
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 228/2013 av den 13 mars 2013 om särskilda åtgärder inom jordbruket till förmån för unionens yttersta randområden och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 247/2006 (1), särskilt artikel 6.2, artikel 8, artikel 12.3 och 13.2, artikel 14, artikel 18.1 andra stycket och artikel 19.3, 21.4, 27.1 och 29.2, och
av följande skäl:
(1)
Rådets förordning (EG) nr 247/2006 har upphört att gälla och ersatts av förordning (EU) nr 228/2013 (2). Genom förordning (EU) nr 228/2013 ges kommissionen befogenhet att anta delegerade akter och genomförandeakter. För att säkra att stödordningen fungerar i den nya rättsliga ramen bör bestämmelser antas genom sådana akter. De nya bestämmelserna bör ersätta genomförandebestämmelserna i kommissionens förordning (EG) nr 793/2006 (3). Den förordningen upphävs genom kommissionens delegerade förordning (EU) nr 179/2014 (4).
(2)
För vissa tullbefriade jordbruksprodukter måste det redan nu utfärdas en importlicens. För att underlätta administrationen är det lämpligt att importlicensen används som underlag för tullbefrielsen för dessa produkter.
(3)
För andra jordbruksprodukter för vilka en importlicens inte behövs, måste det finnas ett annat dokument som tjänar som underlag för tullbefrielsen. För detta ändamål är det lämpligt att använda ett intyg om tullbefrielse som utfärdas på samma blankett som används för importlicensen.
(4)
Det bör införas bestämmelser för hur försörjningsstöden ska fastställas för sådana produkter som omfattas av de särskilda försörjningsordningarna. I dessa bestämmelser bör hänsyn tas till de extra kostnader för försörjningen som uppstår till följd av att områdena i fråga är så avlägset belägna och att de utgörs av öar, vilket innebär avsevärda nackdelar. För att produkter från EU-länderna ska kunna behålla sin konkurrenskraft bör stödet fastställas på grundval av exportpriserna.
(5)
Den särskilda försörjningsordning för produkter som levereras från EU:s territorium bör förvaltas med hjälp av ett s.k. stödintyg varvid importlicensblanketten används.
(6)
Förvaltningen av de särskilda försörjningsordningarna kräver att det införs regler för utfärdande av stödintyget som avviker från de normala bestämmelser för importlicenser i enlighet med kommissionens förordning (EG) nr 376/2008 (5).
(7)
Förvaltningen av de särskilda försörjningsordningarna bör eftersträva två mål. För det första bör licenser och intyg kunna utfärdas snabbt, i synnerhet genom att avskaffa det generella kravet på att en säkerhet ska ställas i förväg, och dessutom bör stödet kunna betalas ut snabbt om det rör sig om leveranser från EU:s territorium. För det andra bör kontroll och övervakning av insatserna säkras och de administrativa myndigheterna bör få de instrument som de behöver för att säkra att stödordningens målsättningar förverkligas. Dessa målsättningar är att garantera regelbundna leveranser av vissa jordbruksprodukter samt att kompensera de yttersta randområdenas läge genom att se till att de beviljade förmånerna verkligen kommer slutkonsumenterna till god.
(8)
De administrativa bestämmelserna för de särskilda försörjningsordningarna bör se till att registrerade aktörer, inom ramen för de kvantiteter som fastställs i de prognostiserade försörjningsbalanserna, får licenser eller intyg för produkter och kvantiteter som omfattas av transaktioner som de genomför för egen räkning. Detta sker genom att de uppvisar dokument som styrker att en transaktion har genomförts och att den överensstämmer med respektive ansökan om licens eller intyg.
(9)
Övervakningen av transaktioner som omfattas av de särskilda försörjningsordningarna förutsätter att licensernas och intygens giltighetstid är anpassad till den tid som behövs för luft- eller sjötransporterna, och det måste snabbt kunna styrkas att en leverans som omfattas av en licens eller ett intyg har ägt rum. Dessutom ska innehavaren av en licens eller ett intyg inte ha rätt att överlåta sina rättigheter eller skyldigheter.
(10)
De fördelar som följer av befrielsen från importtullar och stödet till produkter som levereras från EU:s territorium ska få genomslag både i produktionskostnaderna och i konsumentpriserna. Det behövs kontroller för att se till att dessa fördelar faktiskt får genomslag.
(11)
Det bör fastställas bestämmelser om godkännande och övervakning av de produkter som omfattas av de särskilda försörjningsordningarna vid export till tredjeländer och sändningar till övriga EU. Det är i synnerhet lämpligt att fastställa de högsta kvantiteterna för bearbetade produkter som får omfattas av traditionell export eller sändningar samt tillåtna produktkvantiteter och destinationer för export av produkter som bearbetats lokalt i syfte att stimulera den regionala handeln.
(12)
För att skydda konsumenter och aktörernas kommersiella intressen bör sådana produkter som inte är av sund, god och marknadsmässig kvalitet, i enlighet med artikel 28 i kommissionens förordning (EG) nr 612/2009 (6), uteslutas från de särskilda försörjningsordningarna senast när produkterna för första gången släpps ut på marknaden, och det bör vidtas lämpliga åtgärder om detta krav inte uppfylls.
(13)
Inom ramen för partnerskapen med de yttersta randområdena bör medlemsstaternas behöriga myndigheter fastställa de administrativa bestämmelser som krävs för att förvalta och övervaka de särskilda försörjningsordningarna.
(14)
För att en bedömning av genomförandet av dessa ordningar ska kunna göras, bör medlemsstaternas behöriga myndigheter vara skyldiga att regelbundet rapportera till kommissionen.
(15)
För varje stödordning som avser lokal produktion bör det fastställas vad en stödansökan ska omfatta och vilka styrkande handlingar som ska bifogas för att de ska kunna bedömas på ett korrekt sätt.
(16)
Om en ansökan innehåller uppenbara felaktigheter bör den kunna korrigeras när som helst.
(17)
För att de nationella myndigheterna ska kunna planera och genomföra effektiva kontroller av ansökningarna om stöd för lokal produktion, måste tidsfristerna för inlämning och ändring av ansökningar iakttas. Det bör därför fastställas en sista inlämningsdag efter vilken ansökningar inte längre tas emot. Dessutom bör det göras avdrag för att uppmuntra sökandena att iaktta tidsfristerna.
(18)
Sökandena bör när som helst ha rätt att ta tillbaka hela eller delar av en ansökan om stöd för lokal produktion, förutsatt att den behöriga myndigheten ännu inte har informerat sökanden om felaktigheter i ansökan eller meddelat att en kontroll på plats har visat att det förekommer felaktigheter i den del av ansökan som tas tillbaka.
(19)
Det bör finnas effektiv kontroll av att bestämmelserna för de stödordningar som förvaltas inom ramen för integrerade administrations- och kontrollsystemet följs. I detta syfte, och för att uppnå en enhetlig kontrollnivå i alla medlemsstater, bör det fastställas detaljerade kriterier och tekniska rutiner för de administrativa kontrollerna och för kontrollerna på plats. Medlemsstaterna bör sträva efter att kombinera de olika kontrollerna enligt den här förordningen med sådana kontroller som krävs i andra EU-bestämmelser.
(20)
Det bör fastställas hur många sökande som måste kontrolleras på plats enligt de olika stödordningarna.
(21)
Det urval som motsvarar den lägsta andelen kontroller på plats bör dels grundas på en riskanalys, dels på ett slumpmässigt urval. De relevanta faktorer som ska beaktas i riskanalysen bör preciseras.
(22)
Om det konstateras påtagliga oegentligheter, bör andelen kontroller på plats ökas under det innevarande och de följande åren för att få rimliga garantier för att stödansökningarna ifråga är korrekta.
(23)
För att kunna utföra effektiva kontroller på plats är det viktigt att inspektörerna informeras om varför en sökande har valts ut för en kontroll. Medlemsstaterna bör föra register över sådan information.
(24)
För att de nationella myndigheterna och de behöriga EU-myndigheterna ska kunna följa upp kontrollerna på plats, bör detaljuppgifter om dem redovisas i en kontrollrapport. Sökanden eller dennas företrädare bör få möjlighet att underteckna rapporten. Medlemsstaterna bör emellertid få använda sig av kontroller med hjälp av fjärranalys endast i de fall oegentligheter uppdagas vid kontrollerna. Om oegentligheter konstateras, oavsett typ av kontroll på plats, bör sökanden få en kopia av rapporten.
(25)
För att effektivt kunna skydda EU:s ekonomiska intressen bör nödvändiga åtgärder vidtas för att bekämpa oegentligheter och bedrägerier.
(26)
Minskningar av och uteslutning från stöd bör göras med beaktande av proportionalitetsprincipen och särskilda problem i fall av force majeure, exceptionella omständigheter eller naturkatastrofer. Besluten om minskning av och uteslutning från stöd bör ta hänsyn till hur allvarlig den begångna oegentligheten är, och bör gå så långt som till fullständig uteslutning från ett eller flera stödsystem för lokal produktion under en viss tid.
(27)
Minskningar av eller uteslutning från stöd bör generellt inte tillämpas om sökanden har lämnat in korrekta sakuppgifter, eller om han eller hon kan styrka att något fel inte har begåtts.
(28)
Minskningar av eller uteslutning från stöd bör heller inte tillämpas om en sökande underrättar de behöriga nationella myndigheterna om felaktigheter i en stödansökan, oavsett när detta sker eller oavsett anledningen till felaktigheterna, under förutsättning att sökanden inte har informerats om att den behöriga myndigheten har för avsikt att utföra en kontroll på plats, och att myndigheten inte redan har underrättat sökanden om att ansökan innehåller oegentligheter. Detsamma bör gälla för felaktiga uppgifter som förekommer i databasen.
(29)
Om det görs flera avdrag för en och samma sökande, bör dessa göras oberoende av varandra. Dessutom bör minskningar av eller uteslutning från stöd enligt den här förordningen tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av ytterligare påföljder i övriga bestämmelser i EU-lagstiftning eller nationell lagstiftning.
(30)
Sökande bör få behålla sina stöd även om de på grund av force majeure eller exceptionella omständigheter inte kan fullgöra sina skyldigheter enligt de detaljerade bestämmelserna för att genomföra ett program. Det bör preciseras vilka omständigheter som de behöriga myndigheterna kan betrakta som exceptionella omständigheter.
(31)
För att se till att principen om god tro tillämpas på samma sätt i hela EU, bör det i samband med krav på återbetalning av felaktigt utbetalda belopp fastställas under vilka förhållanden denna princip kan åberopas, utan att detta påverkar den granskning av utgifterna som görs i samband med avslutandet av räkenskaperna.
(32)
Det bör antas bestämmelser för den grafiska symbol som ska användas för att sprida kunskap om och uppmuntra till konsumtion av bearbetade och obearbetade jordbruksprodukter av hög kvalitet från EU:s yttersta randområden.
(33)
De behöriga myndigheterna i områdena i fråga bör ansvara för att anta de administrativa bestämmelser som krävs för att se till att kontrollerna och övervakningen av hur den grafiska symbolen används fungerar korrekt, och de måste se till att dessa skyldigheter efterlevs.
(34)
I fråga om tullbefrielse för import av tobak till Kanarieöarna ska en årlig period fastställas för att beräkna den högsta kvantitet tobaksprodukter som avses i artikel 29 i förordning (EG) nr 228/2013. För att systemet ska vara så flexibelt som möjligt bör det vara tillåtet att på grundval av en jämförelsekoefficient använda den totala kvantiteten stripad råtobak för import av andra produkter, beroende på den lokala industrins behov.
(35)
Förfarandena för att ändra programmen måste förenklas för att säkra att programmen på ett mer flexibelt och smidigt sätt kan anpassas till de faktiska förhållanden som råder i försörjningsordningen och den lokala jordbruksproduktionen. Därför är det nödvändigt att med två månader skjuta upp tidsfristen för inlämning av de årliga ändringarna så att den överensstämmer med den tidsfrist som anges i artikel 32.2 i förordning (EU) nr 228/2013 för inlämning av de årliga genomföranderapporterna. Stora ändringar måste dock lämnas in till kommissionen i tid för att de ska kunna utvärderas och för att ett beslut om godkännande ska kunna fattas senast den dag dessa ändringar blir tillämpliga.
(36)
Medlemsstaterna bör till kommissionen ge in all information om genomförandet av programmen och all sådan information som är nödvändig för att säkra en korrekt övervakning av dem framöver. Därför är det nödvändigt att fastställa en minimiuppsättning gemensamma resultatindikatorer. Det är dessutom nödvändigt att fastställa innehåll och tidsfrister för regelbundna meddelanden och statistik som avser särskilda försörjningsordningar och åtgärder för att stödja den lokala produktionen, samt för årliga genomföranderapporter. För att göra det möjligt att anmäla mer tillförlitliga uppgifter om stödansökningar som avser stöd till lokal produktion bör tidsfristen för en sådan anmälan förlängas med en månad.
(37)
Alla anmälningar från medlemsstaterna till kommissionen som krävs för att systemet ska fungera väl bör göras i enlighet med kommissionens förordning (EG) nr 792/2009 (7).
(38)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för direktstöd.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
SÄRSKILD FÖRSÖRJNINGSORDNING
AVSNITT 1
Prognostiserade försörjningsbalanser
Artikel 1
Syftet med prognostiserade försörjningsbalanser och ändringar av dem
De prognostiserade försörjningsbalanser som medlemsstaterna ska fastställa i enlighet med artikel 9.2 i förordning (EU) nr 228/2013 ska ange kvantiteterna av nödvändiga produkter som behövs för att täcka de yttersta randområdenas försörjningsbehov varje kalenderår.
Medlemsstaterna får ändra den prognostiserade försörjningsbalansen. Artikel 40 i denna förordning ska tillämpas på sådana ändringar.
AVSNITT 2
Försörjning genom import från tredjeländer
Artikel 2
Importlicens
1. I enlighet med artikel 12.1 i förordning (EU) nr 228/2013 ska produkter som omfattas av krav på importlicens befrias från importtullar mot uppvisande av licensen.
2. Importlicensen ska utformas i enlighet med förlagan i bilaga I till förordning (EG) nr 376/2008.
Artikel 7.5, artiklarna 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 och artiklarna 35-41 i förordning (EG) nr 376/2008 ska gälla i tillämpliga delar, utan att det påverkar tillämpningen av den här förordningen.
3. I ansökningarna om importlicens och i själva licensen ska fält 20 innehålla en av de uppgifter som anges i del A i bilaga I och en av de uppgifter som anges i del B i bilaga I.
4. I fält 12 i importlicensen ska den sista giltighetsdagen anges.
5. På berörda parters begäran ska de behöriga myndigheterna utfärda importlicenser inom ramen för de kvantiteter som fastställs i de prognostiserade försörjningsbalanserna.
6. Importtullar ska tas ut på de kvantiteter som överskrider de kvantiteter som anges i importlicensen. Den avvikelse på 5 % som anges i artikel 7.4 i förordning (EG) nr 376/2008 ska tillåtas, under förutsättning att motsvarande importtullar betalas.
Artikel 3
Licens för tullbefrielse
1. I enlighet med artikel 12.1 i förordning (EU) nr 228/2013 ska produkter som inte omfattas av krav på importlicens befrias från importtullar mot uppvisande av en licens för tullbefrielse.
2. Licenser ska utformas med hjälp av förlagan för importlicens i bilaga I till förordning (EG) nr 376/2008.
Artikel 7.5, artiklarna 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 och artiklarna 35-41 i förordning (EG) nr 376/2008 ska gälla med nödvändiga ändringar, utan att det påverkar tillämpningen av den här förordningen.
3. En av de uppgifter som anges i del C i bilaga I ska tryckas eller stämplas i intygets övre vänstra fält.
4. I ansökningarna om licens för tullbefrielse och i själva licensen ska fält 20 innehålla en av de uppgifter som anges i del D i bilaga I och en av de uppgifter som anges i del B i bilaga I.
5. I fält 12 i licensen för tullbefrielse ska den sista giltighetsdagen anges.
6. På berörda parters begäran ska de behöriga myndigheterna utfärda intyg om tullbefrielse inom ramen för de kvantiteter som anges i de prognostiserade försörjningsbalanserna.
AVSNITT 3
Unionens försörjningsstöd
Artikel 4
Fastställande och beviljande av stöd
1. I enlighet med artikel 10.2 i förordning (EU) nr 228/2013 ska medlemsstaterna inom ramen för programmet fastställa ett stödbelopp för att kompensera dels de stora avstånden, dels det faktum att det rör sig om öar och randområden med beaktande av
(a)
specifika merkostnader för transporter vid omlastning av varor som fraktas till de yttersta randområdena, och
(b)
specifika merkostnader för lokal bearbetning, bl.a. marknadens ringa storlek, behovet av att garantera försörjningstrygghet och specifika kvalitetskrav på varor i de berörda randområdena.
Artikel 5
Stödintyg och utbetalning
1. Stöd ska beviljas mot uppvisande av ett intyg (nedan kallat stödintyg), som har utnyttjats fullt ut.
Uppvisandet av ett stödintyg till de utbetalande myndigheterna ska vara liktydigt med att ansöka om stöd. Utom i fall av force majeure eller exceptionella väderförhållanden ska intyget visas upp senast 30 dagar efter det att det debiterades. Om denna tidsfrist överskrids, ska stödet minskas med 5 % per dag som tidsfristen överskrids.
De behöriga myndigheterna ska betala ut stödet senast 90 dagar efter den dag då det utnyttjade stödintyget lämnades in, utom i följande fall:
(a)
Om det rör sig om force majeure eller exceptionella väderförhållanden.
(b)
Om en administrativ undersökning har inletts i fråga om rätten att få stöd. I detta fall ska stödet betalas ut först efter det att rätten till stöd har bekräftats.
2. Stödintyget ska utformas med hjälp av förlagan för importlicens i bilaga I till förordning (EG) nr 376/2008.
Artikel 7.5, artiklarna 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 och artiklarna 35-40 i förordning (EG) nr 376/2008 ska gälla med nödvändiga ändringar, utan att det påverkar tillämpningen av den här förordningen.
3. En av de uppgifter som anges i del E i bilaga I ska tryckas eller stämplas i intygets övre vänstra fält.
Fält 7 och 8 i intyget ska utgå.
4. I ansökningarna om stödintyg och i själva intyget ska fält 20 innehålla en av de uppgifter som anges i del F i bilaga I och en av de uppgifter som anges i del G i bilaga I.
5. I fält 12 i stödintyget ska den sista giltighetsdagen anges.
6. Stödet ska uppgå till det belopp som gällde den dag då ansökningen om stödintyg lämnades in.
7. På berörda parters begäran ska de behöriga myndigheterna utfärda stödintyg inom ramen för de kvantiteter som anges i de prognostiserade försörjningsbalanserna.
AVSNITT 4
Gemensamma bestämmelser
Artikel 6
Förmånen ska komma slutanvändaren till godo
I enlighet med artikel 13.1 i förordning (EU) nr 228/2013 ska de behöriga myndigheterna vidta alla lämpliga åtgärder för att kontrollera att förmånen faktiskt kommer slutanvändaren till godo. I detta syfte får de göra en bedömning av de marginaler och priser som tillämpas i handeln av de olika aktörerna.
De åtgärder som avses i första stycket, särskilt vilka kontroller som görs av huruvida stödet kommer slutanvändaren till godo samt eventuella ändringar, ska anmälas till kommissionen i den årliga genomföranderapport som föreskrivs i artikel 32.2 i förordning (EU) nr 228/2013.
Artikel 7
Register över aktörer
1. För att vara berättiga att upptas i det register som avses i artikel 12.1 andra stycket i förordning (EU) nr 228/2013 ska aktörerna åta sig att
(a)
på begäran av de behöriga myndigheterna lämna alla nödvändiga uppgifter om sin verksamhet, särskilt vad gäller priser och vinstmarginaler,
(b)
endast bedriva verksamheten i eget namn och för egen räkning,
(c)
lämna in ansökningar om licenser eller intyg i förhållande till sin reella kapacitet att få avsättning för produkterna i fråga, vilket ska styrkas med hjälp av objektiva fakta,
(d)
avstå från att agera på ett sätt som skulle kunna orsaka konstlad brist på produkter, och att inte saluföra tillgängliga produkter till onormalt låga priser,
(e)
på ett för de behöriga myndigheterna tillfredsställande sätt garantera att förmånen kommer slutanvändaren till godo när jordbruksprodukterna säljs i det berörda randområdet.
2. En aktör som har för avsikt att leverera eller exportera obearbetade, bearbetade eller förpackade produkter enligt villkoren i artikel 13 ska, vid en ansökan om registrering eller vid ett senare tillfälle, tillkännage sin avsikt att bedriva sådan verksamhet och i förekommande fall ange var förpackningsanläggningen är belägen.
3. En bearbetare som har för avsikt att leverera eller exportera bearbetade produkter enligt villkoren i artiklarna 13 eller 15 ska, vid en ansökan om registrering eller vid ett senare tillfälle, tillkännage sin avsikt att bedriva sådan verksamhet och i förekommande fall ange var bearbetningsanläggningen är belägen, samt i förekommande fall redovisa analyslistor över bearbetade produkter.
Artikel 8
Dokument som aktörerna ska visa upp samt giltighetsperiod för licenser och intyg
1. Om inget annat följer av artiklarna 2.5, 3.6 och 5.7 samt artiklarna 11 och 12, ska de behöriga myndigheterna godkänna den ansökan om importlicens, intyg om tullbefrielse eller stödintyg som en aktör lämnar in för varje leverans, under förutsättning att den åtföljs av originalfakturan eller en styrkt kopia av denna, samt av originalet eller en styrkt kopia av
(a)
vad gäller importlicensen, eller intyget om tullbefrielse:
(i)
Fraktsedeln för sjö- eller lufttransport eller det multimodala transportdokumentet.
(ii)
Ursprungsintyg för produkter med ursprung i ett tredjeland.
(b)
vad gäller stödintyget:
i)
dokument T2L eller T2LF enligt villkoren i artikel 315.1 och 315.2 i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 (8) eller
(ii)
en deklaration av typen CO enligt artikel 786.2 a och bilaga 38, avdelning II, fält 1 i den förordningen.
Ovannämnda dokument kan utgöras av elektroniska meddelanden. Ifall den behöriga myndighet som utför kontrollen inte har tillgång till det IT-system som hanterar och producerar sådana elektroniska dokument, ska det ersättas av en vederbörligen styrkt kopia i form av en utskrift.
Fakturan och fraktsedeln för sjö- eller lufttransport ska vara utställda i den sökandes namn.
2. Licensens giltighetstid ska fastställas på grundval av transporttiden. I särskilda fall får den behöriga myndigheten förlänga denna tid, om allvarliga och oförutsebara svårigheter fördröjer transporten, dock inte längre än två månader från och med den dag då licensen eller intyget utfärdades.
Artikel 9
Uppvisande av licenser, intyg och varor
1. För att tullbehandlingen ska kunna genomföras för produkter som omfattas av de särskilda försörjningsordningarna ska importlicensen, intyget om tullbefrielse eller stödintyget visas upp för tullmyndigheterna senast 15 arbetsdagar efter det att tillstånd gavs för lossning. De behöriga myndigheterna får förkorta denna tidsfrist.
För produkter som har genomgått aktiv förädling eller tullagrats på Azorerna, Madeira eller Kanarieöarna och som senare övergått till fri omsättning där, ska den längsta tidsfristen på 15 dagar börja den dag då en ansökan om de licenser och intyg som avses i första stycket lämnas in.
2. Varorna ska visas upp i bulk eller i separata partier, och de ska överensstämma med den licens eller det intyg som visats upp.
För tullbehandling får en licens eller ett intyg endast användas för endast en transaktion.
Artikel 10
Produktkvalitet
Senast då produkten saluförs för första gången ska det kontrolleras att den uppfyller de krav som fastställs i artikel 10.4 i förordning (EU) nr 228/2013, vilket ska ske på grundval av gällande normer eller praxis i EU.
Om det konstateras att en produkt inte uppfyller kraven i artikel 10.4 i förordning (EU) nr 228/2013, ska produkten i fråga strykas från den särskilda försörjningsordningen, och den kvantitet det rör sig om ska återföras till den prognostiserade försörjningsbalansen. Om stöd har beviljats i enlighet med artikel 5 i denna förordning, ska stödet betalas tillbaka. Om produkter har importerats i enlighet med artiklarna 2 eller 3 i denna förordning ska importtullen betalas, utom om den berörda parten kan styrka att produkterna har återexporterats eller förstörts.
Artikel 11
Avsevärd ökning av antalet ansökningar om licens eller intyg
1. Om en prognostiserad försörjningsbalans visar att det för en viss produkt har skett en markant ökning av antalet ansökningar om importlicens, intyg om tullbefrielse eller stödintyg, och om ökningen innebär risk för att ett eller flera av den särskilda försörjningsordningens mål inte kommer att uppnås, ska medlemsstaten, efter samråd med de berörda myndigheterna, vidta de åtgärder som krävs för att se till att randområdet i fråga får de nödvändiga leveranserna av viktiga produkter, med hänsyn tagen till tillgängliga kvantiteter och till behoven i de sektorer som prioriteras.
2. Om medlemsstaten, efter samråd med de berörda myndigheterna, beslutar att begränsa utfärdandet av licenser och intyg, ska de behöriga myndigheterna tillämpa en enhetlig procentsats för nedsättning på de ansökningar som lämnats in men ännu inte behandlats.
Artikel 12
Maximikvantitet per ansökan om licens eller intyg
De behöriga myndigheterna får fastställa en maximikvantitet per ansökan om licens eller intyg om detta visar sig absolut nödvändigt för att undvika dels störningar på marknaden i de berörda randområdena, dels ett agerande i spekulationssyfte som på ett allvarligt sätt hindrar de särskilda försörjningsordningarna från att fungera på ett tillfredsställande sätt.
Om den här artikeln tillämpas, ska de berörda myndigheterna omedelbart anmäla detta till kommissionen.
De anmälningar som avses i denna förordning ska lämnas i enlighet med förordning (EG) nr 792/2009.
AVSNITT 5
Export och leveranser
Artikel 13
Villkor för export och leveranser
1. Export eller leveranser av obearbetade produkter som omfattas av den särskilda försörjningsordningen, eller av förpackade eller bearbetade produkter som innehåller produkter som har omfattats av den särskilda försörjningsordningen, ska ske på de villkor som anges i punkterna 2-6.
2. För produkter som exporteras ska fält 44 i exportdeklarationen innehålla en av de uppgifter som anges i del H i bilaga I.
3. De kvantiteter som har omfattats av tullbefrielse och som exporteras ska återföras till den prognostiserade försörjningsbalansen.
För sådana produkter ska exportbidrag inte beviljas.
4. Kvantiteter som har omfattats av tullbefrielse och som levereras ska återföras till den prognostiserade försörjningsbalansen, och avsändaren ska senast på leveransdagen betala den allmängiltiga importtull som gällde på importdagen.
Sådana produkter får inte levereras förrän den betalning som avses i första stycket har gjorts.
Om det inte kan fastställas vilken dag produkterna importerats, ska de anses ha importerats den dag under sexmånadersperioden före leveransdagen då den allmängiltiga importtullen var som högst.
5. De kvantiteter som har omfattats av stöd och som exporteras eller levereras ska återföras till den prognostiserade försörjningsbalansen, och det stöd som beviljats ska betalas tillbaka senast vid exporten eller leveransen.
Sådana produkter får inte exporteras eller levereras förrän den återbetalning som avses i första stycket har gjorts.
Om det inte går att fastställa vilket stödbelopp som beviljats ska det högsta EU-stödet för dessa produkter under sexmånadersperioden före ansökan om export eller leverans anses ha beviljats.
För sådana produkter får exportbidrag beviljas, under förutsättning att villkoren för detta är uppfyllda.
6. De behöriga myndigheterna ska tillåta export eller leverans av andra bearbetade produkter än sådana som avses i punkterna 3, 4 och 5 i den här artikeln och i artikel 15, förutsatt att exportören har intygat att produkterna i fråga inte har omfattats av den särskilda försörjningsordningen.
De behöriga myndigheterna ska tillåta återexport eller återleverans av andra obearbetade eller förpackade produkter än sådana som avses i punkterna 3, 4 och 5 i den här artikeln, förutsatt att exportören har intygat att produkterna i fråga inte har omfattats av den särskilda försörjningsordningen.
De behöriga myndigheterna ska kontrollera att de intyg som avses i första och andra stycket är riktiga, och om så inte är fallet ska de kräva tillbaka förmånen.
Artikel 14
Exportlicens och avsevärd ökning av exporten
1. Vid export av följande produkter krävs ingen exportlicens:
(a)
Sådana produkter som avses i artikel 13.3.
(b)
Sådana produkter som avses i artikel 13.5 och som inte uppfyller kraven för exportbidrag.
2. Om den reguljära försörjningen till de yttersta randområdena äventyras på grund av en avsevärd ökning av exporten av sådana produkter som avses i artikel 13.1, får de behöriga myndigheterna införa en kvantitativ begränsning för att garantera att de prioriterade behoven i de berörda sektorerna tillgodoses. Denna kvantitativa begränsning ska tillämpas på ett icke-diskriminerande sätt.
Artikel 15
Traditionell export, export inom ramen för regional handel, samt traditionella leveranser av bearbetade produkter
1. Ett bearbetningsföretag som i enlighet med artikel 7.3 har förklarat sin avsikt att, inom ramen för traditionella handelsflöden eller regional handel, i den mening som avses i artikel 14.2 i förordning (EG) nr 228/2013, exportera eller sända bearbetade produkter som innehåller råvaror som har omfattats av den särskilda försörjningsordningen, får göra detta inom de kvantitativa begränsningar som fastställs i bilaga II-V i denna förordning. De behöriga myndigheterna ska utfärda tillstånd på ett sådant sätt att transaktionerna inte överskrider de årliga kvantitativa begränsningarna i fråga.
Den förteckning över länder som avses i artikel 14.3 i förordning (EU) nr 228/2013 finns i bilaga VI till denna förordning.
Vid export inom ramen för den regionala handeln ska exportören visa upp de dokument som föreskrivs i artikel 17 i förordning (EG) nr 612/2009 för de behöriga myndigheterna, inom de tidsfrister som anges i artikel 46 i den förordningen. Om dessa dokument inte visas upp inom dessa tidsfrister, ska de behöriga myndigheterna kräva tillbaka den förmån som har beviljats genom den särskilda försörjningsordningen.
2. Vid export av de produkter som avses i den här artikeln krävs ingen exportlicens.
3. För produkter som exporteras ska fält 44 i exportdeklarationen innehålla en av de uppgifter som anges i del I i bilaga I.
AVSNITT 6
Förvaltning, kontroller och övervakning
Artikel 16
Kontroller
1. De administrativa kontrollerna av import, införsel, export och leveranser av jordbruksprodukter ska vara heltäckande och bland annat omfatta dubbelkontroller med de dokument som avses i artikel 8.1.
2. De fysiska kontroller i det berörda randområdet som genomförs vid import, införsel, export och leveranser av jordbruksprodukter ska omfatta ett representativt urval på minst 5 % av de licenser och intyg som visas upp i enlighet med artikel 9.
Kommissionens förordning (EG) nr 1276/2008 (9) ska i tillämpliga delar gälla för de fysiska kontrollerna.
I särskilda fall får kommissionen begära andra procentsatser för kontrollerna.
Artikel 17
Nationell administration och övervakning
De behöriga myndigheterna ska utfärda de kompletterande bestämmelser som behövs för att administrera och övervaka de särskilda försörjningsordningarna i realtid.
På begäran av kommissionen ska de underrätta kommissionen om alla åtgärder de vidtar enligt första stycket.
KAPITEL II
ÅTGÄRDER FÖR ATT STÖDJA LOKAL JORDBRUKSPRODUKTION
AVSNITT 1
Stödansökningar
Artikel 18
Inlämning av ansökningar
Ansökningar om stöd för ett visst kalenderår ska lämnas in till de organ som medlemsstatens behöriga myndigheter har utsett, i enlighet med den förlaga och under de perioder som myndigheterna har fastställt. Dessa perioder ska fastställas på ett sådant sätt att de kontroller på plats som anses nödvändiga kan göras, och de måste löpa ut senast den 28 februari följande kalenderår.
Artikel 19
Korrigeringar av uppenbara felaktigheter
En stödansökan får ändras när som helst efter det att den har lämnats in, under förutsättning att den innehåller uppenbara felaktigheter som även den behöriga myndigheten accepterar som sådana.
Artikel 20
Sen inlämning av anökningar
Om en ansökan om stöd lämnas in efter den tidsfrist som fastställts i enlighet med artikel 18 ska de belopp som sökanden skulle haft rätt till om ansökningen hade lämnats in i tid sänkas med 1 % per arbetsdag, utom i fall av force majeure eller exceptionella omständigheter. En ansökan som lämnas in mer än 25 kalenderdagar för sent ska automatiskt avslås.
Artikel 21
Återtagande av stödansökningar
1. En ansökan får när som helst tas tillbaka, helt eller delvis.
Om den behöriga myndigheten redan har informerat sökanden om oegentligheter i ansökningen, eller om den har meddelat sin avsikt att genomföra en kontroll på plats och om oegentligheter uppdagas vid denna kontroll, får de delar av ansökningen som berörs inte tas tillbaka.
2. Ett återtagande enligt punkt 1 innebär att den sökande åter befinner sig i samma situation som innan hela eller en del av ansökan i fråga lämnades in.
AVSNITT 2
Kontroller
Artikel 22
Allmänna principer
Kontrollerna ska genomföras i form av administrativa kontroller och kontroller på plats.
De administrativa kontrollerna ska vara heltäckande och bestå i dubbelkontroller med bland annat data från det integrerade administrations- och kontrollsystem som föreskrivs i kapitel II i avdelning V, kapitel II i avdelning VI och artiklarna 47, 61 och 102 punkt 3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1306/2013 (10).
På grundval av en riskanalys i enlighet med artikel 24.1 i den här förordningen ska de behöriga myndigheterna genomföra kontroller på plats av ett urval på minst 5 % av stödansökningarna. Urvalet ska också utgöra minst 5 % av de kvantiteter som stödet avser.
Om det anses lämpligt ska medlemsstaterna använda sig av det integrerade administrations- och kontrollsystemet.
Artikel 23
Kontroller på plats
1. Kontroller på plats ska göras utan förvarning. En förhandsanmälan med kortast möjliga varsel får emellertid göras under förutsättning att detta inte påverkar syftet med kontrollen. Ett sådant besked får inte lämnas mer än 48 timmar i förväg, utom i väl motiverade fall.
2. I tillämpliga fall ska de kontroller på plats som föreskrivs i det här kapitlet göras tillsammans med andra kontroller som föreskrivs i EU-lagstiftningen.
3. En stödansökan ska avslås om sökanden eller dennes företrädare hindrar att en kontroll på plats genomförs.
Artikel 24
Urval av sökande för kontroller på plats
1. De sökande som ska kontrolleras på plats ska väljas ut av den behöriga myndigheten, vilket ska ske på grundval av en riskanalys och på ett sådant sätt att det ger ett representativt urval av de ansökningar som lämnats in. I riskanalysen ska följande beaktas:
(a)
Stödbeloppen.
(b)
Antalet jordbruksskiften, den areal och det antal djur som omfattas av en stödansökan, eller den kvantitet som producerats, transporterats, bearbetats eller saluförts.
(c)
Förändringar jämfört med föregående år.
(d)
Resultaten av de kontroller som gjorts under de föregående åren.
(e)
Andra faktorer som medlemsstaterna fastställer.
För att få ett representativt urval ska medlemsstaterna slumpmässigt välja ut mellan 20 och 25 % av det minsta antalet sökande som ska kontrolleras på plats.
2. Den behöriga myndigheten ska registrera skälen till att en viss sökande har valts ut för en kontroll på plats. Den inspektör som genomför kontrollen ska informeras om dessa skäl innan kontrollen påbörjas.
Artikel 25
Kontrollrapport
1. För varje kontroll på plats ska det skrivas en kontrollrapport som ger en redovisning av de olika punkterna i kontrollbesöket. I rapporten ska i synnerhet följande redovisas:
(a)
Vilka typer av stöd och vilka ansökningar som har kontrollerats.
(b)
Närvarande personer.
(c)
Vilka jordbruksskiften som har kontrollerats, vilka jordbruksskiften som har uppmätts, mätresultatet för varje uppmätt jordbruksskifte, samt vilka mätmetoder som använts.
(d)
Antalet djur av varje ras och, i förekommande fall, numren på öronmärkena, uppgifter i registret och i databasen för nötkreatur och i andra styrkande handlingar som kontrollerats, samt resultaten av dessa kontroller och, i förekommande fall, särskilda iakttagelser beträffande djuren eller deras identitetskoder.
(e)
Vilka producerade, transporterade, bearbetade eller saluförda kvantiteter som kontrollerats.
(f)
Om besöket var anmält i förväg till sökanden, och i så fall hur lång tid i förväg.
(g)
Uppgifter om andra kontroller som genomförts.
2. Sökanden eller dennes företrädare ska ges möjlighet att underteckna rapporten för att kunna bekräfta sin närvaro och ge sina synpunkter. Om oegentligheter konstateras ska sökanden få en kopia av kontrollrapporten.
Om kontrollen på plats sker genom fjärranalys, och om inga oegentligheter uppdagas, får medlemsstaten besluta att inte ge sökanden eller dennes företrädare möjlighet att underteckna kontrollrapporten.
AVSNITT 3
Avdrag, avstängningar och utbetalningar som gjorts på felaktiga grunder
Artikel 26
Avdrag och avstängningar
Om det finns skillnader mellan å ena sidan den information som gavs i samband med att en stödansökan lämnades in och å andra sidan vad som konstaterades under de kontroller som avses i avsnitt 2, ska medlemsstaten tillämpa avdrag på eller avstängningar från stöden. Påföljderna ska vara effektiva, proportionerliga och avskräckande.
Artikel 27
Undantag från tillämpningen av avdrag och avstängningar
1. Avdrag eller avstängning enligt artikel 26 ska inte tillämpas om sökanden har lämnat formellt korrekta uppgifter eller på annat sätt kan visa att han eller hon inte har begått något fel.
2. Avdrag eller avstängning ska inte tillämpas på en eller flera delar i en stödansökan om sökanden skriftligen har underrättat den behöriga myndigheten om att den eller de delarna är felaktiga eller har blivit felaktiga efter det att ansökningen lämnades in, under förutsättning att sökanden inte har fått besked om att den behöriga myndigheten hade för avsikt att genomföra en kontroll på plats och att han eller hon inte heller har informerats av den behöriga myndigheten om de oegentligheter som konstaterats i ansökan.
På grundval av den information som sökanden lämnat i enlighet med första stycket ska stödansökningen korrigeras så att den överensstämmer med den faktiska situationen.
Artikel 28
Krav på återbetalning av belopp som betalats ut på felaktiga grunder, samt påföljder
1. Om belopp har betalats ut på felaktiga grunder ska artikel 80 i kommissionens förordning (EG) nr 1122/2009 (11) tillämpas i tillämpliga delar.
2. Om den felaktiga utbetalningen är en följd av falska uppgifter, falska dokument eller en allvarlig försummelse från sökandens sida, ska det dessutom tillämpas en påföljd som motsvarar det felaktigt utbetalda beloppet, plus en ränta som ska beräknas i enlighet med artikel 80.2 i förordning (EG) nr 1122/2009.
Artikel 29
Force majeure och exceptionella omständigheter
I fall av force majeure eller exceptionella omständigheter som avses i artikel 2.2 i förordning (EU) nr 1306/2013, ska artikel 75 i förordning (EG) nr 1122/2009 tillämpas i tillämpliga delar.
KAPITEL III
KOMPLETTERANDE ÅTGÄRDER
AVSNITT 1
Grafisk symbol
Artikel 30
Kontroll av att kraven för att få använda den grafiska symbolen är uppfyllda
De behöriga myndigheterna ska regelbundet kontrollera att de godkända aktörerna uppfyller kraven för att få använda den grafiska symbol som avses i artikel 5 i den delegerade förordningen (EU) nr 179/2014 och de åtaganden som föreskrivs i artikel 6.4 i den delegerade förordningen.
De behöriga myndigheterna får delegera dessa kontroller till kvalificerade opartiska organ som har nödvändig teknisk kompetens. Dessa organ ska i så fall regelbundet rapportera till dem om kontrollerna.
Artikel 31
Missbruk av och kunskapsspridning om den grafiska symbolen
Medlemsstaterna ska tillämpa relevanta nationella bestämmelser för att förhindra och om så krävs beivra missbruk av den grafiska symbolen, och om detta inte är tillräckligt ska de vidta andra nödvändiga åtgärder. På begäran ska de anmäla sådana åtgärder till kommissionen.
Medlemsstaterna ska se till att det i tillräcklig omfattning sprids kunskap om den grafiska symbolen och om de produkter för vilka den får användas.
Artikel 32
Nationella åtgärder
1. De behöriga myndigheterna ska vidta de kompletterande administrativa åtgärder som krävs för att förvalta användningen av den grafiska symbolen. Åtgärderna kan bl.a. innebära att de godkända aktörerna ska betala en avgift för att finansiera tryckningen av den grafiska symbolen samt administrativa kostnader och kontrollkostnader.
2. På begäran av kommissionen ska de behöriga myndigheterna till kommissionen anmäla vilka avdelningar eller organ som ansvarar för att bevilja det godkännande som avses i artikel 6.3 i den delegerade förordningen (EU) nr 179/2014 och att utföra de kontroller som krävs enligt detta avsnitt samt om de kompletterande åtgärder som avses i punkt 1 i denna artikel.
3. De behöriga myndigheterna ska till kommissionen anmäla samtliga godkännanden av rätten att använda den grafiska symbolen genom att ange producentens namn och verksamhetsställe, de produkter och den tidsperiod för vilka godkännandet beviljats.
De anmälningar som avses i denna förordning ska göras i enlighet med förordning (EG) nr 792/2009.
AVSNITT 2
Animalieprodukter
Artikel 33
Uppfödning
1. Import av unga nötkreatur av hankön med ursprung i tredjeländer enligt KN-nummer 0102 29 05, 0102 29 29 eller 0102 29 49 som är avsedda att födas upp och konsumeras i de franska utomeuropeiska departementen och på Madeira ska vara befriad från tull till dess att det lokala beståndet av unga nötkreatur av hankön har blivit tillräckligt stort för att garantera den lokala köttproduktionens fortlevnad och utveckling.
2. För att kunna omfattas av den tullbefrielse som föreskrivs i punkt 1 ska importören eller sökanden visa att han eller hon uppfyller villkoren i artikel 8 i den delegerade förordningen (EU) nr 179/2014 genom att lämna in
a)
en skriftlig försäkran vid djurens ankomst i de franska utomeuropeiska departementen eller Madeira om att nötkreaturen är avsedda att födas upp under minst 120 dagar från och med den dag då de togs emot och att de därefter kommer att konsumeras, och
b)
ett skriftligt åtagande vid djurens ankomst att inom en månad från och med den dag då de togs emot till de behöriga myndigheterna anmäla den eller de anläggningar där djuren ska födas upp.
AVSNITT 3
Import av tobak till Kanarieöarna
Artikel 34
Tullbefrielse för tobak
1. Den period som ska ligga till grund för beräkningen av den högsta årliga kvantitet av tobak som är befriad från importtullar vid direkt import till Kanarieöarna, som avses i artikel 29.1 tredje stycket i förordning (EU) nr 228/2013, ska vara perioden 1 januari-31 december samma år.
2. De kvantiteter råtobak och delvis förädlad tobak som anges i artikel 29.1 i förordning (EU) nr 228/2013 ska räknas om till kvantiteter stripad råtobak med hjälp av jämförelsekoefficienterna i bilaga VII till den här förordningen för de produkter som avses.
Artikel 35
Villkor för tullbefrielse
1. Vid import av de produkter som anges i bilaga VII ska ett intyg om tullbefrielse uppvisas. I fält 20 i licensansökningarna och i själva licenserna ska någon av uppgifterna i del J i bilaga I anges.
Om inte annat föreskrivs i denna förordning ska artiklarna 3, 7-10, 12 och 16 i denna förordning, artikel 1 i den delegerade förordningen (EU) nr 179/2014 och artikel 12.2 och artikel 18 i förordning (EU) nr 228/2013 gälla i tillämpliga delar.
2. De behöriga myndigheterna ska se till att de produkter som förtecknas i bilaga VII används i enlighet med gällande EU-lagstiftning på området, särskilt artiklarna 291-300 i förordning (EEG) nr 2454/93.
KAPITEL IV
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 36
Utbetalningar
Efter att ha granskat ansökningarna och de bifogade styrkande handlingarna, och efter att ha fastställt stödbeloppen i enlighet med Poseiprogrammen som föreskrivs i kapitel II i förordning (EU) nr 228/2013, ska de behöriga myndigheterna göra utbetalningar för ett helt kalenderår enligt följande:
(a)
Under hela året vad gäller den särskilda försörjningsordningen, åtgärder för import av och leverans av levande djur samt de åtgärder som avses i artikel 9 i delegerade förordningen (EU) nr 179/2014.
(b)
I enlighet med artikel 75 i rådets förordning (EU) nr 1306/2013 vad gäller direktstöd.
(c)
Från den 16 oktober innevarande år till den 30 juni påföljande år vad gäller övriga utbetalningar.
Artikel 37
Resultatindikatorer
Varje år ska medlemsstaterna till kommissionen anmäla åtminstone de uppgifter som rör de resultatindikatorer som anges i bilaga VIII för var och en av sina yttersta randområden.
Uppgifterna ska anmälas inom ramen för den årliga genomföranderapport som avses i artikel 32.2 i förordning (EU) nr 228/2013.
Artikel 38
Anmälningar
1. Vad gäller de särskilda försörjningsordningarna ska de behöriga myndigheterna senast den sista dagen efter utgången av varje kvartal skicka in de uppgifter som anges nedan och som är tillgängliga den dagen till kommissionen. Uppgifterna ska avse den verksamhet som utförts de föregående månaderna vad gäller referenskalenderårets försörjningsbalans, med angivande av produkt, KN-nummer och i förekommande fall destination enligt följande:
(a)
Kvantiteterna, uppdelade på kvantiteter som importerats från tredjeländer respektive levererats från andra EU-länder.
(b)
Det stödbelopp och de faktiska utgifterna per produkt, och eventuellt för varje destination.
(c)
De kvantiteter för vilka licenser eller intyg inte har utnyttjats, uppdelade på typ av licens eller intyg.
(d)
De kvantiteter som eventuellt har återexporterats eller levererats vidare enligt artikel 13, samt de enhetsbelopp och totala stödbelopp som har återtagits.
(e)
De kvantiteter som efter bearbetning eventuellt har återexporterats eller levererats vidare enligt artikel 15.
(f)
Överföringar inom den totala kvantiteten för en produktkategori, samt ändringar under gällande period i de prognostiserade försörjningsbalanserna.
(g)
Tillgängligt återstående belopp, samt procentuell utnyttjandegrad.
De uppgifter som anges i första stycket ska redovisas på grundval av utnyttjade licenser eller intyg. De slutliga uppgifter som hänför sig till försörjningsbalansen för varje kalenderår ska anmälas till kommissionen senast den 31 maj följande år.
2. Vad gäller stöd för lokal produktion ska medlemsstaterna informera kommissionen om följande:
(a)
Senast den 30 april varje år: antalet ansökningar om stöd som lämnats in, samt vilka belopp det rör sig om för föregående kalenderår.
(b)
Senast den 31 juli varje år: antalet ansökningar som är stödberättigade, samt vilka belopp det rör sig om för föregående kalenderår.
3. De anmälningar som avses i denna förordning ska lämnas i enlighet med förordning (EG) nr 792/2009.
4. De anmälningar som avses i artikel 23.3 och 32.1 i förordning (EU) nr 228/2013 ska också lämnas i enlighet med förordning (EG) nr 792/2009.
Artikel 39
Rapport
1. Den rapport som föreskrivs i artikel 32.2 i förordning (EU) nr 228/2013 ska bland annat innehålla följande:
(a)
Uppgifter om eventuella betydande förändringar av de socioekonomiska förhållandena eller inom jordbruket.
(b)
En sammanfattning av tillgängliga fysiska och finansiella data beträffande genomförandet av varje åtgärd; en analys av dessa data; vid behov en presentation och en analys av den verksamhetssektor där åtgärden genomförs.
(c)
En lägesrapport för åtgärder och prioriteringar, som utgår från de operativa och särskilda målen vid den tidpunkt då rapporten presenteras, och som innehåller en kvantifiering av indikatorerna.
(d)
En syntes av eventuella större problem som uppstått vid förvaltningen och genomförandet av åtgärderna.
(e)
En granskning av resultatet av samtliga åtgärder, i vilken hänsyn tas till sambandet mellan de olika åtgärderna.
(f)
För den särskilda försörjningsordningen ska rapporten innehålla följande:
i)
Data om och en analys av prisutvecklingen och av hur den beviljade förmånen kommit slutanvändarna till godo, samt vilka åtgärder som vidtagits och vilka kontroller som genomförts för att ge garantier för att så skett i enlighet med artikel 6 i denna förordning.
ii)
En analys av huruvida stöden, med hänsyn tagen till övriga stöd, står i proportion till de extra kostnaderna för transporter till de yttersta randområdena och till de priser som gäller för export till tredjeländer, samt, om det rör sig om produkter som ska bearbetas eller om insatsvaror i jordbruket, till de extra kostnader som beror på att områdena i fråga utgörs av öar och randområden.
(g)
En redovisning av måluppfyllelsen för var och en av insatserna i programmet som ska mätas med objektivt kvantifierbara indikatorer.
(h)
Data om den årliga försörjningsbalansen för regionen i fråga, bl.a. vad gäller konsumtionen, djurbesättningarna, produktionen och handeln.
(i)
Data om de belopp som har beviljats för att genomföra insatserna i programmet, på grundval av kriterier som medlemsstaterna har fastställt, till exempel antalet stödmottagare, antalet stödberättigande djur, stödberättigande arealer, antalet gårdar som berörs.
(j)
Information om det ekonomiadministrativa genomförandet av var och en av insatserna i programmet.
(k)
Statistiska data om de kontroller som har genomförts av de behöriga myndigheterna och om vilka påföljder som eventuellt har tillämpats.
(l)
Medlemsstatens synpunkter på genomförandet av programmet.
(m)
De årliga uppgifterna om de resultatindikatorer som avses i artikel 37 i denna förordning.
2. Den rapport som avses i punkt 1 ska lämnas till kommissionen i enlighet med förordning (EG) nr 792/2009.
Artikel 40
Ändringar i programmen
1. De ändringar som ska göras i Poseiprogrammen ska lämnas till kommissionen för godkännande och vara vederbörligen motiverade, särskilt genom att följande information anges:
a)
Orsakerna till eventuella genomförandeproblem som motiverar en ändring v programmet.
b)
De effekter som ändringen förväntas få.
c)
Konsekvenser för finansiering och kontroll av åtagandena.
Utom i fall av force majeure eller exceptionella omständigheter ska medlemsstaterna lämna in förslag till programändringar högst en gång per kalenderår och per program. Sådana förslag ska vara kommissionen tillhanda senast den 30 september varje år.
Om kommissionen inte har några invändningar, ska de föreslagna ändringarna träda i kraft den första januari året efter det att de har anmälts.
En ändring kan tillämpas tidigare om kommissionen före det datum som anges i tredje stycket skriftligen informerar medlemsstaten om att den anmälda ändringen är förenlig med EU-lagstiftning.
Om den anmälda ändringen inte är förenlig med EU-lagstiftningen, ska kommissionen meddela medlemsstaten före det datum som anges i tredje stycket att den anmälda ändringen inte ska gälla förrän kommissionen har mottagit en ändring som anses vara förenlig med lagstiftningen.
2. Genom undantag från punkt 1 ska kommissionen utvärdera följande ändringar som medlemsstaterna föreslagit separat och besluta om de ska godkännas senast fyra månader efter det att de har lämnats in i enlighet med det förfarande som avses i artikel 34.2 i förordning (EU) nr 228/2013:
(a)
Anslutning av ett nytt randområde.
(b)
Införande i det allmänna programmet av nya produktgrupper som ska beviljas stöd inom ramen för den särskilda försörjningsordningen eller nya åtgärder till förmån för den lokala jordbruksproduktionen.
(c)
En ökning av det stöd per enhet, som redan godkänts för varje befintlig åtgärd med mer än 50 % av det belopp som gäller vid tidpunkten för ändringsförslaget.
Utan att det påverkar tillämpningen av förfarandet i punkt 1, kan medlemsstaterna lägga fram de ändringsförslag som föreskrivs i denna punkt en gång per kalenderår och per program. De ändringsförslag som avses i denna punkt ska vara kommissionen tillhanda senast den 31 juli året innan de börjar tillämpas.
De godkända ändringarna ska tillämpas från och med den 1 januari året efter det år då ändringsförslagen lämnades in eller från och med den dag som uttryckligen anges i beslutet om godkännande.
3. Medlemsstaterna får göra följande ändringar utan att använda sig av förfarandet i punkt 1, under förutsättning att ändringarna anmäls till kommissionen:
(a)
Vad gäller prognostiserade försörjningsbalanser får en ändring av den enskilda stödnivån göras med högst 20 %, kvantiteterna av de produkter som omfattas av försörjningsbalansen får ändras, och därmed det totala stödbelopp som tilldelas varje produktlinje.
(b)
Vad gäller samtliga åtgärder får justeringar på upp till 20 % av anslaget för varje åtgärd göras, utan att det påverkar de finansiella taken som föreskrivs i artikel 30 i förordning (EU) nr 228/2013, förutsatt att sådana justeringar anmäls senast den 30 april året efter det kalenderår som det ändrade anslaget avser.
(c)
Ändringar till följd av ändringar av de koder och beskrivningar som fastställs i rådets förordning (EEG) nr 2658/87 (12) och som används för att identifiera de produkter som omfattas av stöd, förutsatt att dessa ändringar inte innebär en förändring av själva produkten.
4. De ändringar som avses i punkt 3 ska träda i kraft först samma dag som de anmälts till kommissionen. Ändringarna ska vederbörligen beskrivas och motiveras och får genomföras endast en gång om året, utom i följande fall:
(a)
Vid fall av force majeure och exceptionella omständigheter.
(b)
Vid ändring av kvantiteterna av de produkter som omfattas av försörjningsordningen.
(c)
Ändringar till följd av ändringar av de koder och beskrivningar som fastställs i förordning (EEG) nr 2658/87.
5. I denna artikel avses med
a) åtgärd: den gruppering av de stödordningar och åtgärder som är nödvändig för att uppnå ett eller flera av mål för programmet som utgör en budgetpost för vilken ett finansiellt anslag definieras i finansieringsöversikten som hänvisas till i artikel 5 a i förordning (EU) nr 228/2013.
b) produktgrupp: alla produkter som delar de två första siffrorna i KN-numret i enlighet med förordning (EEG) nr 2658/87.
6. De anmälningar som avses i denna förordning ska lämnas i enlighet med förordning (EG) nr 792/2009.
Artikel 41
Minskning av förskott
Om den information som medlemsstaterna ska skicka in till kommissionen i enlighet med artiklarna 38 och 39 är ofullständig eller om den inte skickas in i tid, kan kommissionen, utan att det påverkar tillämpningen av de allmänna bestämmelserna om budgetdisciplin, göra ett tillfälligt schablonavdrag på förskotten på de stöd som ska betalas ut för jordbruksutgifter.
Artikel 42
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 20 februari 2014.